prop · GD03120 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:120 om ändring fördrag om internationelljärnvägstrafik (COTIF) Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Genomlagen (1985:193) om intemationeU järnvägstrafik har vissa delar av 1980 årsfördrag om internationell järnvägstrafik (COTIF) införiivats med svensk rätt.Lagen trädde i kraft den . blev fördraget gällandeför . Ändringari COTIF kan i vissa hänseenden beslutas av ett revisionsutskott inom deninternationella organisation, OTIF, som bildades genom fördraget. Om inte entredjedel av medlemsstaterna inom har anmält invändning motbeslutet, träder ändringama i kraft för samtliga medlemsstater vid en bestämdtidpunkt. En stat som vill undgå att bli bunden av ändringarna måste säga uppfördraget. Revisionsutskottethar ny ligen, beslutat om ändringar i de bihang till COTIF som reglerarbefordran av resande och resgods resp. av gods. Ändringarna innebär bl. a. attvissa ansvarighets- och beloppsgränser höjs och att begreppet ilgods slopas.Invändningar mot ändringarna skall göras . Ipropositionen föreslås att inte skall anmäla invändning mot ändringarna. 1 1989/90. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministem Carisson, ordförande, och statsråden , S. ,, , , R. , , G. , , ,, , , , , och Proposition om ändring fördrag om internationelljärn vägstrafik (COTIF) Internationelljärnvägsbefordran regleras fördrag om internationell järnvägstrafik(Convention relative aux transports internationaux fer-roviaires, COTIF), somträdde i kraft . Genom detta fördrag bildades en ny organisation,Mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik (fOrganisation intergouvernementalepour les transports internationaux ferroviaires, OTlF) med säte i . Till COTIFhör ett protokoll om privilegier och immunitet för OTIF samt två bihang, bihangA med enhetliga rättsregler för avtal om intemationeU järnvägsbefordran avresande och resgods () och bihang B med enhetliga rättsregler för avtal ominternationell järnvägsbefordran av gods (). Ett trettiotal stater,däribland , har tillträtt fördraget. Genomlagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik har de delar av fördraget sominnehåller materiella bestämmelser införlivats med svensk rätt. Detta har skettgenom föreskrifter om att bihang A och bihang B i deras franska lydelse skall tillämpassom svensk lag. Beträffande ansvarigheten för skada vid befordran av resandegäller dock I och 2 kap. järnvägstrafiklagen (1985:192) i stället förmotsvarande bestämmelser i bihang A. Den nu nämnda lagstiftningen trädde ikraft . Ändringari fördraget kan i vissa hänseenden beslutas av två särskilda utskott inom OTIF,revisionsutskottet och fackutskottet för befordran av farligt gods. När ettutskott har beslutat om en ändring i fördraget, skall OTIF:s sekretariat(centralbyrån) underrätta medlemsstaterna om beslutet. Om minst en tredjedelav medlemsstaterna har till centralbyrån anmält invändning mot beslutet från det att underrättelsen lämnades, förfaller ändringsbeslutet.1 annat fall träder ändringarna i kraft för samtliga medlemsstater första dageni tolfte månaden efter den månad under vilken centralbyrån lämnadeunderrättelsen om ändringarna. En stat som vill undgå att bli bunden avändringarna måste säga upp fördraget. Om en stat som har anmält invändning motändringarna inom fyramånadersfristensäger upp fördraget , träder ändringarna Prop. 1989/90: 120 ikraft först när den statens uppsägning får verkan (art. 21). Våren1989 inleddes ett arbete med att revidera COTIF. Centralbyrån tillställde ijuni 1989 medlemsstatemas regeringar de förslag till ändringar i fördraget ochdess bihang som dittills lagts fram. Dessa ändringsförslag har remissbehandlats.En förteckning över remissinstanserna bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga 1. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (Dnr89-1734). Somett led i revisionsarbetet har OTIF:s revisionsutskott hållit ett möte i den 14 . Vid detta möte har revisionsutskottet dels avgivit förslag till om ändringar i själva fördraget och i centrala civilrättsliga bestämmelser i och , dels beslutat om vissa ändringar i och som ligger inom utskottets kompetens. Centralbyrån har i en skrivelse underrät tat medlemsstaterna om beslutet. Beslutsprotokollet i dess franska lydelse samt en inom upprättad svensk översättning av de delar av detta som är av intresse bör fogas till regeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 2 . Tillstörsta delen är ändringarna av redaktionell natur. Bland ändringarna i sakkan nämnas att vissa ansvarighets- och beloppsgränser har höjts, bl. a. för atttillgodose transportkundernas intressen. Vidare har begreppet ilgods slopatsoch i anslutning till detta har vissa anpassningar gjorts beträffandeleveransfristerna. En del justeringar har företagits i syfte att minskaskillnaderna mellan och de föreskrifter rörande godsbefordran somtillämpas enligt ett fördrag som gäller mellan de östeuropeiska järnvägarna,inklusive . Slutligen har man i närmare preciseratmöjligheterna för staterna att utfärda vissa inskränkande föreskrifter, om detekonomiska eller finansiella läget i någon stat skulle medföra storasvårigheter att upprätthålla sedvanliga ekonomiska förbindelser mellanjärnvägar i olika stater. Idet följande redogör jag närmare för de viktigare ändringarna i och . 2 De föreslagna ändringarna i COTIF 2.1 De enhetliga rättsreglerna för avtal om internationelljärnvägsbefordran av resande och resgods () Artikelnbehandlar återbetalning och tilläggsbetalning av befordringsav-gift. Krav pååterbetalning av befordringsavgift kan framställas mot järnvägen bl.a. om detvisar sig att en oriktig tarifftillämpning eller något annat misstag harföranlett att en befordringsavgift har erlagts med för högt belopp. Påmotsvarande sätt kan järnvägen kräva tilläggsbetalning, om en befordringsavgifthar tagits ut med för lågt belopp. Enligt gällande lydelse skall dock varkenåterbetalning ske eller tilläggsavgift krävas, om skillnaden mellan vad somrätteligen skulle ha betalats och den beford- tl 1989/90. ringsavgiftsom faktiskt har utgått inte överstiger en beräkningsenhet. Som Prop.1989/90:120 beräkningsenheter används i detta sammanhang de särskildadragningsrätter (SDR) som används av Intemationella valutafonden (art. 6 § 1).Värdet av en SDR motsvarar . Ändringen innebär attdenna beloppsgräns höjs till två beräkningsenheter, dvs. Artikelnbehandlar jämvägens ersättningsskyldighet när inskrivet resgods helt ellerdelvis har gått förlorat och järnvägen är ansvarig för förlusten. Som på mångaandra håll inom transporträtten är denna ersättningsskyldighet i principbegränsad till sitt belopp. Om skadans storlek är bevisad, begränsas jämvägensansvar till 34 SDR (ca .) per kilogram av det gods som har gått förlorateller 500 SDR (ca .) för varje kolli. Ändringen innebär att dessabeloppsgränser höjs till 40 SDR (ca .) resp. 600 SDR (ca . Iartikeln finns regler om befordran av motorfordon som åtföljs av förare. Om jämvägenär ansvarig för föriust av ett sådant fordon eller en del därav, skaUersättningen bestämmas med utgångspunkt i fordonets bmksvärde. Ersättningen fårdock inte överstiga 4 000 SDR (ca ). I fråga om föremål som harlämnats kvar i fordonet är ersättningsskyldigheten begränsad till 700 SDR (ca5 .) Dessa beloppsgränser höjs till 8 000 SDR (ca .) resp. I 000SDR (ca . 2.2 De enhetliga rättsreglerna för avtal om internationelljärnvägsbefordran av gods () Artikelnreglerar järnvägens skyldighet att lämna fraktsedel och innehåller föreskrifterom fraktsedelns utformning. I artikelns § 2 upphävs vissa bestämmelser som enföljd av att ilgodsbegreppet slopas. Vidare införs i samma paragrafenprincipiellt viktig nyhet. Man öppnar nämligen möjligheten att tariffvägenbesluta om särskilda fraktsedelsmtiner för trafik med länder som inte tillämparCIM. Artikelninnehåller bestämmelser om befordringsvägar och om tillämpliga tariffer. Enligt§ 8 föreligger en skyldighet för järnvägen att under vissa omständigheteråterbetala en del av frakten, när en felaktig tariff har tillämpats till följdav att avsändaren lämnat ofullständiga uppgifter. Bestämmelsen anses föråldradoch har därför strukits. Artikelnbehandlar godsets tillstånd, förpackning och märkning. I § 5 finns detaljeradeföreskrifter om märkning och i § 6 ges bestämmelser om att visst gods i regelendast får transporteras som hel vagnslast. Det har ansetts att bestämmelser avdetta slag har sin plats i t. ex. tarifferna snarare än i konventionstexten iden mån de inte kan undvaras helt. De har därför utmönstrats ur . Artikelnanger detaljerat de tillfallen när jämvägen har rätt att ta ut tilläggsfraktoch situationer när detta inte får ske. Det har ansetts att bestämmelser avdetta slag inte hör hemma i konventionstexten utan bör kunna tas in ibestämmelser av lägre valör. Artikeln har därigenom kunnat förenklas. Artikelnger föreskrifter om leveransfrister. Ändringarna utgör en anpassning till att ilgodsbegreppetslopas. Artikelnbehandlar situationen att järnvägen av misstag har debiterat en felaktigfraktavgift. Om järnvägen har uppburit för höga fraktavgifter, skall densjälvmant betala tiUbaka det belopp som har betalats för mycket. På motsvarandesätt kan jämvägen kräva fyllnadsbetalning, om fraktavgifterna har satts tillett för lågt belopp. Enligt nu gällande ordning skaU dock en sådankostnadsreglering inte göras, om skillnaden mellan det debiterade beloppet ochden fraktavgift som rätteligen bort utgå uppgår till fyra SDR (ca .) Ändringen innebär att denna gräns höjs till åtta SDR (ca . Jämvägenhar i princip ett strikt ansvar för en skada som uppkommer till följd av attgodset helt eller delvis går förlorat eller skadas under beford-ringen.Samtidigt är det vamhavarens uppgift att bevisa att skadefallet har inträffatunder befordringen. Artikeln innehåller emellertid en särskild presumtionsregeltill vamhavarens förmån. Den gäller vid s. k. nyinläm-ning. Härmed avses ävenom termen nyinlämning kanske närmast för tanken tiU att godset förts urjärnvägens hand och därefter åter inlämnats till järnvägen - att godset efteravslutad järnvägsbefordran transporteras vidare enligt ett nyttbefordringsavtal utan att sändningen har varit ur järnvägens besittning. En fömtsättningför tillämpning av presumtionsre-geln är att godset har nyinlämnats i sammaskick som när det kom fram till nyinlämningsstationen. Idenna situation skall skador som konstaterats efter nyinlämningen Prop.1989/90:120 antas ha uppstått under den befordran som har ägt mm efter nyinlämningen.Presumtionsregeln gäller när båda befordringarna faller under . Den gällervidare när bara den senare befordringen omfattas av , under fömtsättning attockså en genomgående befordran från den ursprungliga avsändningsstationen tillden slutliga bestämmelsestationen skulle ha omfattats av . Ändringeninnebär att presumtionsregeln skall tillämpas i ytterligare en situation,nämligen när befordringsavtalet före nyinlämningen omfattades av en annanjämförbar internationell överenskommelse om genomgående internationelljärnvägsbefordran som innehåller en motsvarande presumtionsregel. Reglernaom avsändarens rätt att avgöra hur fraktkostnadema skall betalas (art. 15),att belägga godset med efterkrav (art. 17) och att ändra befordringsavtaletunder befordringen (art. 30) kan i tider av ekonomisk instabilitet ge upphovtill betydande svårigheter vid avräkningen emellan järnvägarna. Enligt fårdärför en medlemsstat ensidigt utfärda vissa inskränkande föreskrifter, om detekonomiska eller finansiella läget i någon stat skulle medföra storasvårigheter att upprätthålla sedvanliga ekonomiska förbindelser mellanjärnvägar i olika stater. Sådana inskränkande föreskrifter kan ha till syfte t.ex.att hindra att frakter eriäggs i en valuta som snabbt sjunker i värde eller isin helhet eriäggs i det egna landets valuta med påföljd att en knapp reserv avutländsk valuta måste tas i anspråk för betalning av en utländsk järnvägs andelav frakten. Blandannat kan föreskrivas att frakten för en sändning från en viss främmande statmåste vara betald åtminstone till den statens gräns, att en sändning från ellertill en viss främmande stat inte får beläggas med efterkrav och att avsändareninte får utnyttja sin rätt att ändra befordringsavtalet genom att omdestineragodset till ett annat bestämmelseland än det som urspmngligen har angetts. Istället för att själv meddela inskränkande föreskrifter kan en stat ge sina jämvägarrätt att med utländska jämvägar komma överens om att det i dessa järnvägarsinbördes trafik skall gälla vissa avvikelser från fördragets bestämmelser ombetalningen av frakten och om förfoganderätten under befordringen. Ändringeninnebär att möjligheterna till sådana avvikelser preciseras. En enskild statskall inte längre kunna besluta om avvikelser. Det skall i stället krävas attminst två stater har kommit överens om inskränkningar av detta slag. Vidare fårfortsättningsvis en föreskrift om att frakten måste vara betald för en sändningfrån eller till en stat som befinner sig i svårigheter inte avse en längresträcka än till gränsen för denna stat. Om regeringama bemyndigat sina jämvägaratt komma överens om sådana avvikelser, skall det hädanefter vara möjligt attmed kvalificerad majoritet fatta ett sådant beslut. En stat skall dock alltidha möjlighet att med stöd av artikel 3 § 4 b) ensidigt föreskriva att vissasändningar inte får befordras eller får befordras endast på vissa villkor. Mittförslag: skall inte anmäla några invändningar mot de ändringar av CIVoch som har beslutats av revisionsutskottet. Remissinstanserna:Remissinstanserna har inte haft något att erinra mot de nu aktuellaändringarna. Skälenför mitt förslag: De ändringar som har beslutats är av begränsadomfattning. I stor utsträckning innebär de endast att ett antal mycketdetaljerade bestämmelser som knappast hör hemma i en internationell överenskommelsehar rensats ut och att ett antal artiklar har disponerats om. De höjningar somgörs av beloppsgränserna för järnvägarnas ansvarsskyldighet ligger väl i linjemed strävanden att förbättra transportkundernas ställning. Jag räknarockså med att OTIF kommer att gå vidare på den vägen i det fortsattarevisionsarbetet. Jag bedömer det vidare som rationellt att upphävadistinktionen mellan fraktgods och ilgods vilken alUmer har förlorat ibetydelse. Med hänsyn härtill anser jag att inte har anledning att göranågon invändning mot revisionsutskottets beslut om ändringar. Fördet fall beslutet träder i kraft, dvs. om inte minst en tredjedel avmedlemsstaterna gör invändning mot det, avser jag att återkomma med förslagtill de lagändringar som beslutet föranleder. Denbeslutsordning som jag har funnit bör tillämpas i detta ärende är ganskatungrodd. har alltså först att ta ställning till om böranmäla invändning mot det nu aktuella beslutet (se 10 kap. 2 och 4 §§ regeringsformen,RF). Om fömtsättningar inträder för att beslutet skall träda i kraft, harriksdagen att i ett nytt ärende pröva frågan om att med svensk rätt införlivade ändringar som redan har godtagit i sak. Försituationer av detta slag har 10 kap. 5 § andra stycket RF fått sin nuvarandeutformning (prop. 1984/85:61). Enligt denna bestämmelse får i sambandmed att en internationell överenskommelse införlivas med svensk rätt genominkorporering föreskriva att framtida ändringar i överenskommelsen automatisktskall gälla här i riket. En sådan förtida inkorporering får bara avse ändringarav begränsad omfattning. Motbakgmnd av det anförda finns det enligt min mening anledning att närmareöverväga i vilken utsträckning en sådan ordning som avses i 10 kap. 5 § andrastycket RF kan utnyttjas för införlivande av framtida ändringar i COTIF. Det ärmin avsikt att, om jag får anledning återkomma i frågan om en inkorporering avde nu aktuella ändringama i och , lägga fram de förslag sommina överväganden kan leda till. t2 1989/90. I saml Nr 120 Jaghemställer att regeringen föreslår att godkänna att inteanmäler några invändningar mot de ändringar i bihangen till fördrag ominternationell järnvägstrafik som har beslutats vid mötet den 14-21 december1989 med revisionsutskottet vid Mellanstatliga organisationen förinternationell järnvägstrafik. Regeringenansluter sig tiU föredragandens överväganden och beslutar att genom propositionföreslå att anta det förslag som föredraganden har lagt fram. Förteckningöver de remissinstanser som beretts Pop.1989/90:120 tillfälleatt yttra sig över förslagen till ändringar i Bilaga 1 fördrag om internationell järnvägstrafik (COTIF) Justitiedepartementethar berett följande myndigheter och organisationer tillfälle att yttra sig:statens jämvägar, , , , , . Prop.1989/90:120 PROTOCOLE DES DECISIONS Bilaga 2 adoptéespar la Commission de revision au cours de sa premiére session tenue å , du14 au 21 décembre 1989 Enapplication des artides 19 et 21 de la Convention relative aux transports internationauxferroviaires (COTIF), signée å le 9 mai 1980, les representants des Etatsmembres désignés en annexe et dument habilités å cet effet se sont réunis au seinde la Commission de revision. Auterme des discussions qui se sont tenues å du 14 au 21 décembre 1989, au siégede fOffice central des transports internationaux ferroviaires, la Commission derevision a arrété les dispositions suivantes: I.Décisions de modifications de la COTIF relevant de la competence de la Commissionde revision. LaCommission de revision décide les modifications suivantes: Le §3 est supprimé. Cetartide a la teneur suivante: "§1 Sauf exception prévue par les tarifs internationaux, fenregistre-ment desbagages n'a lieu que sur la presentation de billets valables au moins jusqu'åla destination des bagages. Lorsqueles tarifs prévoient que des bagages peuvent étre admis au transport sanspresentation de billets, les dispositions des Régles unifor-mes fixant les droitset obligations du voyageur relatifs å ses bagages s'appliquent par analogie å Texpéditeurde bagages. §2 Le chemin de fer se réserve la possibilité d'acheminer les bagages par un itinérairedifferent de celui empmnté par le voyageur. Ala gare de départ, de méme que dans les gares de correspondance ou le bagage doitétre transbordé, facheminement a lieu par le train approprié assurantle transport régulier des bagages. L'acheminementdes bagages ne peut avoir lieu dans les conditions indiquées ci-dessus que si lesformalités exigées au départ ou en cours de route par les douanes ou d'autres autoritésadministratives ne s'y opposent pas. §3 Sauf exception prévue par les tarifs internationaux, le prix du transportdes bagages doit étre payé lors de Tenregistrement. §4 Les tarifs ou les horaires peuvent exclure ou limiter le transport de bagagesdans certains trains ou certaines catégories de trains ou ä destination et en provenancede certaines gares. §5 Les formalités d'enregistrement des bagages non régies par le present artide sont déterminées par les prescriptions en vigueur å la gare chargée de fenregistrement." Le textedu § 4, sous lettre c), est modifié comme suit: Bilaga z "c)le jour et fheure de la remise;" Le textedu § 4 est modifié comme suit: "§4 En cas d'application irréguliére d'un tarif ou d'erreur dans le calcul ou la perceptiondu prix de transport et d'autres frais, le trop-pergu n'est restitué par le cheminde fer ou le moins-perQu versé ä celui-ci que si la différence excéde 2 unitésde compte par billet ou par bulletin de bagages." Le textedu § 1 lettre a) est modifié comme suit: "a)si le montant du dommage est prouvé, une indemnité égale å ce montant sans qu'ellepuisse toutefois excéder 40 unités de compte par kilogramme manquant de masse bmteou 600 unités de compte par colis;" Le textedu § 3 et de falinéa du § 4 est modifié comme suit: "§3 ... ne peut excéder 8000 unités de compte ... §4 ... rindemnité totale å payer ne peut excéder 1000 unités de compte." Letexte du § 3 est modifié comme suit: "§3 En ce qui concerne les bagages, les intéréts ne sont dus que si rindemnité excéde8 unités de compte par bulletin de bagages." Le textedu § 4 est modifié comme suit: Bilaga 2 "§4 Lorsque fautorité compétente a décidé que: a) leservice sera supprimé ou suspendu en totalité ou en partie, b) certainsenvois seront exdus ou admis seulement sous condition, c) certaines marchandises seront acceptées, en priorité, au transport, cesmesures doivent étre portées sans délai å la connaissance du public et des cheminsde fer; ceux-ci en informent les chemins de fer des autres Etats en vue de leurpublication." Le textedes §§ 1 et 2 est modifié comme suit: §1 ne concerne que le texte allemand "§2 Le traitement conforme au § 1 doit avoir lieu immédiatement apres la remiseau transport de la totalité de la marchandise faisant fobjet de la lettre de voitureet, dans la mesure ou les prescriptions en vigueur ä la gare expéditrice le prévoient,le paiement des frais que fexpéditeur prend å sa charge ou le dépöt d'une garantieconformément ä 1'article 15, § 7." Le §2 a la teneur suivante: §2 Les chemins de fer fixent le modéle uniforme de la lettre de voiture, qui doitcomporter un duplicata pour fexpéditeur. Pourcertains trafics, notamment entré pays limitrophes, les chemins de fer peuvent prescrire,dans les tarifs, femploi d'une lettre de voiture de modéle simplifié. Pourcertains trafics avec des pays qui n'ont pas adhéré ä la présente Convention, lestarifs peuvent prévoir le recours ä une procedure spéci-ale." Le §8 est supprimé. Le §5 a la teneur suivante: "§5 Les dispositions complémentaires ou les tarifs réglent le marquage des colispar fexpéditeur." Le§ 6 est supprimé. Le§ 1 a la teneur suivante: "§ 1 Sans préjudice du paiement de la différence du prix de transport et 12 d'uneindemnité pour dommage éventuel, le chemin de fer peut percevoir: Prop.1989/90:120 a) unesurtaxe égale å 1 unité de compte par kg de masse bmte du colis Bilaga 2 entier: 1. encas de désignation irréguliére, inexacte ou incompléte des matiéres et objets exclus du transport en vertu du RID; 2. encas de désignation irréguliére, inexacte ou incompléte des matiéres et objets admis au transport sous condition en vertu du RID, ou d'inob- servation de ses conditions. Lesdispositions complémentaires peuvent prévoir d'autres modes de calcul de la surtaxe,notamment une surtaxe forfaitaire pour les wagons de particuliers vides. b) unesurtaxe égale å 5 unités de compte par de masse excédant la limite de charge, lorsque le wagon a été charge par fexpéditeur." Le§ 2 est supprimé. Le § 3 devient § 2. Le § 4 devient § 3. Le§ 5 qui devient le § 4 a la teneur suivante: "§4 Les dispositions complémentaires précisent les cas dans Jesquels aucune surtaxene peut étre perue." Les §§2, 3 et 4 ont la teneur suivante: "§2 A défaut d'indication des délais de livraison prévue au § 1, et sous réservedes paragraphes ci-aprés, les délais de livraison sont les suivants: a) pourles wagons complets: délaid'expédition ........................................ 12 heures; délaide transport, par fraction indivisible de 400km........................................................ 24 heures; b) pourles envois de détail délaid'expédition ........................................ 24 heures; délai de transport, par fractionindivisible de ........................................................ 24 heures. Toutesles distances se rapportent aux distances kilométriques d'appli-cation des tarifs. §3 Le délai d'expédition n'est compte qu'une fois, quel que soit le nombre de cheminsde fer empmntés. Le délai de transport est calculé sur la distance totale entréla gare expéditrice et la gare destinataire. §4 Le chemin de fer peut fixer des délais supplémentaires d'une durée déterminéedans les cas suivants: a) envois remis au transport ou livrables en dehors des gares; b) envoisempmntant: 1. des lignes dont fécartement des rails est different, 2. la mer ou les voies navigables intérieures, 3. une route s'il n'existe pas de liaison ferroviaire; c)... d)..." 13 Le§ 6 a la teneur suivante: Prop.