prop · GD03146 · 1989-12-31 00:00:00 — Det bör dock enligt min mening inte betalas ut generella ersättningar eller bidrag per ha eller djur. Gmndema för ersättning kan, liksom behovet, variera från faU tiU faU. Det är inte möjligtatt avgöra exakt hur stor del av bevarandevärd areal som kan komma att berörasav den föreslagna reformen. Genom den anmälningsplikt som införs skapas detrådmm som de landskapsvårdande myndigheteraa kan behöva för att påverka utvecklingeni önskvärd riktning och få till stånd ett fortsatt bmkande av aktuellaarealer. Med det stöd och den anmälningsplikt jag föreslagit har samhälletskaffat sig ett bra instmment för att bevara de odlingslandskap som är avnationellt intresse. Dämtöver finns, som jagtidigare påpekat, möjligheten att med stöd av naturvårdslagen skapanaturreservat eller naturvårdsområden, om ett avtal om fortsatt bmkande integår att träffa med den berörda markägaren, och natur- eller kuUurmiljövärdenaär sådana att ett bevarande är önskvärt. 3.6.3Minskad användning av kemiska bekämpningsmedel Min bedömningrMålet är att eliminera hälso- och miljöriskema vid användningen av kemiskabekämpningsmedel. Ett annat mål inom ramen för arbetet att minska användningenav bekämpningsmedel inom jordbmket är att användningen av kemiska bekämpningsmedelytterligare skall halveras till strax efter mitten på nittiotalet.Lantbmksstyrelsen får i uppdrag att i samråd med ochkemikalieinspektionen definiera de problemområden där det är särskilt angelägetatt få till stånd en riskminskning och att utarbeta program för detta.Uppdraget skall redovisas . Ett medel i arbetet börvara en fortsatt skärpt behovsprövning och risk-nyttovärdering vid godkännandeav bekämpningsmedel. Utredningensförslagr Överensstämmer i huvudsak med min bedömning. RemissinstansernarFlertalet remissinstanser förordar en minskad användning enligt utredningensaltemativ Illa. Flera remissinstanser anför att minskad mängd bekämpningsmedelär ett grovt mått på uppnådd riskminskning och anför att kvantitativa mål kanleda till felaktiga prioriteringar av åtgärder. Målen måste formuleras påannat sätt och relateras till de risker och problem som är förknippade medanvändningen av bekämpningsmedel. Skälen för min bedömningrRegeringen beslutade om ett program för att minska hälso- ochmiljöriskema vid användning av bekämpningsmedel i jordbmket. Programmetomfattar åtgärder som innebär en övergång till användning av medel som medförmindre risker från hälso- och miljösynpunkt. Programmet omfattar även en vidgadkontroll av bekämpningsmedelsrester i livsmedel och särskilda åtgärder för attminska användningen av bekämpningsmedel såsom bättre behovsanpassning ochspridningsteknik. Den minskade användningen av ogräsmedel fömtses nås genomanvändning av lägre doser och s. k. lågdospreparat. Ettav målen i programmet är att nå en halvering av användningen av 8 1989/90. 1 saml Nr 146 mängdenverksam beståndsdel före utgången av . Utgångspunkt Prop.1989/90:146 skallvara medeltalet av förbrukningen, mätt i försåld mängd, åren 1981 Dengenomsnittliga försäljningen av bekämpningsmedel uppgick åren 1981 1985 till4500ton aktiv substans . En halverad användning innebär således 2 250tonper år. Genom en minskad användning i kombination med övergång till medel medmindre risker, där bl. a. äldre, från hälso- och miljösynpunkt ofullständigtdokumenterade medel förbjuds, nås en avsevärd reducering av riskerna. Demyndigheter som ansvarar för att programmet genomförs har bedömt att enhalverad användning är möjlig att nå vid utgången av trots att allaåtgärder som programmet omfattar då ännu inte har fått full effekt. Dehälso- och miljörisker som är kopplade till användningen av kemiskabekämpningsmedel är arbetsmiljörisker, risker för den yttre miljön och riskerför bekämpningsmedelsrester i livsmedel. När ett bekämpningsmedel används,finns det risk för att den som arbetar med medlet får det på sig genomhudkontakt eller i sig genom inandning. yttre miljön kan bekämpningsmedel orsaka skador genom att det hamnarutanför det avsedda spridningsområdet. Det kan ske genom vind-avdrift ochutlakning, men även genom avdunstning och ytavrinning. I naturmiljön kanmedlens effekter påverka faunan. De djur, som lever av ogräs eller av insektersom har en del av sin livscykel på ogräset, får mindre tillgång till föda, nären kemisk bekämpning sätts in. Därigenom har medlen indirekta effekter på ävenandra arter än dem man avser att. Effekter av bekämpningsmedel harpåvisats hos en lång rad organismer, som inte är avsedda att bekämpas, både ioch utanför åkern. Ogräsmedlen har således både direkt och indirekt allvarligaeffekter på faunan, och livsvillkoren för många djurarter försämras. Flertaletinsekts-medel och vissa svampmedel skadar dessutom olika insekter som kan habetydelse för att begränsa olika skadegörande angrepp. Föratt förbättra hanteringen av bekämpningsmedel har kraven på tillstånd ochutbildning för att använda bekämpningsmedel avsevärt skärpts. Huvuddelen av debekämpningsmedel som används yrkesmässigt inom jord- och skogsbruket samtträdgårdsnäringen omfattas numera av utbildningskrav. Människorkan utsättas för risker av bekämpningsmedel i den yttre miljön, bl.a. avförorenat dricksvatten. Bekämpningsmedel som driver med vinden kan ge upphovtill besvärssymptom och obehag av lukt hos dem som vistas i närheten. Under1980-talet har en rad olika bekämpningsmedel regelbundet påträffats vid deanalyser som gjorts i svenska vattendrag. har det ocksåframkommit uppgifter om att bekämpningsmedel förekommer i grundvatten.Orsakerna till att bekämpningsmedel återfinns i yt- och gmndvatten kan varaflera, t. ex. en bristfällig hantering, att det verksamma ämnet inte hinnerbrytas ned innan det når vattnet eller att användningsområdet förbekämpningsmedlet är olämpligt. Resterav bekämpningsmedel i livsmedel kan utgöra en hälsorisk. Livs medelsverket har därför fastställt övre gränser för bekämpningsmedelsres- 114 För att kontrollera om det förekommer rester av bekämp- Prop.1989/90:146 ningsmedel i frukter, bär, grönsaker och potatis gör livsmedelsverketstickprovsmässiga mtinkontroller av dessa livsmedel. harkontrollen utvidgats och omfattar numera även spannmål och dricksvatten. Somjag har redovisat görs stora ansträngningar för att begränsa riskerna medanvändning av bekämpningsmedel i jordbruket och trädgårdsnäringen. Vi harkommit en bit på väg mot ett jordbmk som kan klara sig med ett minimum avkemiska bekämpningsmedel. Det är emellertid angeläget att fortsätta arbetet medatt ytterligare minska hälso- och miljöriskerna med användning avbekämpningsmedel i jordbruket. Det är därför viktigt att arbetet fortsätter meden hög ambitionsnivå. Föratt få underiag till ytterligare åtgärder beslutade regeringen i september1988 att uppdra åt lantbmksstyrelsen, , kemikalieinspektionenoch arbetarskyddsstyrelsen att i samråd utreda och lämna förslag till åtgärderför att ytterligare minska riskerna med användning av bekämpningsmedel.Uppdraget har redovisats i rapporten kemisk bekämpning. Rapportenredovisar sex olika alternativ för att minska användningen av bekämpningsmedel i jordbmket. Alternativ la innebär en övergång till lågdosmedel för ogräsbekämpning i stråsäd och en reducering av ogräsbe kämpning i övrigt. Viss ogräsbekämpning förutsätts ske mekaniskt och svamp-och insektsbekämpning i stråsäd förbjuds. Utredningen anför att minskningen kan genomföras med hjälp av olika styrmedel som begräns ning av användningsområden för olika bekämpningsmedel, ökade miljö avgifter och rådgivning. Alternativ Ib innebär förutom begränsningarna i la att kemisk bekämpning mot ogräs i stråsäd upphör. Grön träda krävs för att bemästra de ogräsproblem som kan bli följden. Styrmedlen i detta alternativ blir desamma som i alternativ la. Dessutom krävs ett stöd till jordbruksföretagarna för att klara kostnaderna som orsakas av trades- kravet. Både alternativ I a och I b innebär en ytterligare halverad använd ning av bekämpningsmedel . Alternativ II ainnebär i princip förbud mot all kemisk bekämpning utom betning. Detta kan ske genom att omfattande arealer läggs i träda för att bemästra ogräsproble men och att skador till följd av svamp och insektsangrepp accepteras. Sockerbetsodling och odling av våroljeväxter bedöms upphöra till följd av allvarliga problem med ogräs och insekter. Alternativ II binnebär att även betning förbjuds. Därmed bedöms höstvete bli omöjligt att odla till följd av utsädesburna svampangrepp. Ett tredje alternativ som utredningen presenterar innebär bl. a. en hårdare behovsprövning och risk-nyttovärde ring i samband med godkännande av bekämpningsmedel. I utredningens Ill-a-alternativ förutsätts doserna i ogräsbekämpningen kunna reduceras till hälften i stråsäd vid växtodlingsföretag och kvartsdoser vid nötkrea tursföretag. I lll-b-alternativet används kvartsdoser i stråsädesodlingen vid alla företag genom att grönträda införs vid växtodlingsföretagen. nativet kräver att avgifterna på bekämpningsmedel höjs och att förbud mot användning av vissa typerav bekämpningsmedel införs. Utredningen bedömer att alternativ III bör kunna halvera bekämpningsmeddsanvänd- 115 ningeninom en tioårsperiod. Kostnaderna för jordbruket blir enligt utred- Prop.1989/90:146 ningen störst för alternativ II och lägstför alternativ III. Enligtmin åsikt kan samhället inte acceptera hälso- och miljörisker på grund av attdet förekommer rester av bekämpningsmedel i grundvatten och vattendrag, ilivsmedel och utanför det bekämpade området. Inte heller kan accepteras hälsoriskerpå grund av bekämpningsarbete. Den generella målsättningen att minimera hälso-och miljöriskerna vid be-käinpningsmeddsanvändning bör därför kompletteras medspecifika åtgärdsprogram för att få till stånd en riskminskning inom vissaspeciella problemområden. Det är således angeläget att identifiera de problemområdendär riskerna för hälsa och miljö är störst och att utarbeta program för attnedbringa riskerna till ett minimum. Lantbmksstyrelsen bör därför få i uppdragatt i samråd med och kemikalieinspektionen ta fram underiagför att bedöma de risker jag nämnt och att utarbeta de speciella program somkan behövas för att nå detta mål. Ettav målen för det fortsatta arbetet bör liksom vara att eliminera dehälso- och miljörisker som kan uppstå vid användning av bekämpningsmedel. Kravenhar, såsom jag tidigare angett, skärpts för att få ett nytt bekämpningsmedelgodkänt och även kraven på dokumentation av hälso- och miljöfarliga egenskaperhar blivit strängare. Det är också angeläget att äldre, dåligt dokumenterademedel gallras ut eller att dokumentationen dateras upp och kompletteras meddagens krav. Nya medel är regelmässigt mer selektiva och alltid betydligtbättre dokumenterade från hälso- och miljösynpunkt. En fortsatt skärjnbehovsprövning och risk-nyttovärdering vid godkännande av bekämpningsmedel ärsåledes enligt min mening av största vikt i det fortsatta arbetet. Det kan bl.a. innebära att godkännande för de farligaste medlen dras in eller attanvändningsområdet inskränks. Det kan också innebära ökade krav på utbildningoch kunskap hos den som skall använda medlet i fråga. Detär vidare i det fortsatta arbetet angeläget att målet görs konkret, klart och entydigt och att det är relaterat till de risker som är förknippade med användningen. Målet bör också vara mätbart. Man måste kunna veta i vilken utsträckning det nås. Mot den bakgmnden bör återigen ett kvanti tativt mål anges i form av minskad användning. Minskad användning är således enligt min bedömning även i fortsättningen ett av de viktigaste medlen för att minska hälso- och miljöriskerna med användning av be kämpningsmedel. Det pågående arbetet med att reducera användningen bör därför enligt min mening intensifieras. Jag återkommer i det följande med förslag som innebär att ytterligare medel anvisas för åtgärder på detta område. Den halverade användning som nås under innevarande femårspe riod (1986 1990) innebär emellertid inte att alla risker vid användningen elimineras. Därför bör enligt min mening användningen av aktiv substans ytterligare halveras till strax efter mitten . Jag bedömer attdet är en realistisk målsättning mot bakgmnd av de direkta åtgärder jag föreslår på området och den effekt som omställningen av livsmedelspoliti ken ger. vill jag betona att det är högt ställda krav och att det därför är viktigt att även i fortsättningen följa utvecklingen noga för att 116 kunna föreslå ytterligareåtgärder om det skulle bli nödvändigt. Den halvering av användningen som skalleftersträvas är ett konkret och tydligt sätt att uppskatta den minskade risksom blir följden av kontinuerligt hårdare krav på bekämpningsmedlen och på demsom använder dem. Även andra mått, som antal doser per hektar eller dosyta,dvs. hur stor areal man kan bekämpa med en viss mängd bekämpningsmedel, skallanvändas som ett komplement för att få en bredare bedömning av deneftersträvade riskminskningen. Min uppfattning är såledesatt minskad mängd aktiv substans väl speglar en minskad hälso- och miljörisk.Det är emellertid, som jag tidigare påpekat, även viktigt att denrisk-nyttovärdering och behovsprövning som görs vid godkännande av ettbekämpningsmedel skärps för att ytterligare skynda på arbetet medriskminimering på detta område. Så sker också inom ramen för nuvarande arbete. Min bedömningr Medhänsyn tiU bl.a. den pågående miljöavgiftsutredningen vidtas inte nu någonförändring av konstmktion eller storlek av miljöavgiften på bekämpningsmedel.Ytterligare medel anvisas för olika försöks-, utvecklings- ochrådgivningsinsatser på framför allt ogrässidan. Lantbmksstyrelsen bör få iuppdrag att i samråd med föreslå särskilda åtgärder tillskydd för och faunan i åkerns kantzoner. Utredningensförslagr Överensstämmer i huvudsak med min bedömning. RemissinstansernarFlertalet remissinstanser förordar en oförändrad avgift. Några framför attavgifteraa bör konstmeras så att de styr mot användning av mindre riskablamedel. Skälen för min bedömningrMiljöavgiften kan konstmeras på olika sätt. Ett altemativ är att ta ut enavgift per hektardos, dvs. en miljöavgift som är konstmerad på samma sätt somnuvarande prisregleringsavgift. En sådan avgift är till skillnad från nuvarandeavgift konkurrensneutral meUan olika typer av preparat. Ett annat altemativ äratt ta ut en avgift som styr över användningen av bekämpningsmedel till sådanasom är mindre riskabla från hälso- och miljöskyddssynpunkt. Avgiften sätts idetta fall högre för de mer riskabla preparaten. Nuvarandemiljöavgift, som tas ut per kg verksam beståndsdel i medlet, är relaterad tillriskema så till vida att avgiften är högre för en större dos än för en mindre.Avgiftens storlek är således inte relaterad till ett preparatsfarliga egenskaper. Denreform av livsmedelspolitiken och det ekonomiska stödet till jordbmket som jagföreslår kommer enligt min bedömning att verka i riktning mot en begränsadanvändning av bekämpningsmedel. Detta följer av att mindre areal kommer attbmkas men också beroende på att incitamentet till att använda stora mängderbekämpningsmedel kommer att minska. Det är enligt min meningangeläget att mot bakgmnd av en avreglerad Prop. 1989/90:146 livsmedelssektorse över behovet av att förändra nuvarande miljöavgifter inom jordbmksområdet.Regeringen har därför tiU miljöavgiftsutredningen (ME 1988:03) i febmari i åröverlämnat rapporten (Ds 1989:63) En ny livsmeddspolitik för överväganden i dendel den avser avgifter på handelsgödsel och bekämpningsmedel. Jag har frånutredningen erfarit att den bl.a. avser att behandla frågan om konstmktionen avmiljöavgifter på bekämpningsmedel och handelsgödsel i sitt slutbetänkande somredovisas senast den . I avvaktan på utredningens förslag och behandlingenav dessa bör enligt min mening en förändring av miljöavgiftens storlek ochkonstmktion anstå. Inomramen för pågående arbete med att minska användningen av bekämpningsmedelbedrivs olika försöks- och utvecklingsprojekt inom områdena ogräs-, växtskydds-och spridningsteknik. Vidare bedrivs prognos- och vamingsverksamhet inomväxtskyddsområdet och genom lantbmksnämndema ges rådgivning om reduceradanvändning av ogräsmedel. Vidare har medel avsatts för funktionstester avlantbmksspmtor och rådgivning om spridningsteknik. Fördet fortsatta arbetet krävs ytterligare betydande insatser på dessa områden,dock främst inom ogräsbekämpningsområdet. Även insatser för att klargörabekämpningsmedlens effekter på den yttre miljön är angelägna liksom insatsernär det gäller möjligheteraa att spåra olika främmande substanser i såvälmiljön som livsmedel och foder till djur. Försöks- och utvecklingsprojekt inomflora- och faunavårdsområdena är ytterligare ett angeläget ändamål för vilketresurser bör anvisas. delar utvecklingsarbetet avser utveckling av gmndläggande kunskap böransvaret vila direkt på berörda forskningsinstitutioner ochforsknings-finansierande organ att göra nödvändiga omprioriteringar. Vissaförstärkningar i det nu pågående programmet bedömer jag dock som nödvändiga.Sammanlagt bör enligt min mening ytterligare 15 milj. kr. Jag återkommer till anslagen för /91 i det följande. Ettflertal lagar och förordningar reglerar eller berör hantering och användning avkemiska bekämp>ningsmedel. Det är viktigt att lantbmkarna görs uppmärksammapå och får information om de regler som gäller på området. Information bör iförsta hand tillhandahållas av näringen själv, kommunema och lantbmksnämndema. Regionaltoch lokalt kan det finnas behov av att begränsa användningen avbekämpningsmedel för att skydda särskilt värdefulla växtlokaler, känsligavattenområden m.m. På regional nivå kan enligt 15§ förordningen(1985:836) om bekämpningsmedel meddela föreskrifter i det enskilda fallet omkrav på tillstånd att sprida bekämpningsmedel inom visst område. Det är viktigtatt denna regionala möjlighet finns som det är viktigt att betona attnationella regler i huvudsak bör gäUa för användning av kemiskabekämpningsmedel. bör genom vidgade allmänna råd ange hur 15 §kan tillämpas för att begränsa användningen av bekämpningsmedel inom känsligaområden såsom dikesrenar. Somjag tidigare berört utgör åkerholmar, vägkanter och dikesrenar 118 värdefullaoch artrika områden i åkramas närhet. För att skydda dessa Prop.1989/90:146 områden ytterligare bör se över möjlighetema attskärpa bestämmelseraa om skyddsavstånd m.m., så att bekämpningsmedel intesprids utanför åkrama. Ogräsbekämpningmedför att på åkem påverkas. Indirekt påverkas faunan av den förändradefloran. En mer allsidig flora även i åkems kantzoner är önskvärd. Det är intesjälvklart att de önskade miljöeraa kan erhållas enbart genom att utesluta kemiskbekämpning på vissa delar av åkermarken, t.ex. i kantzonema. Särskildaskötselåtgärder kan också behövas. Jag avser att föreslå regeringen attlantbmksstyrelsen i samråd med kemikalieinspektionen och ges iuppdrag att utreda hur olika åtgärder skall utformas och vilken omfattningsådana områden eller kantzoner bör ha, hur de bör lokaliseras m. m. Uppdragetskall redovisas . Ettfriskt utsäde av sorter som är lämpliga att odla i landet är gmndläggande föratt nå framgång i arbetet med att minimera bekämpningsmedelsanvändningen. Deflesta utsäden för jordbmksändamål måste statsplomberas för att få säljas.Statsplomberingen innebär därför bl.a. en kvalitets-kontroU av utsädet. har tiU uppgift bl. a. att pröva vilka sorter som skall godkännasför statsplombering. Enligt den praxis som tillämpas vid växtsortnämndeningår även en prövning av växtsortens resistensegenskaper mot växtsjukdomaroch skadedjur, när nämnden tar ställning till vilka växtsorter som skall fåstatsplomberas. Ävenaltemativ odling bidrar tiU att minska användningen av bekämpningsmedel.Altemativ odling medför positiva effekter för miljön men kan också tjäna somexempel på odlingssystem som i högre utsträckning än den konventioneUa odlingenär i samklang med naturen. Odlingsformen bidrar också till att utveckla ickekemiska bekämpningsmetoder. Regeringen har vid lantbmksstyrelsen inrättat ettråd för altemativ odling. I rådet är bl. a. representanter för olika altemativodlarorganisationer,LRF, , och handelnföreträdda. Syftet med rådet är att skapa ett mer permanent fomm förorganisationer som sysslar med altemativ odling, där dessa ges möjlighet attkontinuerligt redovisa sina erfarenheter och framföra sina synpunkter ochförslag. På detta sätt bör den altemativa odlingen i kunna främjas ochutvecklas. Stödtill altemativ odling ges även med rådgivning genom lantbmksnämndemas försorg.För detta ändamål har 6 milj. kr. anslagits för /91. Medlen fåräven användas till informations- och utvecklingsinsatser för att främjaavsättningen av altemati vodlade produkter. Vidare har avsatts 1 milj. kr. tilltreårigt stöd för uppbyggnad av kontrollverksamhet för altemativt odladejordbmksprodukter. Förolika forsknings- och försöksprojekt på altemativodlingens område har 16,3milj. Medlen disponeras av skogs- och jordbmkets forskningsråd(). En speciell professur i altemativ odling har också inrättats vid SJFRmed placering vid lantbmksuniversitetet. Föratt ytterligare stimulera en övergång till altemativ odling har rege ringen beslutat om ett speciellt ekonomiskt stöd för omlägg- 119 ning tiU altemativ odling.Stöd utgår för de arealer som läggs omtill altemativ odling. Detta stöd har mottagits positivt av odlama. Under år1988 beräknas den alteraativt odlade arealen ha uppgått till ca 10000 ha.Anslutning av nya arealer till följd av omläggningsstödet uppgår för närvarandetill ca 30 000 ha. Min bedömning:Konsumenteraas val skall styra produktionen. Konsumenteraa skall ges möjlighetatt kunna göra ett välgmndat val mellan livsmedel av olika slag.Prisutvecklingen på livsmedel skall vara rimlig i förhållande tillprisutvecklingen på övriga varor och tjänster. Livsmedlen skall vara fullgodafrån kost- och näringssynpunkt som den förda politiken bör bidra tiUen väl sammansatt kost och därmed till en bättre folkhälsa. LAGrsbedömningr Överensstämmer med min. Remissinstansernar Knappttjugo remissinstanser har uttalat sig om konsumentfrågorna. Flertalet avremissinstansema framhåller att LAG:s förslag totalt sett kommer att fåpositiva konsekvenser för konsumentema och tillstyrker därför förslagen. Flerainstanser anser dock att konsument-frågoraa inte är tillräckligt beaktade. Arbetsgmppen har, menardessa instanser, alltför snävt begränsat sig till primärledet i stäUet för attäven utreda industri- och handelsleden och därmed hela livsmedelskedjan. LAG:sförslag, framhåller t.ex. konsumentdelegationen, rör egentligen t)arajordbmkspolitiken, vilket är en otillfredsställande begränsning frånkonsumenthåll. I fråga om själva målformuleringen anser bl.a. ,konsumentdelegationen, SPK, och KF att konsumentmålet bordevara det överordnade målet inom livsmedelspolitiken. ,och folkhälsogmppen tycker att ett sjähständigt folkhälsomålborde införas i politiken. I samband med hälsomåletefterlyser instansema också en analys av vilka effekter arbetsgmppens förslagfår på prisrelationema mellan olika livsmedel och därigenom påkonsumtionsvanoma. menar att en särskild utredning börtillsättas för att belysa detta. Ett stort antal instanserbetonar också vikten av att reformens effekter på priser, konkurrens ochmarknadsstmktur noga bevakas. Detta för att vinstema av reformen verkligenskall komma konsumentema till godo och inte stanna i något mellanled på gmnd avbristande konkurrens. I samband medkonsumentaspektema och främst kravet på mångfald och ett varierat utbud avolika livsmedel tar några remissinstanser också upp fömtsättningama försmåskalig produktion. Enligt så förbättrasförmodligen fömtsättningama för en småskalig produktion vid en intemavreglering precis som LAG anser. Flera instanser anser att LAG: s bedömningarär för optimistiska i dessa frågor. Skälenför min bedömning: Maten har för alla konsumenter en ur flera Prop. 1989/90:146aspekter mycket stor betydelse.