prop · GD0379 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:79 om domarbanan och meritvärderingen vid tillsättning av domartjänster Prop. Regeringenförelägger vad som lagils upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokolletden för den åtgärd eller det ändamål som framgår avföredragandens hemställan. Ipropositionen föreslås att vid all tillsättning av ordinarie domarljänsler skicklighetenskall sättas främst bland de sakliga gmnder som skall beaktas. Vidare föreslåsen förkortad och sammanhållen domamlbildning. Den nya ordningen är avsedd altbörja tillämpas . 1 1989/90. 1 saml Nr 79 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministem , ordförande, och statsråden , ,, , , R. , , , ,, G. , , , , , , , Proposition om domarbanan och meritvärderingen vidtillsättning av domartjänster Regeringenbeslöt all ökad vikt skulle läggas vid sökandenas skicklighet vidtillsättning av statligt reglerade tjänster. Det nya synsättet kom till uttryckgenom en ändring i 7 a § anställningsförordningen (1965:601), enligt vilken ijänstetillsättningskafi ske på gmndval främst av skickligheten, om det inte finns särskilda skälför något annat. De nya reglema trädde i krafl (jfr regeringensförordningsmotiv 1985:3). ,som bereddes tiUfälle alt ta del av reglema och motiven för dem genomregeringens proposition om den statliga personalpolitiken (prop. 1984/85:219),förklarade ai:t den prioritering av skickligheten som lagts fast genom de nya föreskriftemaockså borde komma lill uttryck i lag. De nya principema lagfästes häreftergenom en ändring i 4 kap. 3 § lagen (1976:600) om offentlig anställning ()som trädde i kraft (prop. 1985/86:116, AU 17, rskr. Isamband med reform diskuterades frågan om särskilda meritvärderingssystem.I förordningsmotiven konstaterade chefen för att det inomflera myndigheter och sektorer tillämpades fasta karriärvägar, intema syslemför lekrylering, utbildning och meritvärdering, m. m. (s. 13 f; även prop. 1985/86:116s. Systemen är i allmänhet så utformade all de innehåller olika former avpersonalutveckling och återkommande skicklighetsbedömningar. Departementschefenbetonade viklen av att del i ell sådant system verkligen sker återkommande skicklig-hetsbcdömningar;mekaniskt tillämpade mtiner får inte ersätta nödvändiga bedömningar ochvärderingar. etl område där ett system av det här slaget tillämpadesnämndes domarbanan. När det gällde domarbanan pekade departementschefen vidai-epå all bl.a. sådana frågor som rör meritvärderingen vid domartillsäaningar varföremål för överväganden inom . Ijuni 1987 uppdrog dåvarande chefen för på regeringens bemyndigandeåt en särskild utredare (numera chefsjustitieombudsmannen ) altöverväga hur de nya principerna för meritvärdering skulle slå igenom vidtillsättning av domartjänsler (dir. 1987:36). Med hänsyn till meritvärderingenssamband med domarbanan och de diskussioner som hade förts om domarbanansdragningskraft fick utredaren också lill uppgift all göra en fömtsättningslösutredning om domarkarriären. Utredningen, som antog namnet domamtred-ning,överlämnade sitt betänkande (SOU 1988:53) Domarbanan Utbildning och meritvärdering. Betänkandet har remissbehandlats. Jag skall i detföljande ta upp huvuddelen av de frågor om meritvärderingen och domamlbildningensom har behandlats i betänkandet. Med hänsyn till den betydelse för ellrättssamhälle som ell väl fungerande domstolsväsende har och det naturligaintresse som har i dessa frågor bör få tillfälle alt ta ställninglill de förändringar av principiell natur som jag föreslår och alt i övrigt fåta del av mina bedömningar i de delar som har samband med dessa förändringar.Till protokollet i detta ärende bör som bilaga 1 fogas utredningens sammanfattningav sitt betänkande. En förteckning över de remissinstanser som har yttrat sigöver betänkandet bör fogas till protokollet som bilaga 2. Ensammanställning av remissyttrandena har upprättats inom justitiedepartementetoch finns tillgänglig i ärendet (dnr 88-4397). Jagkommer att följa betänkandets disposition och således börja med meritvärderingenoch därmed sammanhängande frågor (avsnitt 2 och 3) för atl därefter övergå lillfrågoma som rör domarbanans utformning (avsnitt 4). Avslutningsvis skall jagbehandla vissa övergångsfrågor (avsnitt 5). 2.1 Skicklighetsbedömning som tillsättningsgrund Mittförslag: Vid all tillsättning av ordinarie domartjänster skall sökandenas skicklighetsältas främst bland de sakliga gmnder som skall beaktas. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Det stora flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget atl skicklighetenskall sättas framför förtjänsten vid tillsättning av alla domartjänster. Deremissinstanser som avstyrker uttrycker farhågor för all enskicklighetsbedömning kan leda lill att rekryteringen till domarbanan försvårasoch alt ovidkommande faktorer tillåls inverka i tillsättningsärendena. Någrapekar på risken atl de som eftersträvar en domartjänsl blir osjälvständiga och instäfisammagentemot överordnade. Skälenför mitt förslag: De ordinarie domartjänstema tillsätts av regeringen. Dehögsta tjänslema tillsätts direkt utan att kungöras lediga och fl 1989/90. 1 samt Nr 79 utan förslagsförfarande.Hit hör tjänsterna som justitieråd, regeringsråd, Prop. 1989/90:79 president ihovrätt och kammarrätt, president och försäkringsdomare i försäkringsöverdomstolen,i hovrätt och kammarrätt, i de tre största tingsrätterna och länsrättema,försäkringsrättsråd och chef för försäkringsrätt, försäkringsrättsråd ochordförande på avdelning i försäkringsrätt samt hyresråd, tillika chef för detre största hyresnämnderna. Detsamma gäller också de domartjänster som finns iarbetsdomstolen, bostadsdomslolen och . Övriga ordinarie domartjänslertillsätts efter ansökningsförfarande. förslag i tiUsällningsärendena. Tillsältningsprincipernahar utvecklats så att skickligheten numera anses utslagsgivande i fråga omalla ordinarie domartjänsler ulom tjänslema i den s. k. rådsklassen. Dit hörtjänsterna som hovrättsråd, kammarrättsråd samt rådman i tingsrätt ochlänsrätt. Detta innebär all bl.a. domstolschefer, lagmän i hovrätt ochkammarrätt, chefsrådmän saml vice ordförande på avdelning i hovrätt ochkammarrätt utnämns utifrån en skicklighetsbedömning. Även vid tillsättning avtjänster som försäkringsrällsråd tillämpas principen att skickligheten skallvara utslagsgivande. Fördomartjänsterna i rådsklassen (omkring två tredjedelar av alla ordinarie domartjänsler)och för de hyresrådstjänster som tillsätts efter ansökningsförfarande harförtjänsten dvs. sökandenas tjänstgöringslid alltjämt avgörande betydelse.Tjänster av det här slaget tillsätts normalt med den sökande som börjattidigast på domarbanan. Tidsberäkningen utgår från den s. k. börjedagen som domaraspiranti hovrätt eller kammarrätt. I viss begränsad utsträckning förekommeremellertid en modifierad tillämpning av denna böijedagsprincip. Delta sker nären sökande har erfarenhet från t. ex. offentliga uppdrag eller har andrameriter som bör tillmätas särskilt värde enligt den praxis som vuxit fram hos tjänsleförslagsnämndenoch regeringen. En sökande får då i tillsättningsärendet tillgodoräkna siglängre lid än som följer av börjedagsregdn. Tillämpningen av börjedagsregdn fömtsätteri princip att den som söker en ordinarie domartjänst är förordnad som assessor,dvs. har blivit slutligt godkänd för domarbanan. Imin fortsatta framställning inriktar jag mig på de tjänster som fortfarandetillsätts med utgångspunkt i förtjänsten. Densom har inträtt på domarbanan och genomgått de obligatoriska moment avutbildning och prövning som ingår i karriären fram till asses-sorsförordnandelfår enligt vad som gäller i princip en ordinarie domartjänst efterlurordning. Detta har ansetts främja självständighet och kolle-gialilel ochsamtidigt motverka splittring, egennytla och ovidkommande hänsyn.Meritvärderingen i fråga om tjänster i rådsklassen inskränks med detta system istort sett till all slå fast om sökanden är tillräckligt skicklig för atl bliordinarie domare. Systemet ger således inte utrymme för att i det enskildatillsättningsärendet välja den som är mest lämplig förtjänsten. Den ordning som sålundaalltjämt tillämpas beträffande flertalet domar tjänsler moisvarar den som tidigare gällde de flesta statliga tjänstelillsätl- ningar. Somjag redan nämnt har man nu slagit in på en ny linje och skjutit skickligheten i förgmnden på förtjänstens bekostnad. det nya synsättet är attdet ligger i statens och allmänhetens intresse att Prop. 1989/90:79 varjetjänst utövas av den som är skickligast och mest lämpad för just den tjänsten.Dessa intressen gör sig självfallet lika starkt gällande även inom domstolsväsendet.Även om samtliga sökande till en domartjänsl kan åberopa en likformig ochgedigen yrkesbakgmnd, visar erfarenheten att det vid en samlad bedömning avsökandenas kvalifikationer kan framträda mer eller mindre klara skillnader iskicklighet. Atl inte beakta dessa skillnader framstår enligt min mening sombetänkligt med hänsyn lill de höga krav som med rätta ställs på våra domstolaroch våra domare. För allmänheten måste det te sig märkligt alt ett så viktigtämbete som domarens tillsätts enligt ett turordningssyslem, medan manbeträffande snart sagt alla andra arbeten inom såväl den oflFentliga som denprivata sektorn av arbetslivet söker välja den skickligaste. Enligt min meningkan etl turordningssyslem inte längre försvaras. Prioriteringenav skickligheten framför förtjänsten har också som sagt redan accepterats vidtillsättning av en del domartjänsler. Skickligheten faller således utslaget ifråga om domartjänsterna över rådsklassen. Den modifierade lurordningsberäkningsom nu tillämpas i rådsklassen och som innebär uppräkning för vissa sidomerilerkan också sägas utgöra ett steg mot en skicklighetsbedömning, men den har ellbegränsat värde. Beräkningen är schabloniserad och medger inte någon meranyanserad avvägning. Minslutsals är därför att del nu är dags att la steget fullt ul och sällaskickligheten främst vid afi tillsättning av ordinarie domartjänster. Jag förordaralltså alt börjedagsregdn ersätts med vad jag för enkelhetens skull vill kallaskicklighetsprincipen. Skicklighetsprincipenger utan tvekan större utrymme än börjdedagsre-geln för att på ett nyanseratoch rättvisande sätt bedöma sökandenas meriter. Den bör också kunna stimuleratill rörlighet och växling mellan olika verksamhetsområden inom både allmän ochprivat tjänst. Det är värdefullt om del i domarkåren finns erfarenheter ocksåfrån andra delar av samhällslivet, och det är angeläget att skapa fömtsättningarför en bredare och mer öppen domarrekrytering. Skicklighelsprincipen bör även kunnasporra domarna att inom ramen för en domstolskarriär bredda sina erfarenhetergenom all växla mellan olika domstolsslag och domslolsin-stanser. Detta ärenligt min uppfattning vitaliserande såväl för den enskilde domaren som fördomstolsväsendet. Tillskillnad från en del remissinstanser hyser jag inga farhågor för atl skicklighetsprincipenskall leda liU osjälvständighet och inställsamhet mot överordnade. Sådanafarhågor betraktar jag som en gmndlös misstro mot domarkårens förmåga och viljaatt hävda sin integritet och sitt oberoende. Skickligheten har varitutslagsgivande vid tillsättning av de högre domartjänstema under lång lid ulanall sådana farhågor har besannats. Jag vill i det här sammanhanget betona altsjälvständighet och oväld hör tifi de gmndläggande krav som måste ställas på endomare; den som brister i dessa hänseenden bör inte komma i fråga som domare. Dethar under remissbehandlingen från en del håll också uttryckts farhågor för att domamtnämningama skulle komma att styras av politiska 5 motiv,om förtjänstprincipen överges. Mot detta kan först sägas all skick- Prop.1989/90:79 ligheten använts som urvalskriterium i fråga om chefsdomar-tjänstemaoch andra höga domartjänsler utan atl befogad kritik kan riktas mot dessautnämningar. Till skillnad från förhållandena i många andra länder, där domareutses på politiska meriter, finns det i vårt land en gmndmurad uppfattning allpolitiska hänsyn inte får inverka vid tillsättning av domare. Dennauppfattning är förankrad i gmndlagens regel att endast sakliga gmnder får tillmälaäbetydelse vid tjänstetillsättningar. Skicklighetsprincipenmedför all den som börjar på domarbanan och blir förordnad till assessor inteautomatiskt är garanterad att få en ordinarie domartjänsl. Jag har svårt attinse all detta skulle vara något som talar emot del nya systemet; det är ju förövrigl något som redan - och med rätta - är regel på de flesta områden isamhället. Och inte heller den nuvarande börjedagsregdn innebär en sådangaranti. Densom börjar på domarbanar skall självfallet efter en kortare prövo-period varagaranterad den anställningstrygghet som i allmänhet gäller på den svenskaarbetsmarknaden. Detta innebär bl. a. att uppsägning inte kan ske utan saklig gmndoch all arbetsgivaren har en långtgående omplaceringsskyldighet. Staten harhär som arbetsgivare också tagit på sig ell särskilt ansvar. Menanställningstrygghet är inte liktydigt med garantier för avancemang. Jaghar i del föregående pekat på intresset av en bredare och mer öppen domarrekrytering.Mot en sådan rekrytering invänds ibland all den som inte alls eller i ringautsträckning har erfarenhet av arbete som domare i vart fall inledningsvis kanha svårt atl fungera fullt ul på en domartjänsl. Som jag ser det är detangelägel att här inte anlägga etl alltför snävt och kortsiktigt perspektiv.Alt en viss inskolning ofta kan behövas när den som inte är domamtbildad skall tifiträdaen domartjänst är sålunda enligt min mening inget argument mot en mer öppenrekrytering. Behovet av inskolning kan för övrigt förekomma oekså beträffandedem som har domamlbildning, t.ex. för dem som inte arbetat i domstol på långlid eller dem som skall gå över från allmän domstol tifi allmänförvaltningsdomstol eller vice versa. Enmetod som redan nu används för detta ändamål är att den nytilllrädande domarenunder en lid får delta som adjungerad ledamot i en överrätl. 1 förordningarnamed instmktion för hovrätt och kammarrätt finns bestämmelser som ger möjlighet tifiadjunklion av det här slaget (62 § förordningen, 1979:569, med hovrätlsinslmklionoch 61 § förordningen, 1979:571, med kammarrättsinstmklion). Bestämmelsemamedger också all personer som tillhör vis;sa andra yrkesgmpper, bl.a. åklagare,advokater och rättsvetenskapsmän kan få adjungera i överrätl. Jag är inte främmandeför all vidga dessa möjligheter. Jagär övertygad om all skicklighelsprincipen kommer att öka domarba nans attraktionskrafl. Med ett sådant system får den skicklige och för domaryrkel lämplige juristen större möjligheter all påverka sin karriär, något som bör verka stimulerande och locka goda krafter lill domarbanan. Detta anlagande får också stöd av den attitydundersökning rörande do marbanan som genomförde och våren . 1987 (DV Rapport 1987:1).Både bland nolariema och de yngre domare som lämnat domarbanan angavs nämligen atldomaryrkels attraktionskraft skuUe öka, om tjänsterna tillsattes efter enskicklighetsbedömning. För tydlighetens skullvill jag framhålla alt skickligheten bör bli utslagsgivande också vidtillsättning av hyresrådstjänsler. Av den redogörelse för denya merilvärderingsregler som jag lämnade inledningsvis framgår all denerforderliga författningsregleringen för att tillämpa skicklighelsprincipen vidtiUsättning av domartjänster i och för sig redan finns (4 kap. 3 § och 7 a§ anstäUningsförordningen). Med hänsyn tiU de uttalanden som gjordes belräflfandeen skicklighels-bedömning vid domartillsättningar bör emellertid den nyaordningen komma till direkt uttryck i författning. Om delar minuppfattning om den framtida meritvärderingen för domartjänster, avser jag därföratl senare föreslå regeringen att del i förordningen (1988:318) med instmktionför tas in en bestämmelse somerinrar om de tillämpliga reglema i och anställningsförordningen . Minbedömning: Skicklighelsbedömningen skall innefatta en samlad bedömning avsökandenas teoretiska och praktiska utbildning, yrkeserfarenhet och personligaegenskaper. Bedömningen skall avse sökandenas lämlighel för just den söktatjänsten. Utredningensförslag: Överensstämmer med min bedömning. Remissinstanserna:De flesta remissinstansema ansluter sig till utredningens förslag. Från en delhåll invänds alt utredningen inte har tillmätt domamlbildningen tillräckligthögt meritvärde. Några remissinstanser framför olika förslag tillmeritvärderingssystem där skickligheten får spela en större roll än utanatt alltid tillmätas avgörande betydelse. Skälenför min bedömning: Med skicklighet bmkar förstås lämpligheten för befattningen,visad främst genom teoretisk och praktisk utbildning, saml erfarenheter fråntidigare verksamhet (jfr prop. 1973:90 s. 406). Fören lagfaren domare gäller först och främst vissa i författning fastställdabehörighetsvillkor. En domare skall vara lagfaren, dvs. ha avlagt juriskandidatexamen eller juristexamen, och vara svensk medborgare. Examenskravetsyftar enbart på svensk juridisk examen. Kravet på svensk examenkan emellertid komma all omprövas som ett resultat av det ökade intemationellasamarbetet. Närmast kan förändringar härvidlag bli aktuella inom ramen för detnordiska samarbetet. Någraformella krav på genomgången domamlbildning eller notarieme-ritering uppstäUsinte för tiUträde till de ordinarie domartjänstema. Enligt min mening finns delinte heller anledning all införa några sådana krav. En annan sak är attgenomgången domamlbildning och erfarenhet av domstolsarbete självfallet ärviktiga meriter när det gäller tillsättningen av just domartjänster. Jagåterkommer strax lill den frågan. Domamtredningen har i sittbetänkande angett vad som utöver de Prop. 1989/90:79 gmndläggandebehörighetsvillkoren bör krävas av en domare. Domaren måste vara självständigoch objektiv i sin dömande verksamhet. Han eller hon måste också ha godakunskaper om det rättsliga regelsystemet och kunna tillämpa del väl. En domarebör vidare ha gott omdöme och personlig mognad, uppträda förtroendeingivande,bemöta dem som kommer i kontakt med domstolen korrekt och seriöst, kunnasamarbeta med andra saml vara effektiv ulan all ge avkall på kvaliteten. Det äralltså mot dessa gmndläggande krav som sökandena skall bedömas, menar utredningen. Skicklighelsbedömningenskall avse sökandens lämplighet för just den sökta tjänsten. Olika domartjänsterkan ställa olika krav på sin utövare. Exempelvis är det inte säkert atl den somär den lämpligaste för eri tjänst i överrätl också är den bäste underrätlsdomaren.En annan sak är alt man kan ha anledning att i elltillsättningsärende tillgodose ett behov av särskilda kunskaper ellererfarenheter. Jag tänker t. ex. på det fallet all det vid en domstol som ärvallendomstol inte finns någon domare med erfarenhet av dömande i vallenmål. Värderingenav de sökandes skicklighet skall gmndas på en helhetsbedömning av allerfarenhet som är av betydelse i ärendet. Hit hör teoretisk och praktiskutbildning, personliga egenskaper samt kunskaper och färdigheter som harförvärvats i offentlig eller privat anställning eller i egen verksamhet. Det ärinte möjligt och knappast heller meningsfullt all fullständigt förteckna allaegenskaper och meriter som kan vara av betydelse för en domartjänst eller allexakt ange deras inbördes tyngd. En uppräkning av egenskaper och erfarenhetersom bör räknas som meriter måste med nödvändighet bli en exemplifiering av vadsom typiskt sett är av värde för en domare. Domamtredningenhar enligt min mening gjort en väl avvägd och nyanserad bedömning av deallmänna krav som bör ställas på en domare, och utredningens bedömning harockså i huvudsak lämnats utan erinran av remissinstanserna. Jag övergår därförnu till en mera detaljerad redovisning av de kriterier som utredningen har angett. Etlgmndläggande krav som måste ställas på en domare är alt han eller hon ärsjälvständig i sin dömande verksamhet. Kravet på självständighet följer intebara av domslolamas och domamas konstitutionella ställning ulan också av självadomarrollen. Självständigheten innebär framför allt förmåga alt fatta beslutoch slå fast vid dessa utan att påverkas av ovidkommande faktorer, såsomtillfälliga opinioner eller yttre påtryckningar. Domarenmåste givetvis också vara yrkesskicklig, dvs. ha goda kunskaper om delrättsliga regelsystemet och behärska melodema för atl tillämpa det. Domarensställningstaganden skall vara objektiva och sakligt gmndade. Tillämpningen av rätlsreglemabör vara fömlsebar, och lika fall skall behandlas lika och utan ovidkommandehänsyn. hel är av största viktbåde för den enskilde parten och för allmänhetens Prop. 1989/90:79 tifitro tifirättsväsendet. Endomare måste ha ett gott omdöme. Det är en grannlaga uppgift atl konkretiseravad detta innebär. Man måste naturligtvis kunna kräva ell omdömesgilltuppträdande framför allt i yrkesutövningen, men som utredningen framhåUit kankravet gälla även i privatlivet. Utredningen har anfört att den som söker enordinarie domartjänsl bör uppfylla högt ställda krav på vandel och omdöme föratt komma i fråga för tjänsten, och utredningen har därvid uttalat all del ärsärskilt viktigt att denna prövning görs redan i lillsällningsärendel med tankepå all en ordinarie domare i princip är oavsältlig. Föregen del kan jag i allt väsentligt ansluta mig lill utredningens överväganden.Men jag vill tillägga att det, som också har påpekats underremissbehandlingen, är en mycket känslig fråga i vilken utsträckning denprivata vandeln skall tillåtas inverka vid domartillsättningar. Några skarpaoch klara gränser lorde inte vara möjliga att dra upp. Inte heller är delmöjligt all göra några generella uttalanden om vilken betydelse del har att deteventuella felstegel ligger nära eller långt tillbaka i tiden. Klart är att delmåste röra sig om allvarliga brister som vid bedömningstillfället är ägnadealt minska tilltron till domarens omdöme eller skada allmänhetens förtroendeför domstolsväsendet. Detär också viktigt att den som får en domartjänst har förvärvat ell tillräckligtmått av personlig mognad och livserfarenhet. Härav följer bl.a. all den somutses till ordinarie domare i allmänhet inte bör vara alltför ung. En nyblivenassessor i det tilltänkta syslem med en kortare och sammanhållen domamlbildningsom jag skall presentera längre fram lorde som regel behöva skaffa sig någraårs ytterligare yrkeserfarenhet för atl komma i fråga för en ordinariedomartjänst. Här kan del också finnas skäl att framhålla all en ordinarie domartjänslför många blir en sluttjänst, och att det från vissa synpunkter kan hanackdelar om en sådan tjänst uppnås vid myckel unga år. Delär viktigt all de som kommer i kontakt med en domstol blir korrekt behandladeoch bemötta på ell seriöst sätt. En domare måste uppträda balanserat ochförtroendeingivande. Den som skall komma i fråga för en ordinarie domartjänstfår inte vara arrogant och brysk mot parter och andra som kommer lilldomstolen. Någotsom också bör tillmätas betydelse är samarbetsförmågan. Arbelet som domare fömtsättersamarbete med annan personal i domstolen och kontakter med allmänhet, parter, ombud,nämndemän och andra som dehär i eller berörs av domstolens verksamhet. Inteminst viktigt är att domaren har förmåga och vilja alt dela med sig av sinakunskaper och erfarenheter till notarier, yngre domare och övrig personal. Andraegenskaper som bör beaktas vid skicklighetsbedömningen är förmågan alluttrycka sig begripligt och även i övrigt väl i tal och skrift och atl varaeffektiv. Jag vill stryka under att begreppet effektivitet också omfattar ettkrav på kvalitet; effektivitet är inte ett kvantitativt begrepp. Meritvärdetav domarutbildning och domstolsijänstgöring Prop. Underremissbehandlingen har från en del håll riktats kritik mot hur utredningenvärderat domarutbildning och domstolsijänstgöring. Kritiken går ut på attarbete som domare har undervärderats. Jag delar inte kritikernas uppfattning.Jag har visseriigen i del föregående pekat på intresset av att domarkårentillförs erfarenheter från andra delar av samhällslivet.