prop · GD03157 · 1989-12-31 00:00:00 — Tilllrädesrällenfår användas i syfte all förbereda förhandlingar med arbetsgivaren t.ex. genomkontakter med de anställda och alt delta i förhandlingar, all skaffa uppgifterom och iaktta arbetsförhållanden m. m. och alt la emot information enligtmedbestämmandelagen. Inom ramen för facklig verksamhet ligger också bL a.uppgifter som föreskrivs i kollektivavtal. exempel på delta ärbestämmelser om fackliga informationsmöten på arbetsplatsen. Finns fömtsättningarför sådana möten i kollektivavtal vilket det finns för en väsentlig del avarbetsmarknaden blir tilllrädesrätten av betydelse för möjligheten all låtanågon som inle är anställd på arbetsplatsen komma in och lämna information. Somtidigare har utvecklats förutsätter tilllrädesrätten i praktiken attarbetstagarorganisationen har medlemmar på arbetsplatsen, även om detla inteär elt formkrav i lagen. Tilllrädesrätten gäller i princip även om en facklig konflikthar brutit ut, t. ex. om del förekommer en arbetsnedläggelse på arbetsplatseneller liknande. II § tredje stycket förtroendemannalagen har det ställts upp som en ytterligare fömtsättning för alt en facklig förtroendeman skall komma i åtnjutande av det skydd och de rättigheter som lagen föreskriver att arbetstagarorganisationen har underrättat arbetsgivaren om del fackliga uppdraget. Alt denna regel iakttas är en nödvändig förutsättning för all arbetsgivaren skall bli skyldig all tillämpa lagreglerna i förhållande lill förtroendemannen. Denna bestämmelse bör naturligtvis gälla som förut sättning även när det gäller en regional facklig förtroendeman. Arbetsta garorganisationen blir således beträffande en regional facklig förtroende man som är anställd på en arbetsplats men skall fungera som förtroende man även hos en annan arbetsgivare skyldig all underrätta både förtroen demannens egen arbetsgivare och arbetsgivaren på den eller de andra arbetsplatser där han avser alt fullgöra sitt regionala fackliga uppdrag. All såsom bl.a. SAF föreslagit införa etl åliggande om att en regional facklig förtroendeman inför varje enskilt besökstillfälle skulle vara skyldig alt anmäla sill besök anser jag inle erforderiigt. Däremot är det självfallet lämpligt alt den regionala fackliga förtroendemannen anmäler när han tänker komma till en viss arbetsplats. Vid del första besöket kan del t. ex. 11 vara lämpligt attarbetsgivaren och förtroendemannen diskuterar sådana Prop. 1989/90:157frågor och i samförstånd kommer överens om hur tillträdet skall ske. Närdet gäller Landstingsförbundels och Svenska Kommunförbundels invändning all delinle är rimligt all arbetstagarsidan skall kunna utöva tolkningsföreträde viden eventuell tvist om tilllrädesrätten vill jag anföra följande.Arbetstagarsidan har tolkningsföreträde i vissa tvister om lagens tillämpningpå de fackliga förtroendemännen. De tvister som avses är tvister omtillämpningen på de fackliga förtroendemännen av de allmänna reglerna om lagenstillämpningsområde, tvister om skyddsregler för del fackliga uppdraget, löneskyddeloch turordningsreglerna saml reglema om ledighet, om bibehållnaanställningsförmåner och om arbetsgivarens skyldighet all ersättamerkostnader. Dessutom gäller tolkningsföreträde vid tvist om tillämpning avkollektivavtal som har trätt i stället för dessa lagbestämmelser.Tolkningsföreträdet är en rätt att bestämma om hur lagen eller kollektivavtaletskall tillämpas under den lid som förflyter till dess tvisten har hunnitavgöras rättsligt. allmänt syfte med bestämmelsen om tolkningsföreträde äratt stärka arbetstagarsidans ställning vid rällstvisler med arbetsgivaren omutnyttjandet av de fackliga rättigheterna. Tolkningsföreträdet är från fackligsynpunkt ell viktigt led i regelsystemet, eftersom del innebär att denfackliga verksamheten inle behöver stoppas upp av tvister med arbetsgivaren omvad som är den rikliga tillämpningen av lagen i enskilda fall. Närdel gäller tilllrädesrätten är denna bestämmelse av likartad karaktär som detidigare nämnda. Del är därför motiverat att låta tolkningsföreträdet omfattaäven denna bestämmelse. Beträffande säkerhetsaspekten kan följande sägas. Delfinns vissa undantag från arbetsgivarnas skyldighet all respektera ellfackligt tolkningsföreträde. sådani är alt arbetstagarorganisationen inlekan hävda sitt tolkningsföreträde i ond tro, dvs. om organisationens mening äroriktig och organisationens företrädare har insett eller bort inse detla. Detlaanses följa av allmänna rätlsgmnd-satser och har också bekräftats avarbetsdomstolen (AD 1977 nr 158). annal undantag är att en arbetsgivare inleär skyldig all följa en arbetstagarorganisations beslut, om han därigenomskulle tvingas all bryta mot lag eller på vissa villkor, mol rättsligaförpliktelser mol annan. Någon anledning att befara all enarbetstagarorganisation medvetet utnyttjar tolkningsföreträdet felaktigtföreligger enligt min mening inte. Jag kommer emellertid all noggrant följautvecklingen på området. Rättenall vara verksam på arbetsplatsen bör tillkomma förtroendemannen i denomfattning som behövs för uppdraget. Bestämmelsen är endast all anse som ellullryck för den grundsals som lagen bygger på, nämligen att den bereder utrymmeenbart för facklig verksamhet som är behövlig från legitima fackligasynpunkter. Det är emellertid inle meningen att arbetsgivaren med åberopandeav regeln skall få kontrollera uppläggningen av den fackliga verksamheten ochlägga synpunkter på denna. Fören regional förtroendeman som är anställd och som anmäls som förtroendeman på sin arbetsplats med uppgift all vara verksam även på andra arbetsplatser kommer lagens samtliga regler att i och för sig vara tillämpliga. På gmnd av den särskilda anknytning lill arbetsplatsen som är 12 enfömtsättning för betald ledighet enligt 7§ förtroendemannalagen och Prop.1989/90:157 rätt till fortsatt arbete utan hinder av anslällningsskyddslagens lurord-ningsbeslämmelservid uppsägning på gmnd av arbetsbrist och permitte-ring enligt 8 § samma lag,kommer emellertid dessa bestämmelser inle att i praktiken kunna tillämpas på enförtroendeman i de delar de fackliga uppgifterna avser verksamhet på andraarbetsplatser. Lagen bör därför förtydligas i detla avseende. Uttrycket"egen arbetsplats" skall inte tolkas som en inskränkning jämfört mednuvarande lydelse utan enbart som elt förtydligande i jämförelse med enarbetsplats hos en annan arbetsgivare. Avsärskild betydelse för den regionala fackliga förtroendemannens möjligheter attfullgöra sill uppdrag blir bestämmelsen om rätt lill ledighet i 6 §. Ledighetenligt denna paragraf kan komma i fråga för i princip varje uppdrag som ärfackligt i lagens mening. Ledighet kan sålunda begäras även för fackligauppgifter som inle avser den egna arbetsplatsen. Utgångspunkten i förtroendemannalagenär alt del är arbelstagarorganisalionema som bestämmer vilka som skall varaförtroendemän, hur många förtroendemännen skall vara och vilka uppgifter deskall ha. Arbetsgivarens intresse av att få bättre överblick över sinaskyldigheter enligt lagen och de kostnader som de för med sig tillgodoses genombestämmelsen all ledighe-lerna inle får ha större omfattning än som är skäligtmed hänsyn lill förhållandena på arbetsplatsen. Hänsyn skall alltså las lilldel samlade utrymmet för facklig verksamhet när den fackliga organisationenutser sina förtroendemän och fastställer deras uppgifter (jfr prop. 1974:88 s. 156).Vid avvägningen av vad som är skälig ledighet i del enskilda fallet bör defackliga behoven bedömas mol bakgmnd bl. a. av antalet arbetstagare påarbetsplatsen, arbetsstyrkans sammansättning och arbetets art. I förarbetena lillförtroendemannalagen (prop. 1974:88 s. 165 och 220) har skrivits in den lolkningsprincipenatt typiskt sett större vikt bör kunna fästas och därmed större krav påledighet kunna ställas i fråga om etl fackligt uppdrag på den egnaarbetsplatsen än när del gäller ett uppdrag utanför arbetsplatsen. Enbestämmelse om lillträdesrätt bör enligt min mening inte förändra nämndaprinciper om rätt lill ledighet. Även fortsättningsvis bör således ledighet förverksamhet på den egna arbetsplatsen prioriteras. Det är dock i första hand enuppgift för den lokala fackliga organisationen all göra en avvägning av hur deldisponibla ledighelsulrymmel bör begagnas. Fleraorganisationer befarar att tilllrädesrätten kommer alt medföra all ledighet förfackliga uppdrag kommer att begäras i större omfattning än . Jag villi detta sammanhang påpeka all fackliga förtroendemän redan nu har rätt lillledighet för externa uppdrag. Som flera organisationer understmkit fungerar tilllrädesrällenredan nu i de flesta fall tillfredsställande och kontaktombud finns på mångaställen. En viss ökning av begäran om ledighet kan emellertid visa sigofrånkomlig om syftet med lagstiftningen skall uppnås. BeträffandeSAF:s invändning att del inle är acceptabelt att en arbetsgi vare inle kan påverka omfattningen av en regional förtroendemans besök vill jag anföra följande. I de fall en arbetsplats får besök av en regional facklig förtroendeman måste man naturligtvis utgå ifrån att förtroende- 13 -12 1989/90. 1 sami Nr 157 mannenfrån facklig synpunkt har behov av tillträde för sitt uppdrag. Del finns enligtmin uppfattning ingen anledning all befara att en regional förtroendeman skullegöra besök som inle är berättigade. Enligt 3 § ärarbetsgivaren skyldig att låta förtroendemannen disponera lokal eller annalutrymme som fordras för det fackliga uppdraget. När del gäller exlem fackligverksamhet bör emellertid varken den regionala fackliga förtroendemannens egenarbetsgivare eller den arbetsgivare förtroendemannen har ell regionall uppdraghos vara skyldig all tillhandahålla lokal för den fackliga verksamheten. Förtroendemannalagenbör därför ändras så alt en arbetsgivare blir skyldig all tillhandahållalokaler endast för den fackliga verksamhet som bedrivs hos honom med egnafackliga förtroendemän. När en arbetsgivare bedriver verksamhet i så begränsad omfattningatt del inle finns några förtroendemän som är anställda hos honom, är fömtsättningamaall utkräva en sådan skyldighet oftast små. Finns del däremot en lokal fackligrepresentation på arbetsplatsen faller del sig naturligt att en regionalförtroendeman som hjälper lill i verksamheten också utnyttjar de lokaler somhar ställts lill förfogande. Givelvis skall den regionala fackligaförtroendemannen ges möjlighet all använda sig av lämpligt utrymme på denarbetsplats han besöker. Del ligger i tilllrädesrätten. Själva tilllrädesrättensom sådan medför dock inle någon rätt all disponera särskilda lokaler förfacklig verksamhet. Mitt förslag: Förtroendemannalagenkompletteras med en bestämmelse om tystnadsplikt för de regionala fackligaförtroendemännen. hinder av tystnadsplikten får förtroendemannen till enledamot i styrelsen för arbetstagarorganisationen föra vidare vad han fållkännedom om under tystnadsplikt. Tystnadsplikten gäller då också förstyrelseledamoten. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt förslag utom vad avser den lagtekniskautformningen. Remissinstanserna: TCO,och har inget emot förslagelsutformning av lystnadspliklsreglerna. SAF och Småförelagens Riksorganisationanser alt förslaget med förhandling om tystnadsplikten är tungrott och inlefungerar i praktiken. Hovrätten för ifrågasätter om hänvisningenlill 22 § medbestämmandelagen behövs eftersom bestämmelsen måste anses gällaäven för förtroendemän som inle är anställda av arbetsgivaren. Vidare påpekarhovrätten att 9a§ är dispositiv och alt ell tillägg därför bör göras i 2§ andrastycket. Lagrådet: Som framhållitsav lagrådet berör bestämmelsen i den föreslagna paragrafens andra stycke denprivata sektorn, medan Iredje stycket av förevarande paragraf skall tillämpaspå regional facklig förtroendeman som är verksam inom den offentliga sektorn.Del kan enligt lagrådels meningifrågasättas om den föreslagna skillnaden mellan den privala och Prop.1989/90:157 den offentliga sektorn är motiverad. Lagrådet tillägger dock allfrågans lösning torde kunna anslå lill en framtida översyn avmedbestämmande-lagstiftningen. Skälenför mitt förslag: Mot bakgrund av reglerna om lilllrädesräll lill arbetsplatsernaför utomstående fackliga företrädare föreslog nya arbets-rättskommiltén attdessa regler borde kompletteras med bestämmelser om jäv och om tystnadsplikt. Iremissbehandlingen och den efterföljande debatten underströks från många hållvikten av sådana regler. Arbetsgivaren, som ju inte har och inle heller bör hanågot inflytande på vem som ulses lill facklig företrädare, måste släppa inutomstående på sin arbetsplats ulan den kontrollmöjlighet som ligger i ell anslällningsförfarandeoch i del enskilda anställningsavtalet. Den utomstående blir därmed salt i ståndall iaktta eller på annal säll skaffa upplysningar om t. ex. produktionsmetodereller andra känsliga tekniska förhållanden eller yrkeshemligheter i övrigt.Risk för skada finns om uppgifterna sprids och denna risk understryks av altförtroendemannen kan vara anställd hos en konkurrent. Arbetsgivarensmöjligheter all ingripa är begränsade. Det finns därför ell behov av särskilda skyddsregler.Tilllrädesrätten bör därför kompletteras med en bestämmelse om tystnadsplikt. Rättenlill information eller alt för fackliga ändamål få la del av bokföring ellerannat skriftligt material regleras inle i förtroendemannalagen. Dessa reglerfinns i stället i medbestämmandelagen. Arbetsgivarens sekre-lessinlressen har lillgodosellsgenom de motivutlalanden som gjorts om vidden av arbetsgivarensinformationsskyldighet enligt 19 § medbestämmandelagen och genom tyslnadspliktsreglernai 21 22 §§ samma lag. I förarbetena till 19 § medbestämmandelagen betonas allarbetstagamas rätt lill information skall ha lill syfte att skapa fömtsättningarför elt ändamålsenligt utövande av inflytande över arbetsgivarens verksamhet.I förarbetena markeras också att del bör iakttas försiktighet irättstillämpningen när det rör sig om förhållanden av synnerligen hemlig natur,t. ex. forsknings och utvecklingsarbete. Av 2l§ medbestämmandelagen framgårall partema i första hand skall förhandla om tyslnadspliktsfrågor. Förhandlingarnakan avse om tystnadsplikt över huvud skall förekomma men även hur långtinformationen får föras vidare inom den egna organisationen. Om inte enighetuppnås kan frågan föras lill arbetsdomstolen för avgörande. Domstolen skalldärvid enligt 21 § andra stycket medbestämmandelagen förordna omtystnadsplikt, i den mån del kan antas att del annars skulle föreliggaväsentlig skada för part eller annan. Dessa regler lar sikte på förhållandenainom den privata sektom. Regeringsformensbestämmelser om yttrandefrihet anses utgöra ell hin der mol att man inför tystnadsplikt genom avtal i offentliga anställningar. I 14 kap. 7, 9 och 10§§ sekretesslagen (1980:100) finns en rad regler som tillförsäkrar de offenlliganställdas fackliga förtroendemän rätt lill insyn ulan hinder av annars gällande sekretessregler på sådana områden av den offentliga verksamheten där förhållandena är jämförbara med den privala sektoms, t.ex. i myndighetemas ekonomiska verksamhet, inom personal vården, på arbetsmiljöns område osv. Reglema om utlämnande av sekre- 15 lessbelagda uppgifter larsikte inte bara på de inom myndigheten anställda Prop. 1989/90:157förtroendemännen ulan gälleräven utomstående förtroendemän med uppgifter inommyndigheten, t.ex. regionala förtroendemän eller regionala skyddsombud. Dereglerar också förtroendemännens rätt att föra sekre-lessbelagda uppgiftervidare till styrelseledamöter inom den egna organisationen, oberoende av om deär anställda vid myndigheten eller inle. De hos myndigheten anställdaförtroendemännen behåller den tystnadsplikt de har i tjänsten. För övrigafackliga företrädare får myndigheten slälla upp förbehåll om tystnadsplikt.Vidare finns regler om all sekretessen följermed en hemligstämplad handlingeller en sekretessbelagd muntlig uppgift när den förs vidare lill en annanfacklig företrädare och denne underrättats om sekretessen. Ansvaret vid brott moltystnadsplikten regleras i 20 kap. 3 § . Om brott mottystnadsplikten sker genom publicering i tryckt skrift eller genom all enuppgift lämnas för sådan publicering gäller vad som föreskrivs itryckfrihetsförordningen. Tystnadspliktsregelnbör inle bli tillämplig på regionala fackliga förtroendemän i del offentligasverksamhet. Beträffande dessa tillämpas i enlighet med vad som anförts ovan 14kap. 7, 9 och 10§§ sekretesslagen. En hänvisning lill dessa bestämmelser börgöras efler mönster av 7 kap. 13 § arbctsmiljölagen (1977:1 160). Närdel gäller utformningen av lystnadspliklsreglerna anserjag det mest ändamålsenligtatt anknyta lill moisvarande regler i medbestämmandelagen. En hänvisning börgöras lill 21 § andra och tredje styckena medbestämmandelagen. Dessutom bördel uttryckligt anges all en förtroendeman som med tystnadsplikt har mottagitinformation för en arbetstagarorganisations räkning utan hinder avtystnadsplikten får föra informationen vidare lill ledamot i styrelsen förorganisationen. Tystnadsplikten gäller sedan även för styrelseledamoten. Reglernaom tystnadsplikt bör vara disposijiva och kollektivavtal således kunna träffasom särskilda lyslnadspliklsregler eller om annan ordning för prövning av frågorom tystnadsplikt. Med anledning härav bör 2§ andra stycket i förtroendemannalagenkompletteras. Jagär medveten om att utformningen av den föreslagna bestämmelsen medför att enskillnad uppkommer mellan den privala och den offentliga sektorn på det sättlagrådet påpekat. Bestämmelsen har utformats enligt förebild av 22 §medbestämmandelagen. Enligt denna bestämmelse finns ingen begränsning avtystnadsplikten för informationsmotlagaren. Införs en sådan begränsning i förtroendemannalagenuppstår visserligen överensstämmelse mellan förtroendemannalagen ochsekretesslagen i nu angivna hänseende men i stället uppkommer en skillnad närdet gäller tystnadspliktens begränsning mellan medbestämmandelagen och förtroendemannalagen.Jag delar lagrådels uppfattning att lösningen på problemet får anslå lill enframlida översyn av medbestämmandelagen görs. Mitt forslag: Ensärskild bestämmelse om s. k. jäv som komplement lill reglerna om tystnadspliktbehöver inte införas i förtroendemannalagen. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Arbetsdomstolen anser det vara av vikt all frågan diskuteras. Kammarrätten iSundsvall anser att frågan om en bestämmelse om "jäv" skall införasbör anstå tills det eventuellt visar sig om behov föreligger av ensådan bestämmelse. SAF anser att jävsfrågan är utomordentligt viktig. Denuppsökte arbetsgivaren kan ha etl myckel slarki sekretessintresse beträffandehemliga tillverkningsmetoder, nya produkler, affärsförhållanden och liknande.Del är enligt SAF rimligt att arbetsgivaren i sådana fall ges möjlighet allvägra tillträde eller begränsa förtroendemannens verksamhet på arbetsplatsen.Småföretagens anser att det är absolut nödvändigt all tilllrädesrättenkombineras med ell skydd för företagen i form av en jävsregel eller veto. Skälenför mitt förslag: Några motsättningar mellan de anställdas fackligaföreträdare och arbetsgivaren finns som regel inle när det gäller all hemlighållaför företaget vitala uppgifter, som av ekonomiska eller liknande skäl inte börspridas till konkurrerande förelag. Tilllrädesrällen innebär endast en rätt förförtroendemannen all faktiskt komma in på en arbetsplats och alt vara verksamdär i den omfattning som behövs för del fackliga uppdraget. De anställdas ellerderas företrädares rätt till information och insyn i företagens verksamhet ärreglerad genom bestämmelserna i medbestämmandelagen. I förarbetena till 19 § imedbestämmandelagen (prop. 1975/76:105 bil. 1 s.235f, 366, 488 f och 532)betonades alt arbetstagarsidans rätt till information skall ha lill syfte altskapa fömtsättningar för ett ändamåsenligl utövande av inflytandet överarbetsgivarens verksamhet. Den skall också underlätta förhandlingar mellanarbetsgivaren och arbetstagamas företrädare genom att säkerställa all bådaparter har samma faktaunderlag i sitt förhandlingsarbete. Men andra ovidkommandesyften skall inte kunna tillgodoses genom informationsrällen i 19§ medbestämmandelagen.I förarbetena markerades också att del bör iakttas försiktighet irättstillämpningen när det rör sig om förhållanden av synnerligen hemlignatur, t. ex. forsknings- och utvecklingsarbete, som befinner sig i del stadietatt del ännu inte kan läggas till gmnd för beslut eller åtgärd som berörverksamheten. Under riksdagsbehandlingen slogs det mer allmänt fast att riskenför skada måste komma med vid bedömningen av humvida vissa uppgifter skallbehöva lämnas ut eller inte. Undantagsmöjligheterna får, betonades det, intevara alllför begränsade med hänsyn lill att stora värden kan stå på spel. Förden statliga sektom finns som jag tidigare anfört regler om tystnadsplikt föroffentliga funktionärer i sekretesslagen (1980:100). Tillträdesrätten tillvissa anläggningar etc. har i vissa fall av säkerhetsskäl begränsats genomförfattningsbestämmelser, bl.a. i lagen (1940:358) med vissa bestämmelser lill skyddför försvaret m. m. jämte tillämpningsföreskrifter. Denna lag kommer från den 1april 1991 att ersättas av lagen om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m.Av 2§ i förtroendemannalagen följer all dessa särskilda föreskrifter ävengäller fackliga förtroendemän. Det är således endast förtroendemän som redan pågrund av sina ordinarie Ijänst-göringsuppgifler har rätt all få tillträde tillskyddade anläggningar eller som genom särskilda författningsbestämmelser får enmoisvarande rätt som kommer all ha sådan lillträdesrätt. Delta överensstämmerockså med vad som gäller beträffande lillträdesrätt till sådana anläggningarför skyddsombud enligt arbelsmiljölagsliflningen. Frågan om en s. k.jävsregel som komplement till reglerna om lystnadsplikt diskuterades utförligti samband med förslaget till ny förtroendemannalag. Del är min uppfattning från arbetsgivarsidan överdrev farhågorna av alt lillträdesrälten kundeutnyttjas i felaktigt syfte. Eftersom medbeslämmandelagsliflningen vid dentidpunkten var relativt ny kan man ha förståelse för en viss försiktighet frånarbetsgivarsidan. Del har emellertid gått närmare sedanmedbestämmandelagen trädde i kraft. Del har växt fram olikaformer av ulvecklingsavlal mellan arbetsmarknadens parter och kontaktombudförekommer i anledning härav på flertalet arbetsplatser. De remissinstansersom är negativa till förslaget om tilllrädesräll har bl.a. påpekat attlagstiftning inle behövs eftersom tillträdesrättenlfungerar väl. Ingenremissinstans har hävdat all del förekommer problern i samband med tilllrädesrätten.Även verksamheten med s.k. regionala skyddsombud enligt arbctsmiljölagen, därproblemställningen i samband med tilllrädesrätten är likartad den för regionalafackliga förtroendemän, fungerar såvitt framkommit mycket väl. Jag anser därföratt en särskild jävsregel inle är erforderlig. Jag delar således denuppfattning som framförts i promemorian att det måste förutsättas all denfackliga organisationen endast utser sådana förtroendemän som inle kan hayrkesmässiga intressen motsatta den arbetsgivare som är skyldig all låta dessaverka på sin arbetsplats. Jag får emellertid följa utvecklingen och återkommamed förslag i frågan om behov av lagstiftning visar sig föreligga. Mittförslag: blir skadeslåndsskyldig om en förtroendemaneller ledamot i styrelsen för en arbetstagarorganisation bryter mol denföreslagna regeln om tystnadsplikt. En möjlighet lill jämkning av skadeståndinförs i lagen. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt förslag utom vad avser möjligheten tilljämkning av skadeståndet. Remissinstanserna:Hovrätten för anför all I0a§ i promemorians lagförslag ärotydlig och tveksamhet kan uppkomma om paragrafen skall tillämpas omöverträdelse mol tystnadsplikten skett men Hovrätten påpekar vidare att även annan lagstiftning kan leda lillstraffansvar för brott mot tystnadsplikten och ätt behov kan föreligga av enbestämmelse om jämkning av skadestånd.