prop · GD0334 · 1989-12-31 00:00:00 — Avgiftens storlek bör regleras,i försäkringsavtalet..Något hinder bör därvid inte finnas mot att försäkringsbolaget premierar ettvisst begränsat antal fonder genom att ta ut en låg administrativ avgift vidbyte mellan,det egna fondbolagets fonder eller vid val av fonder som förvaltasav vissa' fristående fondförvaltare med vilka försäkringsbolaget träffat ettsamarbetsavtal. Om en:försäkringstagare begär omplacering till en udda fondoch därigenom förorsakar ett betydande manuellt merarbete börförsäkringsbolaget givetvis kunna ta.ut en ersättning som motsvarar den verkligaadministrationskostnaden; Det får ankomma på försäkringsinspektionen att medstöd av bestämmelserna i 19 kap. 11 § försäkringsrörelselagen bevaka attbolagen inte tar ut oskäliga avgifter som innebär att dessa i realitetenfungerar som administrativa hinder mot fondbyte. Jagvill slutligen i detta sammanhang ta upp några speciella situationer då detenligt vad några remissinstanser framhållit kan ifrågasättas om försäkringstagarenskall ha en oinskränkt rätt att flytta tillgodohavandet mellan olika fonder. Ensituation rör tjänstepensionsförsäkring som meddelats i form av livförsäkringmed fondanknytning. En arbetsgivare skulle enligt förslaget ha rätt att iegenskap av försäkringstagare flytta tillgodohavandet utan godkännande avarbetstagaren och därigenom kunna äventyra försäkringens värdetillväxt medåtföljande konsekvenser för arbetstagaren. En annan situation då ett likartatproblem uppkommer rör sådana fall där en förmånstagare inte fårförfoganderätten till försäkringen efter försäkringsfall. Jag instämmer i att detkan finnas situationer då rätten att bestämma över tillgodohavandets placeringbör kunna tillkomma annamän försäkringstagaren. Lagförslaget hindraremellertid inte sådana lösningar. Om i. vissa situationer någon annan än försäkringstagarenanses böra bestämma över tillgodohavandets placering, kan bestämmelse därom tasin i försäkringsavtalet. Försäkringstagaren kan alltså redan i samband medförsäkringsavtalets tecknande eller senare bestämma att den rätt som tillkommerhonom själv skall, eventuellt sedan viss händelse inträffat, övergå till annanperson. Och om en förmånstagare har fått förfoganderätt till försäkringen, fårhan anses i och med detta också ha rätt att bestämma om placering avtillgodohavandet. 2.2.3.2Utdelning från försäkringspremiejönd samt inlösen av fondandelar Mitt förslag:Utdelning från försäkringspremiefond får användas endast för förvärv av nyafondandelar för försäkringstagarens räkning eller för betalning av premie förförsäkringen. Inlösen av fondandelar får, fömtom vid omplacering, endast skeför betalning av premie för försäkringen eller för utbetalning enligt försäkringsavta-Id. Arbetsgruppens förslag:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. 4 1989/90. Remissinstanserna:Några remissinstanser efteriyser klarläggande utta- Prop. 1989/90:34 landen omvad som avses med att utdelning från försäkringspremiefond resp. inlösen avfondandelar får användas för bl. a. betalning av premie för försäkringen.Svenska Livförsäkringsbolags Aktuarienämnd anser att fondandelar som frigjortsgenom arvsvinst och som skall tillfalla kvarvarande livräntetagare inte skallbehöva inlösas. Skälenför mitt förslag: Den föreslagna systematiken i försäkringsformen innebär iprincip att de som försäkringstagaren betalar in skall placeras i eneller flera försäkringspremiefonder. Efter hand som kostnader förförsäkringsbolagets riskåtagande och drift uppkommer skall kostnaden löpandedras av från försäkringstagarens tillgodohavanden hos försäkringsbolaget. Hurofta och kostnaderna skall beräknas och dras av fråntillgodohavandet får regleras antingen i gmnderna för försäkringen eller iförsäkringsavtalet. Försäkringsbolaget kan tillgodofö-ras ersättning för sinarisk- och driftskostnader på tre olika sätt, nämligen genom att försäkringstagarenbetalar in en ny premie, genom att försäkringsbolaget tar i anspråk utdelningfrån försäkringspremiefonden och genom att bolaget löser in fondandelar. Vilketeller vilka av dessa sätt som skall användas får regleras i försäkringsavtalet.I samtliga fall betraktas ersättningen som en betalning av löpande premie förförsäkringen. Försäkringstagaren skall därvid erhålla tydlig information omhur mycket som på nämnda sätt tagits i anspråk av utdelningen resp. genominlösen. Vadnu sagts om löpande premie gäller naturligtvis inte vid tillämpning avbestämmelserna i kommunalskattelagen. Liksom kan endast enpremie som försäkringstagaren betalar in till försäkringsbolaget betraktas somen avdragsgill premie för en P-försäkring. Vadhärefter gäller frågan vad som skall ske med sådana fondandelar som frigjortsgenom att försäkringstagare eller förmånstagare avlidit och försäkringsbolagetgjort en arvsvinst, får det enligt min mening anses ligga i sakens natur attförsäkringsbolaget även utan uttryckligt lagstöd skall ha rätt att lösa inandelarna. Arbetsgruppen har föreslagit att inlösen i en sådan situation skallvara obligatorisk. Jag delar visserligen arbetsgruppens uppfattning attförsäkringsbolaget i princip skall kunna äga andelar i fonderna bara i denutsträckning som motsvarar försäkringstagarnas tillgodohavanden enligtförsäkringsavtalet. Som kommer att framgå av det följande anser jag emellertidatt försäkringsbolag i viss omfattning dessutom skall kunna inneha fondandelarför egen räkning. I den mån frigjorda andelar till följd av arvsvinster behövsför att täcka andra försäkringstagares tillgodohavanden eller ryms inom denram av andelar som försäkringsbolaget tillåts inneha för egen räkning behövergivetvis inte inlösen ske. 2.2.3.3Försäkringsbolags rätt att äga aktier i ett fondbolag samt att förvärva andelarför egen räkning i en försäkringspremiefond Mitt förslag: Ettförsäkringsbolag som driver fondanknuten livförsäkringsrörelse får utanbegränsning äga aktier i ett fondbolag som förvaltar en försäkringspremiefond.Ett sådant försäkringsbolag får också efter tillstånd avförsäkringsinspektionen förvärva andelar för egen räkning iförsäkringspremiefonder. Arbetsgruppensförslag: Arbetsgruppens förslag om försäkringsbolags rätt att äga aktier i ettfondbolag överensstämmer med mitt förslag. Enligt gmppens förslag skall ettförsäkringsbolag inte kunna förvärva andelar för egen räkning i enförsäkringspremiefond. Remissinstanserna:Praktiskt taget samtliga remissinstanser instämmer i förslaget att ettförsäkringsbolag som driver fondanknuten livförsäkringsrörelse skall utanbegränsning kunna äga aktier i ett fondbolag. Ett stort antal remissinstanserframhåller att det är nödvändigt att sådana försäkringsbolag tillåts förvärvaandelar för egen räkning i försäkringspremiefonder. Skälen för mitt förslag:För försäkringsbolag i allmänhet gäller enligt 7 kap. 17 § första stycketförsäkringsrörelselagen att bolaget inte utan tillstånd avförsäkringsinspektionen får äga av röstvärdet för samtligaaktier i ett allmänt aktiebolag, t. ex. ett fondbolag. Systemet i den nyaförsäkringsformen förutsätter att förvaltningen av försäkringstagarnas sparkapitalskall överlämnas åt särskilda fondförvaltare. Det är mot denna bakgrundnaturligt att försäkringsbolagen i detta system ges möjlighet att utan denbegränsning som följer av 7 kap. 17 § försäkringsrörelselagen äga fondbolagför förvaltning av försäkringspremiefonder. skall aktiefondslagens bestämmelser gälla i tilllämpligadelar. skall dock inte kunna driva allmänaktiefondsverksamhet. En sådan möjlighet skulle inte kunna anses förenlig medförsäkringsrörelselagens förbud mot annan rörelse. Enligt7 kap. 17 § andra stycket försäkringsrörelselagen får ett försäkringsbolaginte utan försäkringsinspektionens medgivande äga andelar i en aktiefond. Fleraskäl talar för att ett försäkringsbolag som meddelar livförsäkring medfondanknytning skall ha möjlighet att förvärva andelar för egen räkning iförsäkringspremiefonder där bolaget har placerat medel på försäkringstagarnasuppdrag. Fördet första måste bolaget ha möjlighet att förvärva ytterligare andelar i enfond som har anvisats av en försäkringstagare, om värdet av de andelar som harförvärvats för inbetalda inte räcker för att täcka bolagets utfästelsermot den försäkringstagaren. Vidare framstår det som rimligt att ettförsäkringsbolag eller annan som etablerar en ny försäkringspremiefond kanskjuta till ett startkapital som möjliggör en notering av fondandelarna. Vidförsäkring av dödsfallstyp måste bolagen av försäkringstekniska skäl också hamöjlighet att kontinueriigt dra av riskkostnader från försäkringstagarnastillgodohavande genom att lösa in fondande- Förförsäkringsbolagen är det troligen orealistiskt att löpande göra kapitalöverföringarfrån fonderna, eftersom beloppen kan vara obetydliga. För att uppnå ettfriktionsfritt system är det värdefullt om ett visst kapital i fonderna kaninnehas av försäkringsbolagen. Jag anser på grund av detanförda att försäkringsbolag som driver fondanknuten livförsäkringsrörelse börges rätt att i viss omfattning inneha andelar för egen räkning iförsäkringspremiefonder. En förutsättning bör dock vara att medgivande enligt 7kap. 17 § andra stycket försäkringsrörelselagen lämnas avförsäkringsinspektionen. Utöver vad som behövs för att täcka bolagetsutfästelser mot de försäkringstagare vilkas har placerats i denaktuella fonden bör försäkringsbolaget få förvärva andelar endast i en sådanomfattning som kan anses påkallad för att underlätta rörelsen. En rimlig metodför beräkningen av hur mycket kapital ett enskilt försäkringsbolag bör kunnainneha i en försäkringspremiefond är enligt min mening attförsäkringsinspektionen fastställer en viss andel, t. ex. , av detillgodohavanden som försäkringsbolaget placerat i fonden påförsäkringstagarnas uppdrag. Om bolaget har skjutit till medel i etable-ringsskedetbör bolagets innehav av fondandelar reduceras i den takt som medel inflyterfrån försäkringstagarna, för att slutligen inte överstiga den fastställdaprocentsatsen. .2.3.4Andra särskilda regler för försäkringsbolaget Mittförslag: För försäkringsbolag som driver fondanknuten livförsäkringsrörelseskall inte gälla vad som i försäkringsrörelselagen föreskrivs i fråga om 1. förbud mot fondemission, 2. förbud mot vinstutdelning samt 3. skyldighet att avsätta årsvinsttill en återbäringsfond. Försådana försäkringsbolag skall samma regler gälla som för skadeförsäkringsbolagi fråga om redovisning av eget kapital och om vinstutdelning. Om inteårsvinsten sätts av till en återbäringsfond skall försäkringsbolaget inrätta enreservfond. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, försäkringsinspektionenfår meddela föreskrifter i fråga om avsättning till reservfonden. Belopp motsvarandeförsäkringstekniska skulder skall kunna redovisas i alla slag av tillgångar. Arbetsgruppens förslag:Överensstämmer bortsett från några redaktionella olikheter med mitt förslag. Remissinstanserna: I alltväsentligt tillstyrks förslaget av remissinstanserna. Försäkringsinspeklionenanser att en vinstutdelningsmodell som innebär att endast en del av vinsten fårdelas ut till aktieägarna borde övervägas. Inspektionen anser också att det börnärmare utredas vilka värderingsregler och redovisningstekniska principer sombör gälla för försäkringsbolag som meddelar fondförsäkring. Skälenför mitt förslag: Ett gmnddrag i den nya försäkringsformen är att Prop.1989/90:34 försäkringstagamas tillgodohavande hos försäkringsbolaget förvaltasi särskilda försäkringspremiefonder enligt försäkringstagarnas önskemål. Omnågra garantier om kapitaltillväxt inte lämnas eller lämnas bara i begränsadutsträckning, överförs riskerna vid kapitalförvaltningen från försäkringsbolagettill försäkringstagama. Detta innebär att räntevinster hänförliga tillförvaltningen av försäkringstagamas sparkapital inte kan uppstå i fondanknutenlivförsäkring. De överskott som uppkommer kan därigenom väntas bliförhållandevis små jämfört med konventionell livförsäkring. Mot bakgmnd häravsaknas anledning att för dessa bolag upprätthålla kravet på att verksamhetenskall drivas enligt ömsesidighetsprincipen på sätt denna kommer till uttryck iförsäkringsrörelselagen. Försäkringsbolagsom driver rörelse med fondanknuten livförsäkring bör alltså inte vara skyldigaatt avsätta årsvinsten till en återbäringsfond. I konsekvens härmed börförsäkringsrörelselagens förbud mot vinstutdelning och mot fondemission integälla för sådana bolag. Försäkringsbolag som meddelar livförsäkring medfondanknytning bör alltså, om de så önskar, ha möjlighet att i enlighet med vadsom gäller för skadeförsäkringsbolag dela ut vinst till aktieägarna. Detta ärenligt min mening en viktig fömtsättning för att den åsyftadekonkurrenseffekten skall kunna uppnås. Försäkringsinspektionenhar ifrågasatt om vinstutdelningsförbudet bör slopas helt. Det överskott som uppkommmeri rörelsen beror enligt inspektionen ytterst på att premien av säkerhetsskälsatts för högt redan från början. För riskrörelsen i de nya bolagen måste, likaväl som för riskrörelsen i konventionell livförsäkring, byggas upp betryggandereserver för att kunna garantera bolagens åtaganden gentemotförsäkringstagarna. Av denna anledning måste enligt inspektionen säkradödlighetsantaganden vara gmnden för riskrörelsens intäkter och utgifter.Motsvarande gäller enligt inspektionen i viss mån även för bolagensdriftskostnader. Även driftskostnadspremierna gmndas på betryggande antagandenom det enskilda bolagets framtida kostnadsutveckling. Inspektionen anser mot bakgmndbl. a. härav att efter mönster från vad som tillämpas t. ex. i en vinstutdelningsmodellskulle kunna övervägas, som innebär att bolagen tillåts att dela ut endast enviss andel av uppkommen vinst till aktieägarna, varvid resterande andel återgårtill försäkringstagarna. Atthelt eller delvis bibehålla vinstutdelningsförbudet skulle enligt min meninginnebära risk för att den hämmade konkurrens som präglar densvenska livförsäkringsmarknaden konserveras. Jag ser alltså upphävande avvinstutdelningsförbudet som en viktig fömtsättning för ökad konkurrens mellanförsäkringsbolagen. Någon sådan begränsning av möjligheterna tillvinstutdelning som inspektionen förespråkat bör därför inte införas. Somjagtidigare sagt torde bolagen för övrigt inte ha möjligheter att dela utorimligt höga vinster på en marknad med fungerande konkurrens. Jagkan däremot instämma i att det för riskrörelsen, lika väl som i konventionell livförsäkring, måste byggas upp betryggande reserver i syfte att säkerställa bolagens åtaganden gentemot försäkringstagarna. anledning föreslår jagockså att försäkringsbolag som inte inrättar någon Prop. 1989/90:34 återbäringsfondi stället skall vara skyldiga att inrätta en reservfond. Den omständigheten attbolagen ges möjlighet att dela ut vinst till aktieägama innebär alltså intenågon sänkning av soliditetskravet. Bolagens konsolidering måste givetvisuppfylla krav som försäkringsinspektionen har att ställa med utgångspunkt iomfattningen och beskaffenheten av den bedrivna försäkringsrörelsen. Föravsättning till reservfonden bör som utgångspunkt gälla vad som i försäkringsrörelselagenföreskrivs om skadeförsäkringsbolag. Dämtöver bör, för säkerställande avbolagens soliditet, regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,försäkringsinspektionen ha möjlighet att meddela villkor i fråga om avsättningtill reservfonden i samband med att ett bolags gmnder för verksamhetenstadfästs. Avsättningarnas storlek bör därvid bestämmas med hänsyn till denplanerade rörelsens art och omfattning. Motbakgmnd bl.a. av att vinstutdelningsförbudet i försäkringsrörelselagen inteskall gälla för försäkringsbolag som meddelar livförsäkring med fondanknytningbör de regler som gäller i fråga om redovisning av eget kapital iskadeförsäkringsbolag också gälla för nu ifrågavarande bolag. Eget kapitalskall således delas upp i bundet eget kapital och fritt eget kapital elleransamlad förlust i enlighet med vad som föreskrivs i 11 kap. 10 § fjärdestycket försäkringsrördsdagen. Vadgäller de redovisningstekniska principer som i övrigt bör gälla anser jag attför försäkringsbolag som driver fondanknuten livförsäkringsrörelse bör gälla ihuvudsak samma principer som för konventionella livförsäkringsbolag. Fömtom deregler som finns i bokföringslagen bör alltså de särskilda föreskrifter somfinns i 11 kap. försäkringsrörelselagen gälla också för fondanknutnalivförsäkringsbolag. Jag vill emellertid erinra om att försäkringsinspektionenenligt 11 kap. 1 § försäkringsrörelselagen och 49 §försäkringsrörelseförordningen har möjlighet att besluta om avvikelser frånbokföringslagens bestämmelser. Eftersomförsäkringstagama själva väljer placeringsinriktning på tillgodohavandet iförsäkringen och förvaltningen sköts av fristående fondbolag, är definansiella riskerna för försäkringsbolaget förhållandevis små i fondanknutenlivförsäkring. Behovet av särskilda placeringsregler kan därför inte ansesvara större än i en skadeförsäkringsrörelse. Mot denna bakgmnd anser jag attbolag som meddelar fondanknuten livförsäkring lika litet somskadeförsäkringsbolag bör vara skyldiga att redovisa belopp motsvarandeförsäkringstekniska skulder i vissa särskilt angivna slag av tillgångar. Dessaförsäkringsbolag bör alltså i det register som avses i förslaget till 7 kap. 10a § försäkringsrörelselagen kunna anteckna även andra tillgångar än sådana somavses i 9 § samma kapitel. När försäkringstagarnas panträtt nu görs om till enförmånsrätt som gmndar sig på registrering, finns det inte anledning att såsom i arbetsgmppens förslag kräva att det skall utfärdas bevis överfondandelarna. 2.2.4 Särskilda reglerför försäkringspremiefonden m. m. Mitt förslag:Fondandelsägarnas rätt enligt aktiefondslagen att utse ledamöter i fondbolagetsstyrelse skall i fråga om försäkringspremiefonder gälla de försäkringstagarepå vilkas uppdrag fondandelar har förvärvats. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. anser att en förbudsregel bör införas som hindrarförsäkringsbolaget och fondbolaget att uppträda som ombud förförsäkringstagaren. Vidare anser inspektionen att försäkringsbolaget inte börtillåtas att utse styrelseledamöter på gmnd av fondandelar som bolaget inneharför egen räkning. ifrågasätter om försäkringstagama behöver kunnapåverka förvaltningen inom en enskild fond. Riskerna är enligt bolaget att enkostsam och omständlig administration etableras för att klara inflytandefråganutan att detta egentligen efterfrågas. Skälenför mitt förslag: Som framgått av den redogörelsen skall förförsäkringspremiefond i tillämpliga delar gälla bestämmelserna i aktiefondslagenom annat inte föreskrivs. Eftersom det är försäkringsbolaget som förvärvarfondandelarna, låt vara att detta görs på begäran av försäkringstagaren, ärdet försäkringsbolaget som i formell mening blir fondandelsägare. Med hänsyntill att tillväxten av försäkringstagarens tillgodohavande är beroende avförsäkringspremiefondens utveckling är det enligt min mening rimligt att denrätt till inflytande över valet av styrelseledamöter i fondbolaget som enligtaktiefondslagen tillkommer fondanddsägama, liksom den vetorätt som förbehållsderas styrelserepresentanter vid utövande av rösträtt för aktier i fonden,inte tillkommer försäkringsbolaget utan i stället de försäkringstagare på varsuppdrag andelama förvärvats. Tillräckliga skäl atthindra försäkringstagare som så önskar att utse försäkringsbolaget ellerfondbolaget som ombud finns enligt min mening inte. Med hänsyn till attförsäkringsbolagen skall kunna få tillstånd till förvärv av andelar för egenräkning endast i begränsad omfattning saknas anledning att föreskriva förbudmot att bolagen utövar rösträtt för dessa; hittillsvarande erfarenheter tyderför övrigt på att frågorna om andelsägarnas inflytande på fondförvaltningensällan har någon stor praktisk betydelse. För att försäkringstagarnaskall kunna på ett enkelt och smidigt sätt få uppgifter om förestående fondanddsägarstämmoroch om vilken rösträtt de därvid får utöva bör skriftligt besked därom lämnasav försäkringsbolaget till varje försäkringstagare. Den försäkringstagare somönskar utöva sin rösträtt bör anmäla detta till försäkringsbolaget, som i sintur anmäler detta för registrering i fondbolaget. Det nu beskrivna förfarandet fömtsätterett väl fungerande samarbete mellan försäkringsbolaget och fondbolaget, isynnerhet mot bakgmnd av att försäkringstagama fömtsätts kunna när som helstbeordra att sparkapitalet flyttas från en fondförvaltare till en annan. Jagutgår från att försäkringsbolagen och fondbolagen gemensamt klarar av att utvecklasådana administrativamtiner att kostnaderna hålls på en rimlig nivå. Lämpligenböri fondbestämmelsema intas speciella föreskrifter om anmälningsförfarande m.m.som är direkt avpassade för försäkringssparare. Mitt förslag:Livförsäkringar med fondanknytriing skall kunna meddelas som K-eller P-försäkringari kommunalskattelagens mening. Försäkringstagarna bör ha enbeskattning som ärlikvärdig med den som gäller för konventionell livförsäkring.Försäkringsbolaget bör utarbeta schabloner-för fördelning mellanförsäkringstagarna av bolagets kostnader för skatt. Arbetsgruppens förslag: Arbetsgmppensförslag möjliggör inte att livförsäkringar med fondanknytning'utformas som en P-försäkringmed försötj-ningsränta. I övrigt överensstämmer förslaget med mitt. Remissinstansema:Flertalet remissinstanser tillstyrker att den nya försäkringsformen blir skattemässigtlikställd med konventionell livförsäkring. Flera remissinstanser.efterlyserförslag till ändringar i kommunäl-skattelagen som niöjliggör att livränteförsäkringmed försörjningsränta klassas som P-försäkring. Ett stort antal remissinstanserhar efterlyst närmare anvisningar om hur försäkringsbolagets kostnader förskatt skall kunna fördelas mellan försäkriiigstagama. Skälen för mitt förslag:Om livförsäkringar med fondanknytriing skall kunna introduceras, på densvenska-marknadenoch bli ett egentligt alternativ till den konventionella livförsäkringen ärdet som utvecklats i det föregående riödvändigt.att de båda sparformerna blir.skattemässigtlikabe-handlade. En fömtsättning för att en .-sådan likäbéhandling skall kunnauppnås torde vara att all beskattning sker iiförsäkringsbolaget. En i princip skattemässig'likåbehandlingkan uppnås genom att aktiefonden med tillämpning av skattelagstiftningensbestämmelser om beskattning av aktiefond delar ut afi skattepliktig vinst tillfondandelsägarna. Genom att utdelning från försäkringspremiefond alltid tillfällerettförsäkringsbolag, som därvid beskattas enligt reglerna i 2 § 6 mom. lagen om statliginkomstskatt beroende.på omiutdélriingen belöper på en K- eller en P-försäkring,kan alltså sparandegenom livförsäkring med fondanknytning bli skattemässigtlikställt'med sparande i konventionell livförsäkring. Försäkringspremiefond börsåledes beskattas enligt de regler som gäller för allmän aktiefond. Utmärkande för P-försäkringssparandetär att uppskov med beskattningen medges både för premiebeloppetoch för den avkastning som detta sparande genererar. Premien är inom vissagränser avdragsgill, medan.utfällande försäkringsbelopp är skattepliktiga.Försäkringsbolaget beskattas inte för den del av rörelsens nettointäkt sombelöper på P-försäkringar. Uppsamlat kapital i en P-försäkring är inte heller före- Vid K-försäkring är premien inte av- Prop.1989/90:34 dragsgill. 1 gengäld är utfallande belopp fritagna från beskattning.Avkastningen av uppsamlat kapital i en K-försäkring beskattas genom ensärskild ränteskatt. K-försäkring som tecknats efter ärvidare föremål för förmögenhetsbeskattning hos försäkringstagaren. Enligtfemte stycket i punkt I av anvisningarna till 31 § kommunalskattelagen krävsför att försäkringen skall behandlas som en P-försäkring att pensionen underden första femårsperioden för utbetalning inte utgår med sjunkande belopp iförhållande till tidigare utbetalningstillfälle. Ett sådant krav torde intekunna uppfyllas i en livförsäkring med fondanknytning som saknar nominelltbestämda betalningsutfästelser.