prop · GD0388 · 1989-12-31 00:00:00 — Minskningen förklaras av en nedgång i antalet konkurser istora och medelstora förelag under den senaste lidens högkonjunktur. Ävenom konkursema är en del av en fungerande marknadsekonomi, ligger det i samhälletsintresse atl minska antalet konkurser. Här anser jag att utvecklingsfondernaoch de andra organ som arbetar med nystartade företag har en viktig funktionatt fylla. Genom utbildning och rådgivning ökar man de nystartade företagensöverlevnadsmöjligheter och kan medverka lill all dåliga affärsidéer inteförverkligas. Jagvill även erinra om att dåvarande chefen för hösten 1988tillkallade en särskild utredare för all utreda vissa konkursrättsliga frågor.Utredningen väntas lämna ett första belänkande . Finansieringsulredningenhar föreslagit en ny typ av stimulansåtgärder. Jag är inte beredd alt förorda sädana stipendier.Den typ av särskilt intressanta nyelableringsprojekl som utredningen åsyftarkan enligt min mening i många fall erhålla resurser genom den förstärktariskkapilalförsörjning somjag har föreslagit (avsnitt 4.7). En avsevärd del av allanyetableringar görs av kvinnor. Del är viktigt all kvinnors intresse för altstarta och driva förelag las tillvara fulk ut. En särskild anpassning avutbildnings- och rådgivningsinsalserna kan behövas. En annan utgångspunkt försträvandena att öka det kvinnliga företagandel är kravet på ökad jämställdhet.Statsmakterna.strävar efter all minska skillnadema mellan kvinnor och mänifråga om bl. a. val av yrke, arbetstid, arbetsmiljö, inkomster ochsamhällsinflylande (jfr- prop. 1987/88:105). Särskilda insatser för allfrämja och stödja kvinnligt förelagande görs av de regionalautvecklingsfondema. På initiativ av (NU 1984/85:23, rskr. 242) harregeringen tillsammans med verkat för att varje fond skallutse en person, en s. k. jämställdhetsansvarig, som skall arbeta med frågorsom rör kvinnligt företagande. Jag har erfarit alt flertalet fonder har utsettsådana jämställdhelsansvariga handläggare. Inriktningen på dejämslälldhetsansvarigas arbete har koncentrerats på aktiviteter som främjarkvinnligt förelagande. Så gott som samtligafonder har genomfört särskilda aktiviteter för kvinnliga företagare. Mångafonder har bedrivit kurser och seminarier om marknadsföring, ledarskap ochstarta-eget. Andra aktiviteter har varit rådgivning, bildande av nätverk och föreningarsamt mässor och utställningar. Erfarenheterna har visat all behovet ochintresset för denna verksamhet är stort. Industridepartementetoch SIND har bidragit lill att finansiera en konferens för kvinnligaföretagare i , varvid ett trettiotal företagare från Sverigedeltog. Regeringen har vidarebeviljat särskilda medel lill SIND för all finansi era ett treårigt projekt som syftar till alt stödja kvinnor som startar och driver företag. Inom ramen för detta projekt har SIND tagit fram ett handlingsprogram som syftar till fler lönsamma företag i kvinnlig regi. SIND kommer bl.a. att kartlägga de problem som kvinnliga företagare upplever sig ha. Mångakvinnor startar företag inom tjänstesektorn. Den utvidgning av utvecklingsfondernasmålgrupp somjag har föreslagit kan därför enligt min mening bidra till allytterligare stödja kvinnor som startar eget. Kunskapenom betydelsen av kvinnors företagande för näringslivets tillväxt och utvecklingbör enligt min mening ytterligare kunna förbättras. Detsamma gäller delkvinnliga företagandets omfattning. Vidare har saknats utvärderingaroch uppföljning av aktiviteter som görs inom utvecklingsfonderna m. fl. organ.Jag förutsätter all SIND inom ramen för nyssnämnda program gör en bedömning avbehovet av utredningar e.d. för att öka denna kunskap. Jaghar vid min anmälan lill den regionalpoliliska propositionen (prop. Prop.1989/90: J Kvinnligaföretagare får hjälp av utvecklingsfonder 1989/90:76) tagit uppfrågan om särskilda resurser för all stimulera kvin- Prop. 1989/90:88 noratt etablera och driva förelag i del regionalpoliliska stödområdet. SINDbör uppmärksamma utvecklingsfondemas behov av service, utbildning m. m. förverksamheten med att främja nyföretagandet. Minbedömning: Underleverantörema utsätts för en hårdnande internationellkonkurrens. Stora krav ställs på förnyelse och specialisering. Det ärangeläget all SIND och utvecklingsfonderna tillsammans med STU, Industrifondenoch Exportråd ökar sina ansträngningar för alt främjaunderleverantörernas utveckling. Berörda organ bör avdela särskilda resurserför all främja bl. a. teknikutveckling inom underleverantörsseklom. Skälenför min bedömning: Som underleverantörer räknas förelag som framställerprodukter som är avsedda all ingå i ett köparföretags slutprodukt.Underleverantörssystemet är särskilt betydelsefullt i verkstadsindustrin.Bland de små och medelstora förelagen dominerar underleverantörsrollen, blandde större förelagen dominerar köparrollen. 1en undersökning av SIND (1985:5) uppskattas all ca en tredjedel avindustriföretagen med 20 200 anställda är underleverantörer. Ser man baralill verkstadsindustrin skulle ca två tredjedelar av förelagen inomstor-leksgmppen vara underleverantörer. Settmed köparens ögon kan man allt tydligare urskilja tre nivåer ileverantörsslmkturen: systemleverantörer, funktionsleverantörer och specialister. Tillsystemleverantörerna räknas leverantörer som har totalt produktions- ochutvecklingsansvar för ett komponentsystem. Syslemleveranlöre-na i ärfå, totalt finns mellan 10 och 20 företag. Funktionsleverantörenhar produktions- och utvecklingsansvar för en funktion i ell komponentsyslem. 1Sverige har vi ungefär 400 företag som kan karaktäriseras somfunktionsleverantörer. Specialisternaär den stora gmppen underieveranlörer i , ca 3 500 förelag med 5 200anställda. Deras kunnande är främst produktionstekniskt och de kan sägas hyraul sina maskiner lill köpama. Förelagen inom denna gmpp har ofta rollen somsekundärleveranlör genom all de levererar lill en system- ellerfunktionsleverantör. Under1980-talet har snabba omvärldsförändringar påverkal underleve- ökade kravpå rantörens konkurrenssituation. Storföretagen förändrar sin inköpspolilik underleverantörer på så sätt alt man reducerar antalet leverantörer samtidigtsom man ökar kraven på de kvarvarande. Utgångspunkten är att köparförelagenvill dra nytta av den möjlighet lill besparingar som ligger i all delar i enfärdig produkt las fram och levereras av specialister utanför köparförelagel. Vidarebestämmer omstmktureringen och intemationalisering av stor företagens produktionsstmktur i stor utsträckning avsättningsmöjligheter- 78 na för de svenskaunderleverantörsförelagen. Ju mer tyngdpunkten i Prop. 1989/90:88 svenskaförelag förskjuts utomlands, desto större är också risken för att detta fårnegativa effekter på den svenska underleveranlörsstmkturen, genom allköparförelagen väljer utländska leverantörer. Utvecklingenav EG:s inre marknad och närmande till EG kan förväntas ökakonkurrenstrycket från utländska leverantörsföretag. Genom atl normer,standards och andra regler inte längre kommer att variera mellan EG-ländema,kommer EG-leverantörena kunna få ut stordrifts-fördelar som de blirmer flexibla. svenskt deltagande i denna process innebär emellertid ocksåatl det skapas ökade möjligheter för svenska underieveranlörer att konkurreraeller samarbeta med utländska företag. Dessaförändringar kommer att ställa krav på förnyelse av den svenskaunderleverantörsindustrin om den skall behålla sin konkurrenskraft. Förändringarblir nödvändiga såväl i stmkturen hos industrin som i sättet all arbeta i detenskilda företaget. Enligtvad jag har erfarit genomför SIND en kartläggning av störreunderleverantörssyslem inom verkstadsindustrin. SIND och de regionalautvecklingsfondema genomför också särskilda aktiviteter för all stärka svenskaunderleverantörer. Exempel på detta är projektet 90 somgenomförs av utvecklingsfonden i Göieborgs och tillsammans med bl. Projektet syftar till atl med hjälp av utbildning,mässresor, konsult- och finansieringsinsatser m. m. stärka och påskyndautvecklingen av underleve-ranlörsförelag. Utöverde särskilda insatser som riktar sig direkt mol underleverantörerna omfattasunderleverantörsförelagen av utvecklingsfondernas ordinarie verksamhet. Äveninom ramen för verksamhet genomförs insatser förunderleverantörerna i exportfrämjande syfte. SåvälSTU som Industrifonden gör vikliga insatser för att främja den tekniskautvecklingen inom småföretagsseklom, inte minst bland underleverantörema. STUbidrar lill utvecklingen av dessa förelag dels genom direkta projektstöd, delsgenom atl stödja kollektiva forskningsinstitut som i stor utsträckning arbetarmed underleveranlörsförelag. Industrifonden finansierar riskfylldautvecklingsprojekt och ger därvid prioritet åt underleverantörer. SINDhar i sitt förslag till Ireårsprogram föreslagit underleverantörs-utvecklingsom ett särskilt insatsområde. I enlighet med SIND:s förslag anser jag allinsatsema i framliden bör la sikte på att bl.a. uppgradera grupper avspecialister till funktionsleverantörer. En möjlighet är här att underlättakontakterna mellan underleverantörsförelag för att initiera aktioner som lederlill önskvärda stmkturförändringar. Vidareanser jag det vara viktigt alt utveckla den strategiska kompelen-sen hos isynnerhet de mindre underleverantörsföretagen. Mot bakgrund av de omfattandeomvärldsförändringarna är del nödvändigt att förelags-ledama i dessa förelag iökad utsträckning blir medvetna om företagets strategiska situation. Härutöver ser jag del somangeläget att även fortsätta med särskilda underieveranlörsprogram, typMedleverantör 90, där insatserna syftar till all höja kompetensen hosunderleverantörsföretagen i en viss region eller i en viss bransch. Krav på ökade och mersamordnade insatser inom underleverantörsområdet har framförts av bl. a.förelagens och de anställdas organisationer. Jag ser positivt på del starkaengagemanget från dessa organisationer och räknar med all berörda myndigheteroch andra samhällsorgan i ökad utsträckning kommer all samverka med dem. Det ärnaturiigt atl SIND tar på sig en samordnande roll i delta arbete. Jag hardärför för avsikt alt senare föreslå regeringen att uppdra ål SIND attgenomföra denna uppgift. Jag lar senare upp fråganom medel för all bl. a. förbättra verkstadsföretagens konkurrensförmåga genomny teknik och nya material (avsnitt 5). Min bedömning:Teknikspridning till främst småföretag är väsentlig för att öka tillväxt ochproduktivitet i näringslivet. Särskilda teknik-konsulter bör få i uppgift allbl. a. informera om det samlade teknik-utbudet. STU och SIND bör få i uppdragalt redovisa ett långsiktigt program avseende åtgärder för teknikspridning. Skälenför min bedömning: Jag har tidigare berört teknikutvecklingens betydelse förnäringslivets tillväxt och förnyelse. Teknikspridninghar en nyckelfunktion i en väl fungerande marknadsekonomi. En fortsatt godkonkurrenskraft ställer stora krav på företagens förmåga att utnyttja ny,efTektivare och mer miljöanpassad teknik i produktionen och i produkterna. Teknikspridningspolitikensyftar till att påskynda introduktionen av ny teknik, främja en regionaltbalanserad teknikspridning samt påverka tekniken i energi- och miljösparanderiktning. Åtgärdernariktas i första hand mot de små och medelstora företagen. Detta motiveras avatt dessa förelag inte i samma utsträckning som storföretagen kommer i kontaktmed ny teknik. Detta gäller både den teknikspridning som sker på marknaden ikontakten mellan köpare och säljare och den offentliga teknikspridningen somhuvudsakligen sker genom utbildning av teknologer och forskare och som har sinkunskapsbas i verksamheten vid högskolor, forskningsinstitut etc. Det finns ell stortantal myndigheter och organisationer som är engagerade iteknikspridningsarbetet: universitet/högskolor, STU och SIND, kolleklivaforskningsinstitut, utvecklingsfonder, teknik- och utvecklingscentra,länsstyrelser, kommuner m.m. De regionala utvecklingsfonderna har genom sinainsatser inom områdena företagsservice och finansiering en naturiig uppgift attsprida teknik till småföretagen. har ett flertalutvecklingsfonder tillsammans med SIND på försök bedrivit en verksamhet meds.k. Man har härigenom kun- natge bidrag till mindre företag för upphandling av externa konsultinsatser isyfte alt höja den tekniska nivån. 1 en utvärdering som gjorts av Teknikcentmmi , konstateras att leknikcheckarna har fungerat myckel väl. Dedeltagande företagen är överlag mycket positiva lill systemet medteknikcheckar. Samtidigtsom del är positivt med ett flertal olika aktörer och ell vitt förgrenatnätverk medför detta vissa problem. De olika institutionerna inomteknikspridningsområdet har ofta bristande kännedom om vad andra liknande organarbetar med. Den samhällsfinansierade kunskaps- och lek-nikproduktionen ärdessutom alltför lite känd i näringslivet. Detta leder till atl förelagen oftahar svårt alt utnyttja befintliga resurser. STUbör enligt min mening kunna samla dokumentation om de FoU-resurser som finnstillgängliga inom landet. En bättre samordning i övrigt kan åstadkommas genomall de olika aktörerna i leknikspridningssyslemel är informerade om det samladeteknikutbudel. Jag anser därför all insatserna bör inriktas på all stärkasamarbetet mellan olika aktörer. Påförsök bör därför särskilda leknikkonsuller utses. De bör i första hand knytastill de regionala utvecklingsfonderna. Dessa har personal medteknisk kompetens, vilka i vissa fall efler vidareutbildning skulle kunnabedriva den form av teknikspridning som jag här avser. I några fall kan delvara lämpligt all teknikkonsullerna kopplas till befintliga teknikcentra ellerall uppgifterna utförs av kommunala näringslivssekrele-rare. Teknikkonsulternabör äga kunskap om del samlade teknikutbudel och kunna fånga upp företagensbehov av teknik och anvisa vägar all lösa problemen. Den löpande utbildningenav konsulterna bör bekostas av staten och genomföras av SIND och STU isamverkan. Ivissa regioner är nätverket av teknikutvecklingsorgan fortfararande svagt. Detkan då av regionalpoliliska skäl vara angelägel atl förslärka strukturen.Exempel på ålgärder i en sådan riktning kan vara en förstärkning av de nyahögskolorna och stöd lill teknikcentra. Jag har vid min anmälan till denregionalpolitiska propositionen (prop. 1989/90:76) närmare redogjort för dessafrågor. Jag framhöll då också att det är angeläget att verksamheten medteknikkonsulter ges en god täckning i regionalpolitiskt prioriterade regioner.Det kan därvid bli aktuellt att bestrida en del av kostnaderna medregionalpoliliska medel. Utöverdessa åtgärder bör förelagens efterfrågan på teknikspridningstjänsterstimuleras. Jag förordar därför att systemet med teknikcheckar utvidgas lillatt gälla samtliga utvecklingsfonder. Jag förutsätter atl SIND verkar för dettaoch att verksamheten finansieras genom omprioritering inom ramen för anslagetSmåföretagsutveckling. Somjag tidigare nämnt (avsnitt 4.4) diskuterar tillsammans med övrigaEFTA-länder med EG angående möjligheterna för småföretag i EFTA-länderna attdelta i EG:s småföretagsprogram. särskilt teknikspridningsprogram medanknytning lill småförelagsprogrammet är del s. k. Detta bedrivs genomett nätverk av konsulter och rådgivare som är specialister på att sökainformaiion om ny teknik och föra den vidare till småföretag. De fortsattadiskussionerna mellan EG och EFTA får utvisa om det går att utvidgaSPRlNT-programmet lill EFTA-länderna. 6 1989/90. 1 saml Nr 88 Jag avser all senareförelägga regeringen förslag om etl uppdrag lill STU och SIND alt ta fram ettprogram för den långsikliga inriktningen av arbetet med teknikspridning. Därvidkommer också kopplingen lill europeiska leknikspridningprogram att beaktas. Mitt förslag:Särskilda medel anvisas även i fortsättningen för atl stimuleradesignverksamhet främst i små och medelstora företag. Stiftelsen får en utökad roll, bl.a. när del gäller designstödet tillenskilda företag. Skälenför mitt förslag: Design är av stor betydelse och kommer atl bli etl alltviktigare medel för all stärka konkurrenskraften i svensk industri och isynnerhet de små och medelstora företagen. En genomtänkt design syftar lill altförbättra en produkts utseende och funktion. Designinsalser-na spelar en allt viktigareroll i förelagens utvecklings- och konslmktionsar-bele liksom imarknadsaklivilelerna. Industridesign är ettundemlnyttjat konkurrensmedel särskilt i de mindre företagen. Ny kunskap ochkompelens på designområdet bör därför tillföras de tillverkande förelagen genominformaiion, utbildning och konsuhstöd. Under budgetåren 1984/85-1989/90 harstaten med särskilda medel finansierat designfrämjande ålgärder i små ochmedelstora företag. Totalt har 30milj.kr. anslagits för dels etablering ochdrift av etl Design Center i , dels insatser för att främja design ienskilda småföretag. Medlen disponeras av SIND. SINDhar i en skrivelse till regeringen summerat sina erfarenheterfrån det hittillsvarande designprogrammet. hardrivits i , som ell samarbete mellan statensindustriverk och Föreningen med medverkan av yrkesföreningama inomdesignområdet. Verksamheten har bedrivits i de två programområdena Kontakt ochrådgivning saml Utställningar och programverksamhet. har47 utställningar visats på . Även andra länder har varitrepresenterade och samtliga utställningar har fokuserat på olika aspekter avdesign. Kontakt-och rådgivningsverksamheten har bedrivits i samarbete med bl.a.utvecklingsfonderna, kommuner och lokala banker. Projektet "100 timmardesign" har genomförts i 18 kommuner. Design Center har besökt360 företag och diskuterat designfrågor. Av dessa har fyra företag i varje kommunerhållit konkreta designinsalser. Projekten har följts upp med redovisningar iform av utställningar och föredrag. Förall utveckla och bredda verksamheten vid Design Center beslutade SIND,Föreningen och altbilda en stiftelse benämnd Stiftelsen Svensk Industridesign. Regeringen hargodkänt stiftelsebildningen vad gäller industriverkets deltagande och tillskottav medel. Stiftelsens ändamål är allbedriva och främja forskning och utveckling inom induslridesignområdel, verkaför den praktiska användningen av god design genom utbildning, rådgivning ochinformaiion saml verka för en klarare inriktning hos förelagen på industridesignsom konkurrensmedel. Verksamheten är en fortsättning på de insatser pådesignområdet som bedrivits vid Design Center. kommer all bedrivas inom tre programområden.För del första skall stiftelsen verka för överföring och förmedling av kunskapoch meloderfarenhet rörande industridesign saml rådgivning i frågor som rörorganisation och verkställande av designfunktionen i enskilda förelag. Vidare avser man allarbeta med utställningar, seminarier och information. Verksamheten omfattarredovisning och spridning av kunskap och utvecklingsresultat i olika media, bl.a. genom Design Centers ulslällnings-och programverksamhet. Ett tredje programområdegäller kunskap och kompelens. Detta program kommer att vara forsknings- ochutvecklingsinriktat. Programmet kommer all rymma bl. a. utveckling av begreppoch metoder som leder lill en bättre hantering av industridesign och som kanskapa bättre förståelse för design och dess betydelse i industriellautvecklingsprocesser. Verksamheten skall genomföras i nära samarbete mednäringslivsintressenter, universitet och högskolor. Vid sidan av verksamhetenvid Design Center har särskilda medel salsals på designfrämjande insatser ienskilda förelag. har SIND beslutat om designslöd lill ca 270företag, som inte tidigare utnyttjat designers i sin verksamhet. Erfarenhetemavisar på mycket goda resultat. Med hänsyn lill denkunskap inom industridesignområdet som finns samlad inom Stiftelsen anser jag alt stiftelsen utöver all driva verksamheten vidDesign Center och projektet "design" bör fä en utökadroll i samband med designfrämjande insatser i enskilda företag. Enligt minmening bör stiftelsen la emot och bedöma ansökningar från de enskildaförelagen. SIND bör efler alt ha hört stiftelsen fatta de slutliga besluten omstatsbidrag. Verksamhetenbör även i fortsättningen bedrivas i samverkan med de regionalautvecklingsfondema. De statliga medlen bör liksom hillills svara för högst 50%av kostnaderna för verksamheten. Regeringen bör besluta om de närmareriktlinjema för verksamheten. SIND bör även ifortsättningen ha ett samordnande ansvar vad gäller designfrämjande insatser ide små och medelstora förelagen. Jag räknar med att bidrag skall kunna lämnasför designfrämjande insatser i enskilda företag även inom ramen för de medelsom anvisas under anslaget Småföretagsutveckling, Även detta bör i så fallkunna ske enligt den handläggningsordning som jag har angett. Dehillills gjorda insatsema för atl främja lekoföretagens designverk-samhel harvisat goda resultat. Satsningar har härvid gjorts på bl. a. konsultverksamhet,utbildning och stöd lill en rad projekt vid Design Center. Jag räknar med altSIND även fortsättningsvis, inom ranien för anvisade medel förindustripoliliska ålgärder för tekoindustrin, kommer att främja Det kan ske bl. a. genom Stiftel- Prop. 1989/90:88 sen SvenskIndustridesign. Mittförslag: Små och medelstora förelag har ell behov av förbättrad kunskap ommiljöteknik. Utvecklingsfonderna ges möjlighet alt använda s.k. miljöcheckarför att stimulera teknikförbältrande åtgärder i små och medelstora förelag. Skälenför mitt förslag: Hänsyn till den yttre miljön successivt har blivit enintegrerad del av företrädesvis de större företagens verksamhet. De störreförelagen har oftast kunskaper, stategier och resurser för all exempelvisbedriva erforderlig systematisk utvecklingsverksamhet, med syfte att uppfyllamiljökraven. Små och medelstora företagsaknar ofta kompelens dels om hur man Kompetensbrister i skall tolka demiljökrav som ställs, dels vilka möjligheter som finns för all småföretaglösa olika miljöproblem. Bristenpå kunnande och resurser inom förelagen försvårar arbetet med de yttremiljöfrågorna och ger inte frågoma del utrymme, som krävs för alt säkerställaförelagens långsikliga konkurrenskraft. Förelagen kan sällan avsätta tillräckligaresurser för all höja kompetensen inom miljöområdet och utveckla ettstrategiskt synsätt. Delkrävs en helhetssyn för all kunna möta miljökraven och la tillvaragoda afTärsmöjligheter. Vidare krävs ofta nya tekniska och organisatoriskalösningar för att nå sänkta kostnader eller måttliga kostnadsökningar isamband med exempelvis produktförnyelse. Tillgångenpå lämplig teknik är, enligt vad jag har erfarit, emellertid ofta sämre för desmå och medelstora företagen. Teknikutvecklingen är lill större delen inriktadpå storskaliga lösningar för tillämpning inom större företag. En förklaring kanvara, att miljöteknik är etl relativt nytt område, varför såväl teknikspridningsom marknad ännu är begränsade. Småoch medelstora företag har, enligt min bedömning, ett samlat behov avmiljöteknik och allmän rådgivning kring frågor om den yttre miljön. Som ell braexempel på möjliga vägar villjag framhålla, att SIND tillsammans med STU ochSveriges har påbörjat en kartläggning hos ell antal förelag medsyfte att beskriva rådande "miljöslalus" hos företagen saml allföreslå åtgärder. Gmndtanken är att förelagen själva skall bli observanta på deefTekter verksamheten har på den yttre miljön. Det kan gälla även denmiljöpåverkan de tillverkade varorna har när de används och så småningomkasseras. Projektetavser att resultera i ett analys- och utbildningsmaterial, vilket sedan skall kunna erbjudas förelag inom verkstadsindustrin. Bland de viktigaste inslagen i ett sådant material är den interna miljörevisionen, som syftar till att kartlägga miljökonsekvenserna för företagets processer, hantering av kemikalier, reningsutmstning, utsläppssvillkor etc. Arbetet beräknas vara avslutat . SIND deltar vidare i enreferensgmpp, tillsammans med branschorganisationer och andra intressenter förindustrier som tillverkar armerad plast. Gmppen har bildals mot bakgmnd av deökade kraven vad gäker styrenutsläpp. Enligt SIND kan kraven komma att ledatill kraftiga omstmktureringar av branschen.