prop · GD0376 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag återkommer senare (avsnitt 8.6)delvis till dessa frågor men vill här framhålla att utveckling av och stödtill teknikspridande verksamheter från sådana organ bör kunna stödjas med medelfrån anslaget för regionala utvecklingsinsatser (avsnitt 16). Ettnytt inslag i den tekniska infrastmkturen i dessa regioner har de senaste årenblivit olika former av teknikcentra. SIND, STU och SÖ har haft i uppdrag attfölja upp denna verksamhet och i de fall den pågått utvärdera den. Myndigheternasslutsatser och förslag är kortfattat följande. Det finns en rad olika verksamheter som kallar sig teknik- eller resurscentra. De berör ett eller flera olika politikområden, t.ex. utbildning, industriell utveckling, forskning och teknikspridning. Bakom bildandet av dessa cent- 115 raligger olika gmpperingar av intressenter med varierande mål och syften. 1989/90: 76 Verksamhetsidéerna har i flertalet fall varit instabila ochföränderliga. Det finns även olikheter i styrka och kompetens. Verkenmenar att mångfalden och variationen vid teknik- och resurscentra gör att ettfortsatt stöd till sådana måste få en flexibel utformning. Vaije teknikcentmmmåste bedömas efter sina fömtsättningar. Verkenföreslår att investeringsbidragen till teknikcentra begränsas och att i ställetverksamheten på olika sätt ges möjlighet att utvecklas. Vidare föreslås ensärskild funktion för uppföljning och utveckling av teknik- och resurscentraunder den närmaste treårsperioden. Föregen del anser jag att möjligheten atl med regionalpolitiska medel stödjatillkomsten av nya organ som baseras på samverkan mellan främst näringsliv ochsamhälleliga utbildnings- och utvecklingsorgan bör finnas kvar. Eftersom jagdelar uppfattningen att stödet bör vara flexibelt, är jag inte beredd att heltavskaffa möjligheterna till t. ex. investeringsstöd. Däremot bör deintentioner som verken för fram ligga till grund för bedömningen av enskildaprojekt. Vidare anser jag att stödet även fortsättningsvis bör vara ettinitialstöd. Däremot bör t. ex. länsstyrelsema med projektmedel kunna bidratill att etablerade centra vidareutvecklas. Jagvill betona att initialstöd till teknikcentra bör vara en möjlighet närspeciella fömtsättningar föreligger. Det får inte bli något självändamål attskapa nya organisationer. Den senaste tidens få ansökningar om regionalpolitisktstöd till sådana projekt tyder också på att olika intressenter har insettbehoven av realism vad gäller investeringar i utrustning, möjlighet att säljautbildning och service etc. Jagär inte beredd att biträda verkens förslag om att inrätta en särskild funktionför uppföljning och utveckling av teknik- och resurscentra. Däremot kommer jagatt överväga om någon annan form av uppföljning bör ske. Jagvill i detta sammanhang också behandla en speciell typ av projekt forskarbyareller liknande som främst berör vissa regionalpolitiska stödjepunkter. Enviktig del av förnyelsen av näringslivet är verksamheten vid våraforskningsinstitutioner. I har särskilda verksamheter, utanstatligt stöd, vuxit fram i nära anslutning till sådana i bl. a. ,, och . 1 orter med universitet eller högskola somligger i eller i anslutning till de prioriterade regionerna, saknas delvis dentyp av intressentgrupper som medverkat till projekten i . 1 ettregionalpolitiskt perspektiv är det angeläget att, där förutsättningar i övrigtfinns, stödja sådan verksamhet i regionalpolitiskt prioriterade delar avlandet. Regeringen har därför på olika sätt, inom ramen för teknikspridningsinsatserna,medverkat till att skapa sådana miljöer vid högskolor ellerforskningsinstitutioner i , , , , ochKiruna. Deekonomiska betingelserna är viktiga speciellt för de nya företag som vuxit fram ur forskningsmiljöerna. Regionalpolitiskt stöd har i vissa fall lämnats till investeringar i lokaler för uthyrning till nya företag som vuxit fram ur forskningsverksamheten. En princip har härvid varit att dessa lokaler bör vara en genomgångsform där företagen utvecklas 116 föratt därefter söka andra lokaler. Ett annat sätt har varit att stödja den Prop. 1989/90:76 serviceorganisation som arbetar med att utveckla nätverket ochsamspelet mellan forskningsverksamheten och näringslivet. Jag räknar med attregeringen från fall till fall skall kunna lämna stöd lill forskningsbaseradföretagsutveckling i denna typ av orter. Dentredje huvudlinjen bör vara atl över ett brett fält stödja verksamheter iprojektform. Ett exempel är det uppdrag som SIND och STU har att genomförasärskilda teknikspridningsåtgärder i norra inland. Som information villjag kort redovisa de verksamheter sompågår inom olika delprogram. Målet är att i ett tjugotal inlandskommuner bedriva kurser iekonomisk planering med hjälp av datorstödd distansundervisning. Teknikresor.Representanter för inlandsföretag ges möjlighet till ingående studiebesök vidteknikledande företag eller organisationer. Resorna leder till såväl ökadekunskaper som till bättre kontaktnät. Utvecklingscheckar.Delprogrammet avser att stimulera till ett ökat utnyttjande av extern kompetensi form av konsulter eller experter från t. ex. forskningsinstitut, högskoloreller teknikcentra. Innovatörer.Genom att bilda kvalificerade rådgivningsgrupper på lokal nivå och ge dessavissa ekonomiska resurser, skapas ett bättre klimat för innovatörer ochproduktutvecklare. Offertsamarbete.Syftet med detta delprogram är att stimulera lill ökat samarbete mellanföretag. Medlet är att erbjuda ekonomiskt beredningsstöd i offertfasen av etlprojekt till företag som samverkar i konsortier eller annan likvärdig form. Efterdessa huvudlinjer bör teknikspridningsprojekt över ett brett spektmm, medutgångspunkt i förelagens behov, även fortsättningsvis kunna stödjas medregionalpolitiska medel, både centrah och regionalt. Centrala insatser börgöras med medel från det infrastrukturanslag jag kommer att föreslå(avsnitt 9). Jaghar tidigare (avsnitt 7.2.1.2) lämnat förslag till förändringar i företagsstödet,som bl.a. innebär ökade möjligheter att stödja produktutveckling, utbildningoch andra kompetenshöjande åtgärder i företagen. Därigenom ökar möjligheternatill ett fmktbart samspel mellan företagens behov och samhällets utbud av olikakompetenshöjande tjänster. Jagfömtsätter att SIND och STU fortsätter att verka som samordnare och med attförmedla erfarenheter. Jag nämnde tidigare att STU och SIND kommer att få iuppdrag att utveckla en verksamhet med teknikkonsulter. I detta sammanhangkommer jag atl att överväga om ytterligare särskilda uppdrag inomteknikspridningsområdet bör lämnas. Minbedömning: Energisystemets utformning och prissättningen av olika energislaghar stor betydelse för den regionala utvecklingen. Den elintensiva industrin ärt.ex. en viktig del av näringslivet i regionalpolitiskt prioriterade regioneroch bör ges rimliga konkurrensvillkor även när den allmännaprisnivån för elkraften ökar. En utredning skall bl.a. utforma sina förslag medhänsyn tagen till att vinster från äldre vattenkraft skall kunna återföras tillde regioner där vinstema genereras. Syftet är att dessa medel skall möjliggörasamhällsinsatser för att skapa en mer gynnsam regional utveckling. Förslag omfortsatt omställning av energisystemet bör beakta regionalpolitiska aspekter. har i sill betänkade riktat uppmärksamheten på atten kommande höjning av elprisnivån kan väntas leda till att elproduktion iäldre vattenkraftsanläggningar blir mycket lönsam. Mot bakgrand härav föreslårkommittén alt vattenkraftsregionerna skall få del avvattenkraftens övervinster. Förslaget innebär att ca 600 milj. kr. om åretskall utbetalas från ett särskih anslag. Finansieringen föreslås ske genom attskatten på äldre vattenkraft höjs med per kWh. Utbyggnaden av ettnaturgasnät kan enligt kommittén komma att få en djupgående inverkan på denframtida regionala balansen. Kommittén hänvisar till de planer som finns förutbyggnad av stamledningar och distributionssystem i och delar avBergslagen. Genom en sådan utbyggnad skulle energikonsumentema i dessa delar avlandet komma att erbjudas ett konkurrenskraftigt altemativ till el, menarkommittén. Den nackdel som detta anses innebära för andra delar av landet kanenligt kommittén behöva kompenseras av andra åtgärder. Något konkret förslaghärom läggs dock inte fram. fömtser en ökad roll för biobränslen i det framtida svenskaenergisystemet, åtminstone utanför de områden där naturgas distribueras. Ettfortsatt stöd till utveckling av biobränslen förordas av kommittén påregionalpolitiska gmnder. Kommittén anser också att biobränslen även ifortsättningen bör vara befriade från skatt. Remissinstanserna : Fleraremissinstanser anser det ytterst angeläget att kommandeenergikostnadsförändringar snabbt klarläggs och skapar möjligheter för bl. i län anser att den framtidaenergiförsörjningen är av avgörande betydelse för alla regioner oavsett om deprioriteras ur regionalpolilisk synpunkt eller ej. Bl.a. länsstyrelsema iKopparbergs, och samt kommunerna är positiva till utredningens förslag omåterföring av övervinster. Däremot anser flera remissinstanser att medlen börställas direkt till kommunemas förfogande eller att länen i någon form bör blidelägare i kraftverken. och avstyrker förslå- Prop.1989/90:76 get. Vallenfall förklarar sig inte ha tagit ut några övervinster pågmnd av vattenkraftens relativt sett låga produktionskostnader. De lågakostnaderna har i stället förts vidare till konsumentema i form av lågapriser. Som bevis för detta anförs att har intemationellt sett lågaelpriser. Följaktligen måste därför en avgift i linje med vad kommitténföreslår i sin helhet föras vidare och tas ut av elkunderna via en höjning avelpriset, menar . Fleraremissinstanser, bl.a. RRV, SIND, samt statskontoretanser all naturresurser bör ses som en nationell resurs och inte beskattas därde är belägna. Någraremissinstanser tillstyrker kommitténs förslag till fortsatt skattebefrielseför bioenergi. Biobränslen måste enligt Hela ska levafå en utökad användning såväl inom som utanför de områden som får tillgång lillnaturgas. anser att satsningen på bioenergi ska gälla i helariket där detta är ett bra altemativ. Lantbmksstyrelsen menar att en positivutveckling av bioenergin kan ta i anspråk en del av den jordbmksmark som intekommer att behövas för livsmedelsproduktionen. har invändningar mot kommitténs resonemang all områden som hamnarutanför naturgasområdena skulle kompenseras därför. menar att detinte är rimligt i en marknadsekonomi att olika individer eller regionerkompenseras för att de inte får del av vissa kommersiella produkter. Vattenfallanser att naturgasen skall införas på kommersiella gmnder vilket får styranätets utbyggnad. Vattenfallunderstryker de stora regionalpolitiska konsekvenser avvecklandet avkärnkraften kommer atl få eftersom halva elproduktionen måste ersättas av nyproduktion med kraftigt höjda elpriser. Skälenför min bedömning: Jag avser att föreslå regeringen att lägga framförslag för om bl. a. kämkraftavvecklingen. Det pågår ett omfattandeutredningsarbete med syfte att skapa underlag för mitt kommande förslag. Motdenna bakgmnd anser jag det varken möjligt eller lämpligt attnärmare kommentera eller ta ställning till de förslag som regionalpolitiskakommittén och ett antal remissinstanser för fram rörande energisystemet. Jagdelar dock kommitténs uppfattning om energifrågomas betydelse förregionalpolitiken. Med hänsyn härtill kommer jag nu att redogöra för vissaförhållanden på energiområdet från etl regionalpolitiskt perspektiv. Dentotala svenska energitillförseln uppgick till ca 450TWh. Detta är ungefär samma värde som . Mellan dessa år har emellertid energislagens andelar ändrats kraftigt. Oljans andel har minskat från till . Tillförseln av energikol, inhemska bränslen och vatten kraft har ökat, medan kämkraflen har tillkommit. har också naturgasen introducerats. Den andra storaförändringen är all en allt större andel av den tillförda Prop. 1989/90:76energin har omvandlats lill el. Nettoproduktionen av el har under periodenökat från ca 60TWh till ca 140TWh . Av sistnämnda värde svararvattenkraft och kärnkraft för 65 70TWh vardera, dvs. tillsammans nästan heladen nuvarande produktionen. Huvuddelenav den tillförda energin är baserad på import. Förädling och omvandling skerinom landet i ett fåtal stora anläggningar, främst oljeraffinaderier ochkämkraflverk. Den inhemska produktionen är i huvudsak begränsad tillvallenkraft samt till lutar, ved, torv och avfall. Ca tre Qärdedelar av denutbyggda vallenkraften är belägen inom de regionalpolitiskt prioriteradedelama av landet. Energi från lutar och avfall förbmkas i regel intemt inomskogsindustriföretag resp. kommuner. Trädbränsle och torv produceras däremotdelvis för extem avsalu. Frånregionalpolilisk synpunkt är formema för transport och distribution avsärskilt intresse. Ledningsbunden energi el, fjärrvärme och naturgas - harkommit att svara för en allt större del av den slutliga energianvändningen. Ellillhandahåfis i alla delar av landet på likartade villkor. Fjärrvärmedistribueras däremot endast lokall i större tätorter. Naturgas är förnärvarande tillgänglig inom ett begränsat område i Syd-och längsstamledningen . Energipolitiskainsatser av regionalpolilisk betydelse Utbyggnadenav vattenkraften är en av fömtsättningama för den relativt låga elprisnivån iSverige, som är av särskilt stor betydelse för de norra delama av landet.Vattenfall tillämpar i och mellersta ett råkraflprissom är 4 resp. lägre än priset i övriga delar av landet.Vidare har energiskatten på elkraft utformats så att hushållen i norra . gäller för all annan förbmkning än den industriella enskattesats av i de tre nordligaste länen samt delarav Västemorrlands, , och , jämfört med 9,2öre i övriga delar av landet. Enligt beslut(prop. 1989/90:50, SkU 10, rskr. 96) skall från skaltesatsemavara 2,2 resp. . Den ökade energiskattefördelen förhushållen i de nordliga delama av landet är avsedd att mildra effekten bl. a.av att mervärdeskatt på energi införs. Sedanoljekrisen har ett minskal oljeberoende varit etl av denstatliga energipolitikens viktigaste mål. Därav har följt betydande insatsertill stöd för bl. a. ökad produktion av inhemska bränslen och för användning avsådana bränslen framför allt i fjärrvärmesystem. Stöd har lämnatstill teknisk forskning och utveckling samt till investeringar i anläggningar iform av bidrag, lån och garantier. Totalt har anvisat nära 5miljarder kronor till energiforskning och ytterligare ca 3 miljarder kronortill utveckling och demonstration av ny energiteknik. 1986lämnades stöd inom ramen för särskilda oljeer- sättningsprogram med syfte att främja en snabb minskning av oljeanvänd ningen. Därjämte genomfördes konjunkturanpas- 120 sadeinvesteringsprogram med delvis samma inriktning. Särskilda medel Prop.1989/90:76 anvisades för att bl.a. öka användningen av inhemskabränslen i . har stöd lämnats främst tillutveckling och introduktion av ny teknik som kan underlätta övergången till etteffektivt och miljövänligt energisystem. Stödhar i stor utsträckning lämnats till projekt avseende produktion av torv ochirädbränslen. Någon regional fördelning av dessa projekt har inte redovisats.Allmänt kan konstateras att användningen av dessa bränslen är koncentrerad tillområden med ett stort uppvärmningsbehov, dvs. områden med industri eller storbefolkning, och atl transportavstånden är korta. Det har således bildats etlantal lokala marknader kring anläggningar som är stora förbmkare av inhemskabränslen. I norta finns bl.a. ett antal mindre torvanläggningar förijärrvärmeproduktion. Flertalet större anläggningar för användning avIrädbränsle ligger i Syd- och . Det största svenska torvprojektet,produktionen av torvbrikelter i , avviker emellertid från det angivnamönstret. Projektet ligger i ett regionalpolitiskt prioriterat område ochbygger på långväga transport av produktionen med jämväg. Energi- ochregionalpolitiskt stöd har lämnats för detta projekt. Detkan tilläggas alt staten, fömtom genom direkt stöd, har främjat utvecklingen avproduktion och användning av inhemska bränslen genom att sådana bränslen intehar belagts med energiskatt. Regionalpolitisktstöd kan lämnas lill anläggningar där energiråvara i form av flis framställseller förädlas eller i form av torv bryts eller förädlas. Vid torvproduktionenfår stöd avse också beredning av läkt eller anordningar för sådan beredningeller för brytning. Stöd får lämnas endast till verksamheter som bedrivs istörre omfattning och har permanent karaktär. Stöd får inte lämnas tiUförbränningsanläggningar. Jaghar tidigare (avsnitt 7.2) lämnat förslag lill vissa förändringar av detregionalpoliliska företagsstödet. Denpågående omställningen av energisystemet har som syfte att landets behov av energivaraktigt skall kunna tillgodoses på ett sätt som är förenligt medsamhällsekonomiska mål. Centrala inslag i omställningen är en avveckling avkämkraflen , minskade utsläpp av försurande och klimatpåverkandeämnen samt ett fortsatt skydd för de fyra outbyggda huvudälvama. Enfömtsättning för att omställningen skall kunna genomföras är att tillgängligaenergiresurser utnyttja väsentligt effektivare än i dagens system. Kravet påhushållning gäller i särskilt hög grad användningen av el. och statens industriverk har redovisat rapportenEtt miljöanpassat energisystem. I rapporten redovisas scenarier för ettsvenskt energisystem under fömtsättning bl.a. att kärnkraften haravvecklats, att huvudälvama förblir outbyggda och att koldioxidutsläppen inteökar från dagens nivå. UtredningenEL 90 (ME 1988:05) har haft i uppdrag att undersöka effek- 121 ternaför den elintensiva industrin av stora elprishöjningar. Utredningen /90:76 har bl.a. redovisat eventuella behov av åtgärder för att rimligakonkurrensvillkor skall kunna behållas för denna industri som kärnkraftsavvecklingengenomförs. Ett slutbetänkande har avlämnats. Ettantal andra utredningsuppdrag rörande energisystemets omställning har lagts uttill berörda myndigheter m. fl. Uppdragen kommer att redovisas under våren1990. Innandet omfattande utredningsmaterialet har redovisats och beretts kan någranärmare slutsatser om de regionalpolitiska effekterna av energisystemetsomställning inte dras. Jag skall här endast kort kommentera några av de elementi omställningsprocessen som regionalpolitiska kommittén särskilt haruppmärksammat, nämligen en höjning av elpriserna, utbyggnad avnaturgasledningar och ökad användning av biobränslen. Elprisernai fastställs av kraftföretagen utan någon egentlig styming frånstatsmakternas sida. Indirekt påverkar dock staten prisbildningen genom detavkastningskrav som staten i egenskap av ägare ställer på , som haren prisledande ställning på marknaden. En betydande real höjning av nuvarandeelpriser under kan fömtses under alla förhållanden.Avvecklingen av kämkraflen, som svarar för ca hälften av dennuvarande elproduktionen, kommer sannolikt all leda lill att en prishöjningtvingas fram snabbare än vad som annars hade blivit fallet. Den framtidaelprisnivån är emellertid starkt beroende av om efterfrågan på el - och därmedbehovet av en ny produktionskapacitet för att ersätta kämkraflen kanbegränsas genom hushållningsåtgärder. Riksdagenoch regeringen har i skilda sammanhang uttalat all den elintensiva industrinockså skall ges rimliga konkurrensvillkor. Motiven härför är tillstor del av regionalpolilisk art. 1 Norriand och Bergslagen svarar denelintensiva industrin för en långt större del av industrisysselsättningen än iandra delar av landet. Denna fråga har belysts närmare av utredningenEL 90. Somnämnts har regionalpolitiska kommittén föreslagit att vattenkraftsregionemaskall få del av vattenkraftens vinster vid en kommande höjning av elprisema.Jag erinrar om att chefen för har tillkallat ensärskild utredare med uppgift att utreda frågan om kraftföretagens vinster. 1utredningsdirektiven (dir. 1989:63) sägs bl. a att utredaren bör utforma sinaförslag med hänsyn tagen till att vinster från äldre vattenkraft skall kunnaåterföras till de regioner där de genereras. Syftet med en sådan återföringskulle vara att finansiera olika samhällsinsatser som kan bidra till denregionala utvecklingen i vattenkraftsregionema. Iavvaktan på resultatet av den särskilda utredarens arbete är jag inte nu bereddatt ta ställning till regionalpolitiska kommitténs förslag. Jag kommer (avsnitt9) att föreslå att regionalpolitiska medel anvisas för att förstärkainfrastmkturen i främst stödområde 1. Medanledning av regionalpolitiska kommitténs synpunkter på effekterna av enfortsatt utbyggnad av ett svenskt naturgasnät vill jag understryka att någonplan för utbyggnad inte har fastställts. måste naturgasen av egenkraft konkurrera på den svenska energimarkna- Prop. 1989/90:76 den. De olikaaktörerna på marknaden främst och dess ägare har alltså att taställning till olika utbyggnadsprojekt på affärsmässiga gmnder. Mycket tyderpå att den svenska gasmarknaden beroende bl.a. på de höga kostnaderna förinfrastmkturen har en relativt låg betalningsförmåga. Det är därför alltjämten öppen fråga när det kommer att uppstå kommersiella fömtsättningar för enväsentlig utvidgning av det nuvarande svenska naturgassystemet. Detkan tilläggas att en utbyggnad av distributionen av gasol pågår i de delar avlandet där en distribution av naturgas inte är aktuell, i vissa fall också somen förberedelse för en senare naturgasintroduktion. Gasol kan vara attalternativ till naturgas för industriföretag, kommunala värmeverk m.fl. Detråder bred enighet om att biobränslenas andel av energiförsörjningenmåste ökas kraftigt om de långsiktiga miljö- och energipolitiska målen skallkunna nås. En faktor av största betydelse är att biobränslen, till skillnadfrån fossila bränslen, inte anses ge något nettotillskott av koldioxid tillatmosfären vid förbränning. Beräkningar, som utförts av ochnaturvårdsverket i den nyssnämnda studien om ett miljöanpassat energisystem,pekar på att fossila bränslen i stor utsträckning måste ersättas medbiobränslen för att det av fastställda koldioxidmålet skall kunnaklaras. Enväsentligt ökad användning av biobränslen kan vid dagens kostnadsrelationernås endast genom statliga styrmedel av olika slag. (ME1988:03) har i sitt betänkande (SOU 1989:83) Ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken Energi och trafik lagt fram förslag om bl.a. en avgift på utsläpp avkoldioxid som skall tas ut på fossila bränslen. Vidare har föreslagils ettsystem med bidrag till elproduktion med bränslen som inte ger ettnettotillskott av koldioxid. Dessa förslag skulle, om de genomförs, leda förbättring av biobränslenas konkurrenssituation gentemot bl. a. naturgasvid kraftvärmeproduklion i . Inomregeringskansliet bereds förslag till om enövergripande reform på energiskatteområdet inkl. vissa miljörelaterade pålagor.Förslagen kommer att utformas så att den fortsatta omställningen avenergisystemet främjas. Jag kommer senare (avsnitt 8.13) att ytterligarekommentera några av skattereformens regionalpolitiska konsekvenser för bl. Enkraftig ökning av efterfrågan på biobränslen kan komma att innebära en vissstimulans för de regionalpolitiskt prioriterade delarna av landet. Som redanantytts finns det emellertid flera faktorer, bl. a. höga transportkostnader,som verkar för att biobränslen även i fortsättningen kommer att produceras ochanvändas främst i Syd- och . Minbedömning: De areella näringarna kommer även fortsättningsvis att ha storbetydelse för glesbygdsområdena. Regionalpolitiskainsatser inom de areella näringrna bör i första hand avse utveckling avkombinalionsföretag med jord- och skogsbmk som bas. anser att de selektiva stöd inom livsmedels- ochfiskepolitiken, som huvudsakligen är regionalpolitiskt motiverade, börinordnas i stöden för regionalt utvecklingsarbete. Vidare menar kommittén attFoU-satsningarna inom del trätekniska området bör ökas. Remissinstanserna:Flera remissinstanser tar upp jordbrakets avreglering och de konsekvenser denkan få för näringslivsutvecklingen i redan befolkningssvaga delar av landet.