prop · GD0389 · 1989-12-31 00:00:00 — Om täckningsköpetinte har gjorts med "tillräcklig" omsorg, får prisskillnaden enligtmotiveringen beräknas enligt bestämmelsen i paragrafens andra mening, sominnebär all om något täckningsköp inte har gjorts och gängse pris för en sådanvara som köpet avser vid liden för hävningen överstiger prisei enligt köpet,skadeståndet omfattar Att iden angivna situationen det faktiska täcknings- Prop. köpet inte skall läggastill grund för beräkningen av prisskillnaden framgår Lagrådet inte av lagtexten.Visserligen kan det sägas att det dock framgår av 42 § 38 § som föreskriver att denskadelidande parlen skall vidta skäliga åtgärder för alt begränsa sinskada. Motsättningen mellan 33 § och 68 § i köplagsförslagelkan emellertid föranleda missförstånd. därföratt paragrafen ges följande lydelse. "Harköpet hävts och köparen gjort ett täckningsköp lill högre pris, omfattarskadeståndet ersättning för prisskillnaden mellan de båda köpen, omtäckningsköpet gjorts med omsorg och inom skälig tid efter det att köpet hävdes.I annat fall omfattar, om gängse pris för en sådan vara som köpet avser vidtiden för hävningen överstiger priset enligt köpet, skadeståndet dennaprisskillnad." Vidtillämpningen av bestämmelsen fär beaktas att kravet på omsorg kan ställaslägre på en konsument än vad som gäller i fråga om andra köpare vidtillämpningen av allmänna köplagen. Vill man markera detta kan framför ordet"omsorg" tilläggas bestämningen "tillräcklig". Medhänvisning till vad som anförts vid 9 § förordar lagrådet atl uttrycket"på något förhållande på säljarens sida" ändras till "påsäljaren eller något förhållande på dennes sida" (se 51 §köplagsförslagel). Uttrycket"betala priset" är från språkliga synpunkter mindre tilltalande.Lagrådet förordar att man hellre använder orden "betala köpesumman"(jfr prop. 1988/89:76 s. 233). Enligtförsta stycket i förevarande paragraf fär köparen häva köpet eller krävaomleverans "endast" om han kan lämna tillbaka varan väsentligenoförändrad och oförminskad. Härifrän görs dock vissa undantag i andra stycketsom anger att rätten att häva köpet eller kräva omleverans dock inte gårförlorad i vissa uppräknade fall, bl.a. enligt punkten 3 om varan har använtsav köparen för förutsatt bruk innan han märkte eller borde ha märkt del fel pågrund av vilket han vill häva köpet eller kräva omleverans. Enligtspecialmoliveringen till paragrafen bör köparen i vissa fall kunna ha rätt atlhäva köpel eller kräva omleverans, trots att han använt varan efter del atl hanupptäckt etl fel och detta lett till all han inte kan återlämna varanväsentligen oförändrad och oförminskad. Så bör kunna ske dels om hanvisserligen har märkt felet men varken insett eller bort inse all delta var avså väsentlig betydelse all han kunde häva köpel eller kräva omleverans, dels omhan efter att ha upptäckt ell fel som han begärt att säljaren skall avhjälpaeller som säljaren själv erbjudit sig att avhjälpa fortsätter atlanvända varan i förlitan på att säljaren skall låta avhjälpa felet men någotsådant avhjälpande inte kommer till stånd. Dessa båda undanlag fränkravet pä att köparen skall kunna lämna tillbaka varan i väsentligen oförändratoch oförminskat skick framstår som högst rimliga men antyds inte ens ilagtexten. Genom sin utformning synes denna snarare utesluta en sådantillämpning, eftersom uppräkningen av undantag från huvudregeln framstår somuttömmande. De båda exemplen härrör från utredningsförslaget som emellertidhade en något annorlunda utformad lagtext. Lagrådet förordar att med återgång ihuvudsak till utredningsförslaget andra stycket i paragrafen ges följandelydelse: "Rätten att hävaköpel eller kräva omleverans går dock inte förlorad, om 1989/90:89 Lagrådet 3. varan har använts avköparen för förutsatt bruk innan han insåg eller borde ha insett att delförelåg ett fel som ger honom rätt atl häva köpet eller kräva omleverans." Dettamedför att bestämmelsens lydelse kommer all awika från lydelsen av motsvarandebestämmelse i allmänna köplagen. Pä denna punkt synes dock en skillnad varamotiverad från konsumentskyddssynpunkt. De återgivna exemplen finns inte hellermed i motiveringen till köplagsförslagel. Enligtförevarande paragraf får vissa meddelanden åberopas även om de försenas,förvanskas eller inte kommer fram, under förutsättning att de avsänts på etländamålsenligt sätt. Detta gäller enligt andra meningen i paragrafen bl. a. ettsådant meddelande om krav pä betalning som säljaren skall lämna köparen enligt39 eller 40 §. När det angår säljarens krav på betalning torde emellertid enföreskrift om att ett meddelande går pä mottagarens risk vara av betydelse förbetalning som säljaren kan meddela köparen enligt 40 §. Lagrådet förordardärför att andra meningen i förevarande paragraf ges följande lydelse: "Detsamma gäller ettsådant meddelande med föreläggande av tilläggstid som säljaren kan lämnaköparen enligt 40 §." Förslagettill lag om ändring i konsumenttjänstlagen (1985:716) Detremitterade förslaget innebär att skadeståndsbestämmelserna i 31 § ändras så attnäringsidkare även vid konsumenttjänster fär ett s. k. kontrollansvar saml att21 och 29 §§ ändras i förtydligande syfte och för atl uppnå överensstämmelsemed motsvarande bestämmelser i den nya konsumenlköplagen. Vissa ändringar ikonsumenttjänstlagen har även föreslagits i lagrådsremissen den 26 oktober 1989om konsumentskyddet vid förvärv av småhus m.m. Konsumenlljänsllagenkommer emellertid trots de nu angivna ändringsförslaget att i vissa hänseendenawika frän den nya konsumenlköplagen pä etl sätt som framstår som omotiverat. Enligt17§ andra stycket konsumenttjänstlagen fär reklamation alllid ske inom tio ärefter det atl uppdraget avslutades, om näringsidkaren "handlat i strid mottro och heder". I 24 § förslaget till konsumentköplag anges förmotsvarande fall att säljaren "handlat grovt vårdslöst eller i strid mottro och heder" (se även 33 § köplagsförslagel). Med hänvisning härtillförordar lagrådet att 17 § andra stycket ges följande lydelse: "Harnäringsidkaren handlat grovt vårdslöst eller i strid mot tro och heder, fårreklamation alltid ske inom tio är efter det att uppdraget avslutades". Här kan vidare nämnasföljande avvikelser som bör uppmärksammas i lämpligt sammanhang. I 20 §konsumenlljänsllagen används uttrycket "genast" i fråga omnäringsidkarens rätt atl avhjälpa ett fel men 27 § förslaget tillkonsumentköplag har uttrycket "utan uppskov". Även i övrigt awiker 20§ konsumenttjänstlagen från 27 § förslaget lill konsumentköplag. Enligt 28 §konsumenttjänstlagen fär konsumenten kräva alt näringsidkaren utför tjänsten,om det inte medför olägenheter eller kostnader för näringsidkaren som äroskäligt stora i förhållande till konsumentens intresse av att avtaletfullföljs medan 12 § förslaget till konsumentköplag har en något utförligarereglering i fråga om köparens rätt att kräva att säljaren fullgör köpel (seäven 23 § köplagsförslagel). Skadeståndsbestämmelserna i 31 §konsumenttjänstlagen (som föreslås ändrade i remissen) är dispositiva när detgäller förlust i näringsverksamhet medan så inte är fallet i förslaget tillkonsumentköplag. Det köprättsliga skadeståndsansvaret begränsas dock i vissmän genom kravet i 31 § förslaget till konsumentköplag på att den skadadeegendomen skall vara avsedd huvudsakligen för enskilt ändamål. Bestämmelserna i33 § konsumenttjänstlagen om skadeståndsskyldighel för tredje man i vissa fallhar inte någon motsvarighet till de begränsningar i skadeständsskyldighetensom anges i 46 § förslaget till konsumentköplag. Konsumenttjänstlagenawiker även i ett annal avseende från förslaget till konsumentköplag. Enligt 42§ nämnda förslag skall den skadelidande vidta skäliga åtgärder för alt begränsasin skada. Om han försummar det, fär han själv bära en motsvarande del avförlusten (se även 70 § första stycket köplagsförslagel). Någon motsvarighetfinns inte i konsumenttjänstlagen. Även om 42 § förslaget till konsumentköplagger uttryck åt en generellt giltig princip framstår det som otillfredsställandeatl en bestämmelse saknas i konsumenttjänstlagen. Prop.1989/90:89 Lagrådet 31 §konsumenttjänstlagen Förslagettill ändring av förevarande paragraf innebär att även vid konsumenttjänstersäljarens skadeståndsansvar vid dröjsmäl och fel pä varan utformas enligtprincipen om s.k. konlrollansvar. Lagrådet har i anslutning tillskadeståndsbestämmelserna i 30 § förslaget till konsument- köplag ansett alt detbehövs en bestämmelse om skadeståndsansvar på Prop. 1989/90:89 grund avgaranti. Motsvarande synpunkter gör sig gällande även Lagrådet beträffandekonsumenttjänster. Lagrådet förordar därför att till del Kommissionslagenföreslagna nya tredje stycket fogas en ny andra mening av följande lydelse: "Näringsidkarenär alltid skyldig att ersätta skadan, om resultatet av tjänsten awiker från vadhan särskilt har utfäst." Förslaget till lag om ändring i lagen (1914:45) omkommission, handelsagentur och handelsresande Förslagetlämnas utan erinran. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , S. ,, , , R. , , , , ,, , , , , Proposition om ny konsumentköplag 1 Anmälan avlagrådsyttrande Föredragandenanmäler lagrådels yttrande (beslut om lagrådsremiss fattat vidregeringssammanträde ) över förslag tkl 1. konsumentköplag, 2. lag om ändring ikonsumenttjänstlagen (1985:716), 3. lag om ändring i lagen(1914:45) om kommission, handelsagenlur och handelsresande. Föredragandenredogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådethar i allt väsentligt godtagit den föreslagna lagstiftningen. Pä några punkterhar lagrådet dock fört fram synpunkter och förslag till ändringar av lagtexten.Jag kan med några få undantag godta vad lagrådet har framfört. I det följandeuppehåller jag mig endast vid de delar av lagrådets yttrande där jag har enannan uppfattning än lagrådet eller där lagrådets uttalanden föranledersärskilda kommentarer från min sida. Lagrådethar i sitt yttrande gjort vissa allmänna uttalanden om förhållandet mellan detnu remitterade förslaget till ny konsumentköplag och det förslag till ny allmänköplag som har förelagts genom prop. 1988/89:76. Som jag harredogjort för i avsnitt 2.1.2 i del remitterade förslaget är det naturligt attta den allmänna köplagens beslämmelser som utgångspunkt vid utformningen av enny konsumentköplag. Men det är viktigt alt slå fast att de båda förslageninnefattar två i princip helt fristående regelkomplex som tjänar skilda syften.Partsförhällandet konsument - näringsidkare präglas av att konsumenten i fleraavseenden har en underlägsen position vilket ställer särskilda krav pä utformningen av lagen.Därför är det enligt min mening nödvändigt att Prop. 1989/90:89 man vid enrevision av konsumenlköprätten överväger lösningar som inte Slutprotokollhar nägon motsvarighet i den föreslagna nya allmänna köplagen men som kanstödja konsumenternas ställning i köpsituationer. Ävenom sålunda köplagen bildar utgångspunkt för konsumenlköplagen mäste den närmareutformningen av de enskilda bestämmelserna i konsumenlköplagen ytterst ske medbeaktande av de särskilda ändamål som den lagen avser att tillgodose. Del ärdärför följdenligt att konsu-mentköplagsförslaget i skilda avseenden awikerfrån köplagsförslagel. Givetvis är det av värde att kunna göra jämförelsermellan de båda regelsystemen. För att underlätta en sådan jämförelse - liksomen jämförelse med reglerna i konsumenttjänstlagen - har inom justitiedepartementetupprättats en uppställning. Uppställningen, som varit tillgänglig vidlagrådsföredragningen, bör fogas som bilaga till protokollet i detta ärende. Lagrådettar i sitt yttrande ocksä upp frågan om en analog tillämpning av allmännaköprättsliga regler på konsumentköp. Den föreslagna nya konsumenlköplagenreglerar alla vanligen förekommande situationer på konsumentköpsområdet. Däremotlar den inte upp frågor som mera sällan kan tänkas bli aktuella vidkonsumentköp. Genom denna begränsning har lagen blivit lättare att överblickaoch förstå. Även konsumentköpsutredningen och remissinstanserna ansåg attlagen borde utformas på det saltet. Ocksä konsumenttjänstlagen har byggts upputifrån ett liknande synsätt (jfr prop. 1984/85:110 s. 25). Med denna teknikkan del naturligtvis någon gäng i samband med konsumentköp tänkas uppstå ensituation som är reglerad i den allmänna köplagen men inte i konsumenlköplagen.Jag har för några sådana situationer där det fallit sig naturligt tagit uppfrågan om man i så fall kan tänka sig en analog tillämpning av allmännaköprältsliga principer. Däremot kan det enligt min mening inte gärna komma ifräga att i förevarande sammanhang mera systematiskt analysera vilka allmännaköprältsliga principer som kan bli aktuella för en analog tillämpning och vilkanyanseringar av dessa principer som med hänsyn till konsumentköpens speciellakaraktär kan vara erforderliga. Det måste i stället överlämnas åträttstillämpningen att avgöra i vilken utsträckning som en analog tillämpningav allmänna köprättsliga principer kan komma i fräga. Närdet gäller lagrådets förslag till ändringar i lagtexten vill jag först ta upp 1§. Lagrådet har inte haft någon invändning mot det sakliga innehållet iparagrafen men har förordat en språklig justering. Den valda lydelsen i detremitterade förslaget knyter emellertid nära an till motsvarande bestämmelse ikonsumenttjänstlagen. Jag är därför inte beredd att förorda den ändring somlagrådet har föreslagit. Beträffande16 § andra stycket 2 har lagrådet invänt mot förutsättningen att köparen skallha haft rimlig anledning att förlita sig på säljarens sakkunskap och bedömningför alt säljaren skall bli ansvarig för att en vara är ägnad för etl sådantsärskilt ändamål, för vilket köparen avsägatt varan skulle användas. Lagrådet, som har ansett att rekvisitet innebär enobefogad begränsning av konsumentskyddet, har föreslagit att rekvisitet utgär. Typisktsett bör naturligtvis en konsument som har uppdragit ät en säljare att blandolika alternativ välja ut en vara som är lämpad för ett speciellt ändamål kunnalita pä den säljarens sakkunskap och bedömning, såvida det inte lill följd av elluttryckligt förbehåll eller av någon Hknande omständighet framgår alt säljareninte är beredd alt påta sig ett sådant ansvar. Förhållandena kan dock varierastarkt, beroende på vilken försäljningsform det är fråga om. Den som har behovav en viss vara kan ofta välja antingen att köpa den i en fackbutik med godsortering inom sitt specialområde och med en oftast sakkunnig personal elleratt vända sig lill en stormarknad eller annat inköpsslälle med en liknandeförsäljningsform med låg servicenivå. Mellan dessa ytterligheter finns oftaandra alternativ med varierande servicenivå att tillgå. Jag har därför ispecialmoliveringen till 16 § andra stycket i del remitterade förslaget pekatpå atl konsumenten när det gäller bl. a. stormarknader inte har anledning attförvänta sig samma fackkunskap hos personalen som i en specialbutik och att handärför av det skälet själv får ta ett större ansvar för atl varan har deegenskaper som krävs för att den skall motsvara hans särskilda behov. Dettatorde också i regel slä klart för den konsument som vänder sig till exempelvisen stormarknad. Som lagrådet har varit inne på kan det också finnas fall då enliten detaljist skulle kunna skyddas mot alltför långtgående krav genom attdet nu omdiskuterade rekvisitet behålls. Med hänsyn till vad jag nu har anförtanser jag, till skillnad frän lagrådet, att det ifrågavarande rekvisitet skallbehållas i lagtexten. Enligt min mening åstadkommer man härigenom en rimligavvägning mellan konsumentskyddsintresset och intresset av att näringsidkareinte drabbas av orimliga krav. Lagrådethar beträffande 20 § förordat att frågan om det föreligger fel i den säldavaran skall bedömas med utgångspunkt i förhållandena då riskenför varan går över pä köparen. Enligt det remitterade förslaget skall denfrågan i stället avgöras med hänsyn till varans beskaffenhet när den avlämnas. Lagrådetsförslag är enligt min mening behäftat med den bristen att det bygger på atl detfinns en enhetlig tidpunkt för riskens övergång. Sä är emellertid inte falletenligt det remitterade (och i den delen av lagrådet godtagna) förslaget. Närköparen vid hämlningsköp har kommit i dröjsmål med alt avhämta varan finns detinte nägon enhetlig tidpunkt för riskens övergång. (Motsvarande gäller då köparenhar underlåtit atl ta emot varan.) I vissa avseenden övergår dä riskenför varan på köparen redan vid dröjsmålels början men i andra avseenden förstnär varan faktiskt avlämnas till köparen (jfr 8 § andra stycket). Jag har dockförståelse för lagrådets synpunkt atl man vid felbedömningen bör särbehandlavaror som försämras pä grund av sin egen beskaffenhet när köparen är i dröjsmälmed att avhämta eller ta emot varan. Det kan ske genom ett tillägg i 20 § förstastycket som klargör atl säljarens felansvar inte omfattar en sådan försämring.Den lösningen medför ocksä att 8 § andra stycket andra meningen bör utgå.Härigenom uppnås den ytterligare fördelen att man fär en enhetlig lidpunkt förriskens övergäng. Lagrådet har - i syfte attåstadkomma en ökad klarhet - föreslagit omformuleringar i 22 och 28 §§. Enligtmin mening har emellertid omformuleringarna skapat en viss tveksamhet ominnebörden av bestämmelserna. Lagrådets formuleringar ger t. ex. intryck av attsäljaren alllid skall ha möjlighet att avhjälpa felet eller företa omleverans.Så är emellertid inte fallet. I vissa fall kommer avhjälpande och omleveransöver huvud taget inte i fräga (jfr 27 §). Vidare har lagrådetutformat regeln i 28 § andra stycket om rätten till ersättning för kostnadenall avhjälpa fel på etl sådant sätt atl rätten all erhålla även prisavdrag pågrund av samma fel faller bort. Som framgär av den remitterade lydelsen av 28 §(närmast ordet "vidare" i inledningen till andra stycket) har deltainte varit avsikten med del remitterade förslaget. Jag är därför inte bereddatt godta lagrådets förslag till omformulering av 22 och 28 §§. Medanledning av vad lagrådet har anfört om en mera allmän översyn av reglerna ikonsumenttjänstlagen vill jag nämna att jag även av andra skäl avser att tainitiativ till en utvärdering av den lagen. Utövervad jag nu har tagit upp bör nägra redaktionella jämkningar göras i förslagettill konsumentköplag ( se 2, 19, 25, 26, 31, 34 och 40 §§). Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslärriksdagen att anta de av lagrådet granskade förslagen till 2. lag om ändring ikonsumenttjänstlagen (1985:716) 3. lag om ändring i lagen(1914:45) om kommission, handelsagenlur och handelsresande, med vidtagnaändringar. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå all anta de förslag som föredraganden har lagtfram. BilagaFörteckning över paragrafer i förslaget lill konsumentköplag, förslaget lillköplag och konsumenttjänstlagen som behandlar liknande frågor. Förslagettill Förslaget till Konsument- konsumentköplagköplag tjänstlagen I § 1 § 1§ 2§ 2§ 2§ 3 § 3 § 3 § 4 § 6 § 5 § 9§ 24 § 6 § 6 § (12 §) 7§ 11 § 8 § 12-15 § 39 § 9 § 22 § 24 § 10 § 22 § 25 § II § 10 § 27§ 12§ 23 § 28 § 13§ 25 § 29 § 14§ 27 § 31 § 15§ 29 § 26 § 16§ 17 § 9 § 18§ - 9 § 19§ 18 § 10 § 20§ 21 § 12 §, 13 § 21§ 21 § 14 § 22§ 30 § 16 § 23§ 32 § 17 § 24§ 33 § 17 § 25§ 42 § 19 § 26§ 34 § 20 § 27§ 36 § 20 § 28§ 37 § 21 § 29§ 39 § 21 § 30§ 40 § 31 § 31§ - 31 § 32§ 67 § 31 § 33§ 68, 69 §§ - 34§ 70 § 34 § 35§ 45 § 36 § 36§ 49 § 41 § Förslaget till Förslaget till 37 § 52 § 38 § 51 § 39 § 51 § 40 § 54 § 41 § 57 § 42 §, 43 §, 48 42 § 70 § 43 § 64 § 23 §, 30 § 44 § 65 § 45 § 66 § 47 § 82 § 17 §, 26 §, 46 Prop.1989/90:89 Bilaga Propositionenshuvudsakliga innehåll........................ 3 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde 21 1 Inledning......................................................... .. 21 2 Allmän motivering.............................................. .. 22 2.1 Allmännautgångspunkter ........................... .. 22 2.1.1 Förhållandet lill allmännaköprättsliga regler .. 22 2.1.2 Riktlinjer för en ny konsumentköplagstiftning 23 2.1.3 Tvingande eller dispositivaregler? 2.1.4 Särskilda regler omsakrättsligt skydd vid konsumentköp? 2.1.5 Dispositionen av den följandeframställningen 27 2.2 Lagenstillämpningsområde ......................... .. 28 2.2.1 Köpeobjektet ..................................... .. 28 2.2.2 Förmedlarens ansvar .......................... .. 30 2.3 Avhjälpande och omleverans ........................ .. 31 2.4 Hävning .................................................. .. 34 2.4.1 Huvudregeln ..................................... .. 34 2.4.2 Tilläggslid ochleveransuppmaning............ .. 36 2.5 Skadestånd ............................................. .. 37 2.5.1 Allmänt omskadeståndsansvaret .......... .. 37 2.5.2 Skadeståndsskyldighetensomfattning ..... .. 40 2.5.3 Produktansvar .................................... 44 2.6 .............................................. .. 46 2.6.1 Möjligheten att avbeställa...................... .. 46 2.6.2 Ersättning vid avbeställningoch hävning på grund av betalningsdröjsmål ......................................................... 49 2.7 Anspråk mot näringsidkare itidigare led ......... 52 2.8 Följdändringar i annanlagstiftning................... .. 55 2.8.1 Konsumenttjänstlagen(1985:716) ......... .. 55 2.8.2 Lagen (1914:45) om kommission,handelsagenlur och handelsresande 56 2.9 Ikraftträdande- ochövergångsbestämmelser ... .. 58 2.10 Kostnader och resursbehov ........................ .. 58 3 Upprättade lagförslag......................................... .. 59 4 Specialmotivering ........................................... .. 59 4.1 Förslaget till konsumentköplag....................... .. 59 4.2 Förslaget till ändring ikonsumenttjänstlagen (1985: 716) .. 170 4.3 Förslaget till ändring i lagen(1914:45) om kommission, handelsagentur och handelsresande ........................................ . 172 5 Hemställan .................................................... . 175 6 Beslut............................................................. . 175 Utdrag ur lagrådetsprotokoll . Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde 186 Bilagor,se separat bilagedel Tryckeri, 1990 192 Regeringens proposition 1989/90:89 1 1989/90. 1 saml Nr 89. Sammanfattningav konsumentköpsutredningens betänkande Prop. 1989/90:89 (1984:25) Ny konsumentköplag Bilaga 1 Särskildalagregler om förhållandet mellan näringsidkare och konsumenter vid köp avvaror finns f. n. i konsumenlköplagen (1973:877), vilken trädde i krafl den 1januari 1974.1 detta betänkande läggs fram förslag till en ny konsumentköplag.Förslaget ansluter i stora delar till del förslag till ny allmän köplag som f.n. utarbetas inom en nordisk arbetsgrupp pä grundval av bl. a.köplagsutredningens betänkande (SOU 1976:66) Köplag. Hänsyn har också tagitstiW innehållet i det förslag till konsumenlljänstlag som remitterades tilllagrådet . En redogörelse för utredningsarbetets uppläggninglämnas i avsnitt 1.2. Dengällande konsumenlköplagen behandlar ett antal frågor som är av centralbetydelse från konsumentskyddssynpunkt men innehåller inte någon fullständigreglering rörande konsumentköp. Vid sidan av konsumenlköplagen är också denallmänna köplagen tillämplig på konsumentköp. Bestämmelserna i denna lag ärdispositiva, dvs. de tillämpas bara om inte parterna har kommit överens omnågot annat. Reglerna i konsumenlköplagen däremot är tvingande tillkonsumenternas förmän. Detta innebär att avtalsvillkor som begränsar debefogenheter lagen ger konsumenten är ogiltiga. Lagen garanterar härigenomkonsumenterna ett minimiskydd. Nuvarandesystem med två delvis parallella lagar som gäller förhållandet mellan säljareoch köpare vid konsumentköp har kritiserats som svårt att förstå ochöverblicka. Vi föreslär att lagreglerna om konsumentköp samlas i en frbtåendekomsumentköplag och atl den allmänna köplagen inte skall gälla sådana köp.