prop · GD036 · 1989-12-31 00:00:00 — organisation är en nyhet iförhållande till gällande rätt. 1989/90:6 innebärsåledes att ett skyddsombud får föra sådan information vidare utan hinder avden i första stycket upptagna tystnadsplikten. Uppgifter om enskilds personligaförhållanden bör dock i normalfallet föras vidare endast med den enskildessamtycke. Vidarehar vissa redaktionella ändringar vidtagits. Bestämmelsen som mer utförligt harbehandlats i avsnitt 3.2 och 3.3. har utformats efter mönster från motsvarandetystnadspliktsbestämmelser i medbestämmandelagen och sekretesslagen'. 1avsnitt 3.3 har också behandlats innebörden av obehörighetsrekvisitet iparagrafens första stycke samt uttrycket "sakkunnig iarbetsmiljöfrågor." Enförutsättning för att information skall få lämnas vidare är, enligt andra stycket andra meningen, att skyddsombudet underrättar styrelsele damoten eller den sakkunnige om tystnadsplikten. Detta är en nyhet i förhållande till gällande rätt. 1 sådant fall gäller tystnadsplikten enligt andra stycket tredje meningen också för styrelseledamoten eller den sak kunnige. Itredje stycket har utan någon ändring i sak hänvisningen från arbetsmiljölagentill sekretesslagen avsevärt förenklats. 5.2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen(1980:100) 1första stycket har begränsningar i sekretessen föreslagits även i förhållande tillskyddskommittéledamöter. Den föreslagna ändringen innebär att den i förstastycket angivna personkretsen utvidgas så att också ledamot i skyddskommittéhar, utan hinder av sekretess, rätt till sådan information som behövs för hansuppdrag. Somredogjorts för under avsnitt 3.2 torde utelämnandet av skyddskommittéledamot ibestämmelsens nuvarande utformning närmast bero på ett förbiseende av den rätt tillinformation som får anses följa av. skyddskommitténs i lagfastlagda uppgifter. För att undanröja eventuella oklarheter har en uttryckligrätt till sådan information införts. 1andra stycket har av redaktionella skäl utmönstrats de bestämmelser som tar sikte på rätten för skyddsombud och liknande att föra vidare sekretessbelagd information. Dessa bestämmelser har istället förts över till ett nytt tredje stycke. Itredje stycket som delvis motsvarar nuvarande andra stycket, har förutom vissa redaktionella ändringar införts en generell rätt för skydds- ombud, skyddskommittéledamot samt deltagare i arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet att utan hinder av sekretess föra information vidare till en sakkunnig i arbetsmiljöfrågor hos en central arbetstagarorga nisation. Bestämmelsen har utformats efter motsvarande föreslagna regle ring i 7 kap. 13 § andra stycket arbetsmiljölagen. Rätten att föra informa tion vidare till en arbetsmiljösakkunnig har mer utförligt kommenterats 28 underspecialmotiveringen till 7 kap. 13 § andra stycket arbetsmiljölagen Prop.1989/90:6 resp. avsnitt 3.2 och 3.3. Iparagrafens tredje stycke har företagits eri redaktionell ändring med anledningav införandet av ett nytt tredje stycke i 7 §. 5.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd 1paragrafens andra stycke har företagits redaktionella ändringar med anledningav införandet av en ny paragraf, 30 a §. Paragrafenär i sak oförändrad vad avser arbetstagarinflytandet vid uppsägningar ochavskedanden. Av redaktionella skäl har emellertid ur paragrafen utmönstrats debestämmelser som tar sikte på tidsbegränsade anställningar. De nyabestämmelserna när det gäller tidsbegränsade anställningar har i ställetsamlats i en ny paragraf 30 a §. 1paragrafen, som är ny, regleras arbetstagarinflytandet i samband med att vissatidsbegränsade anställningar avslutas. I syfte att åstadkomma ett enklareförfarande i dessa fall har i paragrafen gjorts vissa förändringar i förhållandetill gällande rätt. Jag har tidigare (i avsnitt 3.2) närmare redogjort förgällande rätt och bakgrunden till de vidtagna förändringarna. 1första stycket föreskrivs att en arbetsgivare som till en arbetstagare ger ettbesked enligt 15 § om att en tidsbegränsad anställning inte kommer att fortsättasamtidigt skall varsla den lokala arbetstagarorganisation som arbetstagarentillhör. Den nuvarande skyldigheten för en arbetsgivare att i princip minst tvåveckor före beskedet dels underrätta den berörde arbetstagaren, dels varslaarbetstagarens lokala fackliga organisation försvinner därmed. Bestämmelseninnebär alltså att tidpunkten när en arbetsgivare skall fullgöra sinvarselskyldighet fortsättningsvis alltid sammanfaller med tidpunkten förbeskedets lämnande oavsett anställningstidens längd. I andra stycket föreskrivsatt arbetstagaren och den lokala arbetstagaror ganisation som arbetstagaren tillhör har rätt till överläggning om beskedet. Regeln innebär inte någon ändring i förhållande till gällande rätt vad gäller överläggningarnas form och innehåll. Regeln får dock till konsekvens att själva överläggningen alltid kommer att äga rum efter beskedets lämnande i motsats till vad som gäller där överläggning i princip skall ske . Detta innebär emellertid inte att en arbetsgivare kan ta lättare på sin överiäggningsskyldighet. Även fortsättningsvis skall gälla att 29 deti arbetsgivarens överiäggningsskyldighet ligger att arbetsgivaren möter Prop.1989/90:6 upp på ett sådant sätt att överiäggningen blir meningsfull. Närdet slutligen gäller föreskriften i nuvarande 30 § tredje stycket att överläggningi hithörande fall skall begäras inom viss minsta tid har någon sådan föreskriftinte ansetts nödvändig. Arbetstagarsidan får här anses ha ett eget intresse avatt överläggningar påkallas och genomförs . 5.4 Förslag till lag om ändring i arbetsrättsliga beredskapslagen(1987:1262) Somen konsekvens av att en ny paragraf, 30 a §, har införts i anställningsskyddslagenharen följdändring vidtagits i p. 3 i bilagan till arbetsrättsliga beredskapslagen. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lagom ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160), 2. lagom ändring i sekretesslagen(1980:100), 3. lagom ändring i lagen (1982:80)om anställningsskydd, 4. lagom ändring i arbetsrättsligaberedskapslagen (1987:1262). Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Utdragur protokoll vid sammanträde Närvarande:f.d. regeringsrådet , regeringsrådet , justitierådetStaffan . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrandeöver förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160), m.m. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Hans Bly-me. Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Förslaget till lag om ändring i arbetsmiljölagen Genomde föreslagna ändringarna i 7 kap. 13 § andra stycket arbetsmiljölagen införsen uttrycklig rätt för skyddsombud och andra förtroendemän att utan hinder avtystnadsplikten i första stycket föra information vidare till ledamöter ilokala fackliga styrelser och till vissa sakkunniga i arbetsmiljöfrågor. Deföreslagna ändringarna innebär också att den som lämnar sekretessbelagdauppgifter vidare till en styrelseledamot eller sakkunnig skall vara skyldig attunderrätta denne om tystnadsplikten. 1 sådant fall, sägs det iden föreslagnalagtexten, gäller tystnadsplikten också för styrelseledamoten eller densakkunnige. Enligtvad som framhålls i specialmotiveringen är såväl den uttryckliga rätten attföra information vidare som skyldigheten att lämna underrättelse omtystnadsplikten sakliga nyheter i förhållande till gällande rätt. Lagrådet villpåpeka att den föreslagna lagtexten innebär ytterligare en saklig nyhet. Tillskillnad mot vad som gäller enligt 7 kap. 13 § arbetsmiljölagen blir densom tar emot sekretessbelagd information skyldig att iaktta tystnadspliktendast om han har fått underrättelse om tystnadsplikten av den som har lämnatinformationen. Atttystnadsplikten blir begränsad på det sätt som har angetts överensstämmer ioch för sig med vad som i motsvarande fall gäller på den offentliga sektornenligt 14 kap. 7 § sekretesslagen. Eftersom frågan inte är närmare behandlad imotiven, kan det emellertid ifrågasättas om den angivna begränsningen avtystnadsplikten är avsedd. Lagrådet anser att frågan bör tas upp vidlagstiftningsärendets fortsatta behandling. Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen Detföreslagna tredje stycket i 14 kap. 7 § sekretesslagen bör enligt lagrådetsmening omformuleras något, så att man bl. a. knyter an till uppbyggnaden av 7kap. 13 § andra stycket arbetsmiljölagen. Lagrådet förordar att stycket fårföljande lydelse: "Enföreträdare för en arbetstagarorganisation får utan hinder av förbudet lämna uppgiften vidare ledamot i organisationens styrelse. skyddsombud,en skyddskommittéledamot eller en deltagare i särskilt Prop. 1989/90:6 organiseradarbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet utsetts av sådan lokalarbetstagarorganisation som avses i 6 kap. 2 och 8 §§ arbetsmiljölagen(1977:1160), får ombudet, ledamoten eller deltagaren utan hinder av förbudetlämna uppgiften vidare till en ledamot i organisationens styrelse eller sakkunnig i arbetsmiljöfrågor hos en central arbetstagarorganisation tillvilken den lokala organisationen hör. Rätten att lämna uppgift vidare gällerendast om uppgiftslämnaren underrättar mottagaren om förbudet. I sådant fallgäller förbudet också för denne." Lagrådetlämnar övriga lagförslag utan erinran. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , R. , , , , ,G. , , , , . Proposition med förslag till ändringar i arbetsmiljölagen(1977:1160), sekretesslagen (1980:100) och lagen (1982:80) om anställningsskyddm. I Anmälan om lagrådsyttrande Föredragarenanmäler lagrådets yttrande (beslut om lagrådsremiss fattat vidregeringssammanträde ) över förslag till 1. lagom ändring iarbetsmiljölagen (1977:1160) 2. lag om ändring i sekretesslagen(1980:100) 3. lagom ändring i lagen (1982:80)om anställningsskydd 4. lag om ändring iarbetsrättsliga beredskapslagen (1987:1262) Föredraganden redogör för lagrådetsyttrande och anför. Lagrådethar i allt väsentligt godtagit de remitterade lagförslagen. Lagrådet har ianslutning till ändringen i 7 kap. 13 § andra stycket arbetsmiljölagen påpekatatt den föreslagna lagtexten innebär ytterligare en saklig nyhet i förhållande tillgällande rätt, utöver vad som framhålls i specialmotiveringen. Enligt lagrådetblir den som tar emot sekretessbelagd information, till skillnad mot vad somgäller enligt 7 kap. 13 § arbetsmiljölagen, skyldig att iakttatystnadsplikt endast om han fått underrättelse om tystnadsplikten av den somlämnat informationen. Eftersom frågan inte är närmare behandlad i motiven kandet enligt lagrådet ifrågasättas om den angivna begränsningen avtystnadsplikten är avsedd. Vidare har lagrådet, i förenklande syfte, förordaten ny lydelse av det föreslagna tredje stycket i 14 kap. 7 § sekretesslagen. Som lagrådet har påpekatinnebär den föreslagna lydelsen av 7 kap. 13 § andra stycket arbetsmiljölagen en nyhet i förhållande till gällande rätt, så till vida att informationsmottagaren blir bunden av tystnadsplikt endast om han fått underrättelse om tystnadsplikten av den som lämnat informa tionen. Även om frågan inte är närmare behandlad i motiven till lagrådsre är syftet med den föreslagna lagändringen att nå full överensstäm melse mellan privat och offentlig sektor i viktiga hänseenden (lagrådsre sid 15). Den nu angivna begränsningen av tystnadsplikten överens stämmer således med vad som i motsvarande fall gäller på den offentliga sektorn enligt 14 kap. 7 § sekretesslagen. 3 1989/90. Jaghar ingen erinran mot den omformulering av 14 kap. 7§ tredje Prop. 1989/90:6 stycketsekretesslagen som lagrådet har föreslagit. Jag har i denna fråga samrått medchefen för . Härutöver bör några ändringar avredaktionell art göras i 7 kap. 13 § andra och tredje styckena arbetsmiljölagensamt i övergångsbestämmelserna till lagen om ändring i lagen omanställningsskydd. Jaghemställer att regeringen föreslår att anta de av lagrådet granskadelagförslagen med vidtagna ändringar. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Utredningens sammanfattning av betänkandet Prop. SOU (1987:66) "8' Fråganhur olika tystnadspliktsbestämmelser inverkar på möjligheterna till en effektivverksamhet på arbetsmiljöområdet har länge debatterats. Det har gällt en radolika frågeställningar, bl. a. har framförts att de bestämmelser omtystnadsplikt som gäller för skyddsombud och skyddskommittéledamöter ärsvårtolkade och svårtillämpade. En framträdande fråga har också varit centralafackliga organisationers möjligheter att få tillgång tillarbetsmiljöinformation. Synpunkter från arbetsmarknadsparterna i den fördadebatten avspeglas i kap. 8 i betänkandet. Utredningen gör i betänkandet engenomgång av dessa och andra sekretessfrågor på arbetsmiljöområdet. Informationsrätt, offentlighet och sekretess Somen bakgrund till utredningens övervägande redogörs i kap. 4 för bestämmelser omskyldigheter för arbetsgivare m.fl. att lämna arbetsmiljöinformation. Allmännareglerom offentlighet och sekretess redovisas i kap. 5. 1 anslutning härtillbelyser utredningen i kap. 6 vad som allmänt får anses gälla i fråga omsekretess i arbetsgivar-arbetstagarförhållanden. Särskildafrågor om sekretess inom företagshälsovården tas upp och klarläggs i kap. 7.Utredningen föreslår i detta sammanhang att den tillsatta utredningen omöversyn av bestämmelserna om tillsyn över hälso-och sjukvårdspersonalen, m. m.,får i uppdrag att komplettera lagstiftningen på viss punkt. Kartläggning av svårtillfredsställda fackliga informationsbehov Utredningenshuvuduppgift har varit att kartlägga vilka svårigheter på grund av gällandesekretessregler som föreligger för fackliga organisationi-er att hosmyndigheter tillgodose sitt behov av information om arbetsmiljön. Utredningenhar gjort kartläggningar i första hand i form av intervjuer med företrädare förett stort antal fackliga centralorganisationer och även med företrädare förnäringslivet. Till stor del har intervjuerna kommit att röra behovet avinformation om kemiska produkter. Dessutom har bl. a. tagits upp behovet avinformation i anpassningsverksamhet. Intervjuernaredovisas i bilaga 2 och 3. Sammanfattningar finns i avsnitt 2 i bilaga 2 ochavsnitt 2 i bilaga 3. Centrala fackliga organisationer och sekretessen Utredningenhar mot bakgrund av resultatet av kartläggningarna övervägt behovet av att ge de centrala fackliga organisationerna en särställning när det gäller möjlighetema att få del av arbetsmiljöinformation. Utredningenhar gjort en omfattande genomgång av hur gällande sekre- Prop. 1989/90:6tessreglering påverkar de fackliga organisationernas möjligheter att infor-Bilaga 1 mera sig. Utredningen har därvid bl. a. konstaterat attorganisationerna numera främst efterfrågar s. k. utvärderad information, somsällan är sekretessbelagd. Vidare har företagshälsovårdenbyggts ut och en rad partssammansatta arbetsmiljöorgan vuxit fram, vilket inneburitökade möjligheter för de fackliga organisationerna att få önskad information. Utredningenhar funnit att det informationsbehov som kommit fram kan tillgodoses inom ramenför de möjligheter till utlämnande som sekretesslagen innehåller. Någonsärställning för fackliga organisationer föreslås därför inte. Utredningensövervägande i denna del återfinns i kap. 10. Tystnadsplikten för skyddsombud ochskyddskommittéledamöter samt deltagare i arbetsanpassnings- ochrehabiliteringsverksamhet enligt 6 kap. 9 § arbetsmiljölagen Ifråga om tystnadsplikt för skyddsombud etc. gäller sekretesslagen i allmänverksamhet och 7 kap. 13 § arbetsmiljölagen i enskild verksamhet. Utredningenhar övervägt hur gällande bestämmelser om tystnadsplikt bör tolkas. Någon reellskillnad mellan sekretesslagen och arbetsmiljölagen när det gäller skyddsombudstystnadsplikt föreligger enligt utredningens uppfattning i allmänhet inte.Förutom de fall då generella omständigheter såsom samtycke, författningsenliguppgiftsskyldighet och nödsituationer tillåter skyddsombudet att röja tystnadsbdagdinformation hindrar sålunda förekommande skaderekvisit i sekretesslagen resp. obehörighetsrekvisiteti arbetsmiljölagen inte ett skyddsombud att vid behov föra vidare sådaninformation till tillsynsorgan, företagshälsovården och skyddsombudets lokalaeller centrala fackliga organisation. Uppgifter om enskilds personligaförhållanden bör dock i princip föras vidare endast med den enskildes samtycke. Inomden ram som finns för utredningen att gå in i de befintliga regelsystemenföreslår utredningen vissa lagändringar i syfte att förenkla tillämpningen förskyddsombud etc. Utredningen föreslår sålunda bestämmelser om rätt för dessaförtroendemän att iitan hinder av tystnadsplikt kontakta sakkunniga ochexperter hos centrala arbetstagarorganisationer. 1 detta sammanhang föreslåstystnadsplikt även för mottagare av informationen. Vidare föreslås uttryckligabestämmelser i arbetsmiljölagen om rätt för skyddsombuden etc. att föra hemliginformation vidare till ledamöter i lokala fackliga styrelser. Vad särskiltgäller skyddskommittéledamöter föreslås i sekretesslagen bestämmelser som slårfast begränsningar i sekretessen även i förhållande till sådana ledamöter.Utredningen föreslår dessutom redaktionella ändringar i sekretesslagen ocharbetsmiljölagen för att åstadkomma större enhetlighet i utformningen av tystnadspliktsbestämmdserna. tystnadsplikt behandlas i kap. 9. Särskilda frågor om 36 tystnadsplikten fördeltagare i arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverk- Prop. 1989/90: 6 samhetbehandlasikap.il. Utredningenstolkning av gällande rätt när det gäller arbetsmiljölagenstystnadspliktsbestämmelser har föranlett ett särskilt yttrande av en sakkunnigoch en expert. 1utredningens uppdrag har också ingått att belysa möjligheterna att på ett meragenerellt sätt beakta vikten av offentlighet i arbetsmiljöärenden. Utredningensövervägande på denna punkt mynnar i vissa rekommendationer angåendebehandlingen hos myndigheterna av ärenden om utlämnande av uppgifter.Hithörande frågor behandlas i kap. 12. Sanktioner vid överträdelse av regler om tystnadsplikt Tystnadspliktenenligt arbetsmiljölagen omfattar skyddsombud, skyddskommittéledamöter,deltagare i arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet samtstyrelseledamöter i lokala fackliga organisationer. Tystnadsplikten avser delsyrkeshemligheter, arbetsförfaranden och afTärsför-hållanden, dels enskildspersonliga förhållanden och dels sådant som har betydelse för landets förvar.Överträdelse av bestämmelserna medför straffansvar enligt 20 kap. 3 §brottsbalken. Utredningen föreslår att detta straffansvar ersätts medskadeståndsansvar efter mönster i medbestämmandelagen. Den föreslagnaändringen gäller yrkeshemligheter och liknande men ej övriga områden.Motsvarande föreslås i fråga om sakkunniga och experter hos centralaarbetstagarorganisationer. Påföljdsfrågorbehandlas i kap. 13. Utredningensförslag om ändrat sanktionssystem har föranlett ett särskilt yttrande av ensakkunnig och en expert. Utredningenhar försökt ge besked om hur bestämmelserna om tystnads plikt för skyddsombud etc. skall tolkas i olika typfall. Dessutom föreslås, som också har nämnts i det föregående, vissa lagändringar i syfte att förenkla tillämpningen för förtroendemännen. Ett kvarstående intryck är emellertid trots detta att sekretesslagstiftningens komplexitet på arbets miljöområdet fortfarande kommer att innebära mycket stora tillämpnings svårigheter inom såväl offentlig som privat sektor. Utredningen framhåller att kraftiga utbildningsinsatser därför måste göras när det gäller den prak tiska tillämpningen av sekretesslagstiftningen i arbetslivet. Utbildningsfrågor behandlas i kap. 14. Genomförandetav utredningens förslag torde inte behöva medföra några kostnader.Finansieringsfrågor avseende utbildningsinsatserna bör enligt utredningensmening kunna lösas inom ramen för arbetsmiljöfondens bidrag till utbildning ochinformation beträffande arbetarskydd och medbestämmande. Sammanställning av remissyttranden över Prop. betänkandet (SOU 1987:66) Arbetsmiljö och ' 2 Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av justitiekanslem (JK),riksåklagaren (), datainspektionen (Dl), , kammarrätten iSundsvall, överbefälhavaren (), överstyrelsen för civil beredskap,, statens giftinformationscentral, (),juridiska fakultetsstyrelsen vid , arbetsdomstolen (AD),(), arbetarskyddsstyrelsen (ASS),, statskontoret, (), statistiskacentralbyrån (SCB), kemikalieinspektionen, tillsynsutredningen (S 1987:03),ombudsmän (), arbetsmiljöfonden. , (),(). Småföretagens riksorganisation (SHIO),i (LO), (),Centralorganisationen /SR, , KemiskaIndustrikontor, , , ochyrkesmedicinska kliniken vid regionssjukhuset i . Dessutom har RÅ bifogatyttranden från åklagarmyndigheten i i åkia-gardistrikt samtregionåklagarmyndigheterna i , och . mot Astma-Allergi inkommit med ett särskilt yttrande. Betänkandethar i stort fått ett gynnsamt mottagande vid remissbehand lingen. Flertalet remissinstanser delar utredningens uppfattning att några mer ingående ingrepp i de nuvarande sekretessbestämmelserna inte kan anses motiverade med hänsyn till fackliga organisationers möjligheter att få tillgång till information om arbetsmiljön. Övervägande flertalet remiss instanser har också tillstyrkt eller lämnat utan erinran förslaget om rätt för skyddsombud m.fl. att utan hinder av tystnadsplikt föra sekretessbelagd information vidare till sakkunniga och andra experter i arbetsmiljöfrågor hos centrala fackliga organisationier samt förslaget om tystnadsplikt även för mottagare av sådan information. Ett par remissinstanser har dock haft synpunkter på utredningens tolkning av det s. k. "obehörighetsbegreppet" i 7 kap. 13 § första stycket arbetsmiljölagen. Remissinstanserna har också genomgående tillstyrkt eller lämnat utan erinran förslaget om ett förtydli gande i arbetsmiljölagen om en uttrycklig rätt för skyddsombud och lik nande att föra sekretessbelagd information vidare till ledamöter i lokala fackliga organisationer. Förslaget om att ersättadet nuvarande straffansvaret enligt 20 kap. 3 § Prop. 1989/90:6brottsbalken för den som bryter mot vissa tystnadspliktsbelagda uppgifter Bilaga 2 enligt 7 kap. 13 § arbetsmiljölagen med skadeståndsansvar eftermönster i medbestämmandelagen har emellertid genomgående mötts av negativareaktioner. Flertalet av de remissinstanser som haft synpunkter i frågan harfunnit den föreslagna regleringen omotiverad, ohanterlig och splittrad. Närdet slutligen gäller utbildningsaspekterna har ett par remissinstanser pekatpå de svårigheter som föreligger för myndigheter och andra att tillämpasekretesslagstiftningen på arbetsmiljöområdet och delar utredningensuppfattning att kraftiga utbildningsinsatser måste göras när det gäller denpraktiska tillämpningen av sekretesslagstiftningen i arbetslivet. 2Behovet av att ge centrala fackliga organisationer en särställning när det gällertillgång till arbetsmiljöinformation Deflesta remissinstanser som yttrat sig i frågan delar utredningens uppfattningatt det informationsbehov som kommit fram kan tillgodoses inom ramen för demöjligheter till utlämnande som sekretesslagen innehåller och att det därförinte finns något behov av att ge de centrala fackliga organisationerna ensärställning, när det gäller möjligheterna att få del av arbetsmiljöinformation.Ett par remissinstanser har dock haft avvikande uppfattning eller uttryckt enviss tveksamhet. Närdet gäller i innebörden av begreppet "uppgifter som behövs för forskningsändamål"i 9 kap. 4 § sekretesslagen är datainspektionen tveksam till den vidaretolkning av begreppet som utredningen kommit fram till. Enligt datainspektionenbör begreppet begränsas till att avse endast vetenskaplig forskning. Enligtdatainspektionen är det vidare anmärkningsvärt att utredningen inte med ettord berört datalagens regler i sitt betänkande eller hur oorganiseradearbetstagare påverkas i sammanhanget.