prop · GD03155 · 1989-12-31 00:00:00 — Frågorsom gäller polisledning i särskilt fall borde emellertid enligt departementschefenexklusivt höra till polischefens kompetensområde. Med uttrycket polisledning isärskilt fall borde enligt departementschefen förslås chefsskapet över enpolisstyrka under pågående arbete liksom över huvud taget situationer då det ärfråga om en order eller en kommendering där en bestämd polisman eller gmpp avpolismän är utpekade. Ocksåpolismyndighetsärenden av särskild betydelse borde enligt departementschefenkunna hänskjutas lill polisstyrelsen. Riksdagengodkände de riktlinjer som förordals i den nu aktuella propositionen (JuU1983/84:16, rskr. Vid behandlingen i framhöll justitieutskoltelbetydelsen av att polisstyrelsen inriktar sin verksamhet på frågor av såvälmera långsiktig som mera väsentlig art. Polisstyrelsen borde enligt utskottet inleägna sig åt detaljplanering och i regel inle heller ål planering för kortareperioder. Denföreslagna ordningen för all stärka medborgarinflylandel över polisen på lokalnivå infördes i och med del första steget i polisreformen . Isamband med polisreformens andra steg den stärktes också medborgarinflylandelpå regional nivå (prop. 1984/85:81, JuU 18, rskr. Polisstyrelsensroll och uppgifter är reglerade i polislagen (1984:387) och polisförordningen(1984:730). Enligt4 § polislagen är länen indelade i polisdistrikt. I varje polisdistrikt finnsen polisstyrelse som ansvarar för polisverksamheten inom distriktet. I5 § första och andra styckena polislagen föreskrivs all del för ledningen avpolismyndigheten finns en polisstyrelse. Polisstyrelsen beslår av polismyndighetenschef (polischefen), av dess biträdande chef (biträdande polischefen), om sådanfinns, saml etl antal valda ledamöter. Dessa valda ledamöter skall vara lägstsex och högst lio enligt bestämmande. Polisstyrelsensledamöter, utom polischefen och biträdande polischefen, väljs avkommunfullmäktige om polisdistriktet omfattar endast en kommun och annars avlandstinget. Om del i polisdistriktet finns en kommun som inle ingår ilandstingskommunen gäller särskilda regler. Av5 § Iredje stycket polislagen framgår att de ledamöter som ulses genom valskall vara svenska medborgare, vara bosalla inom distriktet och ha rösträtt vidval av kommunfullmäktige. De bör väljas så alt erfarenhet av kommunalverksamhet blir företrädd bland dem. Vid valet bör vidare beaktas all de olika delamaav polisdistriktet och om möjligt alla kommuner i distriktet blirrepresenterade. Enligt2 kap. 3 § polisförordningen utser de valda ledamöterna bland sig en ordförandeoch en vice ordförande i polisstyrelsen. Vid polismyndigheterna i ,och får polisstyrelsen inom sig utse fyra av de valdaledamöterna och ersättare för dessa all tillsammans med polischefen ingå i ell tjänstelillsältningsulskoll. Särskildabestämmelser finns om beslutförhet för polisstyrelsen och tjänstetillsättningsutskottetsamt om beslutsformer i brådskande ärenden. Särskilda bestämmelser finns ocksåom personalrepresenlalion i polisstyrelsen. Polisstyrelsensuppgifter är noggrant reglerade i 2 kap. 11 § polisförordningen. Avpolisstyrelsen avgörs sålunda viktigare frågor om planeringen och inriktningenav verksamheten, viktigare frågor om polismyndighetens organisation ocharbetsformer, frågor av större ekonomisk betydelse, frågor i samband medtillsättning av vissa tjänster samt andra frågor som polischefen hänskjutertill styrelsen. Eninskränkning i polisstyrelsens befogenheter är all polisstyrelsen inle fåravgöra frågor som avser polisledning i särskilt fall. Ärendensom inle avgörs av polisstyrelsen avgörs av polischefen ensam eller av andratjänstemän enligt vad som anges i arbetsordningen eller i särskilda beslut. Polisreformenhar i många hänseenden inneburit en påtaglig vitalisering av polisväsendet. En av orsakerna till detta är del ökade medborgarinfly tande som reformen inneburit. Genom den fick polisstyrelserna en delvis annan roll i polisarbetet. Från att ha haft en i huvudsak rådgivande 38 ställningfick styrelserna en mer aktiv funktion inriktad på att styra verk- Prop.1989/90:155 samhelen. Styrelserna tillades ökade befogenheter på fleraväsentliga områden, bl. a. när del gäller att besluta om inriktningen avverksamheten. Den ordning som införts har inneburit inle bara att deldemokratiska inflytandet över polisens verksamhet stärkts, ulan också attpolisfrågorna rönt ell större intresse än tidigare på den lokala politiskanivån. Polisverksamheten har därmed fått en ökad förankring hos allmänheten ipolisdistrikten. Somjag tidigare beskrivit slår polisverksamheten inför etl viktigt för-ändringsarbetebl. a. lill följd av övergången lill elt nyll syslem för budgetering ochverksamhetsuppföljning. Detta arbete kommer i väsentliga avseenden att påverkapolisstyrelsernas kompetensområde. framgångsrik vidareutveckling avpolisverksamheten fömtsätter enligt min mening inte bara etl förstärktinflytande för, utan också etl ökat engagemang av polisorganisationensförtroendevalda. Ellannat skäl för all la upp frågan om hur ett ökat medborgarinflytande skallkunna tillgodoses inom polisväsendet är att några kommuner påtalat all eltstörre kommunalt engagemang på polisområdet behövs. a. har Stockholmskommunfullmäktige i en skrivelse lill regeringen begärt all regeringen skall tainitiativ lill en utredning om en galupolis. kommun har i enskrivelse lill regeringen begärt elt mer fullständigt kommunall ansvar förpolisen i kommunen. Dessaoch andra önskemål från kommunall håll visar all man ute i kommunerna har enstark insikt om vilken betydelse polisen har för samhället och om viklen av detarbete som polisen uträttar. Jag har uppfattat saken så all man från kommunalthåll i allt högre grad på skilda sätt vill stödja den lokala polisverksamheten.Det här engagemanget bör enligt min mening las lill vara. Jag återkommer strax tillnågra av de möjligheter som jag ser för all stärka sambandet mellan denkommunala verksamheten och polisen. Först vill jag dock betona att kommunernas intresseför polisfrågorna också har en annan sida. Det kan ses som en reaktion på denbesvärliga situation som polisen befinner sig i och för den oro som finnsför den tilltagande brottsligheten. Dessa reaktioner ser jag som naturliga.Frågorna om t.ex. narkotikabrottsligheten och människornas säkerhet lill liv,hälsa och egendom är myckel starka i människors medvetande och av centraltintresse i diskussionen om välfärdspolitiken. Det är därför nödvändigt allpröva alla möjligheter för att vända den nuvarande negativa utvecklingen bådevad gäller polisens förutsättningar att fullgöra sina vikliga uppgifter ochifråga om den ökande brottsligheten. Det kommunala engagemanget kan enligt minuppfattning vara lill god hjälp i delta arbete. Jagvill vidare erinra om att frågan om sambandet mellan den kommu nala verksamheten och polisverksamheten i olika sammanhang har upp märksammats i även efter genomförandel av polisreformen. Bl.a. har juslilieulskollet behandlat ell antal motioner i vilka förespråkals ett ökat kommunall engagemang i polisverksamheten eller i vilka på annat sätt berörts förhållandet mellan kommunerna och polisen (se t.ex. JuU 1987/88:30 s. 22). En av de frågor som haraktualiserats i detta sammanhang är hur man Prop. 1989/90:155 skall kunnaförbättra det kommunala sambandet på polisområdet, dvs. hur man skall kunnalänka ihop polisstyrelsernas verksamhet med den politiska verksamheten ikommunerna. Förhållandena och förutsättningarna för ett sådant samband kanskilja sig ål mellan olika kommuner. Ettområde där ett utvecklat samarbete mellan polisen och kommunala organ är särskiltviktigt är det brottsförebyggande arbetet bland ungdomar. Polisen och desociala myndigheterna i kommunerna arbetar här med delvis olika utgångspunktermen med ell gemensamt syfte, nämligen att förmå de unga all inte begå brott.Det har i olika sammanhang framhållits att samarbetet mellan berördamyndigheter på detla område behöver utvecklas. Jaghar tidigare framhållit alt de förändringar av polisverksamheten som vi stårinför kommer att kräva ett ökat inflytande och engagemang från de förtroendevaldassida. Med hänsyn lill de skiftande lokala förutsättningarna förpolisstyrelsernas verksamhet finns del inga givna modeller för hur man skallstärka sambandet mellan den kommunala och den polisiära verksamheten. Jag skallhär ge några exempel på hur man skulle kunna åstadkomma detta. villjag betona all det givelvis måste ankomma på de förtroendevalda ipolisstyrelsen och i skilda kommunala organ att själva avgöra om man villanvända något eller några av dessa förslag. Jag kan tillägga att de frågor somrör de kommunala organens befattning med polisiära ämnen, t.ex. i form avspörsmål i fullmäktige lill ledamot i polisstyrelsen, torde komma att behandlasinom ramen för del arbete på en ny kommunallag som förestår inom regeringskanslietlill följd av förslag från kommunallagskommillén (C 1988:03). Pådel kommunala området har den lokala förankringen vidgats genomatt det har öppnats möjlighet all inrätta olika former av lokala organ medbeslutande befogenhet; se bl.a. lagen (1979:408) om vissa lokala organ ikommunerna. Exempelvis kan kommundelsnämnder inrättas för att handha olikaförvaltnings- och verkställighetsuppgifter, var och en inom sin geografisktavgränsade del av kommunen. I många kommuner pågår en omfattandedecentralisering av besluts- och verksamhels-ansvar till sådana lokala organ.Syftet är all förbättra kommuninvånarnas möjligheter all påverka och delta idel kommunala arbetet. Man strävar efler att inom ramen för modernastorkommuner återskapa den närhet mellan medborgare och förtroendevalda somfanns i tidigare småkommuner. Jaganser för min del all del finns skäl all pröva en liknande ordning inompolisen. Del bör således öppnas möjlighet för polisstyrelserna att inrättalokala organ för alt under styrelsen ha hand om vissa uppgifter rörandepolisverksamheten inom olika delar av polisdistriktet. Dessa organ bör kallaspolisnämnder. Allinrätta polisnämnder torde i första hand bli aktuellt för storstads- myndigheterna och de polismyndigheter vars distrikt omfattar flera kom- 40 munereller annars har en vidsträckt yla. Genom att inrätta polisnämnder Prop.1989/90:155 kan den demokratiska basen i polisverksamheten breddas; fleralekmän bereds därigenom tillfälle all delta i berednings- och beslutsprocessenvid . Verksamhetens förankring i olika kommuner eller delarav en kommun kan också stärkas genom alt lekmän med lokal anknytning utses inämnden. Detbör vara polisstyrelsens sak att bestämma om det skall inrättas polisnämndervid polismyndigheten. Likaså bör det ankomma på polisstyrelsen all bestämma ompolisnämndernas geografiska ansvarsområden. I många fall bör del vara naturligtall anknyta dessa till distriktets indelning i polisområden, vaktdistrikt ellervaktområden. I polisdistrikt som omfattar flera kommuner kan dessa utgöra enindelningsgrund. Ingelbör hindra att en polisnämnd inrättas för en viss del av elt polisdistriktmedan återstoden av distriktet även i fortsättningen hör direkt underpolisstyrelsen. Det kan vara en lösning exempelvis för distrikt där endast enenstaka arbetsgmpp är stationerad utanför distriktets centralort. Närdet gäller polisnämndernas sammansättning och uppgifter bör man i storutsträckning kunna anknyta lill vad som gäller beträffande polisstyrelser. modifieringar bör dock göras med hänsyn lill polisnämndernas ställning somunderordnade organ i förhållande till polisstyrelserna. bör ingå polischefen saml lägst fem och högst lio övriga ledamöter.Del bör vara polisstyrelsen som bestämmer antalet övriga ledamöter och somutser dessa ledamöter och suppleanter för dem. För dessa bör gälla sammakvalifikationskrav som för ledamöter i polisstyrelsen. De bör således varasvenska medborgare, vara bosatta inom distriktet och ha rösträtt vid val tillkommunfullmäktige. De bör ulses så all erfarenhet av verksamhet blirföreträdd bland dem. I övrigt bör de principer som gäller för val av ledamöteroch suppleanter lill en polisstyrelse ha motsvarande tillämpning (se 5§polislagen och 7 kap. 12§§ polisförordningen). Polisstyrelsenbör också kunna bestämma att chefen för en arbetsenhet inom polisnämndensområde skall ingå i nämnden. Om exempelvis en nämnd verkar inom elt lokalvaklområdedär en arbetsgrupp är stationerad, bör chefen för arbetsgruppen regelmässigtingå i nämnden. bör hindra all styrelsen beslutar att flera sådan lokalachefer ingår i fall nämndens ansvarsområde omfattar flera arbetsgmpper. bör i princip kunna delegeras frågor av det slag som handläggs avpolisstyrelsen. Dit hör frågor om planering och inriktning av verksamheten,viktigare frågor om organisation och arbetsformer, frågor av större ekonomiskbetydelse, Ijänstelillsällningsfrågor saml frågor som hänskjuts dit avpolischefen eller av polisstyrelsen. Frågor bör också kunna hänskjutas tillpolisnämnden av arbelsenhetschef som ingår i nämnden. Däremot bör del inle varatillåtet för en polisnämnd, lika litet som för polisstyrelsen, all avgörafrågor som avser polisledning i särskilt fall. bör i första hand vara etl ledningsorgan för polisverk samheten inom nämndens ansvarsområde. Det bör också vara möjligt att tilldela nämnden beredningsuppgifler i förhållande lill styrelsen. somankommer på polisstyrelsen bör alltså i viss utsträckning kunna Prop.1989/90:155 beredas av nämnden innan de tas upp i styrelsen för avgörande. Vilkaslags frågor som, inom den nu angivna ramen, skall handläggas av en polisnämndbör bestämmas av polisstyrelsen. Det blir därigenom möjligt att anpassanämndens uppgifter och all få lill stånd en samverkan mellan nämnden ochpolisstyrelsen efler vad som är lämpligt med hänsyn lill de lokalaförhållandena. Som etl riktmärke bör i allmänhet gälla all en polisnämnd skallges ell faktiskt inflytande över de allmänpolisiära frågorna inom nämndens område.Exempelvis kan det vara lämpligt att nämn-, den medverkar vidverksamhetsplaneringen inom underställda enheter genom alt bestämma omprioriteringar och inriktning av enheternas verksamhet. Andra frågor som oftabör kunna delegeras lill nämnden kan avse t.ex. tillsättning av tjänster vidunderställda enheter och uppföljning av verksamheten vid enheterna. bör självfallet organisatoriskt ingå i polismyndigheten och varaunderordnad polisstyrelsen, scm har det övergripande ansvaret för verksamhetenvid myndigheten. När en nämnd utövar de funktioner som delegerats till nämndenbör denna givetvis vara bunden av de riktlinjer för verksamheten sompolisstyrelsen kan ha meddelat. En fråga som har behandlats av en nämnd börkunna överprövas av polisstyrelsen enligt vad som gäller i allmänhet i fråga omöverprövning av elt högre organ inom samma myndighet. 1polisstyrelsens överordnade roll ligger att det bör ankomma på styrelsen attbesluta om polismyndighetens budget. Däremot kan del ofta vara lämpligt attpolisnämnden medverkar i beredningen av budgetfrågor i de delar som rörnämndens område. Någrasärskilda regler för överklagande av nämndbeslut torde inte behövas. Deuppgifter som i enlighet med vad jag angett bör tillkomma en nämnd innefattar iregel inte handläggning av sådana förvaltningsärenden som kan överklagas. I denmån ett beslut av en nämnd ändå är sådant att det kan överklagas, skall dettaske i enlighet med vad som gäller i allmänhet i fråga om överklagande avpolismyndighetens beslut. I regel överklagas besluten till (jfr8 kap. 1 § polisförordningen). Attpolisnämnder inrättas inom en polismyndighet innebär givetvis ingeninskränkning i polischefens befogenhet som chef för myndigheten. Uppdragsom ledamot eller suppleant i polisnämnd ställer krav på kunskaper ompolisverksamheten. De förtroendevalda inom en polisnämnd bör därför genomgå ensärskild utbildning på samma sätt som ledamöter i polisstyrelse. Grundlägganderegler om polisnämnder bör las in i polislagen. Lämpligen kan reglerna samlasi en ny paragraf, 5 a § , efler den paragraf som behandlar polisstyrelserna.Andra frågor rörande polisnämnderna bör, liksom motsvarande frågor när delgäller polisstyrelserna, regleras genom föreskrifter som beslutas avregeringen. På nämndens handläggning blir i princip föreskrifterna iförvaltningslagen (1986:223) tillämpliga. Andraformer för medborgarinflytande Prop. Enannan möjlighet all förstärka medborgarinflylandel inom polisen är alt inrättanågon form av politiskt samrådsorgan för polisiära frågor inom kommunen. Ettsådant samrådsorgan skulle kunna beslå, förutom av polisstyrdseledamöler, avrepresentanter för t. ex. kommunstyrelsen, socialnämnden, fritidsnämnden,skolstyrelsen m. fl. Gruppen skulle huvudsakligen vara eltforum för utbyte av information mellan de förtroendevalda. Den skulle ocksåkunna ha funktioner i förhållande lill de samrådsorgan som finns i deflesta kommuner mellan skola, socialtjänst och polis. Del sistnämnda arbetetbedrivs i regel med insatser på tjänstemannanivå. Entredje väg för att stärka sambandet mellan den kommunala verksamheten ochpolisen är att bredda intresset för polisfrågorna inom de politiska partiernai kommunen. På många håll i landet har de politiska partierna visat ell stortintresse för polisiära frågor. En utveckling i denna riktning ser jag för egendel som mycket positiv. Det är självfallet en sak för partierna själva attavgöra vilka frågor som man vill engagera sig i och driva i detta sammanhang.All låta polisfrågorna bli en del av den lokala politiska samhällsdebattenborde dock, som jag ser del, bidra lill ell ökat intresse för polisens och polisstyrelsensarbete. Detfinns även andra möjligheter all stärka del kommunala sambandet och ökaintresset bland allmänheten för polisverksamheten i ell distrikt. Arrangemangav typen Polisens dag, utställningar, informationsmöten och studiebesök ärexempel på aktiviteter som riktar sig främst lill allmänheten och som bidrar lillall öka allmänhetens intresse för polisfrågorna. Delta torde i sin lur enligtmin mening innebära all även de förtroendevaldas engagemang för polisfrågornavitaliseras. Sist,men inle minst, har alla anställda vid polisen en stor möjlighet all påverkaintresset för polisarbetet. Genom en god service till allmänheten och genomarbetsformer som utvecklar dagliga och naturliga kontakter med allmänhetenskapar man en ökad förståelse för polisverksamheten. Betydelsen av att detfinns poliser ute bland människorna i samhället kan enligt min mening inle nogunderstrykas. Del traditionella brottsförebyggande arbetet är i dettasammanhang också av stor betydelse. Här kan särskilt nämnas de initiativ somlas vid skilda polismyndigheter av t.ex. kvarterspoliser. Jag tänker bl. a. påverksamheten med s. k. grannesamverkan saml skilda typer avinformationsinsatser. Jag vill här också särskilt peka på betydelsen av ellfortsall fördjupat samspel mellan polisen, skolan, ochföreningslivet. Detjag nu har sagt ulgör bara elt antal exempel på åtgärder som kan vidtas för allstärka medborgarinflylandel och all närma den kommunala verksamheten lillpolisverksamheten. På många håll torde man redan nu vara nöjd med den samverkansom finns mellan den kommunala verksamheten och polisen medan man på andrahåll anser att ytterligare åtgärder behöver vidtas. Som jag sagt måstedel ankomma på kommunerna och på de lokala polismyndigheterna all självabestämma vilka åtgärder som skall vidtas medhänsyn lill lokala förutsättningar och förhållanden. Avslutningsvisvill jag något beröra frågan om kostnadema för polisstyrelsens verksamhet.Dessa kostnader betalas genom den lokala polismyndighetensförvaltningskostnadsanslag. I kostnaderna ingår arvode lill polisstyrelsensordförande, sammanträdesarvoden samt ersättning för förlorad arbetsförtjänstoch resor m. m. Det ökade engagemang frånförtroendevaldas sida som jag nu har förordat kan givelvis medföra vissa ökadekostnader för polismyndigheterna. Jag bedömer emellertid att dessakostnadsökningar blir marginella i förhållande till den lokalapolismyndighetens lotala förvallningskoslnadsan-slag. Sammantaget anser jagsålunda all mina förslag i denna del ryms inom oförändrade anslagsramar. 8 Systemet med grundläggande organisation och friaresurser Minbedömning: De lokala polismyndigheterna bör ges ökad frihet att besluta iorganisationsfrågor. Polismyndigheternas gmndläggande organisation, sombestäms av regeringen, görs mindre som myndigheternas s. k. friaresurser utvidgas. Somjag inledningsvis har redovisat infördes den vid de lokalapolismyndigheterna ett system med gmndläggande organisation (även kallad basorganisalion)och i övrigt s.k. fria resurser. Systemet byggde på de riktlinjer i fråga ompolisens arbetsformer på lokal och regional nivå, utbildning och rekryteringsom på förslag av regeringen hade godkänt (prop. 1984/85:81, JuU 18, rskr.164). Innan jag går över tillatt redogöra för de förslag till förändringar som jag nu anser bör genomföras,vill jag i korthet redovisa den nuvarande ordningen för en normalmyndighet medgmndläggande organisation och fria resurser. För de tre storsladsmyndighetemagäller en delvis annan ordning. Enligt2 kap. 7§ polisförordningen (1984:730) beslutar regeringen för varje budgetårom polismyndigheternas grundläggande organisation och om viktigare stationeringsorter.På varje sådan ort finns en arbetsgmpp. Varie polismyndighet beslutar i övrigtom sin organisation, indelning av polisdistriktet i ansvarsområden, vanligenkallade vaktområden, om stationeringsorter och om fördelning av personal, ominte annat följer av polisförordningen, av andra föreskrifter eller avregeringens eller beslut. I regeringsbeslutet om gmndläggandeorganisation arbelsen- Prop. 1989/90:155 heter som alllid skallfinnas vid myndigheten, t.ex. avdelningar, sektioner och rotlar. Den gmndläggandeorganisationen innehåller vidare vissa tjänster med sådana arbelsledandefunktioner eller andra nyckelfunktioner som måste finnas vid myndigheten. Vidvarie polismyndighet finns sålunda en ordningsavdelning och en kriminalavdelning.Vid vissa polismyndigheter finns även en trafikavdelning. Trafikavdelningarnaär regionala enheter och bedriver verksamhet i ell län eller en del av ell län.Tjänsterna som chefer för respektive avdelning ingår i den gmndläggande organisationen.I samtliga polismyndigheters grundläggande organisation ingår även elt antaltjänster som vakthavande befäl och rolelchefer saml en tjänst som s. k. kansliinspeklör,dvs. en inspektör med placering vid myndighetens kansli. Vid de större polismyndigheternafinns i den gmndläggande organisationen också befallningar somställföreträdande avdelningschef och inspektör för analys och planering. Destationeringsorter som regeringen beslutar om ingår som fömt sagts i den gmndläggandeorganisationen. En av polismyndighetens stationeringsorter är samlidigt desscentralort. Vid centralorten finns polismyndighetens kansli. Beslut omytterligare stationeringsorter fallas av den lokala polismyndigheten. Delankommer på polismyndigheten all besluta om dimensionering av personalen vidrespektive stalioneringsort; delta gäller också i fråga om stationeringsortersom beslutats av regeringen. har som dendimensionerar personalen all besluta om polisdistriktets indelning iansvarsområden; den områdesindelningen sker normalt i vad som brukar kallas ettcenlralvaklområde och ell eller flera lokalvaklområden. Tjänsten som chef fören arbetsgrupp på en stalioneringsort som är beslutad av regeringen ingår ipolismyndighetens gmndläggande organisation. Avden administrativa personalen ingår alllid en kamrerare och vid de störrepolismyndigheterna även en fordonsredogörare i den grundläggande organisationen.Därutöver finns del i den gmndläggande organisationen vid någrapolismyndigheter tjänster som rekryteringskonsulent/inspektör och/eller sompersonalkonsulent lill förfogande. Ifråga om indelningen på enheter av kriminalavdelningen anges i dengrundläggande organisationen sådana rotlar som har regionala uppgifter, dvs.sådana rotlar som har hela eller delar av länet som verksamhetsområde. Dessa rotlarär teknisk rotel, narkolikarotel och ekonomisk rotel.