prop · GD039 · 1989-12-31 00:00:00 — Utvecklingsmöjligheterna bedöms varamindre vid P6 än vid P2, varför det enligt min uppfattning är P6 som bör kommai fråga, om något av pansar- eller de mekaniserade förbanden i skallläggas ned eller anläggningarna avvecklas. Detta innebär att P2 bör behållas. Övervägandenai det föregående innebär att de fyra regementen som enligt min mening börläggas ned skall sökas bland följande; (I2/Fo52) iKarlstad, Livregementets grenadjärer (13/Fo51) i , Livgrenadjärregementet(I4/Fo41) i , (111/Fo 16/18) i , NorraSmålands regemente (112/Fo 17) i , (114/Fo 21) i ,(115/Fo34) i , (116/Fo3l) iHalmstad, (117) i och Norra skånska regementet (P6/F014) i . Vilkaav dessa regementen som bör avvecklas kommer i det följande att prövas genom ensammanvägning av olika kriterier såsom operativa krav, krav påmobiliseringsberedskap, miljökrav i utbildningen, krav på samövning ochsamträning, befolkningsstmktur, utbildningsbetingelser, utvecklingsmöjligheterför personalen samt investerings- och driftkostnader. Samtligaregementen tillgodoser viktiga, men sinsemellan olika operativa krav. Att vägabetydelsen av det enskilda regementet enbart utifrån operativa utgångspunkterär därför enligt min mening omöjligt. Fredsförband bör dock av beredskapsskälfinnas inom områdena samt . Samtliga regementen harresp. län som huvudsakligt rekryteringsområ de, varför jag bedömer att mobiliseringsberedskapen sedd från befolk- 21 ningssynpunkt är likartad. Ifråga om befolkningsstruktur är samtliga studerade regementen lokali- Prop.1989/90:9 serade till områden med hög eller relativt hög befolkningstäthet.Skåne och västra bör särskilt beaktas mot bakgmnd av de storavärnpliktstillgångarna inom dessa områden. Vadgäller miljökrav i utbildningen är det enligt min mening förenat med vissasvårigheter att i utbilda två brigader vid ett och samma regemente.Detta beror främst på personalsituationen. En sådan lösning bör därföraktualiseras först i högre ekonomiska nivåer och då fler än sjutton brigaderskall behållas. Av detta skäl bör ett av infanteriregementena utnyttjas föratt utbilda och omsätta en Norriandsbrigad. Mot bakgrund av miljökraven bör dåI 2 eller I 14 behållas. Allade berörda regementena har goda utbildningsbetingelser med tillgång tillövnings- och skjutfält av god standard. 14, 111 och 115 är de infanteriregementensom jag bedömer har de bästa fömtsättningama att utbilda mer än en brigad resp.att utbilda mekaniserade förband. Vad gäller möjligheterna till samövning ochsamträning undeTVållas detta vid 14 och I 12 genom samlokaliseringen med andraförband i /resp. . UtvecklingsmöjligheternaJÖr personalen är större på de orter där även annan verksamhet är lokaliserad.1 (12) är en rad totalförsvarsmyndigheter lokaliserade. 1Linköpingsområdet finns, fömtom 14, infanteriets stridsskola (InfSS), Sveaartilleriregemente (Al) och Östgöta armé-flygbataljon (AF 2) lokaliserade. IEksjö (112) finns också ingenjörregemente (Ing2) och i det följandeförordas att ingenjörtmppernas tmppslagscenter lokaliseras dit. Vadgäller investerings- och driftkostnader finns det inte några avgörande skillnadermellan de olika regementena. De årliga driftkostnaderna minskar med 40 50milj. vid nedläggning av ett fredsförband i stort sett oberoende av vilketregemente som väljs och vilken brigadtyp som utbildas. Värnpliktstillgångama ivästra och medför att något eller några infanteriregementen börvara lokaliserade dit för att begränsa kostnaderna för värnpliktsresor. Somframgår av det föregående finns det inte några entydiga skäl för eller emot detena eller andra regementet. Jag utgår därför i mina fortsatta överväganden frånen värdering av resp. regemente inom sin region, dvs. mellersta, västra ochsödra , med utgångspunkt från att ett till två regementen i varje regionskall läggas ned. 14och 114 är lokaliserade på från operativa utgångspunkter lämpliga platser,främst med avseende på operationsriktningarna norr och söder om . 114har härutöver en gynnsam lokalisering mot bakgrund av kravet på skydd avförbindelserna till . Ett av infanteriregementena i mellersta Sverigebör utnyttjas för utbildning av Norriandsförband. 114 är därvid enligt minmening lämpligt. I4:s lokalisering tillLinköping innebär goda samordnings- och samträ ningsmöjligheter med artilleri-, underhålls- och arméflygförband samt med infanteriets stridsskola i , som i det följande föreslås ingå i in fanteriets tmppslagscenter. Jag bedömer också att 14 har goda fömtsättningar för att utbilda och omsätta två brigader vilket är till fördel 22 Avdessa skäl bör enligt min mening 14 och 114 behållas. Valetav förband för nedläggning i den mellersta regionen står då mellan 12 och 13.Mot bakgmnd av tidigare redovisat krav på ett förband i området och med hänsyn till mitt ställningstagande i det följande tillavveckling av 117 bör 12 behållas. Ett bibehållande av 12 ger därtillhandlingsfrihet att vid behov utöka antalet Norrlandsförband. Jagförordar således att 13 läggs ned. Det är därvid möjligt att överflytta utbildningenav Närkebrigaden till och där utbilda och omsätta två brigader. Operativaoch beredskapsmässiga aspekter samt värnpliktstillgången gör sammantaget attminst ett infanteriregemente bör vara lokaliserat till västra . Valetav förband för nedläggning står då mellan 115 i , 116 i och 117 iUddevalla. Förbanden är från flera utgångspunkter likvärdiga. 115 är från beredskapssynpunktlämpligt lokaliserat med hänsyn till närheten till och Göteborg.Möjligheterna att utbilda olika typer av förband bedömer jag som goda.115:s centrala läge inom västra är gynnsamt sett från värnpliktsresesynpunkt. 116 har goda möjligheter attutbilda en infanteribrigad för denna del av landet. 115och 116 är försvarsområdesregementen med de speciella fömtsättningar dettainnebär. Det territoriella ansvaret för upprätthålls avVästkustens marinkommando. Viden slutlig sammanvägning av samtliga faktorer har jag kommit fram till att 115och 116 bör behållas. Jag förordar därför att 117 läggs ned. Medhänsyn till operativa krav bör även infanteriförband utbildas i ,varför endera av 111 i eller 112 i bör behållas. 111och 112 har i stort sett likvärdiga produktionsfömtsättningar. Samövnings- ochsamträningsmöjligheterna är emellertid enligt min mening störst inom Eksjögarnison, varför 112 bör behållas. Jag förordar därför att 111 läggs ned. Avbesparingsskäl och för att minska ovissheten för den berörda personalen börden förordade nedläggningen av 13,111 och 117 genomföras så snart som möjligt.Inriktningen bör enligt min mening vara att nedläggningen skall vara genomfördsenast . Somjag har anfört finns emellertid behov av och möjligheter att lägga nedytterligare ett förband och/eller avveckla dess anläggningar. Mot bakgmnd av deförändringar som jag har förordat i det föregående avseende mellersta ochvästra anser jag att inga ytterligare förändringar bör göras inomdessa regioner. Jaghar tidigare anfört att P6 bör komma i fråga, om något av pansar-eller demekaniserade förbanden i skall läggas ned. Jag har vidare framhållit attfyra brigadproducerande regementen bör läggas ned och/eller deras anläggningaravvecklas av besparingsskäl. Beträffande P6 finnshandlingsfrihet att överflytta ansvaret för anstadsbrigaden till Revinge och där utbilda och omsätta två brigader. Därtill finns enligt vad jag har erfarit en möjlighet att genom samlokalise- 23 ringav P 6 och A 3 i () erhålla en besparingseffekt motsvarandevad som skulle uppnås genom att överföra brigadens utbildning till Revinge. I båda fallen blir detfråga om att avveckla P 6 anläggning i . Jag förordar att så sker.Avvecklingen bör genomföras efter det att beslut har fattats omkrigsorganisationens långsiktiga utveckling och när antalet värnpliktiga inomarmén har minskat. Det ankommer på regeringen att närmare bestämma tidpunktenför avvecklingen. Det kan bli aktuellt att även efter avvecklingen behålla endel av anläggningen mot att andra lokaler i avvecklas. Om Kristianstadsbrigadenskall behållas, bör enligt min mening alternativet samlokalisering med A 3väljas av hänsyn till den berörda personalen. Det ankommer i så fall påregeringen att besluta härom. Mina förslag om nedläggningav 13/Fo51 och 111/Fo 16/18 medför att försvarsområdesmyndigheter bör bildas iÖrebro och . Jag återkommer till detta i det följande. Mittförslag: (Lv 7) omlokaliseras till . Sveaingenjörregemente (Ingl) i flyttas till och samlokaliserasdär med (P 10/Fo43). (121 /Fo23) i tar över en del av den utbildning som bedrivs vid Bodensingenjörregemente (3). (T 3) i och Skånska trängrege-mentet (T4) i läggs ned. I21/Fo23och något av arméförbanden i resp. Skånska dragonregementet (P2) iHässleholm tar över den utbildning som bedrivs vid T 3 och T4. Försvarskommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Skälen för mitt förslag:Jag redovisar till att börja med min principiella syn på specialtruppslagenslokalisering. Utbildningen avstödförbanden bör enligt min mening spridas till fler regioner än vad som ärfallet . Härigenom förbättras möjligheterna till samövning och samträninginom brigadsystemet och mellan olika stödfunktioner. Härutöver höjsmobiliseringssäkerheten inom regionerna. Av dessa skäl biträder jag kommitténsförslag till lokalisering av ingenjörutbildning liW nedre samtunderhållsutbildning liW övre . Artilleriets utbildning ärenligt min mening lämpligt lokaliserad till de olika regionerna. Nackdelarnamed att Västra militärområdet inte har någon utbildningsplattform förartilleriförband måste av bl. a. ekonomiska skäl godtas. Lujtvärnethar inte samma behov av bataljonsutbildning som huvudde- Prop. 1989/90:9 len avde övriga förbanden. Man skulle därför kunna överväga en spridning avutbildningen till de brigadproducerande förbanden. Lämpligheten av detta kanemellertid ifrågasättas. För att säkerställa systemkunskapen ochpersonalförsörjningen, dvs. rekryteringen av yrkes- och reservofficerare, fårutbildningsenheterna inte göras för små. Genom tidigare ändringar ifredsorganisationen har brister uppstått inom luftvärnet som ännu inte tillalla delar täckts. Detta bör enligt min åsikt beaktas. Luftvärnet har i dagenligt min mening en lämplig spridning till olika regioner utom när det gällernedre . Jag återkommer i det följande till luftvärnsförbandenslokalisering. Ingenjörförbandenhar inte heller samma behov av att samtränas i bataljon undergrundutbildningen som de övriga förbanden. Den av överbefälhavaren redovisadeutvecklingen mot skyttebataljoner (motsvarande) med förstärkt fältarbetskompetensoch mot en specialisering av ingenjörbataljonerna innebär enligt min åsikt attingenjörförbandens utbildningsorganisation bör ses över. Medden föreslagna överföringen av ingenjörutbildning till nedre bedömerjag att utbildningen är lämpligt spridd till de olika regionerna. En lokaliseringav ingenjörutbildning även till Västra militärområdet innebär attutbildningsenheterna skulle bli alltför små för en rationell utbildning. Jagåterkommer i det följande till frågan om ingenjörförbandens lokalisering. Enytterligare spridning av stabs- och sambandsförbandens utbildning har Övervägtsi syfte att höja ledningsberedskapen vid angrepp med kort militär förvarning.Genom en sådan inriktning skulle emellertid utbildningsenheterna enligt minmening bli alltför små för en rationell utbildning. Dagensorganisationsprincip bör därför behållas. 1utredningsarbetet har redovisats en principiell inriktning för den framtidaunderhållstjänsten som grund för dimensionering av grundorganisationen. Dennainnebär bl.a.att utbildningsenheter för underhållsutbildning skall finnas inomsamtliga regioner (militärområden). Vidare innebär inriktningen attutbildningen av brigadunderhållsbataljonerna i huvudsak skall genomförasuppdelad på brigadmyndigheterna och de särskilda utbildningsenheterna. Detsenare har inverkan på dimensioneringen av grundorganisationen. Enligtmin mening utgör den redovisade hypotesen för den framtida underhållsfunktionenett tillräckligt underiag för ställningstaganden till grundorganisationensdimensionering. Jag bedömer, att med de förändringar i förhållande till detursprungliga förslaget som har redovisats, dvs. behållande av trängutbildningi Södra militärområdet samt uppdelad utbildning av brigadunderhållsbataljonerna,underhållsfunktionen får en lämplig spridning till de olika regionerna. I det följande kommenterarjag de förändringar som jag har förordat. 1 detta sammanhang vill jag också ta upp möjligheterna till ytterligare för ändringar i syfte att åstadkomma besparingar. Jag anser att det för närva rande inte är möjligt att med föreliggande krigsorganisationsstmktur och med de tidigare redovisade grunderna för lokalisering som utgångspunkter 25 vidta några andraförändringar än de som försvarskommittén har föreslå- Prop. 1989/90:9 git. Jagvill i detta sammanhang ta upp frågan om de förband inom special-truppslagensom berörs av organisationsändringarna skall fortsätta att vara självständigamyndigheter eller ej när ändringarna har genomförts. Frågan hänger samman medkommande överväganden om produktionsledningssystemet och krigsorganisationen.Detta talar för att förbanden behåller sin myndighetsstatus i avvaktan på ettställningstagande i dessa frågor. När det gäller de trängförband som omfattasav kommitténs förslag är det emellertid enligt min åsikt möjligt att redan nuta ställning för en nedläggning och föra över utbildningsansvaret till andramyndigheter. Därigenom frigörs kvalificerade ledningsresurser som tillsammansmed militärområdenas verkstads- och materielförvaltningar bör utgöra den grundpå vilken militärbefälhavarnas ledning av underhållsfunktionen vilar. Fråganom arméns hela myndighetsstruktur (organisation, ledningsförhållanden m. )bör prövas inom ramen för den fortsatta utvecklingen av produktionsledningssystemet.Syftet bör vara att ytterligare effektivisera krigsorganisationen. Jag villdärför betona att bl. a. mitt ställningstagande i fråga om specialtruppslagensmyndighetsställning inte får ses som definitivt. Isyfte att uppnå besparingar, men även för att öka möjligheterna till samövningoch samträning föreslår försvarskommittén en omlokalisering av Luleåluftvärnsregemente (Lv7) till . Genom de förändringar i krigsorganisationensom är aktuella skapas utrymme i , vilket gör det möjligt att genomrelativt begränsade investeringar omlokalisera Lv7 dit. Kommittén har ävenundersökt ett alternativ innebärande en omlokalisering av Lv7 inom tillNorrbottens flygflottilj (F21) samt, för att utnyttja det outnyttjade utrymmeti , en flyttning av verksamheten vid 3 till I 19/P 5. Syftethar varit att klarlägga om besparingar i samma storleksordning som i detursprungliga alternativet kunde uppnås genom att behålla Lv7 i . Medhänsyn främst till de betydande skillnader i investeringskostnader som därvidframkommit, 150 200 milj. kr., har kommittén dock funnit att F21/Ing3-alternativetinte bör väljas. Jag har inte något att erinra mot kommitténs överväganden idenna del. Debesparingar som uppnås vid en lokalisering av Lv 7 till bedömer jag varaav en sådan storleksordning att anläggningen i bör avvecklas. Jag finnervidare att konsekvenserna för personalen inte utgör ett avgörande hinder för ensådan omlokalisering. Enligt min mening bör inriktningen vara att omlokaliseringenav Lv7 och avvecklingen av förbandets anläggning i skall vara genomfördsenast . Jag har i det föregåenderedovisat mitt ställningstagande till att lokalise ra ingenjörutbildning till nedre . Detta bör enligt min mening ske genom att (121/Fo 23) i , där de bästa utbildningsbetingelserna och den största utbildningskapaciteten finns, ges ansvar för en del av den utbildning som bedrivs vid Bodens ingenjörregemente (3). Krigsorganisationensutveckling liksom den förordade införandet Prop. 1989/90:9 av ingenjömtbildningi nedre medför ett överskott på utbildningsplatser inom ingenjörtmpperna.Jag bedömer därför att besparingsskäl motiverar en reducering av antaletutbildningsplatser. Utbildningenav ingenjörförband vid 3 i bör av operativa skäl och miljöträningsskälbehållas. ingenjörregemente (2) i bör behållas mot bakgmnd av demöjligheter till samträning och de driftmässiga fördelar som samlokaliseringenmed (112/Fo 17) i garnison innebär och av attett tmppslagscenter för ingenjörtmpperna föreslås bli lokaliserat dit. Motbakgmnd av (1) framtida utbildningsansvar är detenligt min mening möjligt att till begränsade kostnader samlokalisera regementetmed en annan myndighet. Med hänsyn till de operativa kraven bör alltjämt fältarbetsförbandutbildas i närhet. Vid mina överväganden har jag funnit att 1bör samlokaliseras med (P 10/Fo 43) i . Dettainnebär, fömtom goda möjligheter till samträning, bra utbildningsbetingelserför ingenjörförbanden. Jag bedömer också att personalkonsekvenserna blir minstvid en flyttning till . De redovisade besparingarna i förening med debegränsade kostnaderna anser jag motivera en avveckling av anläggningen iSödertälje. Övningsfältet kan dock behöva behållas under en övergångsperiod.Inriktningen bör enligt min mening vara att omlokaliseringen av I skallvara genomförd . Jaghar tidigare redovisat mina motiv för att lägga ned de trängförband somomfattas av kommitténs förslag och föra över utbildningsansvaret till andramyndigheter. I konsekvens härmed bör (T3) läggas nedoch 121/Fo23 ges ansvar för underhållsutbildningen i . T3:s anläggningbör därvid avvecklas, vilket ger besparingar. Motoranläggningen kan dock behövabehållas under en övergångstid. Något av arméförbanden i bör ges ansvaretför den del av utbildningen vid T 3 som flyttas till övre . Idetta sammanhang tar jag också upp frågan om de befintliga resurserna försjukvårdsutbildning i . För att få en jämn beläggning i , ochSollefteå bör viss sjukvårdsutbildning fortfarande bedrivas i . Motbakgmnd av vad jag tidigare anfört om trängförbanden förordar jag också attSkånska trängregementet (T 4) i läggs ned och att Skånskadragonregementet (P2) ges ansvar för underhållsutbildningen inom Södramilitärområdet. Mittförslag: Tmppslagscenter bildas genom att tmppslagsinspek-törerna med tmppslagsavdelningari arméstaben slås samman med arméns strids- och skjutskolor samt övriga tmppslagsskolor.Tmppslagscentren lokaliseras till () för infanteriet och kavalleriet,till för pansar- och trängtmppema, till för artilleriet,till för luftvämet, till för ingenjörtmpperna och tillEnköping för signaltrupperna. Infanterietsofficershögskola (InfOHS) i läggs ned. Infanteriets tmppslagscenterfår ansvar för den utbildning som bedrivs där. Infanterietsoch kavalleriets officershögskola (Inf/KavOHS) i läggs ned. En stridsskolaför Norrlandsförband organiseras i stället där. Pansartmppemasstridsskola (PS) i läggs ned. Pansartmppemas tmppslagscenter får ansvarför den utbildning som bedrivs vid skolan. Artilleriskjutskolan(ArtSS) läggs ned. Artilleriets tmppslagscenter får ansvar för den utbildningsom nu bedrivs vid skolan. Artilleri-och ingenjörhögskolan (AIHS) i läggs ned. Tmppslagscentren förartilleriet, luftvärnet, ingenjörtmpperna och signaltmppema får ansvar för denutbildning som bedrivs vid skolan. Luftvärnetsofficershögskola och tekniska skola (LvOHS/TS) i läggs ned.Luftvärnets tmppslagscenter får ansvar för den luftvärnsutbildning som nubedrivs vid skolan. Fältarbetsskolan(FältarbS) i läggs ned. Ingenjörtmppernas tmppslagscenter fåransvar för den utbildning som bedrivs vid skolan. Arménsunderhållsskola i läggs ned. Trängtmppernas truppslagscenter får ansvarför den utbildning som bedrivs vid skolan och för den centrala utbildning imotortjänst som bedrivs vid (arméns motorskola, MotorS). Arménsstabs- och sambandsskola (StabSbS) i läggs ned. Signaltmppernas tmppslagscenterfår ansvar för den utbildning som bedrivs vid skolan. ,som utgör en enhet vid 1, omlokaliseras till () ochslås samman med FN-avdel-ningen hos chefen för armén till ett FN-center. Försvarskommitténsförslag: Överensstämmer i princip med mitt förslag. Skälen för mitt förslag:Enligt min mening bör försvarskommitténs förslag att bilda tmppslagscenter av tmppslagsinspektörernaoch deras tmppslagsavdelningar samt strids- och tmppslagsskolorna genomföras.Ett sådant center bör ha som huvuduppgift att företräda och utveckla en särskildfunktion inom krigsorganisationen och inte att representera ett Prop.1989/90:9 truppslag inom grundorganisationen. I vissa fall innebär kommitténsförslag omlokaliseringar. Motiven för mina förslag redovisas i det följande. Infanterietsstridsskola (InfSS) bör behållas i (Kvam) och ingå i infanteriets tmppslagscentermed hänsyn till utbildningsbetingelserna i . Detta minskar antalet elever vidinfanteriets officershögskola (InfOHS) i . Detta förhållande, samt defördelar som en sammanslagning av skolorna innebär vad avser gemensamtutnyttjande av resurserna, talar för att infanteriets tmppslagscenter fåransvar för den utbildning som bedrivs vid InfOHS. InfOHS bördärvid läggas ned. Enstridsskola avsedd för Norrlandsförband bör enligt min mening organiseras iUmeå. Härigenom förbättras utbildningsbetingelserna för officerare som äravsedda för dessa förbandstyper. Genom en lokalisering till erhålls ensamlad utbildning med de fördelar som detta medför. Infanteriets ochkavalleriets officershögskola (Inf/KavOHS) bör därvid läggas ned. Ikonsekvens med försvarskommitténs övriga förslag bör enligt min mening ett truppslagscenterför pansartrupperna organiseras i . Centret bör få ansvar för denutbildning som bedrivs vid pansartmppemas stridsskola (PS) iSkövde. PS bör därvid läggas ned. Jagförordar att artilleriets truppslagscenter lokaliseras till med hänsyntill skjutfältsresurserna och till att artilleriets officershögskola liggerdär. Truppslagscentret bör även få ansvar för övrig utbildning inomartilleriet. Artilleriskjutskolan (ArtSS) bör därvid läggas ned. Artilleriets truppslagscenterkommer då att ha sin verksamhet förlagd till och till Älvdalenunder den period då verksamheten pågår där. Luftvärnetstmppslagscenter i bör få ansvar för den luftvärns-utbildning sombedrivs vid luftvärnets officershögskola och tekniska skola (LvOHS/TS) iGöteborg liksom för den utbildning som bedrivs vid artilleri-ochingenjörhögskolans (AIHS) luftvärnsdel. Härigenom erhålls en rationell skolverksamhetsamt samverkan med luftvärnets skjutskola och Lv3 och därmed goda utbildningsbetingelser.LvOHS/TS bör därvid läggas ned. Organisation och lydnadsförhållanden för teknikemtbildningenvid LvOHS/TS bör övervägas ytterligare. Bådei fallet InfOHS och LvOHS/TS föreslår överbefälhavaren att förändringarnagenomförs /921995/96. I likhet med försvarskommittén anserjag det principiellt angeläget att beslutade förändringar, bl. a. av hänsyn tillberörd personal, genomförs möjligt och . Detankommer på regeringen att besluta om detta liksom om tidpunkterna för övrigaändringar i arméns skolorganisation. Ingenjörtmppernastmppslagscenter bör lokaliseras till . Detta är i första hand enkonsekvens av avvecklingen av 1 :s anläggning i . Jag bedömeratt är den lämpligaste orten med hänsyn till rekryteringsmöjligheternaoch möjlighetema att utnyttja 2:s resurser främst med avseende på övningstmpp.Tmppslagsccentret bör få ansvar för den utbildning som förnärvarande bedrivs vid fältarbetsskolan (Fält- Prop. 1989/90:9 arbS) och AIHSingenjördel. FältarbS bör därvid läggas ned. Signaltmppernastmppslagscenter bör enligt min mening lokaliseras till med hänsyn tillatt stabs- och sambandsskolan och signaltmppernas officershögskola (SignOHS)nu ligger där. Detta innebär vidare att tmppslagscentret bör få ansvar för denutbildning som bedrivs vid AIHS signaldel. Vid bildandet av tmppslagscentretbör arméns stabs- och sambandsskola (StabsSbS) läggas ned. Denöverföring av specialtmppslagens skolverksamhet vad avser krigshögskolanshögre kurser till resp. truppslagscenter som har redovisats i det föregåendeinnebär således sammantaget att AIHS läggs ned som myndighet och attanläggningen i avvecklas. Inriktningen bör vara att detta sker senastden . Som har anfört ankommer det på regeringen att besluta omtidpunkten.