prop · GD0341 · 1989-12-31 00:00:00 — Min avsikt är att återkommatill regeringen i dessa frågor. Föratt målstyrning av skolan skall kunna fungera på ett bra sätt är det nödvändigtatt undervisningen bedrivs av lärare med ett högt professionellt kunnande ochett gemensamt synsätt i gmndläggande frågor inom yrket. Då skapas fömtsättningarför personalen i skolan att ta till sig de mål som fastställts och avgöra hurdessa skall omsättas i konkret handlande. Det innebär att lärarutbildning ochfortbildning blir centrala instmment för en hög och likvärdig kvalitet inomhela skolsystemet. Det behövs enligt min mening också en reglering avbehörigheten för lärare och skolledare. Enviktig del av det arbete som krävs för att följa upp riksdagsbesluten medanledning av styrpropositionen är att analysera om läramtbildningen som denfungerar är tillräckligt effektiv som instmment för att påverkautvecklingen i skolan eller om det behövs förändringar i detta avseende.Utbildningsministern och jag avser att gemensamt genomföra en sådan analys.Utgångspunkten bör därvid vara att läramtbildningen vid olika högskolor måstevara likvärdig i vissa från skolpolitisk synpunkt viktiga avseenden. Så måstelärarutbildningen t. ex. ge alla lärare en god kunskap om skolans mål och omhur en kontinuerlig utvärdering kan bedrivas på alla nivåer i skolväsendet föratt avgöra i vilken utsträckning dessa mål nås. Det finns naturligtvis ocksåbehov av en likformighet för lärarutbildningen i sådana avseenden somämneskombinationer och årskursinriktning för att skolväsendet inte skallsättas i svårigheter vid rekrytering av lärare. Vad jag nu har sagt innebärstora krav på att läramtbildningen skall medverka i förändringsarbetet påskolområdet. För att ge förutsättningar härför räknar utbildningsministem medatt det bl. a. kommer att behövas utbildnings- och andra insatser riktade tilldem som arbetar inom läramtbildningen. Som jag nämnt ser jag det också som viktigtatt läraryrket och dess utövning vilar på en god teoretisk gmnd och påläroplanens pedagogiska gmndsyn. Detta fömtsätter en koppling mellanlärarutbildning och forskning. Därmedsammanhänger ytterligare ett antal frågor. Dessa är den pedagogiskauppläggningen och forskningsanknytningen av läramtbildningen, samt inriktningenav den forskning och det utvecklingsarbete för skolans behov som bedrivs inomskolsektorn. Till dessa spörsmål avser utbildningsministern och jag attåterkomma i samband med våra förslag avseende högre utbildning och forskningför treårsperioden /91 -1992/93. När det gällerfortbildningen och andra insatser för att öka personalens kompetens ser jag det som ytterst angeläget med en betydande utökning jämfört med . Behovet av en sådan utökning är gmndat på flera olika skäl. Ett är den snabba samhällsutvecklingen, en arbetsmarknad med nya mer avancerade kompetenskrav och den ökande utvecklingen av kunska per och teorier inom olika ämnesområden. Ett annat är att ett samlat lokalt driftansvar för skolan i sig ställer krav på ökad kompetens och ökade kun- 10 skaperhos all den personal som finns i skolan. Jag menar att vi Prop.1989/90:41 bör urskilja tre olika fortbildningsbehov som måste tillgodoses. Fördet första sådana behov som har sin utgångspunkt i de nationella mål och ambitionersom finns för skolan. För det andra sådana behov som definieras lokalt påkommun och skolenhetsnivå. För det tredje sådana fortbildningsbehov som harsin gmnd i den enskilde lärarens behov av utveckling. Detjag nu har redovisat är enligt min mening den egentliga stommen i ett systemför mål- och resultatstyrning av skolan. Det innebär att staten anger tydligaoch precisa mål för verksamheten, medan kommunerna har ansvaret för attgenomföra den. Genom gmndutbildning och fortbildning ges skolans personalkompetens att kunna bedöma hur målen skall kunna uppnås, baserat på ettgemensamt synsätt på skolans arbete och dess uppgifter. På central och regionalnivå finns en organisation för utvärdering och uppföljning av hur målen nåsmed möjlighet att ingripa om dessa åsidosätts. Jagmenar att ett styrsystem som det jag nu skisserat bättre än det vi har i dagskulle bidra till att utveckla skolan och till en likvärdig utbildningsstandard.Enligt min mening bör ett styrsystem där man ser innehållet i verksamheten somdet centrala till skillnad från dagens mer regdbasera-de styrning som oftasätter den yttre formen för verksamheten i centmm till och med kunna leda ökad likvärdighet genom att det erbjuder ökade möjligheter att ta hänsyntill lokala och individuella behov och förutsättningar. Ävenom jag således har en stark tilltro till ett målstyrt system också från likvärdighetssynpunktvill jag likväl ta upp ytterligare en viktig fömtsättning för en likvärdigskola. Genomstatsbidrag till kommunerna för resp. skolform svarar staten för närmarehälften av den totala skolkostnaden, väsentligen i form av statsbidrag till lärariöner.Självfallet har det varit av gmndläggande betydelse alt staten på detta sättburit en stor del av de totala skolkostnaderna. Som jag anförde ikompletteringspropositionen (prop. 1988/89:150 bil. 7) är det därför nödvändigtatt det utgår specialdestinerat statsbidrag till kommunerna förskolverksamheten av samma storleksordning som . Det måste enligt minmening ta hänsyn till regionala skillnader och andra strukturella faktorer sombidrar till kommuners skiftande behov av resurser för skolverksamheten samt tillresursbehovet hos elever med särskilda behov, t.ex. handikappade elever. Jagräknar med att under nästa budgetår återkomma till regeringen med förslag tillriksdagen när det gäller statsbidrag till de olika skolformerna. Närdet gäller de ekonomiska förhållandena kan det hävdas att de skillnader somfinns mellan olika kommuner när det gäller insatser för t.ex. skollokaler ochläromedel är exempel på bristande likvärdighet inom områden där kommunerna självahar ansvaret. Detta är naturligtvis i sig rikligt. Skillnaderna är betydandemellan olika kommuner när det gäller insatser på dessa områden. ärdet nuvarande förhållandet en illustration till att det nuvarande oklaraansvarsförhållandet för skolan är olyckligt. Det har kommit att uppfattas somatt det helt och hållet är varje kommuns sak att självavgöra ambitionsnivån när det t. ex. gäller skollokaler och läromedel. Destatliga tillsynsmyndigheterna har heller inte uppfattat att de haft mandatatt granska och värdera kommunernas insatser i dessa avseenden, trots attbrister när det gäller skollokaler, lärarnas arbetsmiljö i övrigt ochläromedel kan vara avgörande för skolans möjligheter att nå de mål som harsatts upp för verksamheten. På så sätt har den nuvarande styrningen lett situation där verksamheten i vissa avseenden varit hårt styrd i detaljer,medan det i andra, väl så viktiga avseenden, över huvud taget inte förekommitnågon granskning. Jag tror därför att enkonsekvent genomförd målstyrning, med en utvärdering i förhållande till målen,som omfattar skolans verksamhet i sin helhet, och som fungerar på det sätt jaghar beskrivit, kan leda till mer likvärdiga förutsättningar i de avseenden jagnu berört. 4 Driftansvar förutsätter personalansvar Mitt förslag: Denstatliga regleringen av tjänsterna som lärare, skolledare, biträdandeskolledare och syofunktionär vid , gymnasieskolan, kommunalavuxenutbildningen, grundutbildningen för vuxna, vuxenutbildningen för psykisktutvecklingsstörda, skolväsendet i kommun, särskolan, privatskola som avses iprivatskoleförordningen (1967:270), riksinternatskolor och i upphöra med utgången av . Skälen för mitt förslag:Som jag nu har redovisat kräver enligt min mening ett samlat kommunaltdriftansvar för skolan att kommunerna ges ett ökat ansvar när det gäller denskolpersonal som har statligt reglerade tjänster. Som jag också harredovisat ligger arbetsgivaransvaret för skolans personal inte entydigthos vare sig stat eller kommun. Det finns således inte någon som förlärartjänster m.fl. har ett sammanhållet och totalt arbetsgivaransvar och inteheller någon som har de samlade arbets-givarbefogenheterna. Resultatet harblivit att ingen upplever sig ha och därför inte heller anser sig böra ta -det fulla personalansvaret. Detta förhållande är enligt min mening heltoacceptabelt, inte minst från skolpersonalens synpunkt. Systemet har också medförten detaljreglering av personalfrågorna där föreskrifter utfärdats från olikahåll. Detta har lett till ett komplext och trögt system som skapar svårigheterför hela skolverksamheten. De praktiska svårigheternamed systemet sammanhänger främst med att skolverksamheten faktiskt inte låtersig indelas i en statlig och en sektor. Skolans verksamhet är enhelhet. För att fungera väl behöver den i grundläggande avseenden enhetligaregler och avtal. Den bristande samordningen mellan de statliga och kommunalaavtalsområdena försvårar en rationell personalplanering. Erfarenheten visarockså att samverkan mellanskolan och annan verksamhet, t.ex. barnomsorg, har Prop.1989/90:41 försvårats. Detdelade personalansvaret medför således en rad komplikationer i olika avseenden.Även om många av dem möjligen skulle kunna elimineras betydligt även med ettoförändrat delat huvudmannaskap för bl.a. lärarna, är det för mig uppenbart attdet delade personalansvaret i praktiken utgör ett hinder för ett samlatkommunalt driftansvar för skolan. Ettkommunalt driftansvar för skolan förutsätter således enligt min mening att denstatliga regleringen av löne- och anställningsvillkor för de tjänster som i daghar sådan reglering upphör. Först då blir driftansvaret tydligt. Jaghar tidigare angett hur statens ansvar för skolans övergripande mål ochlikvärdighet över hela landet skall utformas och garanteras. Med kommunerna somensamma arbetsgivare för all skolpersonal bör huvuddelen av det nuvarandestatliga regelverket rörande skolans personal kunna slopas. Kvar bör enbartbli sådana föreskrifter som behövs för att garantera just skolans mål ochlikvärdighet. Hit hör främst somjag nämnt behörighetsregler för skolanspedagogiskt professionella personal. I detta avseende räknar jag med attregeringen skall återkomma till . Frågorsom hänger samman med inrättande och tillsättande av tjänst kommer vid ettkommunalt huvudmannaskap att bli en angelägenhet. Möjligheten attöverklaga beslut i personalärenden genom förvaltningsbesvär bortfallerhärigenom vid ett hdkommunah personalansvar. Likaså kommer kommunerna attöverta ansvaret för förhandlingsverksamheten från staten, Ställföreträdarlagenoch inledningsvis omnämnda riksdagsbeslut skall således enligt minmening inte längre tillämpas på lärare, skolledare och syofunktionärer vid gmndskolan,gymnasieskolan, vuxenutbildning, gmndutbildning för vuxna,vuxenutbildning för psykiskt utvecklingsstörda, skolväsendet i kommun ochsärskolan. Detsamma bör gälla privatskola som avses i privatskoleförordningen(1967:270), riksintematskolor samt i . Detkan ju nämligen inte vara rimligt att den statliga regleringen kvarstår förskolor som har privat huvudman när den avskaffas för kommunala skolor. I dessafall bör det bli styrelsen för resp. skola som övertar det fulla arbetsgivaransvaret.Jag avser att i särskild ordning ta initiativ till överläggningar med företrädareför de nyssnämnda skolorna. Förden berörda personalen kommer den ändrade ansvarsfördelningen självfallet attinnebära förändringar. Uppenbarligen känner många lärare oro inför dessa. Jagmenar att det inte finns anledning härför. Många av de frågor som i dagregleras av staten kommer i stället att hanteras i kollektivavtal. En regleringav vissa gmndläggande förhållanden, t. ex. behörighet, bör som jag nämnt likasåfinnas kvar. Också läroplanerna med ett till dem kopplat system för uppföljningoch utvärdering innebär en garanti i vissa för lärarna gmndläggande avseenden. Enfördel för personalen blir att den får en fastare anknytning till den kommun som den är anställd hos. Den enskilde läraren, skolledaren eller syofunktionären kommer automatiskt att omfattas av kommunens perso nalpolitik och åtgärder. Kommunens ansvar för den personal som har 13 statligt regleradetjänster blir klart uttalat, vilket inte minst från trygghets- Prop.1989/90:41 och personalomsorgssynpunkt kommer att ha stor betydelse för denenskilde. Jaganser att mitt förslag bör genomföras . Förslaget medför, somjag sagt, att den statliga regleringen av lärar-, skolledar- och syofunktionärstjänsternaupphör och att de blir kommunalt reglerade. Det innebär att kommunerna skallföra över innehavarna av dessa tjänster till motsvarande nya kommunaltreglerade tjänster fr.o.m. detta datum. Införöverföringen kommer endast de tjänsteinnehavare, som inte frivilligt väljeratt övergå till motsvarande , att behöva sägas upp från sinastatligt reglerade anställningar. Inomde berörda skolformerna finns det emellertid ett relativt stort antal innehavareav tjänster som har tillsatts med fullmakt, konstitutorial eller förordnandesom jämställts med konstitutorial. Sådana tjänsteinnehavare kan inte fråntassina tjänster genom arbetsgivarens ensidiga beslut annat än i vissaundantagsfall. Jagförutsätter att de tjänsteinnehavare som har tillsatts med fullmakt, konstitutorialeller förordnande som jämställts med konstitutorial kommer att erbjudas sådanny anställning som de skäligen bör kunna godta. Det kan emellertidinte uteslutas att några av dem kommer att vilja ha kvar sina statligtreglerade tjänster. Dessa tjänsteinnehavare bör i så fall vara skyldiga attfortsättningsvis fullgöra sin tjänstgöringsskyldighet genom att utföra dearbetsuppgifter som kommer att ingå i motsvarande nya kommunall regleradetjänster. Det bör ankomma på regeringen att utfärda föreskrifter om sådanskyldighet. Ettgenomförande av den föreslagna förändringen beträffande huvudmannaskapet för lärar-,skolledar- och syofunktionärstjänsterna innebär att samtligapersonalföreskrifter i skolförordningen (1971:235) och i ett stort antal andraförfattningar måste ses över. Jag avser att återkomma till regeringen medförslag till erforderliga förändringar i de berörda författningarna, medtillämpning fr. o.m. Minaförslag rörande de statligt reglerade tjänsterna i det kommunala skolväsendetbör få konsekvenser också för de statligt reglerade tjänsterna vidfolkhögskolorna. Jag räknar med att återkomma till regeringen med förslag tillriksdagen sedan frågan behandlats i folkhögskolekommittén. Jaghemställer att regeringen föreslår att godkännamitt förslag att avveckla den statliga regleringen av tjänsterna som lärare,skolledare, biträdande skolledare och syofunktionärer. 6 Beslut Prop. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram. Tryckeri, 1989 15