prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — Jagkommer att i det följande (avsnitt 7) föreslå att fastigheter delas upp ikategorierna näringsfastigheter och privatbostadsfastigheter samt att bostadsrätterunder vissa förutsättningar hänförs till kategorien privatbostad. Med privatbostadsfastigheteroch privatbostäder avses bl.a. småhus resp. bostadsrätter som används förägarens eller närståendes boende. Med nä-ringsfasdgheter avses fastigheter inäringsverksamhet. Även en bostadsrätt kan ingå i näringsverksamhet. Mitt förslag: Vidavyttring av fastigheter och bostadsrätter skall vinsten beräknas enligt ennominell metod. RINK:sförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Blandde remissinstanser som särskilt tagit upp frågan om slopad indexuppräkning förfastigheterna råder delade meningan RSV och TCO tillstyrker förslaget bl.a. medhänvisning dU förenklingsaspekterna. , , plan-och bostadsverket samt anser attreavinstbeskattningen av fastigheter och bostadsrätter bör ske enligt en realmetod. synes genomgående vara kritiskt mot nominella beskattningsprincipen Skälenför mitt förslag: Jag har tidigare redovisat skälen för mitt ställningstagandei valet mellan real eller nominell beskattning av kapitalinkomster (avsnitt 3).Nominell beskattning av kapitalinkomster är enligt min mening att föredra. Detkan emellertid sättas i fråga bl.a. med hänsyn till de långainnehavstiderna om bedömningen också gäller reavinstbeskattningen avfastigheter och bostadsrätten Fastigheteroch bostadsrätter reavinstbeskattas enligt olika ettreformerat skattesystem är det väsentligt att dessa skillnader i beskattningenkan undanröjas. Vid valet av metod talar förenkhngsskäl entydigt för ennominell vinstberäkning. Kravet på enhetliga regler får en sär- skild framtoning medhänsyn till sambandet mellan avdragsrätten för ränteutgifter och beskattningenav reavinsten Den låga skattesatsen för kapitalinkomster och de särskildabegränsningar av skatteuttaget som jag tar upp senare (avsnitt 6.4.7) innebärenligt min mening ett godtagbart hänsynstagande till inflationen. Slutsatsen är attbeskattningen bör baseras på en nominellt beräknad reavinst även för fysiskapersoners fastigheter och bostadsrätter. Mitt förslag:Möjligheten till uppskov tas bort. RlNK:sförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Endast ett fåtal av remissinstanserna har särskilt tagit upp denna fråga. Vissaav dem, RSV, TCO och plan- och bostadsverket dll-styrker i första hand medhänvisning till förenklingsvinsterna. Andra avstyrker förslaget om attuppskovsreglerna tas bort. efterlyser uppskovsreglerför vinst vid avyttring av bostadsrätten Skälenför mitt förslag: Nuvarande inkomstskattesystem innebär att värdeökningarnormalt beskattas först vid försäljning. Motsvarande gäller de regler som nuföreslagits. En långt driven likformighet skulle emellertid innebära attvärdeökningar skulle beskattas när de uppkommen Denna liksom andra avvikelserfrån strikt likformighet orsakar problem i skilda avseenden. När beskattningutlöses av att försäljning sker blir det oförmånligt att avyttra tillgångar meden stor latent skatteskuld, t.ex. fastigheten Den därav följande inlåsningenär särskilt problematisk för permanentbostäder med tanke på effekterna för deskattskyldiga. Arbetsmarknads- och bostadspolidska skäl kan också åberopas. Denuvarande uppskovsreglerna syftar till att eliminera dessa inlåsningseffeketen Dengrundläggande frågeställningen är huruvida nuvarande system för uppskov skallavskaffas eller utvidgas tUl att även omfatta bostadsrätten Om reglerna skulleutsträckas dll att gälla alla privatbostadsfastigheter och privatbostäder kankonstateras att regelsystemet skulle bli än mer komplext. Det skulle bl.a.vara nödvändigt att tillskapa regler för att möjliggöra korsvisa uppskov mellanolika typer av bostaden Närdet gäller bostadsrätterna tiUkommer här ett administrativt problem. Nuvarandeuppskov noteras i särskild ordning med utgångspunkt från ett befintligtfastighetsregister Något motsvarande system finns inte för bostadsrättenBostadsrättsvärderingskommitténs (Fi 1989:01) huvuduppgift - att utarbeta ettsystem för värdering av bostadsrätter - torde förutsätta att det inrättas etteller flera bostadsrättsregisten Kommittén har inlett sitt arbete ochfrågan om ett sådant register torde inte aktualiseras . Nuvarande uppskovsreglerär inte alldeles lättillgängliga och uppskovssystemet leder också tilladministrativa komplikationen Bestämmelserna resulterar i snedvridningar ochskatteanpassning. För att erhålla uppskov med hela reavinsten krävs att den skattskyldigeanskaffar en dyrare fastighet. Dettakan styra efterfrågan mot dyrare fasdgheter på ett omodverat sätt. Prop.1989/90:110 Det kan för övrigt göras gällande att de höga priserna i vart falldelvis beror på uppskovsreglerna. Enytterligare oönskad konsekvens av nuvarande uppskovsregler är aft det blirskattemässigt oförmånligt för makar att gemensamt köpa en ersättningsfastighetom ursprungsfastigheten ägs av en av makarna eftersom uppskovet beror påsäljarens andel i anskaffningsvärdet för ersättningsfasdghe-ten. Regeln om attuppskov medges endast om den skattskyldige varit bosatt på fastigheten i minsttre av orsakar inlåsningar och andra skatteanpassningargenom att skattskyldiga får ett skattemässigt skäl att bo kvar i minst tre åroch att sälja efter en eventuellt tillfällig flyttning till annanort. Föratt i någon mån dämpa dessa nackdelar finns möjlighet dll dispens från dessatidsgränser om flyttning beror på t.ex. arbetsbyte eller skilsmässa. Dispensförfarandetinnebär ytterligare komplikationer för skattemyndigheter och enskildasamtidigt som beskattningen blir mindre förutsägbar Som nämnts ovan har uppskovinförts för att motverka den inlåsning som uppkommer om skatt tas ut vidbostadsbyten. Nuvarande uppskovssystem är emellertid inte en heltäckandelösning på inlåsningsproblemet eftersom uppskov medges endast vid flyttningdll ett dyrare egnahem och således inte vid flyttning till ett billigareegnahem, en bostadsrätt eller en hyresrätt. Eftersom uppskovet följerfastigheten vid arv och gåva kommer arv- eller gåvota-garen att hamna i ensituation som innebär att han kommer att beskattas för hela uppskovet om hanavyttrar fastigheten utan att därefter skaffa en dyrare ersättningsfastighet. Omnuvarande uppskov utvidgas till att gälla både egnahem och bostadsrätter blirfler skattskyldiga i stället inlåsta i resp. boendeform med skattemässigaincitament att flytta till dyrare och inte till billigare bostaden Somexempel på sådan inlåsning kan nämnas att byte från privatbostadsfastigheteller privatbostad till hyresrätt samt försäljning av bostaden utanåteranskaffning efter ett dödsfall skulle utlösa beskattning av hela den ackumuleradevinsten för i många fall ett antal privatbostaden Denhär föreslagna övergången till beskattning av nominellt beräknade reavinsterskulle innebära ett i många fall väsentligt högre skatteuttag vid försäljningav den sista ersättningsfastigheten och skulle därför i hög grad förstärkadessa inlåsningsproblem. Nuvarande uppskovsregler ger därför knappast engodtagbar lösning på inlåsningsproblemet vid beskattning av nominellareavinsten Ytterst beror detta på att uppskov inte löser utan endast skjuterupp problemet. Nuvarandekomplicerade uppskovsregler orsakar också orättvisor genom att mindrevälinformerade personer som av ekonomiska eller andra skäl inte anlitarrådgivare i många fall betalar skatt medan andra arrangerar försäljning, köpoch flyttning så att alla uppskovskraven uppfylls eller, i annat fall, sökerdispens med angivande av tillräckliga skäl för att uppskov ändå skall erhållas.Nuvarande uppskovsregler utvidgade till att omfatta även bostadsrätter skulledärför innebära påtagliga nackdelar också ur fördelningspolitisk Dessa övervägandentalar för aft problemet med inlåsning bör lösas på ett Prop. 1989/90:110enklare och mera definitivt sätt än genom uppskov. talar målet ombasbreddning, vilket i sin tur motiveras av målet om låga marginalskatter ochlikformig beskattning, för icke obetydliga skatteuttag vidfastighetsförsälj-ningan Om utgångspunkten är ett givet totalt skatteuttag förbostäder ger ett högre skatteuttag vid försäljningar utrymme för en något lägrelöpande beskattning, vilket är önskvärt av bostads- och i viss mån avfördelningspolitiska skäl. Mitt förslag innebär därför att lagen (1978:970) omuppskov med beskattning av realisationsvinst skall upphöra att gälla. Lagenbör dock fortsätta att gälla i fråga om avyttringar som tagits upp dllbeskattning senast vid taxering. 6.4.6 Problem vid full beskattning av nominell reavinst Utgångspunkten för resonemanget i detta avsnitt är attfastigheter och bostadsrätter skall göras till föremål för en nominellreavinstbeskattning och att det inte skall finnas några uppskovsregien Det kan konstateras att full beskattning av reavinsterberäknade på detta sätt skulle leda dll ett mycket högtskatteuttag. Som exempel kan nämnas att försäljning av ett genomsnittligtsmåhus med ett pris på 460 000 kn som anskaffats för 100000 kn skulle leda till en skatt på av 360 000 kn eller 108 000 kn Vid efttre gånger så högt försäljningspris och anskaffningsvärde, vilket inte ärovanligt i storstadsområden, skulle skatten uppgå till 324 000 kn Så höga skatteuttag skulle medföra inlåsningar och andrasnedvridningar som särskilt för permanentbostäder skulle innebära påtagliganackdelar ur de skattskyldiga synvinkel. Även från arbetsmarknadspolitiska ochbostadspolitiska utgångspunkter skulle detta vara till nackdel. Ett högtformellt skatteuttag vid försäljningar kan också ge förhållandevis begränsadeskatteintäkter med tanke på att därav orsakad inlåsning krymper skattebasen. Slutsatsen är att det krävs någon typ av begränsning avskatteuttaget särskilt vid försäljning av permanentbostäden Eftersom mångaskattskyldiga berörs av denna begränsning bör regler härom utformas på ett förskattskyldiga och skattemyndigheter enkelt och hanterbart sätt. Näringsfastigheter och bostadsrätter i näringsverksamhet De skatteregler som föreslagits av RINK och URF innebargenerellt att rea liserade värdeökningar beskattas pä samma sätt och i samma inkomstslag som löpande kapitalavkastning. Ett sådant system innebär hkformighet mel lan dessa två typer av kapitalavkastning. En annan konsekvens är att skatte satsen för ränteutgifter överensstämmer med skattesatsen för realiserade värdeökningan Också detta bidrar till likformig beskattning. Som en följd av denna generella regel föreslog RINK att realiserade värdeförändringar avseende näringsfastigheter liksom realiserade värdeförändringar på andra tillgångar inom inkomstslaget näringsverksamhet skulle beskattas i motsva- 422 Skattesatsenför inkomstslaget kapital liksom för inkomstslaget näringsverksamhet förjuridiska personer uppgår till . För fysiska personers inkomst avnäringsverksamhet uppgår emellertid det sammanlagda skatteuttaget genominkomstskatt och skattedelen av de sociala avgifterna till vilket ocksåskulle träffa vinster på näringsfastigheten för dettaställningstagande var att ränteutgifter, värdeminskning och reparationskostnaderdras av mot denna sammanlagda skattesats. Ett så högt skatteuttag på nominelltberäknade vinster leder med nödvändighet till besvärande inlåsningseffektenDen slutsats som drogs i betänkandet var därför att det krävdes någon slagsbegränsning i skatteuttaget vid reavinstbeskattning av fysiska personersnäringsfastigheten Jag återkommer till dessa frågor (avsnift 6.4.11). Deskäl som anförts ovan för begränsning av skatteuttaget vid reavinstbeskattningav bostäder får vägas mot att likformighetsskäl liksom fördelningspolitiskaskäl talar för full beskattning av nominellt beräknade reavinster när avdragmedges för hela den nominellt beräknade ränteutgiften. Fastigheterutgör en mycket stor del av hushållens förmögenhetstillgångar sommånga hushåll med förhållandevis låga inkomster inte äger någon fastighet.Värdeökningarna på fasdgheter har i hög grad bidragittill nuvarande förmögenhetsskillnaden Dessa förmögenhetsskillnader innebärbl.a. ett ofta mycket stort försteg för dem som ägt fastigheter under dennaperiod jämfört med sådana som bott i en hyreslägenhet. Värdeökningarpå fastigheter är enligt gällande rätt mycket lågt beskattade. Anledningentill detta är att anskaffningsvärdet räknas upp med inflationen, trots atthela den nominella ränteutgiften är avdragsgill. Härtill kommer attuppskovsreglerna - som ju kan jämställas med ett mycket förmånligt lån från detallmänna - innebär att skattebetalningen kan skjutas upp i princip hur längesom helst. Skatteintäkterna från reavinstbeskattningen av egnahem och fritidshusuppgår endast till cirka 0,2-1,3 miljarder kn som den årliganominella värdeökningen uppgår till 30-60 miljarder kn vid normal realprisutveckling och inflation. Detmera generella målet om likformighet samt ovan diskuterade fördelningspolitiskaskäl talar för att problemet med inlåsning beaktas genom minsta möjligaavvikelse från en likformig nominell beskattningsprincip även om detta innebäratt inlåsningsproblemet inte kan lösas på ett fullt tillfredsställande sätt ialla fall. 6.4.7 Regler förbostäder som är fast egendom Mitt förslag:Grundregeln är att den skattepliktiga vinsten beräknas som skillnaden mellanförsäljningsintäkt och omkostnadsbelopp. Skatteuttaget begränsas genom enschablonregel som innebär att vinsten får beräknas till avförsäljningsintäkten för permanentbostäder och dll avförsäljningsintäkten för övriga privatbostadsfastigheten RINK:sförslag: Överensstämmer i princip med mitt. Remissinstanserna: RSVanser att schablonreglerna innebär en betydande förenkling. Näringslivetsskattedetegation anser att lagtexten bör förtydligas så att det klarare framgåratt ett uppskovsbelopp inte skall beaktas vid schablonreglernas tillämpning.Hyresgästernas riksförbund anser att regeln är alltför generös. Skälen för mitt förslag:Den allmänna grundregeln om att reavinsten beräknas som skillnaden mellanförsäljningsintäkten och omkostnadsbeloppet enligt en nominellbeskattningsprincip skall tillämpas även för fastigheten bakgrund av vadjag anfört bör problemet med ett i många fall alltför högt skatteuttag -särskilt vid längre innehavstider - lösas genom en särskild takregel som påvisst sätt begränsar skatteuttaget. Ett sådant skattetak bör utformas efter enavvägning mellan målet om att undvika inlåsningar och målet om att av bl.a.fördelningspolitiska skäl upprätthälla en likformig nominellbeskattningsprincip. I lagrådsremissen hade takregeln getts form av enschablonregel av innebörd att omkostnadsbeloppet skulle beräknas som en vissandel av försäljningsintäkten. En sådan lösning skulle innebära att vinstenberäknas som skillnaden mellan vederlaget - efter avdrag för försäljningskostnaderm.m. - och det schablonmässigt beräknade omkostnadsbeloppet. Enligt min uppfattningbör emellertid det schablonmässigt beräknade beloppet omfatta samtligaavdragsposter, dvs. både försäljningskostnader m.m. och omkostnadsbelopp.Takregeln bör därför utformas som en vinstberäkningsregel. En sådan regel börinnehålla två nivåer varav den mest förmånliga skall gälla förpermanentbostäden Jag återkommer i det följande till innebörden av begreppetpermanentbostad. Lagrådet har föreslagitvissa justeringar av den i remissen upptagna schablonregeln för fastighetenSyftet är bl.a. att det tydligare skall framgå att om ett dödsbo avyttrar enprivatbostadsfastighet är schablonregeln för permanentbostäder intetillämplig. Jag godtar ändringsförslaget och har beaktat synpunkterna vidutformningen av den nya vinstberäkningsregeln. Mitt förslag i fråga ompermanentbostäder som är fasdgheter innebär att vinsten får beräknas till 30 %av försäljningsintäkten vilket, tillsammans med skattesatsen pä förinkomstslaget kapital, innebär att skatteuttaget maximeras till avförsäljningsintäkten. I exemplet ovan med engenomsnittUg vUla och innehav reduceras skatteuttaget från 108 000 kntill 41 400 kn motsvarande av försäljningspriset på 460 000 kn Skattenuppgår därmed till i stället för av den nominella reavinsten pä 360 000kn Schablonregelninnebär avsevärda förenklingar jämfört med alternativa metoderför begränsning av skatteuttaget vid försäljningar som t.ex. upp- Prop.1989/90:110 skov eller uppräkning av anskaffningsvärdet. Detta är av särskildvikt dä reglerna berör ett stort antal skattskyldiga där många av ekonomiskaeller andra skäl inte anlitar skatterådgivare. Viden årlig fastighetsprisökning på 4 alternadvt blir det förmånligt attanvända schablonregeln för permanentbostäder redan efter en innehavsdd på 10resp. eftersom vinsten enligt schablonregeln dä understiger vinsten enligtgrundregeln. Konsekvensen är att vinstberäkningen blir mycket enkel att utföraoch kontrollera vid flertalet försäljningar av permanentbostäden Därmed kanäven skattemyndigheterna initiera förändringar av deklarationen som är tillförmån för den skattskyldige. Vid fall som ligger nära gränsen därschablonregeln är likvärdig med grundregeln fär den skattskyldige ellerskattemyndigheterna göra dubbla beräkningar för att undvika rättsförlusten Iflertalet fall bör dock schablonregeln vara mer förmånlig vid en normalprisutveckUng. Deföreslagna reglerna innebär att skatten alltid utgör minst 9 och högst avden nominella reavinsten för permanentbostäden Vid mycket korta innehav ärhuvudregeln normalt mera förmånlig än schablonregeln, varvid skatten uppgårtill av den nominella vinsten. Vid långa innehav blir schablonregelnnormalt mera förmånlig, vilket leder till att skattens andel av vinstenreduceras dll som lägst . Förbostäder som inte kan hänföras till kategorien permanentbostäder - i förstahand fritidsbostäder, egnahem som varit uthyrda ellerprivatbostadsfastigheter som avyttras av dödsbon - bör det också finnas enschablonregel. Bl.a. förenklingsskäl talar för detta. Denna schablonregel böremellertid innebära en mindre avvikelse från full nominell beskattning än vadsom föreslagits för permanentbostäden Inlåsningsproblemadken framstår sommindre allvarlig när det är fråga om andra bostäder än permanentbostädenMotsvarande synsätt återspeglas i nuvarande uppskovsregler som ju i första handtar sikte på den permanenta bostaden. Enlämplig avvägning uppnås om vinsten fär beräknas till av försäljningsintäktenför privatbostadsfastigheter som inte uppfyller kraven för permanentbostädenDetta ger ett skattetak på av försäljningspriset. Viden fastighetsprisökning på 4 alternadvt blir schablonregeln förfritidsbostäder m.m. mera förmånlig än grundregeln vid innehavstider på minst24 resp. 12 ån Det högre skattetaket innebär därför att den fakdska vinstenmåste beräknas oftare för fritidsbostäder än för permanentbostäden Vidmycket långa innehavstider skulle dock schablonregeln normalt vara meraförmånlig än huvudregeln vilket är en fördel då den faktiska anskaffningskostnadenkan vara särskilt svår att beräkna och kontrollera i sådana fall. En annanfördel med att en schablonregel tillämpas även för friddsbo-städer m.m. är attschablonregeln kan ersätta andra mera komplicerade och mindre enhetligakompletterande beräkningsregien Denya schablonreglerna återfinns i 25 S 9 mom. Gällanderätt innehåller olika alternativregler för att beräkna anskaffningsvärdet.Bestämmelserna tar sikte på den situationen att den verkligaanskaffningskostnaden är osäker eller okänd. Den nu föreslagna schablonre- geln för att beräkna vinsten har motsvarande funktion.Schablonregeln är så Prop. 1989/90:110 pass förmånlig att den kommer atttillämpas i de flesta fall utom vid kortare innehav. Mitt förslag innebärdärför att nuvarande alternativregler för beräkning av anskaffningsvärden kanavskaffas. Jag kommer i det följande att föreslå särskildaschablonregler för näringsfastigheter (avsnitt 6.4.11). Den schablonmässigtberäknade vinsten kommer för näringsfastigheter att ligga högre än i fråga omprivatbostäder Det skulle i sä fall bli omotiverat lönsamt att inför enavyttring låta en näringsfastighet övergå till privatbostadsfastighet. Mittförslag innebär därför att det bör införas en bestämmelse - utan motsvarighet ilagrådsremissen - som innebär att schablonregeln för näringsfastigheter skalltillämpas vid avyttringar av privatbostäder som sker fränkaraktärsbytet. Mittförslag: Med permanentbostad avses en privatbostadsfastighet där denskattskyldige varit bosatt under förutsättning att innehavstidendå den skattskyldige inte varit bosatt på privatbostaden understiger ochatt bostaden anskaffats till ett marknadsmässigt pris. Som permanentbostadräknas alltid bostad där den skattskyldige varit bosatt under minst tre av desenaste fem åren. RINK:s förslag: Överensstämmer i princip med mitt. Remissinstanserna:Gränsdragningen mellan permanentbostäder och andra bostäder har tillstyrktseller lämnats utan kommentarer av de flesta remissinstanserna. Skälen förmitt förslag: Som tidigare nämnts medges uppskov medreavinstbeskattning vid avyttring av den permanenta bostaden. Avgränsningensker därvid genom krav på att den skattskyldige skall ha varit bosatt påfastigheten under minst tre av . Kravet enligt gällande rättpä en förhållandevis lång bosättningstid kan ses som ett sätt att förebyggaskatteplanering i form av att ägaren bosätter sig på fasdgheten strax föreförsäljningen för att erhålla uppskov med reavinstbeskattningen. En nackdel meddenna gränsdragning är att inläsning uppkommer under de tre kvalifikationsårensom en följd av själva uppskovsregeln trots att regeln syftar till att undvikainlåsning. Om den skattskyldige bott på fastigheten i t.ex. så finns deti många fall skattemässiga skäl för att åtminstone formellt bo kvar ytterligareett ån Målet omatt förebygga inlåsningar talar för att bosättningskravet reduceras till ettår när detta kan ske utan risk för att reglerna kringgås. Som exempel påkringgående som bör förebyggas kan nämnas bosättning i en fritidsbostad ett årföre försäljningen, vilket kan vara mycket lönsamt skattemässigt om detförekommer en stor latent skatteskuld. Ett annat exempel är att en fastighetmed stor latent skatteskuld säljs till närstående till ett lågt pris, varefterden närstående säljer fastigheten vidare faktisk ellerformell bosättning. Av fördelningspolitiska och bostadspolitiska skäl bör denförmånliga schablonregeln inte heller få tillämpas efter en kortare tids faktiskt eller formellt boende i en bostad som erhållitsgenom kö till ett icke Prop. 1989/90:110 marknadsmässigt pris. Mitt förslag i fråga om innebörden av begreppetpermanentbostad innebär att den förmänliga schablonregeln med ett skattetak på9 % får dllämpas om den skattskyldige varit bosatt där underförutsättning att innehavstiden då den skattskyldige inte varit bosatt påfastigheten understiger och att bostaden anskaffats till ettmarknadsmässigt pris. Om dessa två förutsättningar inte uppfylls får denförmånliga schablonreglen ändå till-lämpas om den skattskyldige varit bosatt påprivatbostadsfastigheten under minst tre av . I lagrådsremissen gjordes motsvarande undantag. Jag haremellertid funnit - inte minst av förenklingsskäl - att det inte bör finnasnågra undantag från huvudregeln. Innebörden av detta är att vid alla andraförvärv än sådana då bostaden anskaffats till ett marknadsmässigt pris kan denmest förmånliga takregeln tillämpas först boende. Permanentbostadsdefinitionen finns i 25 § 9 mom. 6.4.9 Takregeln vid expropriation o.d. Mitt förslag: Vid vinstberäkning efter expropriation ellerefter avyttring som skett under tvångsliknande förhållanden får vinsten alltidberäknas till av försäljningspriset. RINK:s förslag: RINK lade inte fram någon särskildreglering med sikte på expropriationer e.d. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har tagitupp frågan. Skälen för mitt förslag: Nuvarande uppskovsreglerinnehåller en bestämmelse som tar sikte på den situationen att en fastighetblir exproprierad eller eljest måste avyttras under tvångsliknande förhållanden,2 S UppskovsL. 1 sådana fall medges uppskov även om den skattskyldige inteuppfyller bosättningskraven.