prop · GD03153 · 1989-12-31 00:00:00 — SFF förordar därför att i den mån beskattning måste ske avaktiefonder detla bör ske i begränsad utsträckning och uteslutande i form avskatt på kortfristiga realisationsvinster (innehav kortare än ). Föreningenvälkomnar den modernisering av lagstiftningen kring veksam-heten ivärdepappersfonder som föreslås i promemorian. En översyn av gällande lag ärbefogad mot bakgrund av valutaavregleringen och utvecklingen inom EG vadgäller värdepappersfonder. Föreningenvill ansluta sig till de synpunkter som framförts av ochvill bland dessa synpunkter särskilt betona följande. Deskattemässiga aspekterna har inte tagits upp i promemorian. Enligt föreningensmening är det av största vikt alt beskattningen av värdepappersfonder av skildaslag inte på grund av beskattningsregler får en sämre möjlighet att konkurreraom svenska och utländska placerare mot utländska fondalternativ. Det förtjänaratt påpekas att utländska värdepappersfonder t. ex. SICAV i har, ijämförelse med de nuvarande och i RINK-betänkandet föreslagna svenskabeskattningsreglerna, betydligt mycket förmånligare utformning. Detskall också i sammanhanget framhållas att en utflyttning av fonder medanknytning till svenska fondkommissionärer har tagit fart under senare tid.Särskilt gäller detta startandet av SICAV fonder i som marknadsförstill svenska placerare. Föratt den nu föreslagna regleringen av fonderna ska få den verkan att dessa blir attraktiva placeringsobjekt till gagn för den svenska ekonomin är det således nödvändigt att beskattningen av fonderna och fondandelsägar na görs förmånlig vid en internationell jämförelse. Bilaga 1 Föreningenanser att det är angeläget att man moderniserar lagstiftningen ochanpassar denna till valutaavregleringen och EG-direktivet. Anpassningen tillEGs regler bör dock göras med beaktande av de förhållanden som är speciella försvensk aktiefondsverksamhet och påkallade för dess fortbestånd. Det är därvidav vikt att man beaktar fondverksamheten ur även andra aspekter än denlagtekniska, t.ex. skatteaspekten, för att man skall uppnå den eftersträvadekonkurrensneutraliteten mellan fonder inom och i förhållande till EG.Föreningen anser att det är av yttersta vikt att den nya lagen får träda ikraft möjligt, oavsett tidsschemat för EG-anpassning. Det ärav avgörande betydelse för sparare i aktiespar- och allemansfonder attintentionerna för fondernas framtid klargörs för att skingra den osäkerhet somnu råder beträffande det "skatlegynnade" fondsparandet. Detkan konstateras att registrering av fondernas innehav direkt kommer att berörasav det nya kontobaserade värdepapperssystemel (VP-syste-met). eftersom samtligaVPC-registrerade värdepapper kommer att övergå till det nya systemet underhösten 1990. Avbestämmelser i aktiekontolagen framgår att VPC är central registerförare ochbanker i sin egenskap av kontoförande institut är berättigade att vidtaregistreringsåtgärder i systemet. Innehavares aktier och övriga värdepapperkommer att registreras på s. k. VP-konton, som kan vara direkt-registrerade hosVPC eller ligga hos förvaltare på förvaltarkonto i systemet. Enligt 4 kap 1 §aktiekontolagen skall del kontoförande institut som har öppnat ett aktiekontovidta registreringsåtgärder avseende kontor. Delta innebär att om en aktiefondhar direktregistrerade VP-konton i VP-systemet skall dessa handhas av den bankfonden utsett som förvaringsbank. Det bör således vara möjligt att enaktiefonds aktieinnehav och övriga värdepapper kan vara direktregistrerade hosVPC. Av3 kap 16 § aktiebolagslagen framgår att en fonds aktieinnehav i aktieboken skall rgistreras på fondbolaget varvid särskilt skall anges fon dens beteckning. Ur VPCs synvinkel och det nya systemets uppbyggnad vore det lämpligaste att låta fonden vara registrerad som ägare till värde papperen och därmed kontohavare, samt att ange fondbolaget som ombud (= ställföreträdare) för fonden, vilket dessutom bättre skulle spegla fond bolagets funktion. Dessvärre överensstämmer detta inte med de regler som gäller för införing i aktieboken, eftersom där föreligger ett krav på att registrerad ägare är en fysisk ellerjuridisk person. VPC vill därför föreslå att 3 kap 16 § aktiebolagslagen får en föränrad lydelse i enlighet med vad som ovan föreslagits dvs. tillåta att fonden registreras som ägare i aktiebo ken. Med tanke på att fonden som sådan är ett egen skattesubjekt förefaller en dylik förändring vara hela genomförbar. 1.13 () Prop. Bilaga 1 SARFanser att promemorians förslag präglas av allvarliga brister. SARF avstyrkerdärför förslaget i dess nuvarande utformning. Densvenska fondmarknaden omfattade värden på . 71miljarder kr avsåg fonder med huvudsaklig placeringsinrikl-ning mol svenskaföretags aktier. Fonderna förvaltar därmed av de offentligtnoterade aktiernas värden. En stor del av fondernas medel kommer frånprivatpersoner. Mol den bakgrunden är del väsentligt att verksamheten reglerasav én sådan lagstiftning all konsumenternas intressen starkt tillvaralages. Svenskaktiemarknad har kännetecknats av en kraftig minskning av privatpersonernasdirektägande. direklägdes av aktierna noterade på StockholmsFondbörs av privatpersoner. hade andelen reducerats lill . Idessa procenttal har då inle inräknats det indirekta ägandet via olika fonder.Ägarutredningen (SOU 1988:38) ser med stor oro på denna utveckling.Ägarutredningen konstaterar "all aktiemarknadens funktionssätt ochdärigenom även näringslivets kapitalför-söGning gynnas av elt brett enskiltdirektägande av aktier. Del är därför av vikt all de fysiska personernasdirektägda andel av aktiestocken inte ytterligare minskar." SARF menaratt en viktigJÖrutsättning härJÖr är att aktiefonderna genom lagstijiningeninte ges en förmånligare behandling än enskilt direktägande av aktier. Det ärlikaså angeläget att banker och fondbolag upphör att i olika former, t. ex. viaavgiftssättning, diskriminera enskilt direktägande i aktier jämJÖrt medJondandelsägande. Enligt SARF bör såväl lagstiftaren som bankerna/fondbolagensträva efter en så neutral behandling som möjligt mellan de två olika enskildasparformerna i aktier. Fördirektägandel finns sedan gammall ell fungerande regelverk i form av t.ex.Aktiebolagslagen. Lagen ger klara och entydiga möjligheter för aktiebolagensägare när det gäller att utse styrelse, revisorer och ställa frågor omförelagets förhållanden. SARF bedömer denna insyn och detta inflytande somsynnerligen väsentligt och grundläggande. Aktiebolagslagens regler gör attaktieägarna kan skapa stark press på styrelsen och den verkställande direktörenför all åstadkomma goda resultat för bolaget och därmed indirekt för detallmänna. Förutomdetta inflytande finns även möjligheten all genom försäljning av ellaktieinnehav uttrycka elt missnöje med en förelagsledning och en företagsstyrelse. Detdirektägda aktieägandet har stor betydelse för såväl aktieägarna som förföretagen. Hos ägarna skapar del ett engagemang för företaget och dess problem.Hos företaget skapas en medvetenhet om vikten av en god utveckling förföretagel. Enorsak till direklägandels minskning under är de kraftigt stigande kostnaderna för värdepappersaffärer. De svenska ban kerna har i ökad utsträckning funnit det omöjligt all tillfullo täcka kostna derna för en enskild mindre aktieaffär genom etl höjt courtage. Ambitio nen att söka ulveckla alternativa handelsrutiner för småaktieägare synes dessutom helt saknas. Den aktieköpande allmänheten har i stället hänvi- g4 satstill köp av andelar i olika aktiefonder. Courtagel har här dolts i priset Prop. 1989/90:153 på fondandelar och har därigenom kunnat ökas till ofta tregånger så hög Bilaga 1 nivå som vid direkta aktieköp. En försäljning harbelastats med courtage-kostnader på . Mellankundens köp och försäljning av andelar förvaltas de insatta medlen av elt s. k.fondbolag. För denna förvaltning har i många fall uttagits årligaavgifler på . Avgiften har ultagits på så säll all fondandelsägarensandelsvärde minskals med procentavgiften. SARFanser det synnerligen väsentligt att kostnaderna Jör köp, JÖrsälj-ning ochJÖrvaltning av aktiejondsandelar på ett helt annat sätt än klart ochöppet redovisas fÖr såväl nuvarande aktiejondsandelsägare som JÖr potentiellaköpare. SARF vill betona all sådana enkla kostnadsredovisningsprinciper måstetillskapas att det för allmänheten blir enkelt all jämföra olika fonderskostnader med varandra. Detkan inte vara rimligt alt de öppna fonderna, som uteslutande vänder sig tillden breda allmänheten, ofta inle redovisar samtliga sina intäkter och kostnaderöppet. Detla skall ses mot bakgrund av alt de slutna fonderna exempelvisinvestmentbolag måste redovisa detla öppet. Del är dessutom än meranmärkningsvärt mot bakgmnd av investmentbolagens synnerligen låga förvaltningskostnadersom är avsevärt lägre än fondernas. En ökad öppenhet bör leda lill ökadkoslnadskonkurrens. StiftelsenAkliefrämjandet ser positivt på förslaget till ny aktiefondslag. Aktiefonderblir i , liksom i bl.a. och , allt viktigareplaceringsinstrument. Utvecklingen kommer bl.a. att präglas av fler och merspecialiserade fonder såväl med tanke på placeringsobjeklen (länder, branscher,risknivå) som inriktningen på placerade (geografiska, yrkes- och åldersgrupperm m). En viktig del av utvecklingen är nu att de också används förinstitutionella placeringar och att de blir allt viktigare instrument iinternationaliseringen av näringslivet, finansvärlden och kapitalförvaltningen. Detär i detta sammanhang rikligt och nödvändigt all se över den svenskalagstiftningen och anpassa denna till EG:s direktiv. Somallmän princip för regelutvecklingen på aktiemarknaden bör gälla alt olikaplacerargmpper och placeringsinstrument jämställs med varandra och inte diskriminerasi jämförelse med motsvarande hos våra konkurrentländer. Del innebär bl.a. attsparande i aktier, aktiefondsandelar, investmentföretag skattemässigt ochtekniskt allt mer måste harmoniseras med varandra liksom sparandel i svenskainstrument jämfört med utländska. Riksförbundetställer sig i huvudsak positivt till den föreslagna nya lagen. Genom att fonderna får större utrymme att själva bestämma placeringsin riktning och riskprofil och genom att möjligheter införs att placera i nya 85 instrument,som kravet på information från fonderna till del- Prop.1989/90:153 ägarna skärps, ökar utbudet av placeringsalternativ och dessastillgänglig- Bilaga 1 het för spararna. Förförsäkringsbolagen är lagen av särskilt intresse med tanke på att den skallgälla i tillämpliga delar för de försäkringspremiefonder där förlivförsäkringar med aktiefondsanknytning (unit linked-försäkringar) skallplaceras. Sammanfattningsvistillstyrker Småförelagens i huvudsak förslaget till nyakliefondslagsliftning. En utvidgning av placerings-möjligheterna bör dockövervägas så att satsat kapital i större utsträckning kan komma mindre ochmedelstora företag lill godo. Därutöver bör inrättandet av särskildariskfonder som uteslutande kan placera i onoterade aktier studeras närmare. Meden ökad internationell röriighet för kapital är del angeläget all underlättaför utländska investerare all investera i . 1 särskild utsträckninggäller detla riskkapital som även kan och behöver komma mindre företag tilldel. Del är därför positivt om svensk lagstiftning närmar sig EGs direktiv såsom föreslås i promemorian. Föratt underlätta och uppmuntra enskilda att satsa kapilal i aktiefonder anserorganisationen det motiverat med regler om information angåendeplaceringsinriklning och riskprofil. Sådana regler skapar också utrymme alt gefonderna större frihet i sitt val av placering. Trots EGs direktiv därom bördel övervägas att öka den andel av en aktiefonds tillgångar som får placeras ionoterade aktier och andra omsättningsbara skuldebrev som inte handlas vidnågon fondbörs eller marknadsplats. Andelen bör höjas från 10 till,förslagsvis, . En sådan inriktning skulle underlätta förprivatpersoner alt satsa kapital i mindre förelag, vilka särskilt underutvecklingsskeden är i stort behov av externt riskkapital från flera parter.Mot bakgrund av fondernas informationsplikt begränsas riskerna så till vida attenskilda placerare i vart fall klart informeras om förutsättningarna förplaceringen. Isamband med moderniseringen av aktiefondslagsliflningen bör enförutsättningslös studie igångsättas för att utreda fömtsättningarna förinrättandet av särskilda riskfonder. Dessa skulle i så fall få full frihet isitt val av placeringar så alt t.ex. av kapitalet kunde placeras ionoterade aktier. Härigenom skulle gemene man enkelt och med insikt om riskengenom del särskiljande namnet i vart fall kunna placera en del av sittkapilal i en särskild typ av fonder. Ett ytteriigare alternativ skullehärigenom skapas. Vissa riskfonder skulle även kunna ha en regionalanknytning. Fördelen för den enskilde placeraren är att han genom fondens storlekoch spridda innehav skulle minska riskerna för sin placering. Somriskgaranli (miniminivå) skulle staten eventuellt genom det stora samhällsintresse som ligger i uppkomsten av denna typ av finansierings källa ha möjlighet att gå in med någon slags föriustgaranti för fonden. annan möjlighet, vilken istället kompenserar en större risk, är att den som Prop. 1989/90:153 väljerall placera kapital i en riskfond får göra motsvarande avdrag i sin Bilaga1 självdeklaration. LO,som konstaterar all den existerande aktiefondslagsliflningen är splittrad ochi behov av modernisering, saknar anledning att resa invändningar mot deframlagda förslagen. Demest väsentliga sakliga förändringarna gäller föreskrifter om registrering avoch väsentlig information till andelsägarna, uppmjukning av valu-laullänningsandelsägande, vidgade placeringsmöjligheler för aktiefonderna samt bibehålletkrav på riskspridning. LOanser det väsentligt all en situation skapas, som gör det möjligt altförhandlingar kan föras mellan EFTA och EG om en vidgad europeisk marknad förakliefondandelar under gemensamma regler för spararskydd och myndighetstiUsyn. Förbundetupplever det som positivt all en anpassning sker till den gemensammamarknadens bestämmelser. EG försöker skapa en gemensam värdepappersmarknadintill 1992. En känslig fråga är utlänningsförbehållel, men förbundet anser alldet blir nödvändigt att slopa detta när en anpassning till EG sker. Det är braatt lagen stipulerar kvalificerad förvaltning och en trygg förvaring. Det ärvidare viktigt att kraven på information lill delägarna skärps så attkonsumenterna kan jämföra olika fonder med varandra. Det är bra all lagen fåren minskad detaljstyrning och att fonderna själva i större utsträckning kanbestämma inriktning och riskprofil. Detta skapar en större konkurrens mellanfonderna och stärker konsumentens ställning. Medhänsyn till den utveckling som sker inom EG bör bör lagen träda i kraft så fortsom möjligt. Enligt departementspromemorian ska lagen träda i kraft den dagregeringen bestämmer. Förbundettillstyrker förslaget lill ny aktiefondslag. EnligtOMs mening är det angelägel all nuvarande lagstiftning om aktie fonder reformeras, bl. a. med hänsyn till avregleringsn på valutaområdet samt anpassningen lill EG. Mot bakgrund härav hälsar OM med tillfreds ställelse all förslag lill en ny akliefondslag utarbetats inom finansdeparte mentet. För OMs vidkommande är det självklart att möjligheten för aktie fonder att i viss omfattning kunna handla med optioner och terminer är ett betydelsefullt framsteg. Optioner och terminer ulgör viktiga riskavlägg- 87 ningsinstmmentoch är därför etl naturligt inslag i en effektiv fondförvalt- Prop.1989/90:153 ning.Det är angelägel att den nya lagen får träda i kraft så snart som Bilaga 1 OMansluter sig lill det remissyttrande som avgivit.Hämtöver skulle OM särskilt vilja framhålla följande synpunkter beträffande 17och 22 §§ i lagförslaget. 2 En ny lag om värdepapperfonder Förslagetlill ny akliefondslag behåller regler för del gmndläggande skyddet förspararna men innebär ändock att vissa lättnader införs i regleringen av fondensplaceringar. En förskjutning av placeringsreglerna från lag lillfondbeslämmelserna skall därför ske. Fullmäktige tillstyrker dessa förslag. 2.2 Anpassningen till EG-direktiven Denpågående internationaliseringen av finansmarknaderna, som i hög grad beröraktiefondernas verksamhet, ställer stora krav på samordning av olika länderslagstiftning. Denna samordning är emellertid inle problemfri. Arbetsgruppensambition har uppenbarligen varit all så långt möjligt anpassa lagförslaget lillEG:s direktiv. Inspektionen anser det vara en brist att de överväganden somgjorts när det gäller anpassningen till inte klart redovisats i promemorian.Ur svensk utgångspunkt förefaller bestämmelserna i direktivet iblandsvårförståeliga och knappast lämpade att anpassas till svenska förhållanden.Detla gäller i första hand bestämmelserna om fondernas placeringar.Inspektionen ifrågasätter därför på vissa punkter nödvändigheten av en totalanpassning till . I det fortsatta lagstiftningsarbetet bör nogaövervägas i vilken utsträckning svensk lagstiftning nödvändigtvis måsteanpassas lill EG:s direktiv på detta område. Någrabärande skäl att behålla en missvisande rubrik har inle redovisats. När lagenomarbetas bör i stället tillfället las i akt all ändra mbriken. Hovrättenförordar att lagen kallas lag om placeringsfonder. Avfrämst praktiska skäl föreslås ingen ändring av lagens rubrik aktiefonder ärett inarbetat begrepp. Emellertid sysslar fonderna även med placeringar i obligationeroch certifikat av olika slag och kallas då avkast- Prop. 1989/90:153ningsfonder. Enligt förslaget skall fonderna också få handla med optioner Bilaga 1 och terminskontrakt. Enligt kammarrättens mening vore därför benämningenvärdepappersfonder att föredra. De eventuella praktiska problem som en ändradrubricering skulle kunna medföra torde vara av övergående natur. Inspektionenanser att införandet av en ny lag på ifrågavarande område innebär elt bratillfälle all låta den nya lagen få en benämning som bättre än den nuvarandeanger lagens tillämpningsområde. Viklen av en mer rättvisande benämningöverväger här nackdelarna med all överge ett inarbetat namn. Inspektionenförordar därför att den nya lagen nämns lag om värdepappersfonder m.m. Eftersomfonderna ges stora möjligheter till placeringar i andra finansiella instrumentän aktier föreslår fullmäktige slutligen all fondernas benämning blir"värdepappersfonder". Denna beteckning skulle, enligt fullmäktige,bättre avspegla flexibiliteten i fondernas valmöjligheter. Föreningenanser att lagen bör ges en beteckning som bättre än beteckningen"Aktiefondslag" läcker den fondverksamhet som faller inom lagens ram.Föreningen föreslår därför all lagen benämns "Lag om värdepappersfonder". Enligtpromemorian skall lagens namn vara "Akliefondslagen". SARF anser"Lagen om värdepappersfonder" vara ett mer adekvat namn. Skälethärför är all den föreslagna lagen inte bara omfattar fonder som förvaltaraktier utan även andra värdepapper. Beträffandelagstiftningens innehåll har kammarrätten följande synpunk ter. Bestämmelserna ter sig onödigt detaljerade men överens- 89 stämmer delvis med redangällande bestämmelser. Av bilaga 2 till departe- Prop. 1989/90: 153mentsstencilen framgår vidare att EG-direktivet om förelag för kollekliva Bilaga 1 investeringar i överlåtbara värdepapper (UCITS) innehåUer sådana begränsningsregler. 116 § uppställs två alternativa huvudkrav på de fondpapper och andra finansiellainstrument som en fond tillåts förvärva, nämligen att dessa skall vara antingeninregistrerade vid fondbörs eller föremål för handel vid någon officielltreglerad marknadsplats. Förslaget i denna del är uppenbarligen en anpassningtill artikel 19 i EG-direktivet där det talas om "iransfe-rable securitiesadmitted to official listing on a stock exchange ... or dealt in on anotherregulated märket...". Meduttrycket "regulated märket" avses enligt arbetsgmppens tolkning enmarknadsplats som sanktionerats genom etl officiellt beslut eller tillstånd.Såvitt avser den svenska penningmarknaden konstaterar arbetsgruppen att någotofficiellt tillstånd inte ligger lill gmnd för denna marknad. Arbetsgruppenifrågasätter därför om en fond kan förvärva sådana värdepapper som handlas pådenna marknad annal än i den begränsade omfattning som anges i paragrafen. Inspektionenvill erinra om att nu gällande lagstiftning innehåller regler som begränsarfondernas rätt att förvärva värdepapper som handlas på den svenskapenningmarknaden. Statsskuldväxlar och andra skuldförbindelser som utfärdalsav staten omfattas emellertid inle av dessa begränsningsregler. Den ipromemorian föreslagna bestämmelsen skulle därför få avsevärda konsekvenser förde fonder som i större omfattning handlar med den senare typen av värdepapper. Bankinspektionenanser alt de fonder som inriktar sig på den svenska penningmarknaden utgör ellvärdefullt komplement lill de fonder som valt att placera sina medel påobligations- eller akliemarknaden. Inspektionen har inte funnit att dessapenningmarknadsfonder skulle vara särskilt riskfyllda eller på annal sättolämpliga som fonder öppna för allmänheten. Antalet fonder med inriktning påpenningmarknaden lyder också på all dessa är efterfrågade av investerarna.Inspektionen finner därför inga sakliga skäl som talar för att begränsa fonderaasplaceringsmöjligheter i nu aktuellt avseende. Tvärtom anser inspektionen altdet finns skäl - inle minsl ur konkurrenssynpunkt att utvidga fondernasmöjligheter all förutom stalsskuldväxlar även förvärva andra typer avvärdepapper som förekommer på penningmarknaden. Mol bakgmnd härav framstårarbetsgmppens förslag som mindre ändamålsenligt. Skallhänsyn las lill EG:s direktiv och dess krav på "regulated märket" bördel kunna göras gällande att den svenska penningmarknaden uppfyller nämndakrav. Skälen lill detta är följande. Fördel första har bankinspektionen, om än inle genom uttryckligt tillstånd, godkänt förekomsten av den svenska penningmarknaden genom 90 att acceptera att deinstitut som står under inspektionens tillsyn agerar på Prop. 1989/90:153 dennamarknad. Om inspektionen skulle finna all marknaden inle hade Bilaga 1allmänhetens förtroende eller all handeln medförde att enskildas kapitalinsatserotillbörligen äventyrades skulle inspektionen, i kraft av sina befogenhetersom. tillsynsmyndighet, känna sig oförhindrad att i sista hand förbjuda deberörda instituten att deltaga i handeln. Inspektionen delar därför inlearbetsgruppens uppfattning att det inte ingår i inspektionens uppgift attsanktionera handeln på penningmarknaden. Fördel andra har och riksgäldskontorel, förutom rollerna som ledandeaktörer, även vissa reglerande uppgifter. Delta kommer lill uttryck bl.a. i deavtal som upprättas mellan riksgäldskontorel och en marknadsgaranl en bankeller fondkommissionär i samband med emission av stalsskuldväxlar. Skullekravet på officiell reglering ändå inte anses uppfyllt anser inspektionen attmöjligheten att göra avsteg från EG-direktivet måste övervägas, åtminstonesåvitt avser värdepapper utfärdade av staten. I21 § i nuvarande aktiefondslag stadgas att elt fondbolag lill fonden endast ibegränsad omfattning får JÖrvärva värdepapper med samme utfärdare.Inspektionen noterar all förslaget (17 §) innebär en väsentlig skärpning genomatt motsvarande begränsning föreslås bli knutet lill fondens innehav.Inspektionen har givetvis förståelse för kravet på riskspridning men anser attden föreslagna bestämmelsen kan få orimliga konsekvenser om fonderna ständigtmåste anpassa sina innehav efter tillfälliga kursfluktuationer. Man kan hellerinte bortse från risken att avkastningen på fonderna kan sjunka om fondernamåste sälja tillgångar på gmnd av att en framgångsrik placering lett till allifrågavarande gränser överskridits. Inspektionenanser all kravet på riskspridning väl kan tillgodoses om de föreslagnabegränsningarna anknyter lill förvärvstidpunklen. Inspektionen förordar därföri denna del att nuvarande ordning bibehålls.