prop · GD03151 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeln bör i stället, som 20 naturvårdsverketföreslagit, tas in i 3 kap. 5§ fastighetsbildningslagen. 1989/90:151Regeln bör lämpligen ange att hänsyn skall tas till intresset av att vården avnatur- och kulturmiljön främjas, när det bedöms om ett lantbmksföretag blirekonomiskt godtagbart. Utövervad jag nu har berört bör det göras några mindre ändringar ifastighetsbildningslagen och lagen (1973:1084) om avveckling av vissagodmanskap för delägare i skifteslag. Dessa ändringar syftar framför allt tillatt anpassa ifrågavarande lagar till bestämmelser som finns i andra lagar. Jagåterkommer i specialmotiveringen till dessa ändringar. 2.6 Ikraftträdande och kostnader Lagändringama,som inte torde medföra kostnader för det allmänna eller för enskilda, bör trädai kraft den . Några särskilda övergångsbestämmelser torde intebehövas vad gäller ändringama i fastighetsbildningslagen ochjordförvärvslagen. I specialmotiveringen återkommer jag till frågan om enövergångsbestämmelse till ändringen i lagen om avveckling av vissa godmanskapför delägare i skifteslag. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1. lag om ändring ifastighetsbildningslagen (1970:988), 2. lag om ändring ijordförvärvslagen (1979:230), 3. lag om ändring i lagen(1973:1084) om avveckling av vissa godmanskap för delägare i skifteslag. Förslaget under 2 har upprättats i samråd med chefen för jordbmksdepartementet.Förslagen bör fogas till regeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 6. 4.1 Förslaget till lag om ändring ifastighetsbildningslagen (1970:988) Paragrafenhar fått en något jämkad lydelse. Avsikten med paragrafen i dess nya lydelse ärbl.a. att det på landsbygden skall vara möjligt att bilda bostadsfastighetersom inrymmer mark för viss näringsverksamhet samt för hobbyverksamhet i form avt.ex. mindre djurhållning eller odling (jfr den allmänna motiveringen, avsnitt2.3). Liksomhittills skaU fastighetsbildning ske så, att varje fastighet som 21 nybildaseUer ombildas blir med hänsyn till belägenhet, omfång och övriga Prop.1989/90:151 fömtsättningar varaktigt lämpad för sitt ändamål. Lämplighetsprövningenskall ske utifrån ett planmässigt betraktelsesätt. Varaktighetskravet hindraratt fastigheter bildas för tillfälliga eUer kortsiktiga ändamål. Härigenommotverkas en onödig splittring av fastighetsbeståndet. Det ligger i sakensnatur att varaktighetskravet inte bör hävdas på ett överdrivet sätt i dagensföränderliga samhälle. Vidfastighetsbildning skall särskilt beaktas att fastigheten får en lämpligutformning och tillgång till behövliga vägar utanför sitt område. lämplighetsbedömningenskall hänsyn tas till miljöaspekterna i vid me- ning.Härigenom kan förhindras att sanitära olägenheter uppkommer. Vidare kan hänsyntas till de lokala fömtsättningarna. Sådana förhållanden som är av betydelseför de människor som stadigvarande vistas på fastigheten, t.ex. är bosatta pådenna, skaU beaktas. Bostadsfastigheter skall utformas så att de boende påfastigheten får en god miljö. Häri ligger att i fråga om bostadsfastigheter pålandsbygden önskemål om mark för mindre djurhållning, mindre odling ochliknande eUer viss näringsverksamhet skall tillgodoses om ändamålet ärvaraktigt och en fastighetsbildning inte hindras av något motstående intresse.Om ett fastighetsbildningsföretag medför inverkan på miljön i sin omgivning,skall givetvis även detta beaktas när det bedöms vilken utformning somfastigheten bör ha. Avvad som anförts framgår att vid lämplighetsbedömningen hänsyn också skaUtas till eventuella motstående allmänna intressen. Detta innebär bl.a. attlantbmksnäringens (jfr 3 kap. 6 och 7 § §) och friluftslivets intressen skallbeaktas när mark tas i anspråk för en bostadsfastighet. Om t.ex. åkermarkbehövs för att vidmakthålla ett familjelantbmk, bör marken inte tillåtas ingå ien bostadsfastighet. Avgörande blir här i praktiken den jordpolitiska bedömningsom lantbmksnämnden gör. Med hänsyn till de skogspolitiska målen bör produktivskogsmark inte tillåtas ingå i en bostadsfastighet. I vissa fall kan det dockvara rimligt att små arealer skogsmark som saknar intresse för det aktiva skogsbmketkan ingå. Skogsmarkkan böra läggas till en bostadsfastighet med tanke på boendemiljön och/eUerför att få tiU stånd en lämplig arrondering av bostadstomten. Som tidigarenämndes bör därvid i princip krävas att skogsmarken saknar intresse för detaktiva skogsbmket. Hänsyn måste givetvis tas till det skydd för boendemiljönsom följer av den aUmänna hänsynsregeln i 21 § skogsvårdslagen (1979:429). Somregel finns det inte någon anledning att tillföra en bostadsfastighet skogsmarkenbart för att skapa en "skyddszon" mot t.ex. avverkning kringtomtplatsen. På motsvarande sätt finns det anledning att vara restriktiv medatt tillföra en bostadsfastighet enbart därför att fastighetsägarenviU förhindra att skogsplantering sker på marken. Normalt bör det krävas attbostadsfastighetens ägare skall använda åkermarken för t.ex. mindredjurhållning eller mindre odling. Vidfastighetsbildning för bostadsändamål inom strandskyddsområde eftersträvas i praxis överensstämmelse mellan den fastighet som nybildas och det område som får tas i anspråk som tomt enligt 16 § naturvårdslagen (1964:822). Denna praxis bör bibehållas Ofr 3 kap. 2 § fastighetsbildning slagen). I vissa undantagsfall synes det dock böra accepteras att en större 22 bostadsfastighetbildas inom ett strandskyddsområde, t.ex. i det fallet att Prop.1989/90:151 fastighetsbildningenfrämjar vården av intressanta natur- och kuUurmil- Stor försiktighetmåste dock iakttas vid tillämpningen så att inte de allemansrättsligaintressena träds för när. Om en fastighet tillförs annan markinom strandskyddsområde än tomtmark, bör det med hänsyn till de allmänsrättsligaintressena av förrättningshandlingarna framgå vilken marksom används eller får användas som tomt. Förtydlighets skull bör anmärkas att det förhållandet att en ny- eller ombildadbostadsfastighet är stor inte i sig avgör frågan om det skall vara möjligt attförse fastigheten med flera bostadsbyggnader. Den frågan får avgöras påsedvanligt sätt vid en prövning enligt (1987:10). Genomändringama, som behandlats i den allmänna motiveringen i avsnitten 2.2 och2.4, har begreppet lantbmksfastighet ersatt de nuvarande begreppenjordbmksfastighet och skogsbmksfastighet. Vidare har lönsamhetsvillkoretutformats på ett annat sätt. För att fastighetsbildning skall få ske krävs attdet företag som skall bedrivas på fastigheten blir ekonomiskt godtagbart. Viddenna bedömning skall hänsyn tas till de regionalpolitiska fömtsättningama samttill intresset av att vården av natur- och kulturmiljön främjas. Bestämmelsenär tillämplig vid såväl nybildning som ombildning av lantbmksfastigheter. Medlantbmksfastighet avses en fastighet på vars område företag inom jordbmket,skogsbmket och/eller trädgårdsnäringen bedriver verksamhet (jfr I §jordförvärvslagen). Enlantbmksfastighet skall för att anses lämpad för sitt ändamål ha en sådanstorlek, sammansättning och utformning att den medger att det företag som skallbedrivas på fastigheten blir ekonomiskt godtagbart. Lönsamhetskravet ärgemensamt för alla lantbmksföretag och gäller alltså t.ex. såväl renaskogsbmksföretag som företag där jordbmk, skogsbmk och trädgårdsverksamhetkombineras. Lönsamhetsvillkoretär uppfyllt om företaget kan förväntas lämna ett ekonomiskt överskott som är godtagbart med hänsyn till de insatta resur serna. Företaget skall ge intäkter som täcker kostnadema och dämtöver ge en rimlig ersättning för nedlagt arbete. Att främja det rationella familje- lantbmket är fortfarande en gmndläggande jordbmkspolitisk målsättning. Ett utvecklat eller utvecklingsbart familjeföretag uppfyller därför givetvis lönsamhetsvillkoret. Även deUidslantbmk uppfyller i princip lönsamhet svillkoret. En förutsättning härför är dock att företagaren kan få sin huvudsakliga utkomst från det jordbmks-, skogsbmks- och/eller trädgårds- 23 företagsom bedrivs på fastigheten. Företag som ger ett mindre bidrag till Prop.1989/90:151 bmkarens försörjning kan i princip endast godtas om företaget börkomma till stånd av regionalpolitiska skäl. Ett sådant företag kan också fåkomma till stånd om det är påkallat med hänsyn tiU intresset av att vården avnatur- och kulturmiljön främjas. Dessa frågor behandlas vidare i det följande.Ett deUidslantbmk som inte uppfyller lönsamhetsvillkoret kan också i vissa faUkomma till stånd med tillämpning av undantagsbestämmelsen i 3 kap. 9 § . Ävenom ett jordbmksföretag uppfyller lönsamhetsvillkoret, får fastighetsbildninginte äga mm om åtgärden inte är till övervägande nytta för lantbmksnäringen (sevidare vid 3 kap. 6 § ). Vidare får enligt 3 kap. 7 § mark som är avsedd förskogsbmk inte indelas på sådant sätt att möjligheten att ekonomiskt utnyttjaskogen undergår försämring av någon betydelse. Om fastighetsbildningen är tillövervägande nytta från aUmän synpunkt får den dock äga mm utan hinder av dessabestämmelser (se 3 kap. 10§). Vidbedömningen av om lönsamhetsvillkoret är uppfyllt skall hänsyn tas tiU deregionalpolitiska fömtsättningama. Den regionalpolitiska bedömning som skervid fastighetsbildning bör givetvis överensstämma med de hänsynstaganden tillregionalpolitiken som sker vid prövning av förvärv av jordbmksfastigheter Gfr 1och 7 § § jordförvärvslagen). Lönsamhetsvillkoretinnebär, som sagts, att det företag som aktualiserarfastighetsbildningen, skall lämna ett överskott som är godtagbart med hänsyntill de insatta resursema. I princip krävs att företaget skall ge företagarendennes huvudsakliga försöijning. I glesbygden är det inte möjligtatt bilda så lönsamma lantbmksföretag. Lantbmksfö-retaget måste ofta kombinerasmed andra verksamheter för att företagare skall få sysselsättning och utkomst iglesbygden. Ensådan kombinerad annan verksamhet kan avse så skilda företeelser somentreprenadrörelse, hantverk, hemslöjd, stuguthyming, turistverksamhet,skogsbränsletillverkning och småindustri. Även inkomst av tjänst bör kunnaräknas hit. Lantmäteriverkethar till annan verksamhet än lantbmk hänfört fiske och vattenbmk, bär- ochsvampodling samt hjortuppfödning (rapporten s. 57). Bär- och svampodling synesdock böra hänföras till lantbmk (trädgårdsnäring). Även hjortuppfödning synesi detta sammanhang böra hänföras till lantbmk. Skäl kan anföras för att ävenfiske och vattenbmk skall räknas dit. Dessa verksamheter innebär ju attnaturresursema utnyttjas på ett sätt som ligger nära det traditionellajordbmkets natumtnyttjande. Övervägande skäl synes dock tala för att fiske- ochfiskodlingsföretag i förevarande sammanhang, liksom , inte bör räknassom lantbmksföretag. 1områden där sysselsättningen är av särskild betydelse från regionalpo litisk synpunkt bör sysselsättningsaspekten ges en ökad tyngd i fastighets bildningssammanhang. Detta kan t.ex. innebära att man från allmän 24 synpunktkan acceptera en sämre arrondering av de olika verksamheter Prop.1989/90:151 som ingår i ett glesbygdsföretag. Väsentligt är att den totalasysselsättningen och det ekonomiska resultatet förbättras genom ett aktivtbmkande utfört av glesbygdsföretagaren. Omen jordbmksfastighet har nybildats eller ombildats för flera olika ändamål,blir 3 kap. 6 § tiUämplig när en verksamhet skall avskiljas från fastigheten(se vidare vid 3 kap. 6 § ). Attregionalpolitiska aspekter gör sig gällande i ett fastighetsbildningsärendehindrar givetvis inte att 3 kap. 6 och 7 § § skall beaktas. En avvägning skallalltså ske i det enskilda fallet mot vad som enligt 3 kap. 6 § är tillövervägande nytta för lantbmksnäringen. På samma sätt finns ett betydandeintresse från allmän synpunkt att med stöd av 3 kap. 7 § hindra en skadliguppdelning av skogsmark. I praktiken torde detta medföra att man vid enregional tillämpning av fastighetsbildningslagen aldrig kan frångå sådanaallmänna intressen som att vidmakthålla effektiva familjelantbmk, attrationalisera skogsbmket och att inte indela jord- och skogsbmksmark med nyagränser som försvårar möjligheten att ekonomiskt utnyttja marken. Hänsyntill vården av natur- och kulturmiljön Avskäl som framgår av den aUmänna motiveringen (avsnitt 2.4) har i lagtextenuttrycklingen angivits att hänsyn skall tas till intresset av att vården avnatur- och kulturmiljön främjas, när det bedöms om ett lantbmksföretag ärekonomiskt godtagbart. Bestämmelsen innebär att lönsamhetsvillkoret intehindrar att intressanta natur- och kulturmarker förs över till en aktiv bmkare,även om en fortsatt hävd av markema ur strikt lantbmksekonomisk synpunkt inteär lönsam. En fömtsättning för att bestämmelsen skall bli tillämplig ärgivetvis att bmkaren avser att fortsätta att hävda marken och att hans avsikterframstår som realistiska. Av betydelse för den bedömningen kan bli t.ex. attden fortsatta hävden stöds genom bidrag från eller något annatorgan som vill väma den ifrågavarande natur- eller kuUurmiljön. I de fall då entillämpning av förevarande bestämmelse kan bli aktuell börfastighetsbildningsmyndigheten samråda med berörda myndigheter Gfr 4kap. 25 §första stycket fastighetsbildningslagen). Iparagrafen finns den gmndläggande bestämmelsen om skydd för lant bmksnäringens intressen vid fastighetsbildning som berör jordbmksfastig heter. Med jordbmksfastighet avses en fastighet på vars område företag inom jordbmket bedriver verksamhet. Även fastigheter med kombinerad jordbmks- och skogsbmksdrift faller in under paragrafen, liksom företag där jordbmksdriften av regionalpolitiska skäl kombinerats med någon annan verksamhet på fastigheten 3 kap. 5 § ). skogsbmksfastighe ter omfattas däremot inte av förevarande bestämmelse. För dessa fastighe ter gäller liksom bestämmelsen i 3 kap. 7 § om skydd för skogsbm- 25 ket.Enligt den bestämmelsen får mark som är avsedd för skogsbmk inte Prop. 1989/90:151indelas på sådant sätt att möjligheten att ekonomiskt utnyttja skogen undergårförsämring av någon betydelse. Bestämmelsen hindrar en skadlig uppdelning avskogsmarken. Fastighetsbildningsom berör en jordbmksfastighet får enligt första stycket av förevarandeparagraf äga mm endast om åtgärden är till övervägande nytta förlantbmksnäringen. Bestämmelsen skyddar, som tidigare påpekats, det effektivafamiljelantbmket. Även sådana deUidslantbmk som det finns ett allmänt intresseav att bevara skyddas av bestämmelsen. Vid bedömningen av vad som är till nyttaför lantbmksnäringen ur ekonomisk synpunkt skall hänsyn också tas tillregionalpolitiska synpunkter samt till intresset av att vården av natur- ochkulturmiljön främjas Gfr 3 kap. 5 § ). Att naturvårdens och kulturmiljövårdensintressen skall beaktas medför inte att en markägare kan tvingas att behållat.ex. naturliga betesmarker som han själv inte vill hävda. Det sagda är enföljd av att markägaren inte har någon skyldighet att hävdaifrågavarande marker. Attregeln i första stycket inte är undantagslös framgår av andra stycket iparagrafen. Enligtandra stycket får fastighetsbildning som berör en jordbmksfastighet men somsyftar till att bilda eller förbättra en fastighet som är avsedd för någotannat ändamål än jordbmk ske, om åtgärden inte medför olägenhet av någonbetydelse för lantbmksnäringen. Bestämmelsenblir tiUämplig t.ex. om bostaden skall avstyckas från en jordbmksfastighet. som drivs på fastigheten är utvecklat eller utvecklingsbart kangivetvis bostaden inte avstyckas. Hinder mot avstyckning kan föreligga också omföretaget inte är utvecklingsbart för det fall att fastigheten är lämplig fördeltidsjordbmk. Detta kan särskiU bli aktuellt i glesbygden. Tillföljd av bestämmelsen i förevarande stycke kan det vidare föreligga hinder motatt från en jordbmksfastighet avstycka ett område som används för en verksamhetsom kompletterar jordbmksdriften, om man därigenom minskar möjlighetema till enuthållig sysselsättning på stamfastigheten. Det kan t.ex. vara fråga omavstyckning av uthymingsstugor från en jordbmksfastighet. Avstyckning kan dockgivetvis inte hindras, om de totala kostnadema för att driva den kompletterandeverksamheten skulle överstiga intäktema. Iförevarande paragraf görs några mindre ändringar av andra och tredje styckena. Ändringama har begärts av lantmäteriverket (se bilaga 5) och innebär att reglema om god man i paragrafen anpassas till bl.a. rättegångs balkens regler om nämndemän. Enligtandra stycket gäller att god man som ingår i fastighetsbildningsmyndighetinte får ha fyllt . Denna åldersgräns tas nu bort efter mönster av vad somnumera gäller för nämndemän i de allmänna domstolama och iförvaltningsdomstolarna Gfr 4 kap. 6 § och 20 § lagen,1971:289, om allmänna förvaltningsdomstolar). De nya reglema gällernaturligtvis även gode män som utsetts före ikraftträdandet av de nya reglema. Enligttredje stycket gäller att en god man utses . Även härhar en anpassning skett tiU vad som gäller för nämndemän. En god manskall därför i fortsättningen utses Gfr 4 kap. 8 § rättegångsbalkenoch 21 § lagen om aUmänna förvaUningsdomstolar). Den bestämmelsen i tredjestycket gäller bara för vad som sker efter ikraftträdandet av de nya reglema.Äldre förordnanden gäller därför även efter ikraftträdandet. Paragrafenhar jämkats redaktionellt med anledning av ändringen av 5 kap. 33 a § . Ändringen,som har tillkommit på begäran av lantmäteriverket (se bilaga 4), berör tredjestycket. Där har tagits in en bestämmelse för det fallet att en ägare ellertomträttshavare som lämnar medgivande till minskning av en fastighetsgraderingsvärde är sambo. Bestämmelsen innebär att fastighetsbildningsmyndigheteninte kan bli skyldig att utreda om ett samboförhållande föreligger. Om ägareeller tomträttshavare som lämnar medgivande till minskning av en fastighetsgraderingsvärde är sambo krävs samtycke tiU medgivandet av den andre sambonendast om ärende om anteckning i fastighetsboken av anmälan enligt 2 § andrastycket lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem var upptaget påinskrivningsdag när medgivandet gjordes. Den nya regeln motsvarar vad somgäller inom inskrivningsväsendet (se 20 kap. 7 § 8 jordabalken). Lantmäteriverkethar i sin framställning också föreslagit att en make eller sambo inte skall kunna klandra en överlåtelse av fast egendom enligt reglema i eller i lagen om sambors gemensamma hem, om överlåtelsen legat till gmnd för en marköverföring genom fastighets reglering. Det torde kunna ifrågasättas om reglema om alltid gäller i en sådan situation Gfr prop. 1967:167 s. 150). Under alla förhållanden torde det vara föga sannolikt att en make eller sambo i en sådan situation väljer att klandra överlåtelsen. Det naturliga synes vara att angripa beslutet 27 Enlagändring synes mot bakgmnd härav inte Prop. 1989/90:151 nödvändig. Förevarandebestämmelse, som trädde i kraft (prop. 1988/89:77, BoU 11,rskr. 255, SFS 1989:724), gäUer enligt sitt ordalag endast nyttjanderätt somavser mark. Bestämmelsen bör dock gälla även nyttjanderätt till byggnad. Ensådan ordning torde också ha varit avsedd när bestämmelsen infördes Gfr 7 kap.29 § tredje stycket jordabalken i dess lydelse enligt SFS 1989:722).Bestämmelsens ordalag har jämkats i enlighet med det anförda. 4.2 Förslaget till lag om ändring i jordförvärvslagen(1979:230) I4 § första stycket 3 jordförvärvslagen har funnits regler somförhindrar en skadlig uppdelning av utvecklade eller utvecklingsbara lantbmksföretagsom bedrivs på mer än en registerfastighet. Jordförvärvslagen har däremot inteinnehållit någon regel som hindrar en uppdelning av ett företag som drivs på enenda fastighet. Eftersom ett förvärv av ett område av en fastighet alltid måstefullföljas genom en fastighetsbildningsåtgärd, har det för dessa fall ansettstillräckligt med de skyddsregler som finns i fastighetsbildningslagen. Detsagda har inneburit att en förvärvare av ett område av en fastighet har kunnatfå förvärvstillstånd enligt jordförvärvslagen som lantbmksnämnden isitt yttrande till fastighetsbildningsmyndigheten i fastighetsbildningsfråganhar avstyrkt fastighetsbildning därför att en uppdelning av fastigheten ärklart olämplig och strider mot reglema i fastighetsbildningslagen. Dennaordning måste vara svår att förstå för den enskilde. Förevarande bestämmelsehar därför ändrats så att förvärvstillstånd kan vägras för att hindra enskadlig uppdelning av ett lantbmksföretag som drivs på en enda fastighet.Bakgmnden till ändringen framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2). 4.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:1084) omavveckling av vissa godmanskap för delägare i skifteslag DenI (prop. 1988/89:77, BoU 11, rskr. 255, SFS 1989:724) ändrades reglema i fastighetsbildningslagen om överklagande av fas tighetsbildningsmyndighetens beslut bl.a. så att skrivelsen med över klagande inte längre skulle ges in till fastighetsdomstolen utan till fas tighetsbildningsmyndigheten. Det är också fastighetsbildningsmyndighe ten som skall pröva om överklagandet skett i rätt tid och på föreskrivet sätt. För denna prövning gäller reglema i 24 och 25 §§ förvaltningslagen (1986:223). 12 § i nu ifrågavarande lag ändras nu så att reglema om överklagande kommer att motsvara vad som gäller enligt fastighetsbild- 28 ningslagen.I övergångshänseende har - såsom allmänt sker i liknande fall Prop.1989/90:151 föreskrivits att 12 § i dess äldre lydelse skaU tillämpas, omfastighetsbildningsmyndigheten har meddelat beslut före ikraftträdandet. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lag om ändring ifastighetsbildningslagen (1970:988), 2. lag om ändring ijordförvärvslagen (1979:230), 3. lag om ändring i lagen(1973:1084) om avveckling av vissa godmanskap för delägare i skifteslag. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Utdragur protokoll vid sammanträde , regeringsrådet , justitierådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen på hemstäUanav statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslagtill 1. lagom ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988), 2. lag om ändring ijordförvärvslagen (1979:230), 3. lag om ändring i lagen(1973:1084) om avveckling av vissa godmanskap för delägare i skifteslag. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessom . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Förslagettill lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) IgäUande lydelse innehåller paragrafen särbestämmelser beträffandejordbmksfastigheter (första stycket) respektive skogsbmksfastigheter (andra stycket).I remissen föreslås en gemensam bestämmelse för lantbmksfastigheter. Begreppetlantbmksfastighet avses omfatta inte bara nyssnämnda typer av fastigheter utanäven fastigheter inom vars område trädgårdsnäring bedrivs. För att dennainnebörd av begreppet lantbmksfastighet skall framgå behövs det enligtlagrådets mening en definition i lagtexten Gfr 1 § jordförvärvslagen 1979:230).Emellertid har det i remissen inte anförts några särskilda skäl för denföreslagna utvidgningen och lagrådet förordar att paragrafen även ifortsättningen skall avse jordbmks- och skogsbmksfastigheter. Det förfastighetsbildningslagstiftningen främmande begreppet lantbmksfastighet blir dåobehövligt. Lagrådet förordar att i den föreslagna lagtexten ordet"lantbmksfastighet" ersätts med "jordbmksfastighet" samtatt i ett nytt andra stycke anges att första stycket gäller även i fråga om enskogsbmksfastighet. Rubriken närmast före 3 kap. 5 § skall då inte ändras. Enligtandra meningen i det remitterade förslaget skall vid bedömningen av om ettföretag blir ekonomiskt godtagbart hänsyn tas bl.a. till de"regionalpolitiska fömtsättningarna". Detta uttryck förefaUer intealldeles träffande. Lagrådet förordar att bestämmelsen ges följande lydelse: "Vidbedömningen av om företaget blir ekonomiskt godtagbart skall hänsyn tas tillregionalpolitiska intressen och till betydelsen av att vården av natur- ochkulturmiljön främjas." Enligtgällande lydelse av paragrafen får fastighetsbildning som berör jordbmksfastighet äga mmendast om åtgärden är till övervägande nytta 30 för"jordbmksnäringen". Åsyftas med fastighetsbildningen att nybilda Prop.