prop · GD03111 · 1989-12-31 00:00:00 — Övriga skattskyldiga till mervärdeskatt som inte ärdeklarationsskyldiga vid taxeringen skulle kunna lämna sin deklaration förmervärdeskatteredovisningen i samband med att de allmänna självdeklarationernaavges. Hithörande förfarandefrågor har inte behandlats närmare ilagrädsremissen. Det är bl.a. därför inte möjligt att vid lagrädsbehandlingenöverblicka konsekvenserna av en reglering i denna del. Lagrådet avstår därförfrån att lämna förslag om lagteknisk lösning av frågan. Som anförts redan i inledningen bör bemyndigandet i tredjestycket för regeringen rensas ut. I ett nyttsista stycke av 22 S införs enligt remissförslaget bestämmelser om redovisning av mervärdeskatt för skattskyldiga som inte är registreringsskyl diga. Dessa skall enligt förslaget redovisa ut- och ingående skatt i den all männa självdeklarationen och för förfarandet i dessa fall skall inte ML:s reg ler gälla utan i stället lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter, taxe ringslagen och uppbördslagen. Motiven för den föreslagna ordningen redo visas i avsnitt 2.5 av remissen och sägs innebära, att samma uppbördsförfa- 3]5 randeskall tillämpas som beträffande inkomstskatten. Den reella innebor- Prop,1989/90:111 den av förslaget är emellertid att i stort sett alla bestämmelserom beskattningsproceduren i ML - ett trettiotal paragrafer - för dessaskattskyldiga ersätts av motsvarande bestämmelser inom systemet för den vanligainkomstskatten, 1 kommittébetänkandet (kap, II avsnitt 12,4,2) diskuteras i stort sett enbart attränteförluster o,dyl. kan uppkomma för staten som följd av det mer utdragnauppbördsförfarandet enligt uppbördslagen. Någon systema-' tisk genomgång av defrågor som uppkommer, när de för inkomsttaxeringen gällande procedurreglernaskall tillämpas pä ett helt nytt område, redovisas däremot inte. En sädangenomgång har enligt vad som upplysts vid lagrådsföredragningen inte gjorts,bl,a, av det skälet att inkomsttaxeringsförfarandet varit föremålför reformering. Lagrådet har viss förståelse för de tankegångar som harmotiverat förslaget att för de ekonomiskt sett obetydligare fallen låtamervärdebeskattningen ingå i inkomsttaxeringen. Principiellt mäste manemellertid utgå frän att ett så specialiserat system sominkomsttaxeringsprocessen inte utan svårigheter kan oförändrat tillämpas på enindirekt skatt som mervärdeskatten med dess speciella uppbyggnad. Likaledesmåste man a priori ställa sig skeptisk till att enhetliga materiella resultatuppnås om två olika uppsättningar procedurregler skall gälla förmervärdebeskattningen. Någon sådan systematisk genomgång, som skulle behövasför att undersöka utfallet av den föreslagna ordningen med utgångspunkt fråndessa hypoteser, har inte kunnat göras under lagrådsgranskningen. Härtill kommer emellertid att säväl taxeringsförfarandetsom skatteförvaltningens organisation har förändrats väsentligt enligt förslagsom lagts fram sedan förevarande utredningsförslag utarbetades. Den nyataxeringslag, som föreslås i prop. 1989/90:74, innebär att taxeringsnämndernaförsvinner och att skattemyndigheten - som träder i stället för såväl dennuvarande länsskattemyndigheten som de lokala skattemyndigheterna - får hand ombåde inkomsttaxeringen och mervärdebeskattningen. Lagrådet ifrågasätter medhänsyn till denna utveckling om skälen för att låta mervärdeskattefrågornabehandlas i två skilda förfaranden kvarstår. Den enklaste lösningen är enligtlagrädets mening, mot bakgrund av den skisserade skatteorganisationen, attsådana mervärdeskattskyldiga som inte skall vara registrerade får avgemervärdeskattedeklaration en gång i samband med den allmännasjälvdeklarationen, varefter mervärdeskattedeklarationen behandlas enligtförfarandereglerna i ML med eventuellt nödvändiga modifikationen Detta skullegöra de till lagrådet remitterade förslagen till ändringar i lagen omsjälvdeklaration och kontrolluppgifter, taxeringslagen och uppbördslagen överflödiga. Anses det ändock påkallat att genomföra den i remissenföreslagna ordningen, förutsätter lagrådet att en sädan systematisk genomgångav de frågor som lagrådsgranskningen väckt kommer till stånd med det snaraste,exempelvis som ett första led i den aviserade översynen av ML, Redaktionellt föreslår lagrådet, för att göralagregleringen mera överskådlig, att bestämmelserna i det föreslagna sistastycket av 22 S om redovisning av mervärdeskatt för skattskyldiga, som inte ärregistreringsskyldiga enligt 19 §, bryts ut och tas in i en särskild paragraf,lämpligen 21 § som är ledig. Bestämmelsenkan, om den i remissen föreslagna ordningen bibehålls, ges Prop, 1989/90:111följande lydelse: Skattskyldig som inte är anmälningspliktig enligt 19 § ochinte heller registrerats enligt 19 § femte stycket skall redovisa utgående ochingående skatt i allmän självdeklaration för beskattningsåret. I fråga omförfarandet vid beskattningen av sådan skattskyldig gäller inte bestämmelsernai 22 - 57 och 64 b- 71 §§ utan i stället bestämmelserna i lagen (1990:000) omsjälvdeklaration och kontrolluppgiften taxeringslagen (1990:000) ochuppbördslagen (1953:272). Rubriken över 22 § - "Deklarationsskyldighetm.m." - bör då flyttas till närmast före 21 S och första meningen i 22 Slämpligen erhålla följande lydelse: I annat fall än som avses i 21 S skall en särskilddeklaration lämnas för varje verksamhet för vilken särskild registrering skallske. Den föreslagna nya mervärdebeskattningen av import av tjänsterregleras i 60 § i det remitterade förslaget i de delar beskattningen av dessatjänster inte skall följa de allmänna reglerna i ML. Förutom en definition avvad som skall avses med import av tjänst innehåller 60 S materiella regler omvem som är skattskyldig samt om skattepliktens, skattskyldighetens ochavdragsrättens omfattning. Vidare finns administrativa regler främst om vad somvid importbeskattningen skall avses med en verksamhet, om anmälningsplikt ochregistrering samt om skyldighet att bevara underlag för beskattningen. I 60§/öri7a stycket i förslaget finns en allmänbestämmelse om skattskyldigheten vid import av tjänst. Lagrådet konstateraratt en sådan bestämmelse tagits in redan i 2 S andra stycket i remissförslagetdär det läggs fast att importören är den skattskyldige. Motsvarande bestämmelsei 60 § bör därför utgå. Definitionen i 60 § andra stycket av import av tjänstsåsom vissa tjänster som tillhandahålls av utländsk företagare bör kompletterasatt avse också tjänster som förmedlas av utländsk företagare. Punkten 9 i detföreslagna tredje stycket skall därvid utgå. Vid uppräkningen av skattepliktiga importtjänster i detföreslagna Iredje stycket i 60 § bör punkten 2 avseende "datatjänst ochtillhandahällande av information" utformas i enlighet med vad lagrådetförordat beträffande motsvarande bestämmelse i 2 a S tredje stycket. Detsammagäller i fråga om förslaget i punkten 6 avseende upplåtelse av rätt attutnyttja system eller program för automatisk databehandling. Det föreslagna fjärde stycket i 60 S avser beräkningen avskatten pade importerade tjänsterna. Mervärdeskatteberäkningen görs enligt 14§ ML med utgångspunkt från beskattningsvärdet. Beskattningsvärdet utgörvederlaget enligt huvudregeln. Vederlaget avser normalt vid mervärdebeskattningenvad den skattskyldige erhåller då han omsätter vara eller tjänst. Vid importkan dock annat vederlag än det som erlagts av importören inte komma i fråga.Lagrådet anser därför att bestämmelsen är onödig och kan utgå. I 60 S femte stycket föreslås regler som inskränkerskattskyldigheten för vissa importörer av tjänsten Enligt punkt 1 skall skatt inte erläggas "avkom- 317 mun ellerav statlig myndighet utom sådan som omfattas av beslut enligt 18 Prop.1989/90:111 a S första stycket". 1 konsekvens med vad lagrådet föreslagitom statens, statliga myndigheters och statliga affärsverks skattskyldighet i 3och 18 a SS bör undantaget från skattskyldigheten i punkten 1 avse staten ochkommun. I sjätte stycket och i sjunde stycket första meningenföreslås förtydligande bestämmelser om redovisningen i olika verksamheterrespektive om skattepliktig omsättning. Enligt lagrädets mening tillför deföreslagna bestämmelserna inte något utöver den reglering som redan finns iförevarande hänseenden i 5 respektive 6 §. De bör därför utgå. Enligt andra meningen i sjunde stycket skall varjeimportör med yrkesmässig verksamhet samt annan som importerar tjänster, värdamer än 30 000 kronon anmäla sig för registrering hos skattemyndigheten. Tillföljd därav skall importören registreras av myndigheten och lämna deklarationtill denna för särskilt bestämda redovisningsperioden Då det gäller andra skattskyldigatill mervärdeskatt föreslås detta registrerings- och deklarationsförfarande iprincip endast för dem som har en skattepliktig omsättning som överstiger (19 S förslaget). Övriga mervärdeskattskyldiga registreras inte ochlämnar enligt förslaget mervärdeskatteredovisningen i sin allmännasjälvdeklaration. Enligt lagrådets mening kan det inte anses föreligga någrabärande skäl för att särbehandla vissa importörer i registrerings- ochdeklarationshänseende säsom föreslås i 60 S sjunde stycket. Pä grund härav ochav de skäl som anförts för lagrådets ställningstagande till förslaget i 19 § omregistrering av dem som inte är deklarationsskyldiga vid taxeringen, särskiltuppfattningen att personregistrering som inte är nödvändig skall undvikas,avstyrker lagrådet att bestämmelsen i sjunde stycket andra meningen införs. I 60 § niottde stycket föresläs att den i 24 S MLföreskrivna skyldigheten att bevara underlag för deklaration inteskall gälla för den som importerar i verksamhet som inte är yrkesmässig.Enligt lagrådets mening har det inte framkommit något bärande motiv för attsärbehandla ifrågavarande importörer dä det gäller deklarationsunderlaget.Bestämmelsen bör därför utgå. De särskilda reglerna om importbeskattningen av tjänsterbör även i övrigt i förtydligande syfte jämkas i några delar. Lagrådet föreslär att 60 S får följande lydelse: Vid import skall mervärdeskatt erläggas av importören förföljande tjänster 1. reklamtjänst, 2. automatisk databehandling ochutarbetande av system eller program för automatisk databehandling, 3. tillhandahållande av information, 4. tjänst avseende fastighet iSverige, 5. skrivtjänst ochöversättningstjänst, 6. upplåtelse eller överlåtelse avrätt till patent, nyttjanderätt till konstruktion eller uppfinning,mönsterrätt, varumärkesrätt och rätt som omfattas av lagen (1960:729) omupphovsrätt till litterära och konstnärliga verk eller av lagen (1960:730) omrätt till fotografisk bild samt rätt att utnyttja sådana system eller programför automatisk databehandling som inte är skyddade genom lagen om upphovsrätttill litterära och konstnärliga verk, 7. kontroll eller analys av vara, 318 8, annan tjänst av ekonomisk, juridisk, administrativeller därmed jämför- Prop, 1989/90:111 lig art. Med import av tjänst avses att en tjänst som skalltillgodogöras inom landet tillhandahålls eller förmedlas av en utländsk företagaresom inte är skattskyldig här i landet. Skatteplikten avser endast tjänst somskulle ha varit skattepliktig om den tillhandahållits eller förmedlats av någonsom är skattskyldig här i landet. Skatt enligt denna paragraf skall inte erläggas 1. av staten eller en kommun, 2. av den som, om tjänsten anskaffatsinom landet, skulle ha haft rätt till avdrag motsvarande hela den ingåendeskatten, 3. om importen inte sker i enyrkesmässig verksamhet och dess sammanlagda beskattningsvärde uppgår tillhögst för beskattningsåret. Skyldighet att erlägga skatt enligt denna paragraf medförinte rätt till avdrag för ingående skatt enligt 17 S. Avser erlagd skattimport av tjänst som delvis är hänförlig till skattepliktig verksamhet, fårdock avdrag göras på sätt som anges i andra stycket tredje meningenanvisningarna till 17 §. Enligt de föreslagna övergängsbestämmelserna, punkt 5, fåravdrag inte göras för ingående skatt som hänför sig till förvärv eller hyra aven vara om den skattskyldige före ikraftträdandet av de nya bestämmelsema inteskulle ha haft rätt till avdrag för motsvarande förvärv eller hyra och varanföre ikraftträdandet har ägts av denne. Syftet med bestämmelsen är att förhindra transaktioner avskatteplaneringskaraktär i samband med basbreddningen. Vad som därvid närmastsynes ha åsyftats är att förhindra att ägaren, mot bakgrund av de föreslagnabestämmelserna, inför ikraftträdandet säljer egendomen för att därefteråterköpa eller hyra denna med rätt till avdrag för ingående mervärdeskatt.Bestämmelsen synes emellertid långtgående genom att den utan tidsbegränsningomfattar alla fall då varan före ikraftträdandet ägts avden senare förvärvaren eller förhyraren. Enligt lagrådets mening kan denhärigenom komma att omfatta även fall där disposidoner gjorts innanbasbreddningen av mervärdeskatten aktualiserats och således får antas ha haftandra motiv än de nu berörda skatteplaneringsaspekterna. Lagrådet förordardärför en tidsbegränsning av tillämpligheten till exempelvis före ikraftträdandet och föreslär således, med nägon jämkning avbestämmelsen i övrigt, att den ges följande lydelse: 5, Avdrag medges inte för ingäende skatt som hänför sigtill förvärv eller hyra av en vara, om den skattskyldige enligt äldrebestämmelser skulle ha saknat rätt till avdrag och har ägt varan vidnågot tillfälle före ikraftträdandet, Lagen om särskild kompensation till primärkommuner ochlandstingskommuner Den föreslagna lagen innehåller bestämmelser omstatsbidrag till primär- och landstingskommuner. Bidragen skall motverka konkurrenssnedvrid ningar vid kommunernas val mellan å ena sidan verksamhet i egen regi och å andra sidan upphandling från eller verksamhetsbidrag åt icke skattskyldiga 319 Det är således inte fråga om föreskrifterom skatt. Det nu Prop. 1989/90:111 sagda bör framgå på ett tydligare sätt isåväl lagens rubrik som den inledande paragrafen. I överensstämmelse med vadlagrådet förordat i anslutning till ändringarna i lagen (1968:430) ommervärdeskatt bör kommunalförbund likställas med primär- och landstingskommun. Förfaranderegler bör ges i form av föreskrifter frånregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmen De i 3 och 4 SSföreslagna bestämmelserna bör således utgå. Om skattemyndigheterna skall besluta om bidragen, bör detske utan samband med beskattningsbeslut. Överklagande av skattemyndighetsbeslut om statsbidrag bör ske till . Mot bakgrund av det nu sagda förordar lagrådet att lagenfår följande lydelse. Lag om särskilt bidrag till kommuner Härigenom föreskrivs följande. 1 S Statsbidrag utgår till en kommun för att kompenseradenna för de ökade kostnader som till följd av bestämmelserna om mervärdeskatt upp kommer vid upphandling i jämförelse med egen verksamhet inom sjukvård, tandvård, social omsorg och utbildning. Sådant bidrag till kommun utgår även då en kommun lämnar bidrag till näringsidkare för dennes verksamhet inom nämnda områden. Med kommun förstås i denna lag primärkommun,landstingskommun och kommunalförbund, 2 S Bidragsbeloppet beräknas enligtschablon, Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer meddelarföreskrifter om schablonberäkningen och om förfarandet för ansökan om bidrag, 3 S beslutar ombidrag. Dess beslut överklagas till ," Lagarna om ändring i uppbördslagen (1953:272),taxeringslagen (1990:000) och lagen (1990:00) om självdeklaration ochkontrolluppgifter Som lagrådet anfört i anslutning till 22 § i detremitterade förslaget om ändring i lagen om mervärdeskatt blir rubriceradelagändringar överflödiga, om den av lagrådet förordade lösningen följs. Motutformningen av dessa ändringar har lagrådet ingen erinran. Utdrag ur protokoll vid samiuanträde Närvarande: justitierådet . regeringsrådetBertil , justitierådet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 25 januari1990 har regeringen pä hemställan av statsrådet beslutatinhämta lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändringi lagen (1968:430) om mervärdeskatt, 2. lag om särskildkompensation till primärkommuner och landstingskommuner, 3. lag om ändringi uppbördslagen (1953:272). 4. lag om ändringi taxeringslagen (1990:000), 5. lag om ändringi lagen (1990:00) om självdeklaradon och kontrolluppgifter, 6. lag omkoldioxidskatt, 7. lag om ändringi lagen (1957:262) om allmän energiskatt, 8. lag om ändringi lagen (1974:992) om nedsättning av allmän energiskatt, 9. lag om ändringt lagen (1961:372) om bensinskatt, 10. lag om ändringi lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes flygtrafik, 11. lag om skatt påsvavel i olja, kol och torv. Lagförslagen 6-11 har behandlats av lagrådet i här angivensammansättning. Förslagen har inför lagrådet föredragits avkammarrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet: Som ett led i strävandena att skapa ekonomiska styrmedel imiljöpolitiken föreslås i remissen två nya punktskatter på energiområdet. Iremissen används uttrycket "miljörelaterade" för att karakteriseradessa skatter. Syftet med koldioxidskatten och svavelskatten är att minskautsläppen av koldioxid resp. svavel. Av mättekniska och praktiska skäl tas skatternainte ut pä utsläppen utan på insatsvarorna. Den skattskyldige skall gesincitament att vidta reningsåtgärder för att minska utsläppen genom enmöjlighet till skatteåterbetalning i förhållande till hur mycket utsläppet harminskat. I remissen konstateras dock att det f.n. inte är möjligt att till enrimlig kostnad avskilja koldioxid ur förbränningsgaser (se avsnitt 3.2.4).Möjligheten till skatteåterbetalning skall dessutom enligt förslaget inteföreligga i fråga om bensin och s.k. högre alkoholer, eftersom det beträffandedessa varuslag inte är praktiskt möjligt att mäta koldioxidutsläppen (se bl.a.specialmotiveringen till 4 S förslaget till lag om koldioxidskatt). Tillskillnad från vad som gäller i fråga om koldioxidutsläppen kan svavelutsläppenmed en ekonomiskt rimlig teknik minskas genom åtgärder före, under eller efterförbränningen (se avsnitt 3,6.4). Ocksä genom övergång där det kan ske tillmindre miljöfarliga bränslen kan en viss effekt av den nya skattebelastningenväntas. Några remissinstanser har tagit upp frågan hur de avgiftersom föreslagits av miljöavgiftsutredningen kan tänkas påverka prövningen enligt miljö skyddslagen (1969:387). Denna fråga har uppmärksammats i en den 15 feb- 32i ruari 1990beslutad lagrådsremiss om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider Prop.1989/90:111 vid energiproduktion (se avsnitt 2.1 i den remissen). Dår harangetts att miljöavgiftsutredningen kommer att behandla frågan i sittslutbetänkande. Lagrådet har inga principiella invändningar mot att deföreslagna nya skatterna nu införs. Lagrådet kommer i det följande att lämnavissa synpunkter på hur förslagen bör utformas. Förslaget till lag om koldioxidskatt Med instämmande i vad som föreslås i remissen anserlagrådet att koldioxidskatten bör regleras i en särskild lag och alltså inte ilagen om allmän energiskatt, vilket utredningen föreslog, I paragrafen hänvisas till 3-8 SS lagen (1961:372) ombensinskatt. Hänvisningen bör avse även 2 S tredje stycket i den lydelse somföreslås i lagrådsremissen. Vidare bör hänvisningen kompletteras med enmotsvarighet till 1 S tredje stycket lagen om bensinskatt. Med vissaredaktionella ändringar -bl.a. beträffande hänvisningstekniken såvitt gällerbensinskattelagen - föreslår lagrådet''att paragrafen ges följande lydelse: 1 fråga om bränslen som avses i 1 Sförsta stycket tillämpas 2 S första stycket, 2 a, 6-8 S§, 10 S andra stycket, 24 S,25 S tredje stycket, 26, 27, 32 och 33 S§ lagen (1957:262) om allmänenergiskatt, I fråga om varuslag som är skattepliktiga enligt 1 § andrastycket tillämpas lagen (1961:372) om bensinskatt utom 1 § och 2S första ochandra styckena. Bestämmelserna om bensin i nämnda lag gäller de varuslag som ärskattepliktiga enligt 1 § andra stycket denna lag. Lagrådet föreslår vidare att 2 och 3 §S i det remitteradeförslaget byter plats. En skattskyldig som har vidtagit åtgärder för att begränsautsläpp av koldioxid skall enligt första stycket i förevarande paragraf kunnafå tillbaka betald koldioxidskatt i förhållande till hur mycket utsläppet harminskat. Som redan har berörts tas koldioxidskatten emellertid ut påinsatsvarorna och inte på utsläppet av koldioxid. De föreslagna skattesatsernahar enligt motiven bestämts med utgångspunkt i önskemålet att skatten bör motsvara25 öre per kilogram utsläppt koldioxid (se avsnitt 3.1.1). Hur storleken avåterbetalningen skall beräknas framgår dock inte av vare sig motiv ellerlagtext. Det är enligt lagrådets mening nödvändigt med ett förtydligande pådenna punkt. Den som utan att vara skattskyldig har begränsat utsläppav koldioxid föresläs fä en möjlighet till kompensation för skatt som han harbelastats med (se avsnitt 3.2.4 i remissprotokollet och andra stycket iförevarande paragraf). Förslaget bygger inte på något utredningsförslag ochbehovet av bestämmelsen har inte närmare utvecklats i remissprotokollet. Detbör anges vilka situationer som avses. Förslaget till lag om ändring i lagen om allmänenergiskatt Prop. I lagrådsremissen föreslås inte någon ändring av dennaparagraf som innehåller bemyndigande för regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer att medge återbetalning av skatt på bränsle somförvärvats av utländska beskickningar m.fl. Paragrafen tillkom genom lagstiftning1984. Med stöd av bemyndigandet har regeringen utfärdat förordningen (1985:93)om återbetalning i vissa fall av skatt pä bensin, m.m. 1 konsekvens med vadlagrådet har förordat i fråga om 76 a S lagen om mervärdeskatt (se yttrandedenna dag av lagrådet i annan sammansättning) vill lagrådet föreslå att 27 Somformuleras så att den blir förenlig med regeringsformens krav. Sålunda bör iparagrafen anges dels de materiella förutsättningarna för rätt till återbetalningav skatt på bränsle, dels beslutsmyndighet och besvärsväg. Förfarandet föråterbetalning bör kunna regleras i verkstållighetsföreskriften Förslaget till lag om ändring i lagen om bensinskatt I tredje stycket av paragrafen i nuvarande lydelse gesregler för beräkning av skatten. Därvid anges att skatten beräknas efter varansfakturerade volym, i vilken dock inte skall inräknas smörjolja som hartillsatts bensinen. Vidare anges att beskattningsmyndigheten får fastställagrunder för beräkningen av volymen om skatten ej kan beräknas på angivet sätteller om faktureringen inte sker enligt vedertagna grunden I lagrådsremissensförslag anges i tredje stycket endast att skatt inte skall tas ut för smörjoljasom är inblandad i bensin. I specialmotiveringen sägs att bestämmelsenjusterats av konstitutionella skäl. I övrigt finns inte några motiv tilländringen. Lagrådet anser det påkallat att frågan belyses närmare. Lagrådsremissen innehåller inte något förslag till ändringav denna paragraf, som tillkom genom lagstiftning 1984. Lagrådet förordar attparagrafen ändras i enlighet med vad som har föreslagits i fråga om 27 § lagenom allmän energiskatt. Förslaget till lag om skatt på svavel i olja, kol och torv Lagen om koldioxidskatt är enligt remissförslaget utformadsä att hänvisningar ges till energiskattelagen resp. bensinskattelagen i denmän bestämmelser i dessa lagar är tillämpliga beträffande koldioxidskatten. Pädet sättet kan lätt konstateras i vilka hänseenden den nya koldioxidskattelagenbygger på vad som gäller beträffande energiskatt eller bensinskatt. I fråga omförslaget till lag om skatt pä svavel i olja, kol och torv har i stället valts metoden med en helt fristående lag som i text återger också så dana bestämmelser ur nu gällande lag - dvs. i detta fall enbart energiskatte lagen - som skali gälla för svavelskatten. Enligt lagrådet bör i stället sålångt -23 det kanske hänvisningar göras på motsvarande sätt som i koldioxidskattela- Prop.1989/90:111 gen. Därmed kan pä ett enkelt sätt ocksä utläsas i vilka avseendende båda nya lagarna om miljörelaterade skatter skiljer sig från varandra ifråga om energiskattelagens tillämpning.