prop · GD0317 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:17 om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift jo?" Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås att överiastavgifterna höjs som viktavdragenvid avgiftsberäkningen reduceras. Beträffande avgiftsberäkningen föreslås ocksåbetydande förenklingar. Vidare föreslås att tillämpningsområdet utvidgas tillatt även omfatta bl.a. traktortåg. Den prövning av frågor om nedsättning ellereftergift av överlastavgift, som endast kan göras av regeringen,föreslås bli delegerad till samma myndigheter som beslutar om överiastavgiftresp. prövar överklaganden, nämligen länsstyrelse och kammarrätt. 1989/90. Lag omändring i lagen (1972:435) om överlastavgift Härigenomföreskrins i fråga om lagen (1972:435) om överlastavgift' delsatt 8 a § skall upphöra att gälla, delsatt 1 -5, 8 och 11 §§ skall ha följande lydelse. Framföres lastbil, buss eller Överlastavgift tas ut enligt denna släpvagn, som dragés avbil, på väg lag om lastbil eller buss eller tung med högre axeltryck, boggitryckel- terrängvagn eller släpvagn, som ler bmttovikt än som ärtillåtet yo> dras av bil, tung terrängvagn, trak- viss axel eller boggi påfordonet ef tor eller motorredskap, framförs på ler för fordonet,fordonståget eller väg med högre axeltryck, boggi- vägen, utgåröverlastavgift enligt tryck, trippelaxeltryck eller bmt- tovikt än som är tillåtet för fordo net, fordonståget eller vägen. avses allmän väg, gata eller annan allmän plats. Vadsom av totalvikten enligt det Högsta för fordonet tillåtna axef senaste för fordonetutfärdade re- tryck, boggitryck och trippdaxef gistreringsbevisetvilar på viss axel tryck bestäms med ledning av upp- eller boggi utgörhögsta för axeln giften i det senaste registreringsbevi- ellerboggin tillåtna axeltryc/c eller sel om den garanterade axelbelast- Harhögsta tillåtna axeltryck eller Har högsta tillåtna axeltryck, boggitrycköverskridits, avrundas boggitryck eller trippelaxeltryck överiasten för varje axeleller boggi överskridits, avmndas överlasten till närmast lägre,hela hundratal för varje axel, boggi eller trippdaxel kilogram.Vidare avdrages rör fram- till närmast lägre, hela hundratal axelpå bil , JÖr annan kilogram. Vidare dras för varje axel enkelaxel och för av 500kilogram, boggi . Föråterstående överlast (avgiftspliktig överlast) beräknas överlastavgift förvarje axel eller boggi på följande sätt. J(}Okr. 6100-8 000 kg . ' Senaste lydelse av 8 a § 1975:1413. 'Senaste lydelse1982:173. Föråterstående överlast (avgiftspliktig överiast) beräknas överiastavgift förvarje axel, boggi eller trippdaxel på följande sätt. 2 100-4000 kg4 6 och däröver per ¥00 kr. per lOOkg ÄOOkr. Har högsta tillåtna bruttovikt överskridits i fråga om fordon, som ej ingår i fordonståg, fördelas överlasten på fordonets axlar med relationstalen 1 för framaxd på bil, 2 för annan enkelaxel och 3 för boggi. Härefter beräknas avgiftspliktig överlast och överlastavgift yo> varje axel eller boggi enligt 2 §. Har högsta tillåtna bmttovikt överskridits i fråga om ett fordon sominte ingår i ett fordonståg, fördelas överlasten lika på fordonets axlar.Överlasten för varje axel avrundas därefter till närmast lägre, hela hundratalkilogram och minskas sedan med . För varje axel beräknas härefteröverlastavgift med tillämpning av tabellen i 2 § andra stycket. Bestämmelsernai första stycket äger motsvarande tillämpning i fråga om fordon, som ingår ifordonståg, när den för tåget tillåtna bmttovikten ej överskridits. Har högsta tillåtnabruttovikt överskridits i fråga om fordonståg, fördelas överlasten på tågetsaxlar med de i 3 § angivna relationstalen och beräknas avgiftspliktig överlast ochöverlastavgift för varje axel ef ler boggi enligt 2 §. Har högsta till-låtnabruttovikt överskridits även i fråga om ett eller flera i tåget ingåendefordon, beräknas dock avgiftspliktig överlast och överlastavgift efterfördelningen av överlasten på varje fordon för sig, om det sammanlagdabeloppet av överlastavgift därvid blir högre. Har högsta tillåtna bmttoviktöverskridits i fråga om ett fordonståg, fördelas överlasten lika på tågetsaxlar och beräknas avgiftspliktig överlast och överlastavgift för varje axelenligt 3 §. Har högsta till-låtna bruttovikt överskridits även i fråga om etteller flera i tåget ingående fordon, beräknas dock avgiftspliktig överlastoch överlastavgift yo> varje fordon för sig, om det sammanlagda beloppet avöverlastavgift därvid blir högre. Överlastavgift utgår förvarje färd med avgiftspliktig överlast med det sammanlagda belopp som beräknatsför visst fordon eller fordonståg enligt 2, 3 eller 4 §, eller, när bådehögsta tillåtna axeltryck Överlastavgift utgårför varje färd med avgiftspliktig överlast med det belopp som beräknas för visstfordon eller fordonståg enligt 2, 3 eller 4 § eller, när både högsta tillåtnaaxeltryck, boggitryck eller eller boggitryck ochhögsta tillåtna bmttovikt överskridits vid samma förd, med det högsta av de sammanlagdabelopp som beräknats för fordonet eller fordonståget enligt angivnabestämmelser. trippelaxeltryck ochhögsta tillåtna bmttovikt överskridits vid samma färd, med det högsta av debelopp som beräknas för fordonet eller fordonståget enligt angivna bestämmelser. Haröverlastavgift påförts någon för färd med visst fordon och skall sådan avgiftpåföras honom för färd som företagits med samma fordon efter dentidigare färden, utgår avgiften högre belopp än som följer avförsta stycket. 8§I fråga om bil, som är registrerad här i landet, eller släpvagn, som dragés avsådan bil, påföres överlastavgift genom beslut av i det län därden i bilregistret antecknade ägaren av bilen har sin adress enligt registret.I fråga om andra fordon påföres avgiften av i . Överlastavgift får nedsättas eller efterges om särskilda omständigheterföreligger. Detta får ske såväl i samband med prövning av ärendet om påföringav överlastavgift som efter särskild ansökan hos . beslutenligt denna lag överklagas genom besvär hos kammarrätten. Allmänna ombudets besvärstidräknas från beslutets dag. För besvär gäller vidare 8 kap. 4, 6, 11 och 13 §§lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Vid tillämpningenav 8 kap. 6 § är motpartens besvärstid dock . beslutenligt denna lag får överklagas hos kammarrätten. Skrivelsen med överklagandetskall ha kommit in till från den dag dåklaganden fick del av beslutet. För allmänna ombudet räknas dock tiden från beslutetsdag. Ifråga om överklagande tillämpas vidare 8 kap. 4, 6, 11 och 13§§ lagen (1984:151)om punktskatter och prisregleringsavgifter. Vid tillämpningen av 8 kap. 6 §skall dock motpartens tid för överklagande vara . Dennalag träder i kraft . Bestämmelserna i 1 § om tung terrängvagnoch om släpvagn, som dras av tung terrängvagn, traktor eller motorredskap,träder dock i kraft först . avgiftsgrundande färden ägt mm före ikraftträdandet gäller 1 5 §§ i denäldre lydelsen. Senaste lydelse 1984:173, Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , R. , , , ,, G. , , , , , , ,Lööw Proposition om ändring i lagen (1972:435) om Överlastavgift Omen lastbil, buss eller släpvagn framförs på det allmänna vägnätet med högrevikt än vad som är tillåtet för vägen eller fordonet, är ägaren skyldig attbetala överlastavgift. Bestämmelser om detta finns i lagen (1972:435) om överiastavgift(ÖVL), som trädde i kraft . ÖVLhar alltsedan tillkomsten varit i huvudsak oförändrad. a. har avgiftemahela tiden legat på samma nivå trots att konsumentprisindex mer än tredubblats. Regeringenhar som ett led i det s. k. bärighetspaketet, innebärande att det svenskavägnätet successivt skall upplåtas för högre fordonsvikter, beslutat omändringar i bl.a. 106 § vägtrafikkungörelsen (1972:603, VTK) där det angesvilka axel- och boggitryck samt bmttovik-ter som är tillåtna på det allmännavägnätet. De nya bestämmelsema innebär bl. a. att det på vissa delar avvägnätet blir tillåtet med en bmttovikt på mot 51,4 ton.De nya viktbestämmelserna träder i kraft (SFS 1989:670). Mednya högre fordonsvikter blir det särskilt angeläget att de tillåtna vikternainte överskrids: Förekomsten av överlaster verkar nedbrytande på vägnätet ochdenna effekt blir starkare om överlasten sker från en högre nivå. De nuvarande avgiftemaenligt ÖVL kan inte längre anses tillräckliga för att effektivt motverkaförekomsten av överlaster. Lagen är också i vissa andra hänseenden i behov aven översyn. Inom har upprättats departementspromemorian(Ds 1988:72) Överlastavgift, som innehåller förslag till ändringar i ÖVL.Promemorians författningsförslag bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. En sammanställning av remissyttrandena,som också innehåller en förteckning över remissinstanserna, bör fogas tillprotokollet som bilaga 2. Regeringenbeslöt att inhämta lagrådets yttrande över ett inomkommunikationsdepartementet upprättat förslag till lag om ändring i lagen(1972:435) om överlastavgift. Det sålunda remitterade Prop. 1989/90:17förslaget bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. Lagrådet har yttrat sig över lagförslaget.Yttrandet bör fogas till protokollet som som bilaga 4. Föregen del kan jag ansluta mig till lagrådets ändringsförslag. 1 förhållande tilldet remitterade förslaget har, utöver vad som framgår av lagrådets yttrande,på lagrådets inrådan företagits redaktionella jämkningar av 3 och 4 §§.Lagrådet har vidare, utan att föreslå någon ändring, pekat på att 9 § i dessnuvarande lydelse inte är tillfredsställande utformad. Jagkan hålla med lagrådet om att det hade varit mer tillfredsställande om vidhänvisningen i 9 § till 66 § vägtrafikskattelagen (1988:327) undantag gjortsför hänvisning i sistnämnda lagmm till 58 § 2 mom. andra stycket uppbördslagen(1953:272). I sak torde emellertid några direkta olägenheter av nuvarandeutformning av 9 § knappast uppkomma, eftersom det får fömtsättas att riksskatteverketinte på grund av det ifrågasatta bemyndigandet kommer att meddela andraföreskrifter än vad som är tillåtet enligt 8 kap. 13 § första stycketregeringsformen. Frågan bör dock lösas i samband med kommande ändringar i ÖVLeller vägtrafikskattelagen. Bestämmelserom fordonsvikter m. m. finns i 106 § VTK. Bestämmelserna gäller enbart vägarsom inte är enskilda, dvs. i princip det allmänna vägnätet. Enligtförsta stycket får motordrivna fordon eller därtill kopplade fordon inte föraspå väg om något axeltryck eller boggitryck överstiger 10 resp. eller omfordonets bmttovikt eller den sammanlagda bmttovikten av fordonen i ettfordonståg överstiger vissa i en tabell (bilaga 1 till VTK) angivna värden.Avgörande för den tillåtna bmttovikten är avståndet mellan fordonets ellerfordonstågets första och sista axel. Den högsta tillåtna bmttovikten är 51,4ton, som uppnås vid ett axelavstånd av . Enligt 109 § VTK fårlängden av ett fordon eller fordonståg inte överstiga . I106 § första stycket VTK regleras också såvitt gäller fordonståg med en sammanlagdbmttovikt överstigande det minsta avståndet mellan den sista axeln påett fordon och den första axeln på ett tillkopplat fordon. Detta avstånd, somär oberoende av det faktiska axel- eller boggitrycket, får inte understiga tremeter om det rör sig om två enkelaxlar och annars . Vidare angesatt den högsta tillåtna bmttovikten för fordon med band eller medar utgör 18ton. Andra stycket i 106 § VTKinnehåller bestämmelser för det fall att det högsta tillåtna axeltrycket är begränsat till . Sådana begränsningar kan beslutas av en länsstyrelse eller kommun genom lokala trafikföreskrif ter (147 § VTK). Genom lokala trafikföreskrifter kan också medges högre viktgränser än som följerav 106 § VTK. Tredjestycket i 106 § upptar särregler avsedda att förebygga alltför stötandekonsekvenser såvitt gäller överlastavgift av ett för kort avstånd Prop.1989/90:17 mellan sista resp. första axel på fordonen i ett fordonståg. Somtidigare nämnts har regeringen beslutat om ändringar i bl.a. 106 § VTK(SFS 1989:670), som träder i kraft . Ändringama innebär ikorthet följande. Det svenska vägnätet indelas i två bärighetsklasser, BK 1 ochBK 2, av vilka BK 1 är den med högst bärighet. bestämmer vilka vägarsom skall hänföras till BK 1. Övriga vägar hänförs till BK 2. På 1 tillåtssom mest fordonskombinationer med en bmttovikt av högst och med ettminsta avstånd mellan första och sista axel av . Överlag tillåts på BK1 kortare fordon vid en viss bmttovikt än . Vidare införs begreppet trippdaxel.Det tillåtna trippelaxeltrycket blir på BK 121 resp. beroende påavståndet mellan de yttre axlarna. införs begränsningar av den högstatillåtna bmttovikten för enstaka fordon. Ett motordrivet fordon med två axlarfår väga högst och ett med tre axlar (normalt enkel framaxd och boggi)högst . Har det fler än tre axlar får det väga högst . En släpvagnfår väga högst . Omdet för ett motordrivet fordon eller ett därtill kopplat fordon gäller viss maximilast,får enligt 114§ VTK tyngre last inte befordras med fordonet. Bmkasett fordon i strid mot bestämmelserna i 106 eller 114 § VTK eller någon lokaltrafikföreskrift om fordonsvikt kan fordonsägaren dömas till böter, högst 1000kronor. Även föraren kan dömas till böter. Vidare kan polisman hindra fortsattfärd med fordonet om något axel- eller boggitryck eller bmttovikten har överskriditsmed mer än IO % eller om maximilasten överskridits med . 2.2 Lagstiftningen om överlastavgifter Lagen(1972:435) om överlastavgift, ÖVL, trädde i kraft . Bakgmnden tilllagstiftningen var svårighetema att komma till rätta med de omfattandeöverträdelserna av belastningsbestämmelserna genom de sanktionsformer som dåstod till buds. Lagen bygger på tanken att ett överskridande avbelastningsbestämmelserna i princip utgör ett undandragande av skatt, eftersomvägtrafikskatterna fastställs med hänsyn till bl. a. dessa bestämmelser.Överlaster innebär dessutom risker från trafiksäkerhetssynpunkt och medför ensnedvridning av konkurrensförhållandena inom transportmarknaden. Isamband med den proposition som låg till gmnd för ÖVL (prop. 1972:81, jfr ) framhöll föredraganden att fordonsägaren genom att överträda belastningsbestämmelsema kunde uppnå betydande trafikeko nomiska fördelar. Påföljden dagsböter var inte tillräcklig för att effektivt motverka detta vinstmotiv utan syftade närmast till att tillgodose trafiksä kerhetsintresset. Därtill kom att fordonsägarens straffansvar var beroende av hans delaktighet, vilken aspekt saknade betydelse vid en trafikekono misk bedömning av de vinster som uppkom för fordonsägama genom överträdelserna. Värdet med en särskild överlastavgift låg i att man obero ende av frågan om straffansvar skulle kunna neutralisera dessa vinster. EnligtÖVL utgår överiastavgift om en lastbil, buss eller släpvagn som Prop.1989/90:17 dras av bil framförs på väg med högre axeltryck, boggitryck eller bmttoviktän som är tillåtet för viss axel eller boggi på fordonet eller för fordonet, fordonstågeteller vägen (1 §). Om högsta tillåtna axel- eller boggitryck har överskridits, avmndasÖverlasten för varje axel eller boggi till närmast lägre, hela hundratal kg.Vidare avdrages för en framaxd på bil , för annan enkelaxel ochför boggi I (2 § första st.). Återståendeöverlast är avgiftspliktig (2 §). Avgiften är progressiv. Den utgör för den delav överlasten som uppgår till högst . per , för den del somligger mdlan 2 100 och . per , för del mdlan 4 100 och . per , för del mellan 6 100 och . per ochför del över . per (2 § andra st.). Omhögsta tillåtna bmttovikt har överskridits, fördelas överlasten på fordonetsaxlar med relationstalen 1 för framaxd, 2 för annan enkelaxel och 3 för boggi.Överlastavgiften beräknas därefter för varje axel eller boggi. Vid beräkningengäller delvis olika regler beroende på om det rör sig om enstaka fordon ellerfordon som ingår i fordonståg (3 och 4 §§). Inteenbart antalet axlar utan även dessas inbördes gmppering inverkar alltså påberäkningen. Vid två axlar med ett inbördes avstånd som är görst. ex. viktavdrag med två gånger medan, om avståndet understiger tvåmeter, avdrag görs för boggi med . Vid trippdaxel skall, enligtföreliggande anvisningar, fordonet anses ha två boggisystem, varvid mittaxelnanses som sista axel i den första boggin och som första axel i densista boggin. Överlastavgiftkan utgå med förhöjt belopp. Har överlastavgift påförts någon och skall nyavgift påföras honom för färd med samma fordon från den tidigarefärden, utgår avgiften högre belopp än annars (5 § andra st.). Överlastavgift får sättas ner eller efterges, om särskilda omständigheterföreligger (8 a §). Beslutom överlastavgift fattas på gmndval av polisens primärrapport av länsstyrelseni det län där bilens ägare har sin adress enligt bilregistret. I fråga omutländska fordon påförs avgiften av i län.Länsstyrelsens beslut kan överklagas hos kammarrätten. Det allmännas talanförs av ett allmänt ombud (9 och 11 §§). Beslut om nedsättning eller eftergiftfattas av regeringen. Riksskatteverkethar utfärdat föreskrifter m.m. om överlastavgift (RSFS 1982:34). skall avgiften betalas från mottagandet avbeslutet. Vid belopp som överstiger . kan dock besluta omlängre betalningstid. Om avgiften inte betalas i rätt tid, skall den drivas inenligt bestämmelserna i uppbördslagen (1953:272). Det innebär bl. a. att restavgiftskall tas ut. Innanbeslut om överiastavgift meddelas bör enligt de nyssnämnda föreskrifternalänsstyrelsen sända en underrättelse till den som skall påföras en avgift.Beslut om avgift bör inte meddelas tidigare än efter det att den sompåförs avgiften har tagit del av underrättelsen. 3 Förslagen i departementspromemorian Ds Prop. ÖVLtillämpas när viktbestämmelserna överskrids vid färd med lastbil, busseller släpvagn, som dras av bil (dvs. av personbil, lastbil eller buss).Överlastavgift kan alltså inte påföras vid otillåten lastning av ett personbilsregistreratfordon men väl när det gäller av personbilar dragna släpvagnar. Enligtpromemorian torde av personbilar dragna släpvagnar nästan aldrig komma i frågaför tyngre transporter. Reglerna om viktavdrag för varje axel torde medföra attnågon överlastavgift ofta ändå inte skulle komma att utgå. Överlast är strafföelagdi 164 § VTK. Något behov av att dessutom tillämpa ÖVL på förseelser medpersonbilssläp föreligger knappast. I promemorian föreslås därför att ÖVL ifråga om släpvagnar skall tillämpas endast på sådana som dras av lastbil ellerbuss. 3.2 Avgiftsnivå och viktavdrag Ipromemorian framhålls att avgiftsnivån inte har förändrats sedan ÖVL:stillkomst . som gått har konsumentprisindexmer än tredubblats, varför avgifterna realt sett är mindre än entredjedel av de urspmngliga. En justering av avgiftsnivån är därför ofrånkomlig,om respekten för lagstiftningen skall upprätthållas. Fråganom avgiftsnivån måste ses i samband med de avdrag som medges vid beräkningen avden avgiftspliktiga överlasten. Uppgifter tyder på att avdragsreglema i vissafall utnyttjas för systematisk överlastning. Det är sålunda möjligt att utanrisk för överlastavgift framföra fordonskombinationer med en totalvikt av uppemot (mot tillåtna ). För att ytterligare höjda fordonsvikterskall kunna tillåtas talar enligt promemorian starka skäl för att de högrelagliga vikterna också blir de i verkligheten högsta förekommande och inteenbart en utgångspunkt för överlaster från den nya högre nivån. Ipromemorian föreslås en fördubbling av själva överlastavgiften. När det gällerviktavdragen föreslås ett enhetligt avdrag för varje axel om . För en boggiskulle alltså få dras av och för en trippdaxel . Sammantagetskulle detta motsvara drygt en tredubbling av de nuvarande avgifterna. 3.3 Beslutande myndighet, uppbörd och indrivning 1promemorian erinras om att det tidigare i departementspromemorian (Ds SB1983:1) Det fortsatta ddegeringsarbetet i föreslagits att överiastavgifternaskulle påföras av polismyndigheten i stället för av . Detframhålls emellertid att det nuvarande systemet med somavgiftsmyndighet har fungerat väl och ger goda rättssä- kerhetsgarantier.En överflyttning till polismyndigheten bör därför ske Prop. 1989/90:17endast om det är angeläget att beslut om överlastavgifter skall kunna meddelasi samband med viktkontrollen. Enligtpromemorian är betalningsfrekvensen när det gäller överlastavgifter intetillfredsställande. Av detta belopp restfördessenare . kvarstod obetalt sammanlagt . Det är alltså betydande belopp och mer än en fjärdedel av de påfördaavgifterna som inte betalas frivilligt. Även om det inte finns någon statistiksom direkt tar sikte på betalningsfrekvensen hos utländska fordonsägare, tydersiffermaterialet såvitt gäller i på attbetalningsbenägenheten hos utländska fordonsägare är ännu sämre än hos desvenska. Ipromemorian diskuteras olika möjligheter att åstadkomma förbättringar avbetalningsfrekvensen. Vissa förbättringar borde kunna åstadkommas genom enskärpt tillämpning av de regler som möjliggör indragning av trafiktillstånd omtillståndshavaren inte fullgör sina skyldigheter mot det allmänna (jfr 6 och 15§§yrkestrafiklagen 1988:263). Vidare diskuteras möjligheten att som ett villkorför trafiktillstånd uppställa krav på att tillståndshavaren skall ställa någonform av garanti för de överlastavgifter som kan komma att utkrävas. Tanken påen sådan garanti avvisas emellertid. Ävenmöjligheten att kvarhålla fordonet på platsen för viktkontrollen i syfte attframtvinga betalning eller säkerhet avvisas. Med det ställningstagandet finnsdet enligt promemorian inte tillräcklig anledning att flytta beslutsbefogenhetenfrån till polismyndigheten. Beträffandeutländska fordon föreslås att tullmyndigheten får förbjuda att fordonet lämnarlandet innan överlastavgiften har betalts eller säkerhet ställts. 3.4 Nedsättning och eftergift Frågorom nedsättning och eftergift av påförd överlastavgift får enligt 8 a § ÖVLprövas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Någon delegationav rätten att pröva frågor om nedsättning eller eftergift har dock inte skettutan frågorna prövas endast av regeringen. Ipromemorian föreslås att frågor om nedsättning och eftergift skall prövas isamma ordning som beslut om påförande av överlastavgift, dvs. av länsstyrelsenmed rätt att överklaga till kammarrätt. 4 överväganden Prop. Somjag inledningsvis framhöll verkar förekomsten av överlaster nedbrytande påvägnätet. En effekt av dessa är exempelvis uppkomsten av spår i vägbanan.Spårbildningen försämrar trafiksäkerheten bl.a. genom att risken för vattenplaningökar. Vidare kan sprickbildningar i vägbdäggningen påverka underliggande lageroch därmed förorsaka dyrbara reparationer. Dagensbrobestånd är uppbyggt . Cirka en tredjedel av broarna på detstatliga och statskommunala vägnätet är byggda före och äregentligen dimensionerade för en betydligt lägre belastning än den som ärtillåten. Påfrestningamapå vägar och broar ökar givetvis med en ökad belastning. Det har beräknats attden nedbrytande effekten på vägen är större för ett treaxligt fordonmed överlast än för ett motsvarande fordon med maximalt tillåten last. Ettfordon som har lastats mer än vad fordonet tål innebär naturligtvis en betydandetrafiksäkerhetsrisk. Somjag också nämnde inledningsvis har regeringen som ett led i det s. k.bärighetspaketet beslutat att högre fordonsvikter skall tillåtas på delar avdet svenska vägnätet fr. o. m. . Den högsta tillåtna bmttoviktenblir då mot nuvarande som fordon med maximal bmttoviktfår vara kortare. Detta har möjliggjorts genom en betydande satsning under desenaste åren på bärighetshöjande åtgärder. Uppmstningen av främst brobeståndetfortsätter med inriktningen att delar av vägnätet skall kunna öppnas för 60tons bmttovikt och 18 tons axdtryck omkring . Detbör påpekas att knappast något västeuropeiskt land tillåter så höga bmttoviktersom blir möjliga från och med den . Inom EG är den högsta tillåtna bmttovikten40 ton (för vissa containerfordon ). tillåter endast 28 tons bmttovikt. Medde nya högre fordonsvikterna är det utomordentligt angeläget att förekomsten avöverlaster elimineras.