prop · GD03150 · 1989-12-31 00:00:00 — Då vinsterna föllrelativt kraftigt kan dessutom företagen väntas försökakompensera sig för kostnadsökningarna genom prishöjningar. BNP-tillväxten väntas uppgå lill och drygt2% nästa ån Inflationstakten förutspås ligga på omkring 4 1/både i är ochnästa år som arbetslösheten förutses öka något till en nivå på ca 51/. Den ekonomiska aktiviteten i är fortfarande hög.Tillväxten dämpades dock del och uppgick lill 1989, attjämföra med 5,årel innan. De främsta drivkrafterna bakom tillväxten varprivat konsumtion och investeringan Den höga inhemska efterfrågan och eltkraftigt försämrat turistnelto medförde att bytesbalansöverskottet minskadekraftigt. Det uppgick till av BNP 1989 jämfört med 2,1988. Under loppet av 1989 blev tecknen på överhettning avekonomin allt tydligare. Investeringarna, främst inom byggsektorn, fortsatteatt öka kraftigt. återhämtade sig den privata konsumtionen underandra halvåret. Bolagsvinsterna steg, kapaciletsulnyltjandet var högt,arbetslösheten minskade och brislen på arbetskraft blev allt mer besvärande. Konsumentpriserna steg med 1989.Arbetsmarknadsläget medförde relativt höga löneökningar, vilket i kombinationmed en dämpad produktivitetstillväxt, medförde ökade enhetsarbetskostnadenSedan mars 1989 har yenen försvagats med gentemot den amerikanska dollarn,vilket tillsammans med ökade oljeprisen medfört alt imporlpriserna stigilkraftigt. Budgetförslaget för indikerar en fortsattneutral finanspolitik. Oro för ökad inflation och en försvagning av yenenföranledde att under loppet av 1989 och höja diskontotfrån 2,till 5,. Penningpolitiken väntas förbli restriktiv . Privat konsumtion och investeringar väntas liksom under desenaste åren vara de främsta drivkrafterna för BNP-tillväxten. Den privatakonsumtionen väntas öka snabbare som en följd av stigandesysselsättning och en nedgång i hushållssparandel. Investeringarna fortsätterall stimuleras framför allt av goda vinster. Det högre ränteläget innebär dockall invesleringtillväxien dämpas allt eftersom nytillkommen produktionskapacitetblir tillgänglig. Försvagningen av yenen och den lägre inhemskaexpansionstakten medför all bytesbalansöverskottet stabiliseras kring av BNPunder prognosperioden. Utrikeshandelns negativa bidrag till BNP-tillväxtenminskar där-med. Sammantaget förutses enBNP-tillväxt på ca 4 1/1990 och 1991. 1989/90:150 Inflationen bedöms uppgå till ungefär 2 1/per ån Bilaga1.1 IVästeuropa var den ekonomiska aktiviteten fortsalt hög 1989 med en BNP-tillväxtpå ca 3 1/. Det var framför allt höga investeringar och en stark export sombidrog lill expansionen i Konlinentaleuropa. I uppgicktillväxten till . I och ökade BNP något långsammare, meddrygt . I dämpades tillväxten till något , som en följdav den kraftiga penningpolitiska åtstramning som skett under 1988 och 1989.Åven produktionsslörningar inom oljeseklorn bidrog till den dämpade ekonomiskaakliviteten. Höjda indirekta skatter i vissa länder och högre oljeprisermedförde att inflationen i ökade från drygt 4%> 1988 till ca 51/1989. Arbetslösheten minskade något men ligger fortfarande på en högnivå, ca 8 1/av arbetskraften. Denpågående integrationsprocessen i och det omvälvande reformarbetet iÖsteuropa väntas ge positiva effekter på den ekonomiska tillväxten iVästeuropa. Svårigheter föreligger att kvantifiera dessa effekter på ettmeningsfullt sätt. Redan nu torde emellertid förväntningar om effekterna avsärskilt den östeuropeiska utvecklingen ha bidragit till oro för ökad inflationde allra närmaste åren, och reflekteras i den senaste tidens uppgång i de långaräntorna. Denekonomiska utvecklingen var mycket stark i under1989. Det var framför allt höga investeringar och en stark export som bidrogtill att BNP steg med . bars tillväxtenfrämst upp av privat konsumtion. Underförsta delen av ökade konsumentpriserna till följd av höjda indirektaskatter, men stabiliserades . Inflationen uppgick tillca 1989. Bytesbalansöverskottet fortsatte att öka och uppgicktill ca 4 1/av BNP. Konjunkturindikatorerför pekar på att expansionen håller i sig.Industriproduktionen har fortsatt att öka snabbt, och investeringarna utgörfortfarande en mycket dynamisk faktor i ekonomin. Bland annal ökadeutrustnings- och bygginvesteringarna ivolym jämfört med . Företagens förväntningar om framliden ärmycket positiva och planerna inbegriper omfattande investeringanKapacitelsulnyttjandel är det högsta och inget tyder på en lättnadunder . Inflationen,manöver 12månader, sjönk till 2,att jämföra idecember 1989. Bådede korta och långa räntorna har stigit under de senaste månadema, och samtidigthar D-marken apprecierats. Penningpolitiken förväntas vara fortsatt stram underprognosperioden medan finanspolitiken - särskilt innevarande år - kommer attvara expansiv. Orsaken lill det är de stora inkomstskattesänkningarna som ägerrum i och med att det iredje steget i den västtyska skattereformen genomförs1990. Dessutom har invandringen från lett lill ökade offentligautgiften Sammantagetförutses BNP-tillväxten uppgå till ca 3 1/såväl 1990 som Prop.1989/90:150 1991. Det kommer främst att vara den privala konsumtionen somhåller Bilaga 1.1 uppe tillväxten . Investeringarnaväntas även fortsättningsvis öka i snabb takt. Exporten väntas avta något somen följd av att den internationella konjunkturen mattas. förutsesimporten öka, varför överskottet i bytesbalansen i så fall minskan Genomförandel av en tysk valutaunion, och andra steg moten tysk återförening, kommer sannolikt att stimulera efterfrågan påinvesterings- och konsumtionsvaror kraftigt. Vid oförändrad ekonomisk politikkan detta komma alt leda lill stigande inflation och ränton I föreliggandebedömning har antagits att politiken utformas så att inflationen begränsas tillca 1990 och 3 1/4 %> 1991. Den främsta risken i prognosen gäller prisutvecklingen.För det första kan årets löneförhandlingar leda till så stora löneökningar attinflationen späds på ytterligare 1991. Vidare kan valutaunionen initialt drivaupp inflationen så att den blir högre än vad som här antagits. 1 båda fallen ärdet realistiskt att räkna med en ekonomisk-politisk åtstramning, som på ett parårs sikt negativt påverkar produktion och sysselsättning. Den ekonomiska tillväxten i uppgick till 3,4%1989. Den gynnsamma utvecklingen berodde främst på en snabb ökning avnäringslivets investeringar och av en markant uppgång av exporten. Höjdaimportpriser och stigande vinstmarginaler i industrin, bidrog till attinflationstakten ökade från ca 2,1988 lill ca 3,1989. Reallönernafortsatte att växa långsammare än produktiviteten och den förbättradekonkurrenskraften ledde till att exportindustrin kunde begränsa sinamarknadsandelsförluster. Arbetslösheten stabiliserades på ca 9 1/. Penningpolitiken antas bli fortsatt restriktiv underprognosperioden. Finanspolitiken kommer även den att vara stram om än i mindregrad än . Ekonomin förutses mattas något de närmaste två åren.Exporten dämpas i takt med den avtagande ekonomiska aktiviteten i . Dehöga realräntorna torde ha en hämmande effekt på den inhemska efterfrågan, vilkendock även kommer att hållas upp av främst näringslivetsinvesteringan Reallönerna bedöms fortsätta att öka i långsam takt, vilkettillsammans med höjd kapacitet bör stärka exportindustrins konkurrenskraftytterligare. Sammantaget bedöms BNP-tillväxten uppgå till både 1990 och1991. Arbetslösheten väntas stabiliseras omkring 9 1/, ochinflationen förutses fortsall ligga i nivå med , d.v.s.omkring 3%. BNP-tillväxten i uppgick till 1989jämfört med 1988. Den kraftiga dämpningen av aktiviteten hängerfrämst samman med den penningpolitiska åtstramning som inleddes och somfortsatte . Det höga ränteläget har framför allt via ökade boendekostnadermedfört en snabb avkylning av den privata konsumtionen. Åven företagen, som ärhögt skuldsatta, har.dragit ner på sina investeringan Produktionsstörningar ioljesektorn begränsade också tillväxten. Inflationen steg till drygt 5 1/2%1989 och underskottet i bytesbalansen ökade till 4 3/av BNP. Arbetslöshetenfortsatte alt minska 1989 och uppgick till ca 6 1/. Finanspolitiken som hade en svagt kontraktiveffekt väntas be- f 7 hålla denna inriktning under 1990och 1991. Åvenpenningpolitiken kan vän- Prop. 1989/90:150 las förbli stram under 1990,bl.a. som ett uttryck för alt regeringen genom Bilaga 1.1 en kraftigdämpning uv den ekonomiska aktiviteten önskar bryta den negativa pris- ochkostnadsutvecklingen. Fortsatt höga löneökningar i kombination med enförsvagning av pundet talar också för att penningpolitiken förblir stram. Den ekonomiska tillväxten bedöms sakta av ytterligareunder 1990, främst till följd av den penningpolitiska åtstramningen. De senastekonjunkturindi-kalorerna pekar på en fallande industriproduktion, minskatkapacitetsutnyttjande och lägre bostadsbyggande. Både privat konsumtion ochinvesteringar förutses öka långsammare än . Den dämpadeefterfrågan 1990, med åtföljande lägre inflation och förbättrad bytesbalans,bör senare ge utrymme för sänkta ränton Mot denna bakgrund förutses enförstärkning av den inhemska efterfrågan 1991. Den pågående avmattningen av den inhemska efterfråganmedför - förutom en dämpad importlillväxi - även alt förelagens utrymme förexport ökar. Under slutet av avtog importlillväxten samlidigt somexpor-len ökade. Denna trend väntas fortsätta . Åven pundelsförsvagning, som uppgick till , och ökad oljeexport gynnarexporten. Nettoexporten förutses ge ett positivt bidrag till BNP-tillväxtenunder prognosperioden. Sammantaget innebär detla att BNP bedöms stiga med (0,exkl. oljesektorn) 1990 och med 1991. Fortsall snabba löneökningar tillsammans med ökadeimportpriser orsakade av del svaga pundet bidrar till att inflationen ökarnågot 1990. Införandet av lokala skatter bidrar med tillprisökningarna i ån Den lägre tillväxten bör leda till att inflationen dämpas1991. Sammantaget väntas konsumentpriserna stiga med 1990 och närmare 6%1991. Den ekonomiska utvecklingen i de nordiska länderna präglasfortsatt av svagare tillväxt och högre inflationstakt än i övrigaOECD-området. I både och äger dock en återhämtning av deninhemska efterfrågan rum, vilket väntas ge ökad tillväxt i ån I Finlandförutses expansionen dämpas efler av mycket stark tillväxt. För Danittark blev 1989 elt år av begynnande tillväxl iekonomin, stagnation. Bruttonationalprodukten ökade 1989 meddrygt . Till detta bidrog i första hand exporten som växte med . Denprivata konsumtionen minskade med 0,och den samlade inhemska efterfråganförblev oförändrad . Den tidigare negativa utvecklingen för deprivala investeringarna övergick 1989 i en svag ökning, och till följd avbetungande räntebetalningar på utlandsskulden hade - trots dengynnsamma exportutvecklingen - etl underskott i bytesbalansen motsvarandedrygt av BNP. Inflationen var under årel något lägre än i genomsnillet avOECD-området, 4,, och arbetslösheten låg kvar på ca 9,. väntas en positiv utveckling i flera hänseendeni den danska ekonomin.Med en lönekoslnadsökning på 3,och en gynnsam produkti- viietsutveckling kommer konkurrenskraften att varafortsatt god, och expor- Prop. 1989/90:150 ten förutses växa starkt. Denunderliggande inflationstakten väntas förbli låg Bilaga 1.1 och prisökningarnabegränsas till 3,. Den privala konsumtionen beräknas öka med 1,ochnäringslivets fasta investeringar . Tillsammans med minskande offentligainvesteringar leder detta till en svag uppgång av den totala inhemskaefterfrågan i ån Produktionstillväxten väntas uppgå till ca 1,. Underskotteti bytesbalansen förutses stabiliseras på ca 10 miljarder danska kronon 1 syfte alt dämpa importen och därmed lätta trycket påexternbalansen är finanspolitiken fortsatt stram. Med förbättrad balans iekonomin fokuseras nu den ekonomiska politiken på strukturfrågor. Målet förpolitiken är att möjliggöra en tillväxt utan att förvärra externbalansen samtatt minska arbetslösheten ulan att inflationsdrivande flaskhalsar påarbetsmarknaden skapas. väntas en fortsatt uppgång av den inhemska efterfrågan,då investeringarna ökar och exporten gynnas av fortsalt god konkurrenskraft.De låga avtalen på arbetsmarknaden bidrar till en sjunkandeinflationstakt. BNP-tillväxten bedöms sammanlaget uppgå till . Arbetslöshetenförblir dock hög. 1 Firdand fortsatte den mycket höga aktiviteten 1989 meden BNP-ökning på . Mot slulel av årel visade sig dock tecken på enavmattning. Liksom under de två föregående åren, ökade den inhemska efterfråganstarkt. Den kraftiga investeringsökningen dämpades under slutet av årel, liksomden privala konsumtionen, då det höga ränteläget minskade hushållensbenägenhet att låna. Den fortsalt starka efterfrågan bidrog till allinflationen ökade till 5,. Arbetslösheten låg på historiskt låga 3,. Trots god efterfrågan på de viktigaste exportmarknadernaoch ett gynnsamt bytesförhållande försvagades den finska externbalansen 1989.Exporten begränsades av den höga inhemska efterfrågan och de snabba kostnadsökningarna,vilka försvagade landets konkurrenskraft. Underskottet i bytesbalansen ökadetill ca 21 miljarder mark, moisvarande av BNP. I syfte alt dämpa överhettningen stramades både finans-och penningpolitiken åt 1989. Indirekta skatter och avgifter höjdes, och en40-procenlig byggskalt utsträcktes till all gälla hela landet. Grundräntanhöjdes med en procentenhet lill 8,, och marknadsräntan steg motslutet av året till . Av stor betydelse för utvecklingen i är deninkomstpolitiska uppgörelse gällande större delen av arbetsmarknaden som komtill stånd . Den omfattar perioden fram ochinnebär att löntagarna accepterar låga nominella löneökningar mot all degaranteras en viss köpkraftsförbätlring genom bl.a skattesänkningan beräknas ge en lönekostnadsutveckling som inle försämrarlandets konkurrenskraft samt till sjunkande bostadspriser. dämpasäven inflationen som väntas uppgå till 1990 och 1991. Den strama ekonomiska politiken - främst del högaränteläget - väntas dämpa den inhemska efterfrågan, framför allt de privalainvesteringarna. BNP-tillväxten bedöms uppgå till inte fullt 1990.Avmattningen för importen förutses leda till att underskottet i bytesbalanseninte ökar i samma För1991 väntas en ytteriigare dämpning av BNP-tillväxten till 1 1/till Bilaga 1.1 följd av svagare inhemsk efterfrågan. Trots all exporten förutsesbli den snabbast växande efterfrågekomponenten sker ingen påtaglig förbättringav bytesbalansen . Arbetslösheten bedöms öka endastmarginellt . INorge präglas det ekonomiska läget av återhämtning av den inhemska efterfrågan,positiv externbalans och en dämpad pris- och löneutveckling. Till BNP-ökningenpå 1989 bidrog framför allt petroleumsektorn, medan efterfrågan ifastlandsekonomin minskade med 1989. Privat konsumtion sjönk , och investeringarna i fastlandsekonomin föll - till följdav låg efterfrågan och betydande ledig kapacitet -med närmare 15%.Arbetslösheten nådde vid slutet av året . Åven exporten avtraditionella varor ökade kraftigt , och bytesbalansen (exkl. inflaggningav fartyg) gav etl överskott på 23,7 miljarder NOK. Konsumentprisernasteg 1989 med 4,, vilket innebar en avsevärd dämpning jämfört med föregåendeån Till denna utveckling bidrog den tvååriga löneregleringslag som begränsadelöneökningarna till 4,. Efter att försvagats under förbättrades därmedden norska industrins konkurrenskraft med 3,. Förstärkningen avkonkurrenskraften genom låga löneökningar i årets avtal är av stor betydelseför fortsatta återhämtning. Denekonomiska politiken var relativt expansiv. Regeringen införde etlomfattande ålgärdspaket mol arbetslösheten, vilket bidrog till ett kraftigtbudgetunderskott. Regeringens uttalade mål är emellertid att de offentligautgifterna framöver inte skall öka som andel av BNP. Den gynnsamma prisutvecklingenhar lett till att räntan har kunnat sänkas till omvärldens nivå. Förutvecklingen spelar den inhemska pris- och löneutvecklingen enviktig roll. Givet låga löneökningar och en moderat prisutveckling även efterlöneregleringslagens upphörande kan en fortsatt gynnsamexportutveckling möjliggöras. Tillsammans med en ökning av den privatakonsumtionen väntas detta sammantaget leda till en produktionstillväxt ifastlandsekonomin på och 1,. Tendensen medfallande investeringar, särskilt i den utlandskonkurrerande industrin, väntasvända och övergå i en ökning 1991. Mot bakgrund av den fortsatt gynnsammaexportutvecklingen och den återhållna inhemska konsumtionen ökar sannoliktöverskottet i bytesbalansen i ån Oljesektorn bedöms bidra i tnindreutsträckning lill den toiala BNP-tillväxten, vilken beräknas till och 2 1/2%för 1990 respektive 1991. Arbetslösheten och inflationen förväntasstabiliseras . Denekonomiska utvecklingen i har varit mycket ogynnsam under delsenaste decenniet. Enligt vissa bedömare har exempelvis intehaft någon real tillväxl alls under 1980-lalet. bedöms ochÖsttyskland ha erfarit en minskning av nationalinkomsten medan produktionenstagnerat i länder som och . De omvälvande politiskaförändringar som ägt rum i under det Prop. 1989/90:150 senaste åretleder nu också till omfattande ekonomiska förändringar De Bilaga 1.1 ekonomiskaproblemen hänger samman med centraldirigeringen av ekonomierna. Omfattandeprisregleringar har slagit sönder marknadsmekanismer och hindrat ett effektivtutnyttjande av resursen Den helt dominerande ägandeformen - statligt och kollektivtägande - har inte skapat incitament till att driva företag på ett rationelltsätt. Reformernatar sikte på att omvandla länderna i till ekonomier med ett stortinslag av marknadsmekanismer och privat ägande. Delta är en besvärlig process därdet kommer att ta tid innan förändringarna ger positiva effekter på denekonomiska tillväxten. På kort sikt är det mycket som talar för stagnation ocht o m minskande produktion. Eftersom betydande subventioner, i kombination medreglerade priser, gjort det möjligt för ineffektiva industrier i attfortleva kommer exempelvis en prisreform att leda till att många företag slåsut. Konsekvensen blir på kort sikt minskad produktion och sysselsättning. Samtligaländer i med undantag för genomgår en reformprocess motstörre inslag av marknadsekonomi. Man har dock nått olika långt i olika länder.I , som kommit längst, avser myndigheterna att genomföra en snabbomvandling från planekonomi till marknadsekonomi. I samråd med Internationellavalutafonden har man utarbetat etl långtgående anpassningsprogram.Myndigheterna har genomfört en närmast fullständig liberalisering av prisernaoch reducerat budgetunderskottet. Genom en kraftig devalvering har den polskavalutan, zlotyn, anpassats till en marknadsmässig nivå. Som resultat avprisreformen har man fått en kraftig ökning av prisnivån - inflationen 1989uppgick till - men genom en fortsatt stram finans- ochpenningpolitik torde inflationstakten dämpas betydligt 1990. Realinkomsternaväntas dock sjunka och arbetslösheten öka. Trots dessa initialasvårigheter bedöms konsekvensen av de omfattande reformerna i leda god utveckling på . Den stora utlandsskulden utgör emellertidfortsatt ett problem Ocksåi har reformarbetet nått ganska långt. Alla former av företag ärtillåtna, en gradvis liberalisering av priser äger rum och landet har enförhållandevis öppen handelsregim. I gäller fortfarande en allmänprisreglering och statligt ägande dominerar näringslivet. Åven här går manemellertid i riktning mot ett friare ekonomiskt klimat. Gradvisa förändringari de ekonomiska systemen sker också i , och . har tillsnyligen varit en strikt planekonomi med hårt regle rade priser, omfattande subventioner till olika näringar och kraftigt begrän sad privat sektor De ekonomiska problemen har förvärrats genom den kraf tiga emigrationen från till Förbundsrepubhken. Emigration av välutbildad arbetskraft leder till stora störningar i produktionen. Nationalin komsten sjönk med 1989. Med hänsyn till den troliga återför eningen av de båda tyska staterna är givetvis situation unik i och reformprocessen kommer i stor utsträckning att utformas i samråd med myndigheterna i . Det är dock rimligt att räkna med att BNP kommer alt sjunka i . och subventioneradeösttyska industrin kommer inte att vara konkurrens- Prop. 1989/90:150kraftig efter en liberalisering av priserna och efler genomförandet av envalu- Bilaga 1.1 taunion. Sammantagetbedöms knappast uppnå någon ekonomisk tillväxt 1990 och också 1991kommer att präglas av låg tillväxt. Konsekvenserna av stagnationen i Öst förOECD-länderna är begränsad. export till utgör exempelvismindre än av toiala export. Troligtvis utgör den tänktavalutaunionen mellan och det inslag i omdaningeni som kan få den största effekten på utvecklingen i OECD-områdetunder 1990 och 1991. Om valutaunionen leder till väsentligt ökad köpkraft iÖsttyskland uppstår etl efierfrå-geöverskolt som troligtvis leder lill högreinflation i . Som framhållits ovan kan delta i sin tur ledatill en ränteuppgång i och - eftersom andra länder kantvingas följa efter - lill en allmänt högre internationell räntenivå. 3 Utrikeshandeln 3.1 Exporten Dengoda konjunkturen i omvärlden, särskilt i EG-området, höll i sig . Enfortsatt hög investeringstakt var den drivande komponenten i tillväxten.Importen av bearbetade varor till 14 viktigaste exportmarknader varsom helhet fortfarande stark, 6,. Efterfrågan dämpades i , Storbritannienoch , vilka har stor andel av export. , Sverigesstörsta avsättningsmarknad, expanderade å andra sidan kraftigt. Prop.1989/90:150 Bilaga 1.1 Diagram 3:1Exportens marknadsinriktning 1989, procentuell andel av totalavaruexport minskarmarknadstillväxten något i , men förstärks igen 1991. Expansionen i EGbidrar mest till uppgången. lar efterfrågan i , ochStorbritannien fart. Åven USA-marknaden återhämtar sig något. I vänderkonjunkturen och importen dämpas ordentligt. Mellan1988 och ökade timlönerna i den svenska industrin med , mer ändubbelt så snabbt som i viktigaste konkurrenlländen Dessutom harproduktiviteten stigil långsammare i svensk industri jämfört medkonkurrenternas . Tabell 3:1 Exportmarknadstlllväxt, relativa priser,marknadsandelar och export av bearbetade varor Prop.1989/90:150 Bilaga 1.1 14 importpriser, SEK Svenska exportpriser Relativpris 3,8 -1,3 -0,1 -0,2 -3,6 -3,3 -5,3 -4,9 -2,9 -3,0 -1,7 -1,6 -2,8 -2,5 Anm: Exportmarknadstillväxt avser en sammanvägning avimportökningen av bearbetade varor i olika landen Som vikter har använtsländernas andelar som mottagare av svensk export av bearbetade varonOECD-ländernas importpriser vägs samman på motsvarande sätt. Källor:OECD, och . ten ger tillsammans arbetskostnaden per producerad enhet(ULC = Unit Labour Cost). Den steg i med i industrin 1989 motdrygt i de 14 viktigaste konkurrentländerna. Om vi räknar ULC i gemensamvalula blir kostnadsskillnaden mot konkurrenterna, eftersomden svenska kronan apprecierades effektivt med (diagram3:2). De kraftiga kostnadsstegringarna i industrin 1988 och 1989ledde till att kostnadsnivån snabbt närmade sig den som rådde strax innandevalveringen 1981.1 år och bidrar ökade lönebikostnader m.m. till attarbetskostnaden stiger ytterligare någon procentenhet, se vidare kapitel 6.1. Med en produktivitetsökning på ca 1,och entimlönekostnad på enligt alternativ 1, hamnar svensk industri 1991 påen kostnadsnivå relativt konkurrentländerna strax över den som rådde 1981. Ialternativ 2 hamnar industrin över denna nivå med drygt 6 procentenheten Lägrekostnadsökningar i kombination med högre produktivitetstillväxt krävs iindustrin för all konkurrenskraften ska återställas. Det försämrade konkurrensläget gör också attexportindustrin, för alt försvara sina marknadsandelar, inle längre kan höjasina priser i lika hög takt som . Exportpriset närmade sigkonkurrentprisernas förändringstakl . Exportpriserna hållsnere även 1990. Därmed krymper företagens vinstmarginalen Den svenska industringynnas av att kronan effektivt deprecierats mot konkurrentländernasvalutor med , då kronan i viss mån följt den amerikanskadollarnedgången samlidigt som D-marken stärkts. räknar vi medoförändrade växelkursen Diagram3:2 relativa arbetskostnad per producerad enhet (Unit Labour Cost) iindustrin 1989/90:150 Bilaga1.1