prop · GD03157 · 1989-12-31 00:00:00 — Goda relationermellan de anställda och företagen är Prop. 1989/90:157 nödvändiga för attförelagen ska bli framgångsrika. De för förelagen och Bilaga 1 de anställdaavgörande frågorna löses bäst av dem, som känner till de lokala förhållandena.Den arbetsrältsliga lagstiftningen vilar på den gmnden all del är de lokalapartema som i första hand ska lösa uppkomna frågor. För all exempelvismedbestämmandet ska vara fmklsaml måste inflytandet ges till de vidföretaget anställda. Mol bakgmnd av detta anser KFO all lagstiftningen börunderlätta att lokala arbetstagarorganisationer bildas på de enskildaarbetsplatserna. Detla måste även gälla de små arbetsplatserna; 1 del nyamedbestämmandeavtalet för KFO, LO och PTK rekommenderas all facken utserkontaktombud på arbetsplatser där klubbar saknas. Enligt KFO:s meningföreligger en risk att den föreslagna lagändringen kan försvåra bildandel av arbelsplalsförlagdaklubbar. Av-lalspartema bör i kollektivavtalet reglera tilllrädesrätten förfackliga funktionärer och fackliga förtroendemän. LRFfinner inle all del av del översända remissunderiagel framgår all delföreligger något särskilt behov av lagreglering av lillträdesrälten till andraarbetsplatser än den egna för s. k. regionala fackliga förtroendemän. Arbetstagarorganisationenhar enligt ulvecklingsavlalel rätt att utse kon-laklombud/arbetsplalsombud påmindre förelag. I ulrednings-PM framhålls också all lagen genom kollektivavtalkan anpassas lill den fackliga verksamheten i del särskilda fallet, vilketutnyttjas av flera fackförbund. Frågan gäller bl. a. om större företag skallåläggas all ulan särskild ersättning släppa lill fackliga förtroendemän tillmindre förelag som ej har facklig representation. För lanlbmkskooperalionensdel torde frågan snarare medföra ölägenheter eftersom den uppkomna ledigheteninte kan fömtses och därför inle planeras med arbetsgivaren. Gmndläggande måstevara att medbestämmandet utövas av de anställda och deras fackliga representanteri företaget. Organisationen vill istället begränsa de fackliga förtroendemännens rätt lill ledighet enligt förtroendemannalagen till facklig verksamhet som är väsentlig för arbets tagarna på den enskilda arbetsplatsen. Förslaget om regionala fackliga förtroendemän kan komma all medföra betydande kostnader och problem för de förelag varifrån förtroendemannen las. Del är de enskilda arbetsta gama och inle de fackliga organisationerna som skall ha rätt lill medbe stämmande i förelagen. Om man vill ulveckla företagsdemokratin är del viktigt all man i de små förelagen bygger på de naturliga fömtsättningar lill samverkan som finns där. Del utmärkande för småförelag är all de anställda har direkt kontakt med förelagsledaren som är förela gels ägare. I de minsta företagen arbetar dessutom förelagaren vanligen tillsammans med de anställda i den direkta produktionen. Del är då naturiigt att man under arbetets gång och på raster samtalar om arbetet, dess uppläggning och eventuella förändringar. Organisationen anser att förelagens skyldigheter enligt medbestämmandelagen skall fullgöras gente mot de enskilda arbetstagarna om det inle finns någon representant för den fackliga organisationen på företaget. Del finns då inte heller något behov av regionala fackliga förtroendemän. 4 Tystnadsplikten Prop. Bilaga 1 Hovrättenför anför. Detkan ifrågasättas om hänvisningen till 22 § medbestämmandelagen överhuvud behövseftersom denna bestämmelse måste anses gälla även för förtroendemän som inte äranställda av arbetsgivaren. Om hänvisningen är nödvändig, bör andra stycketkunna formuleras på detta säll: "1 sådana fall tillämpas 21 § andra och Iredjestyckena lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Vidare gällerreglerna i 22§ i samma lag om rätt alt utan hinder av tystnadsplikten förainformation vidare." Del kan också erinras om att 22 § medbestämmandelagenenligt 4§ andra stycket samma lag är dispositiv genom kollektivavtal får delgöras avvikelse från föreskrifterna i bl.a. 22§. Den rätt all föra vidareinformation som införs genom förslaget till 9a§ andra stycket bör därför ocksåvara disposiliv. Delta kan lämpligen ske genom ell tillägg lill 2§ andra stycketförtroendemannalagen. TCOanser all reglema om tystnadsplikt är avvägda på elt för båda parter rimligt säll. Beträffande den uppsökte arbetsgivarens rätt till tystnadsplikt skallenligt förslaget medbestämmandelagens regler om tystnadsplikt tillämpas.Föreningen har tidigare i skilda sammanhang kritiserat dessa regler såsomvarande otillräckliga såvitt gäller arbetsgivarens sekretessbehov. Dennakritik gör sig naturligtvis gällande även beträffande del nu föreliggandeförslaget. I detta sammanhang tillkommer emellertid den omständigheten allutomstående iredje man, exempelvis näringsidkare som har en affärsrelation lillarbetsgivaren, kan ha elt berättigat intresse av sekretess. Del framstår somoacceptabelt all dessa näringsidkares sekre-lessinlresse ska vara beroende avförhandlingar som förs mellan den uppsökte arbetsgivaren och vederbörandearbetstagarorganisation. Den föreslagna rätten till tystnadsplikt framstårvidare som betydelselös i praktiken. Någon rätt till absolut tystnadsplikt ärdet inte fråga om. Dessutom är det föreslagna systemet med förhandling och isista hand en prövning i arbetsdomstolen så tidskrävande all möjligheten allerhålla tystnadsplikt i realiteten blir närmast illusorisk. I detta sammanhangskall särskilt noteras alt förslaget, som påpekas ovan, inle ålägger denfackliga organisationen någon skyldighet alt anmäla besöket i förväg. Fömtom direkta förelagshemlig-heler finns del en mängdandra uppgifter som kan skada företaget om de läcker ut. Det framstår som ell alllförtungrott syslem alt företaget skall tvingas förhandla om tystnadsplikt och ivärsta fall gå vidare till domstol för att skydda uppgifter som man anser varaömtåliga. Åtminstone när det gäller regionala fackliga förtroendemän måstearbetsgivarens bedömning av behovet av tystnadsplikt vara avgörande. Förregionala fackliga förtroendemän som skall verka på flera olika förelag kandet lätt uppstå dubbla lojaliteter och de bör därför omfattas av brottsbalkensstraffbestämmelser om brott mol tystnadsplikt. Omförslaget om regionala förtroendemän ändå skulle bli genomfört har Landstingsförbundetoch ingen invändning Prop. 1989/90:157 mol promemorians förslag avseende sekretess. 5 Behovet av en jävsregel Arbetsdomstolenfinner sig inle ha anledning all ge lill känna en mening i den på sin lidmyckel omdebatterade frågan om behovet av en särskild s. k. jävsregel eftermönster av 24 § iredje stycket i det till lagrådet remitteradelagförslaget. Från rent rättslig utgångspunkt ler sig dock promemoriansbehandling av denna fråga som väl knapphändig. Sålunda innehåller promemorianett uttalande som torde få tolkas som ell slags rekommendation till de fackligaorganisationema att inle utse regionala fackliga förtroendemän med"yrkesmässiga intressen motsatta den arbetsgivare som är skyldig att låtadessa verka på sin arbetsplats", men del ges inle några anvisningar om hurman i rättstillämpningen skall hantera situationen om likväl i något enskiltfall detta sker. Del kan ju i elt sådant fall länkas t.ex. all arbetsgivarenvägrar förtroendemannen tillträde till arbetsplatsen. I anslutning härtill börtilläggas all del hade varit av värde om promemorian åtminstone hade berört denskadeståndsfråga som åsyftades i 28§ i förslaget . Del kanvisserligen sägas all del här från praktisk synpunkt är fråga om undantagssilualioner:Ändå måste de ska-deslåndsfrågor som kan komma upp om del inträffar etlpraktiskt fall bedömas som allvarliga, inte minsl från förtroendemannens egensynpunkt. Ipromemorian anges all del inle anses föreligga något starkt behov av en s.k. "jävsregel". Behovet av en sådan regel är därför föga belyst. Kammarrättenfinner sig böra avstå från ställningstagande i frågan i vad mån behovföreligger av en reglering av del slaget. Frågan därom bör enligt kammarrättensmening anstå lill del i framliden eventuellt visar sig om behov föreligger aven reglering. Frågan om nödvändigheten av en jävsregel har i promemorian behandlatsytterligt styvmoderligt. Det argument som anförs mol en sådan regel - all delmåste fömtsättas all den fackliga organisationen endast utser sådanaförtroendemän som inle har yrkesmässiga intressen motsatta den uppsöktearbetsgivaren saknar helt bärkraft. Föreningen anser all jävsfrågan ärutomordentligt viktig. Förslaget innebär all en arbetsgivare kan tvingas beredatillträde för en regional facklig förtroendeman som är anställd hos enkonkurrerande arbetsgivare. Den uppsökte arbetsgivaren kan ha ell myckel starktsekretessinlresse beträffande hemliga tillverkningsmetoder, nya produkler,affärsförhållanden och liknande. I dessa fall skulle arbetsgivaren eller annannäringsidkare kunna tillfogas avsevärd skada om förtroendemannen för vidaresina kunskaper om sådana förhållanden. Det är rimligt all arbetsgivaren isådana fall ges möjlighet all vägra tillträde eller annars i erforderligutsträckning begränsa förtroendemannens verksamhet på arbetsplatsen. Arbetsgivare som är skyldig att bereda en regional facklig 30 förtroendeman tillträdetill sin arbetsplats skall ha rätt till förhandling om Prop. 1989/90:157 tystnadspliktmed arbetstagarorganisationen. Tyslnadspliktsreglerna avser Bilaga 1 atttäcka in också frågan om skada för arbetsgivaren och skydd mol attyrkeshemlighet och andra tekniska förhållanden avslöjas. Några särskildajävsregler föreslås således inle. LRF finner all slutsatsen dras på ett otillräckligtanalytiskt underlag. Om förslaget röstas igenom är det absolut nödvändigtall tilllrädesrätten kombineras med elt skydd för förelagen i form av enjävsregel eller etl veto. I promemorian anges att "det måste fömtsättasatt den fackliga organisationen endast utser sådana förtroendemän som inte haryrkesmässiga intressen motsatta den arbetsgivare som är skyldig alt låta dessaverka på sin arbetsplats". Vi är inle övertygade om alt så alltid ärfallet. Dessutom rimmar argumentationen illa med den uppgift som också finns ipromemorian nämligen att del är svårt all finna personer som vill slälla uppsom fackliga förtroendemän. . Bara den omständigheten all den regionalafackliga förtroendemannen kan uppfattas som illojal mol den arbetsgivare hanskall besöka måste, enligt vår uppfattning, medföra att arbetsgivaren har rättalt hindra förtroendemannen från att komma in på arbetsplatsen. När del gäller förslaget lill 10 a § anser hovrättenall det kan uppkomma tvekan när, såsom nämns i sista punkten, 20 kap. 3§brottsbalken inte är tillämplig. Är detla fallet så snart en överträdelse avtystnadsplikten skett eller endast om överträdelsen medfört skada? Om densenare tolkningen skulle vara möjlig, vilkel hovrätten inte anser uteslutet,skulle den som bryter mot tystnadsplikten utan att skada uppkommer kunna ådömasansvar enligt nämnda bestämmelse i eftersom detta straffsladgandeinte innehåller något skaderekvisit. Bestämmelsen bör formuleras så all dennaotydlighet undanröjs. I motiven lill 10a§ bör också erinras om att annanlagstiftning kan leda till straffansvar för brott mol lystnadsplikten oavsettnu nämnda undanlag från 20 kap. 3§ (se Bergqvisl/Lunning;Medbestämmande i arbetslivet, 2 omarbetade upplaga, s. 317). Hovrätten villavslutningsvis ifrågasätta om inle en regel om jämkning av skadestånd moisvarandeden bestämmelse som finns i 60§ medbestämmandelagen behövs även i förtroendemannalagen. Teknikenmed en 10a§ om arbetstagarorganisationens skadeståndsansvar vid tystnadspliktsbrottsynes kunna föra med sig att man går miste om sedvanlig arbetsrältsligreglering av frågorna om rätt till allmänt skadestånd och om jämkning avskadeståndsansvaret. 7 Kostnader Prop. Landstingsförbundetoch instämmer i den i promemorianframförda uppfattningen all kostnaden för verksamheten med regionala fackligaförtroendemän måste bäras av de fackliga organisationerna själva. Beträffandekostnaderna anser LO all dessa skall bäras av produktionen. En allmänarbetsgivaravgift kan uppfylla behovet av en långsiktig planering avverksamheten. En sådan finansiering kan ske genom en etappvis uppbyggnad. 5,4CO anser att frågan om kostnaderna för regionala fackliga förtroendemänsverksamhet alllför lättvindigt förbigås i förslaget och bör tas upp lill förnyadprövning. Kanske vore ell säll all i lagen öppna för möjligheten all denfackliga organisationen fritt fick disponera den lokala fackliga liden på såsätt alt organisationen hade möjlighet att avslå från all ta ut den fackligaliden och medel motsvarande arbetsgivarens kostnader för denna i stället fickanvändas all anställa en regional facklig förtroendeman/ombudsman. rCOanser au reformen bör finansieras genom del allmänna. noterar med tillfredsställelse all de direkta kostnaderna förden regionala fackliga förtroendemannaverksamhe-len (om den genomförs) skallbäras av de fackliga organisationerna själva. 8 Ledigheter m. m. Omförslaget genomförs och de fackliga förtroendemännen därmed ges rätt attbedriva facklig verksamhet på andra arbetsplatser än den egna kommer detla altinnebära Ökade problem och kostnader för de förelag varifrån förtroendemännenlas. För små företag är del ofta omöjligt alt få lag på en kompetent vikarievid kortare frånvaro. Förelagen kan då komma all tvingas begränsa sinproduktion för all förtroendemannen skall ut på uppdrag hos ell annal förelag.Detta medför stora kostnader för del förelag varifrån förtroendemannen las. Delär inle rimligt att små förelag skall behöva slå för dyr frånvaro för allfacklig verksamhet skall bedrivas på en annan arbetsplats. Förtroendemannalagenger de fackliga förtroendemännen en omfattande rätt till ledighetför att sköta del fackliga arbetet. Genom förtroendemannalagenstolkningsföreträde för den lokala fackliga organisationen har"rätten" till ledighet utökats och förelagen har successivt belastatsmed allt större tidsåtgång och allt högre kostnader för fackliga sammanträden,kurser, konferenser och dylikt. Detta är kännbart för de små förelagen. SACOvill slarki poänglera all begreppet "egen arbetsplats", t.ex. i förslagels 7§, kan vara svårtolkat, bland annal mol bakgrund av den förändrings- och decentraliseringsprocess, som i stor skala pågår bland annal inom landels kommuner och landsting. Förslagets lydelse beträffan de bibehållandet av anställningsförmåner "Vid ledighet som avser den 32 fackliga verksamheten påförtroendemannens egen arbetsplats" får inte Prop. 1989/90:157 tolkas somen inskränkning jämfört med nuvarande lydelse "Vid ledighet Bilaga 1 somavser den fackliga verksamheten på arbetsplatsen ...". Lagförslaget får alltsåinle tolkas på sätt att en facklig företrädare, som har hela kommunen somarbetsområde, i framliden endast skulle bibehålla anställningsförmånerna,exempelvis inom sin kommundelsförvallning där han är anställd. Närdel gäller ledigheten för fackliga förtroendemän all verka på andraarbetsplatser vill KFO anföra att del finns risk för att sådan ledighet ej blirobetydlig. Detta kan medföra problem för de arbetsplatser där dessa fackligaföreträdare har sina anställningar. Tilldet yttre handlar förslaget om rätten för regionala fackliga förtroendemän allfå tillträde till andra arbetsplatser än den egna. I detta kan emellertid liggaen skyldighet för förtroendemannens egen arbetsgivare att i förekommande fallmedge en totalt sett större ledighet än . Detta utökade ledighetsultagkan bli betydande, allra helst som arbetstagarorganisationen ges frihet attlåta den regionala fackliga verksamheten helt ombesörjas av sådanaförtroendemän istället för fackliga ombudsmän som är anställda hosarbetstagarorganisationen ifråga. Föreningen anser det principiellt felaktigtall belasta vissa arbetsgivare med ell utökat ledighetsultag för alt främjaregional facklig verksamhet på andra arbetsplatser. Generellt sett finner LRF all förslaget i alllför liten utsträckningdiskuterar och beaktar de ingrepp i verksamheten som en arbetsgivare skall fåfinna sig i genom att en eller flera hos honom anställda blir regionalafackliga förtroendemän och därmed inle längre slår till arbetsgivarensförfogande på planerat säll. ex. avbytarverksamheten skulle svåra planeringssituationer upp komma om man var tvungen all släppa ifrån sig fackliga förtroendemän. Frågan om facklig förtroendemans ställning har dessutom reglerats i avtal mellan Lantbmkets Avbytartjänst och . Del framgår inle av lagförslaget om tilllrädesrätten gäller endast en regio nal facklig företrädare eller om tilllrädesrätten gäller obegränsat antal. Inte heller finns någon begränsning av antalet "externa" uppdrag perperson. Det klargörs inle hur den regionala fackliga förtroendemannen skall föra ' överläggningarom sin ledighet. Kraven från de arbetsplatser som finns vid sidan av den egnalåter sig också svårligen inplaneras i förväg om den regionala fackligaförtroendemannen skall på elt ändamålsenligt säll fullgöra sina uppgifter.Därför uppstår sannolikt en besvärande oklarhet rörande hans tillgänglighet påden egna arbetsplatsen och planeringen av denna i den utsträckning det berörförtroendemannen. Hithörande frågor är inte belysta i PM. Med de punktingripanden som görs i lagen, och med den åtskillnad som då görs mellan förtroendemannens egen arbets plats och andra arbetsplatser, blir tolkningen av i varje fall 6 och 8 §§oklar. Vilka hänsyn skall t. ex. las vid avgörande av vad som är skäligt i fråga om ledighetens omfattning enligt 6§ andra stycket första meningen, när del där talas om all hänsyn skall las till "förhållandena påarbetsplatsen"? skallanses vara åsyftat med uttrycket "den fackliga verksamheten på Prop.1989/90:157 arbetsplatsen"i 8 § första stycket? Frågoraa kan utan svårighet flerfaldigas. Överhuvud vore förslaget betjänt av en genomgång i motivtexl av var och enav lagens paragrafer, även sådana i vilka något direkt ingrepp inle Enmer allmän översyn av lag i syfte all förenkla och förenhetligaskulle ulan tvivel vara av värde. Arbetsdomstolen har dock förståelse för att ensådan översyn kan ha bedömts böra anslå lill ell annal tillfälle. Om manemellertid väljer all passa in del nu aktuella förslaget lag börenligt domstolens mening en ytterligare överarbetning göras i syfte altklargöra tillämpningsproblem och undanröja tvelydigheter. Regelni 1 § Iredje stycket om underrättelse lill arbetsgivaren om del fackligauppdraget kan väl antas vara avsett att få sin tillämplighet även i fråga omförtroendemän som skall ha rätt till tillträde till en arbetsplats därförtroendemannen inte själv arbetar. Vad som mer i detalj är avsett på den punktenhar emellertid inle antytts i promemorian och i alla händelser synes inlelagtexten särskilt väl avpassad för detta nya syfte (jfr 17 § förslag).Vad som i detalj menas med del föreslagna nya Iredje stycket i 3§ synes inleheller klart (det fackliga uppdrag "som utförs där"). Hur förhållersig för övrigt den nya särskilda regeln i 3 § andra stycket i förslaget lillparagrafens första stycke? Avslutningsvis vill arbetsdomstolen sälla i fråga omförslaget till omdöpning av lagen är särskilt välfunnet. Antingen bör lagenhela som den heter eller bör den kallas något enklare. Del framstår som självklart all organisationen skall åläggas att anmälabesöket viss lid i förväg. Vidare måste organisationen åläggas att uppge namnetpå förtroendemannen saml ändamålet med besöket. Utan sådana uppgifter kan denuppsökte arbetsgivaren inle bedöma i vilken mån han överhuvudtaget är skyldig allge tillträde. Dämlöver måste arbetsgivaren ges rätt all anvisa platsen där denfackliga verksamheten skall bedrivas. Inle heller berörs den frågan vad somgäller beträffande lillträdesrälten om den arbetsplats förtroendemannen avseratt besöka är indragen i konflikt. Denna fråga har en särskild betydelse i enlagstiftning med syfte all möjliggöra tillträde för utomstående lillarbetsgivarens lokaler mol dennes vilja. Promemorian berör vidare inle hellerden uppsökte arbetsgivarens rättigheter. Denne har enligt förslaget ingenmöjlighet all påverka omfattningen av de regionala förtroendemännens besök hoshonom totah sett. Arbetsgivaren kan exempelvis inle åberopa något skälig-helsrekvisil.Detta framstår som helt oacceptabelt. Den regionala fackliga förtroendemannens uppdrag innebär att företräda de anställda i frågor som rör förhållandet lill arbetsgivaren ' eller andra med facklig verksamhet sammanhängande frågor. Såvitt avser annan arbetsplats än förtroendemannens egen sägs ingenting om hur upp draget kontrolleras med avseende på behörighet och innehåll. ning borde vara att denfackliga organisationen representeras av åtminsto- Prop. 1989/90:157 ne en medlem på den arbetsplats där uppdraget skall fullgöras. Lag om ändring i lagen (1974:358) om facklig förtroendemansställning på arbetsplatsen Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1974:358) om facklig förtroendemans ställning påarbetsplatsen delsall 1,2,3 och 7 §§ skall ha följande lydelse, dels att del i lagen skallinföras två nya paragrafer, 9a och 10 a§§, av följande lydelse. 1989/90:157 Bilaga 2 Denna lag äger tillämpningpå arbetstagare som har utsetts av lokal arbetstagarorganisation all som fackligförtroendeman företräda de anställda i frågor som rör förhållandel lillarbetsgivaren eller andra med facklig verksamhet sammanhängande frågor. Medlokal arbetstagarorganisation avses i denna lag organisation som påarbetsplatsen är eller bmkar vara bunden av kollektivavtal för de arbetstagaresom beröres av förtroendemannens verksamhet. Lagenvinner tillämpning på facklig förtroendeman då organisationen har underrättatarbetsgivaren om del fackliga uppdraget. I förhållande till .förtroendemannenbestämmer organisationen när lagen skall gälla för honom. Denna lag tillämpas på densom har utsetts av en arbetstagarorganisation att som facklig förtroendemanföreträda de anställda i frågor som rör förhållandel lill arbetsgivaren ellerandra med facklig verksamhet sammanhängande frågor. avses i denna lag organisation som är eller bmkar varabunden av kollektivavtal för de arbetstagare som berörs av förtroendemannensverksamhet. Lagen tdlämpas på enfacklig förtroendeman då organisationen har underrättat arbetsgivaren om delfackliga uppdraget. I förhållande till förtroendemannen bestämmerorganisationen när lagen skall gälla för honom. 2§ Har i lag meddelatsbestämmelse som avviker från denna lag, gäller den bestämmelsen. Även avvikandebestämmelse i annan författning än lag gäller, om den avser fråga omföreträdesrätt lill fortsatt arbete eller förläggning av ledighet för fackligförtroendeman, vars avlöningsförmåner faslslälles under medverkan avregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer, eller fackligförtroendeman hos eller dess verk. Avtal som innebär altfacklig förtroendemans rättigheter enligt denna lag inskränkes är ogiltigt i dendelen. Avvikelse får dock göras från 1, 5 - 7 §§ och 8 § första stycket med slödav kollektivavtal som på arbetstagarsidan har slutils eller godkänts avorganisation som är all anse som central arbetstagarorgani- Avial som innebär all enfacklig förtroendemans rättigheter enligt denna lag inskränks är ogiltigt i dendelen. Avvikelse får dock göras från 1, 5-7§§, 8§ första stycket, och 9a§förstaoch andra styckena. Sådana avvikelser Jordrar slöd av kollektivavtal som påarbetstagarsidan har slutits eller godkänts av organi- sationenligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. sationsom är att anse som central arbetstagarorganisation enligt lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet. 1989/90:157 Bilaga 2 Facklig förtroendemanfår ej av arbetsgivaren hindras att fullgöra sill uppdrag. Förtroendemannen skallges tillfälle att disponera lokal eller annal utrymme på arbetsplatsen somfordras för det fackliga uppdraget. Enfacklig förtroendeman får inte hindras av arbetsgivaren att fullgöra silluppdrag. Om uppdraget avser enannan arbetsplats än förtroendemannens egen, är arbetsgivaren på den arbetsplatsenskyldig att låta förtroendemannen Jå tillträde och vara verksam i den omjattningsom behövs för uppdraget.