prop · GD0364 · 1989-12-31 00:00:00 — belslösaoch medlemsstaterna bör ge hög prioritet åt ett omfattande och uppriktigtutbyte av information angående stödprogram för arbetslösa. I syfte att uppfylla åtminstone de normer som harfastställts i del IV (förmån vid arbetslöshet) konvention omminimistandard för social trygghet bör de medlemsstater, som har för avsiktatt utveckla sina system av skydd vid arbetslöshet, så långt det är möjligt ochlämpligt, vägledas av följande bestämmelser. (1) Medlemsstaterna bör vara medvetna om detekniska och administrativa svårigheter som planering och införande av socialförsäkringsmekanismerför arbetslöshetsersättning innebär. För att införa former avarbetslöshetsersättning genom utbetalning av förmåner av icke godtyckligt slagbör de söka uppfylla följande förutsättningar : (a) införandet av en tillfredsställande fungerandekostnadsfri offentlig arbetsförmedling omfattande ett nätverk av förmedlingskontoroch med tillräcklig administrativ kapacitet för alt insamla och analyserainformation på arbetsmarknaden, registrera erbjudanden om arbete ocharbetssökande samt objektivt verifiera att personer är ofrivilligt arbetslösa, (b) en rimlig nivå av täckning och omfattandeerfarenhet av administration av andra grenar av socialförsäkring somprioriteras på sociala och ekonomiska grunder såsom primär hälsovård ochersättning för olycksfall i arbetet. (2) Medlemsstaterna bör som ett prioriterat mål sökauppfylla de fömtsättningar som ställs upp i moment (1) ovan genom att främjaen tillräckligt hög nivå av stabil sysselsättning som erbjuder tillräckligalöner och lämpliga arbetsförhållanden särskilt genom nödvändiga och lämpligaåtgärder såsom yrkesvägledning och utbildning för att underlätta denfrivilliga anpassningen av yrkesskicklighet till tillgängliga lediga arbetenpå arbetsmarknaden. (3) Internationella arbetsbyråns samarbete ochtekniska rådgivning bör fortsalt utnyttjas i syfte all stödja varje initiativsom las av portingany initiative laken by Members in this respect in cases where there is insuffi-cientnational expertise. (4)When the conditions specified in subparagraph (1) above are met, Members should,as rapidly as their resources permit, and if necessary in stages, introduce programmesfor the protection of the unemployed, induding social security mechanisms for thecompensation of unemployment. In cases where the conditions referred to in Paragraph26(1) are not met, Members should give priority to special assistance measuresfor the most needy unemployed persons, to the extent permitled by the availableresources and in the context of national conditions. Members which have sel up a national provident fundmight examine the possibility of authorising the payment of periodical cash benefitsto the bölders of accounls whose earnings are inlermpled by long-term unemploymentand whose family situation is pre-carious in order to provide for their essentialneeds. The levd of this benefit and the period during which it is payable mightbe limited according lo the circumstances, in particular the amount credited lothe account. Members might also encourage employers' and workers'organisations to set up assistance funds at the enterprise or inter-enterprise level.These could advantageously be introduced in the enterprises and sectors of activitywhich have sufficient economic capacity. Members whose laws or regulations require employersto make severance payments to workers who have löst their jobs should envisage makingprovision for the employers to bear this responsibility in common through the creationof funds financed by employers' contributions, so as to ensure the receipt of thesepayments by the workers concerned. medlemsstaternai detta hänseende i fall då nationell expertis är otillräcklig. (4)Om de förutsättningar, som anges i moment (1) ovan, har uppfyllts bör medlemsstaterna,så snart deras resurser tillåter och om nödvändigt stegvis, införa program förskydd av arbetslösa, inkl. socialförsäkringsmekanismer för ersättning vidarbetslöshet. 1 fall då de fömtsättningar som anges i punkt 26(1) inte har uppfyllts bör medlemsstaterna prioritera särskilda stödåtgärderför de mest hjälpbehövande arbetslösa personerna i den omfattning som tillåtsmed hänsyn till tillgängliga resurser och under de fömtsättningar som råderför varje land. Medlemsstater som har inrättat en nationellförsäkringsfond bör kunna undersöka möjligheten att verkställa utbetalning avperiodiska kontantförmåner till de kontoinnehavare vars inkomster har avbmtitspå gmnd av långvarig arbetslöshet och vars familjesituation är utsatt för alttillgodose deras elementära behov. Nivån på denna förmån och den period undervilken den kan utges bör kunna begränsas alltefter omständigheterna, framförallt del belopp som gottgörs kontot. Medlemsstaterna bör också kunna uppmuntra arbetsgivar-och arbetstagarorganisationerna att inrätta stödfonder på företagsnivå ellermellan företag. Dessa skulle med fördel kunna införas på de företag och inom deverksamhetsgrenar som har tillräcklig ekonomisk kapacitet. De medlemsstater vilkas lagstiftning ellerföreskrifter kräver att arbetsgivarna betalar ut avgångsvederlag tillarbetstagare som har förlorat sina arbeten, bör överväga att införabestämmelser om att arbetsgivarna gemensamt skall bära detta ansvar genom attskapa fonder finansierade genom arbetsgivaravgifter för att säkerställa att deberörda arbetstagarna erhåller dessa utbetalningar.