prop · GD03118 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:118 om tillsyn enligt djurskyddslagen, m. m. Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen lämnas förslag till åtgärder för att förstärka djurskyddstillsynen. Utbildningsinsatsergörs för miljö- och hälsoskyddsinspektörerna. Vissa ändringar föreslås också idjurskyddslagen (1988:534). Bl.a. införs krav på att miljö- ochhälsoskyddsnämnderna skall ha tillgång till personal med utbildning pådjurskyddsområdet. Kommunerna skall själva få bestämma vilken avgift som skalltas ut för tillsynen. Vidareföreslås, för att stärka skyddet för sällskapsdjur, att skötselråd skall kunnakrävas vid yrkesmässiga överlåtelser. 1 1989/90. 1 Förslag till Prop. Lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534) Härigenomföreskrivs i fråga om djurskyddslagen (1988:534) delsatt 2, 24, 25 och 32 §§ skall ha följande lydelse, delsatt det i lagen skall införas en ny paragraf 7a§, av följande lydelse. 2§Djur skall behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. Djur, sorn används for ändamål som avses i 19 § första stycket, skallinte anses vara utsatta för onödigt lidande eller sjukdom vid användningen, omdenna har tillstyrkts av en djurJÖrsöksetisk nämnd. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, lantbruksslyrd-senfår meddela föreskrifter om skyldighet jor den som yrkesmässigt säljersällskapsdjur att vid överlåtelsen lämna information otn djurets skötsel. 24§ Lantbruksstyrelsen utövar den centrala tillsynen över efterlevnaden av dennalag och, om inte annat är angivet, av de föreskrifter som har meddelats medstöd av lagen. Lantbruksstyrelsen samordnar övriga tillsynsmyndighetersverksamhet och lämnar vid behov råd och hjälp i denna verksamhet. utövar tillsynen inom kommunen utövar tillsynen inom kommunen om regeringen inte har föreskrivit om regeringen inte har föreskrivit att tillsynen skall utövas på något att tillsynen skall utövas på något annat sätt. nämnden skall ha tillgång djur-skyddsutbildad personal i den omfattningsom behövs för att nämnden skall kunna fullgöra sina uppgifter på etttillfredsställande sätt. Tillsyneni övrigt skall utövas av den eller de myndigheter som rege ringen bestämmer. Polismyndighetenskall på begä ran lämna den hjälp som behövs vid tillsynen. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. 25§ Regeringen eller, efter regering- Regeringen eller, efter regering ens bemyndigande, lantbruksstyrel- ens bemyndigande, lantbruksstyrel sen får föreskriva att det får tas ut sen får föreskriva att det får tas ut avgift för tillsynen och i ärenden avgift för tillsynen och i ärenden enligt denna lag. enligt denna lag. överlåta åt kommunen att meddela föreskrifter om sådana avgifter. 32§Utan hinder av vad i 31§ 1 föreskrivs om tillsägelse och rättelse får ,en tillsynsmyndighet eller polismyndigheten besluta att ett djur som är utsattför lidande skall omhändertas om 1. det bedöms utsiktslöst att felet blir avhjälpt, 2. ägaren till djuret är okänd eller inte kan anträffas, eller 3. det i övrigt bedöms oundgängligen nödvändigt från djurskyddssynpunkt. Ombeslutet har meddelats av någon annan än , skall beslutetunderställas , som skall avgöra om det skall fortsättaatt gälla. Omhändertagandet skall ske genom polismyndighetens försorg. Dennalag träder i kraft den . 2 Förslagtill Prop. Lag om ändring i lagen (1986:99) om försöksverksamhet medökade kommunala befogenheter vid tillsyn enligt djurskyddslagen (1988:534) Härigenomföreskrivs att 2§ lagen (1986:99) om försöksverksamhet med ökade kommunalabefogenheter vid tillsyn enligt djurskyddslagen (1988:534) skaU ha följandelydelse. har samma befogenheter som enligt 29, 31 och 32 §§djurskyddslagen (1988:534) tillkommer . Om en miljö- och hälsoskyddsnämnd beslutar om omhändertagande av djurskall nämnden till-lämpa 34 § djurskyddslagen. Dennalag träder i kraft . 'Senaste lydelse 1988:536. pp- i 989/90:118 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministem , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , G.Andersson, Lönnqvist,, , , , , , , Proposition om tillsyn enligt djurskyddslagen, m.m. Våren1988 antog ett förslag från regeringen om ny djurskyddslag (prop.1987/88:93, JoU 22, rskr. Genombeslut gav regeringen lantbmksstyrelsen i uppdrag att medbeaktande av vad som anförts i regeringens proposition 1987/88:93 omdjurskyddslag, m. m. utreda hur tillsynen enligt lagen skaU ordnas ochförstärkas. Medanledning härav tillsatte styrelsen en arbetsgmpp. I arbetsgmppen ingick fömtomtjänstemän på lantbmksstyrelsen också representanter för iUppsala län. Arbetsgmppenhar redovisat sitt arbete i lantbmksstyrelsens rapport (1988:9) Tillsyn enligtdjurskyddslagen. Lantbmksstyrelsenhar redovisat utredningsuppdraget genom att till departementetöverlämna arbetsgmppens rapport. Styrelsen biträder arbetsgmppens förslag. En sammanfattning av förslagen bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 1. Rapporten har remissbehandlats. En förteckning över remissinstansema ochen sammanställning av remissyttrandena, såvitt avser de delar som behandlas ipropositionen, bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. Somnyss nämnts antog en ny djurskyddslag (SFS 1988:534). Fråganom tillsynen över djurskyddet fick emellertid inte sin slutgiltiga lösninggenom den nya lagen. Somframhölls i regeringens proposition har djurskyddstillsynen utsatts Prop.1989/90:1 U för åtskillig kritik. Framför allt har det gjorts gällande attmiljö- och hälsoskyddsnämnderna, som är lokala tillsynsmyndigheter, inte hartillräckliga resurser och tillräcklig kompetens för tillsynen. Regeringensproposition med förslag till ny lagstiftning byggde bl. a. på en promemoria somhade utarbetats av lantbmksstyrelsen. Promemorian innehöll också förslag somsyftade till att förstärka tillsynen. Bl.a. föreslogs att miljö- ochhälsoskyddsnämnderna skulle ha särskilda djurskyddsinspektörer anställda. 1propositionen betonade jag betydelsen av en fungerande tillsyn. Samtidigtframhöll jag emellertid att djurskyddet är en naturlig del av miljö- och hälsoskyddsnämndemasarbetsuppgifter och att det därför finns anledning att ställa sig tveksam tillatt i lagen ange att det skall finnas särskilda befattningshavare för djurskyddsfrågoma.Det kunde ifrågasättas om det inte borde ankomma på varje kommun att själv,efter en bedömning av de lokala fömtsättningama och behoven, ordna tillsynenoch skapa en organisation som kunde anpassas till ett växlande tillsynsbehov.Samtidigt framhöll jag att det är viktigt med en förstärkning av tillsynen.Innan slutlig ställning kunde tas till lämpligaste sättet att åstadkomma ensådan förstärkning borde också andra möjligheter undersökas. Lantbmksstyrelsenborde få ett uppdrag att genomföra en sådan undersökning. Ävenlantbmksstyrelsens övriga förslag om en förstärkt tillsyn sköts iavvaktan på att tillsynsfrågoma utreddes ytterligare. Dessa förslag rördeframför allt tillsynen vid offentlig tävling med djur. rapport som har utarbetats inom lantbmksstyrelsen går man för olika gmpperav djur igenom de särskilda problem som är förknippade med den lokala tillsynenoch lägger fram förslag till förbättringar av denna tillsyn. Irapporten tas också upp frågor om resursförstärkning av framför allt lantbmksstyrelsen.De förslagen har jag behandlat i annat sammanhang. 2.2 En bättre tillsyn Detär av avgörande betydelse för ett framgångsrikt djurskyddsarbete att tillsynenoch kontrollen av djurskyddslagens efterlevnad är effektiv och ändamålsenlig.Tillsynen måste planeras och prioriteras med hänsyn härtill. En kraftfullsatsning på tillsynen och ett effektivt tillsynsarbete från myndighetemas sidager bättre fömtsättningar för den stadga och effektivitet i djurskyddsarbetetsom behövs för att förbättra djurhåUningen. De största bristema i tillsynenfinns på det lokala planet, dvs. hos miljö- och hälsoskyddsnämnderna. Jag anserdet nödvändigt att avsevärt förstärka den tillsynen. Detta bör ske genom ökade krav på tillsynsresurser hos nämndema, en bred satsning på information om lagstiftningen, bättre gmndutbildning i djurskyddsfrågor, vidareutbildning av befintlig tillsynspersonal, centrala riktlinjer förtillsynsarbetet. Avsikten med den nyadjurskyddslagen är att förstärka djurskyddet. 1989/90:118 gäller nuatt se till att lagen verkligen får genomslagskraft och blir nyskapande på detsätt som har avsetts. Miljö- och hälsoskyddsnämnderna måste ägnadjurskyddstillsynen betydligt större uppmärksamhet än som i allmänhet sker förnärvarande. För att få till stånd en förbättring och en förnyelse av tillsynenär det viktigt att kommunema informeras om den nya lagen och om sinaskyldigheter. Detta bör ske genom en omfattande informationsverksamhet.Förtroendevalda och tjänstemän bör få information om den nya djurskyddslagenoch därigenom få kunskaper om avsikterna med lagen och hur den skaU tiUämpas.De bör särskilt informeras om nämndemas roll som tillsynsmyndigheter och om denya krav som i många fall ställs på nämndema i det hänseendet. Informationenbör omfatta samtliga miljö- och hälsoskyddsnämnder i landet. Genom en sådanbred satsning ökas intresset för djurskyddsfrågoma vilket i sin tur medverkartill att ge tillsynen en mera framskjuten plats i nämndernas verksamhet.Härigenom skapas också incitament för kommunen att ta tiU vara de nya utbildningsmöjligheternaför tillsynspersonalen som jag föreslår i det följande. Jaghar i dessa frågor haft överläggningar bl. a. med har därvid åtagit sig att på olika sätt aktivt arbeta för attförbättra tillsynen. a. kommer förbundet att anordna en sådan särskildinformationsdag om djurskydd som jag förordat. För att ge alla tillfälleatt deUa kommer en sådan dag att anordnas i varie län. kommer härvid att medverka. Förbundets erfarenheter av liknandedagar i andra sammanhang är att intresset är stort och att alla som kan deltar.En uppföljning av informationsdagen skall genomföras. Detta kommer att skegenom att djurskyddstillsynen tas upp t. ex. i samband med en planerad informationsdagangående miljöfrågorna i jordbmket. Förbundethar tillsatt en särskild arbetsgmpp med uppgift bl.a. att diskutera hur en effektiviseringav tillsynen skall kunna genomföras. I arbetsgmppen ingår dels miljö- ochhälsoskyddsinspektörer, dels en veterinär. Gmppen skall utarbeta material för informationsdagamaoch också på annat sätt medverka i informationsarbetet. Genom arbetet i gmppenär avsikten att ta till vara erfarenheter från tillsynsarbetet i olika kommunerpå ett sådant sätt att de mera allmänt kan komma djurskyddet till godo. Jagredovisar i det följande mina överväganden och förslag i olika avsnitt.Utgångspunkten för förslagen är att öka intresset för och kunskaperna om djurskyddsfrågomahos de lokala tillsynsmyndighetema i stället för att utfärda bindandeföreskrifter för hur tillsynen skaU anordnas. Detta innebär att jag harutformat mina förslag med beaktande av de riktlinjer för den kommunalaverksamheten som. har gälU sedan mitten av I970-ta-let. antog då enproposition om minskad statlig detaljreglering av kommunema m. m. (prop.1976/77:1, KU 25, rskr. 148) med förslag till ändrade regler för bl.a. dekommunala specialreglerade nämndema. Den gmndläggande principen bakom förslagenvar att kommunemas hand- lingsfrihet skall ökasliksom deras möjligheter att anpassa verksamhetsformerna efter lokalaförhållanden. Prop.1989/90:11) Mittförslag: Den lokala tillsynen skall liksom utövas av miljö- ochhälsoskyddsnämnden. Nämnden skall ha tillgång till djurskyddsutbildad personali den omfattning som krävs för en tillfredsställande tillsyn. Lantbruksstyrelsensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt såvitt avser att tillsynen skallutövas av miljö- och hälsoskyddsnämnden. En särskild tillsynsorganisationföreslås dock för vissa tävlingshästar. Vidare föreslås att den närmaretillsynen av vilthägn skall utövas direkt av i samråd medlantbruksnämnden. Styrelsen har också föreslagit att kommunema skall varaskyldiga att utse utbildade tillsynsmän för djurskyddet. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget att miljö- ochhälsoskyddsnämnden skall ha det huvudsakliga ansvaret för den lokala tillsynenutan invändning. Av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan är ocksåflertalet positiva till ett krav på särskilt utbildade tillsynsmän. Ett parremissinstanser, däribland , avstyrker dock förslaget.Några remissinstanser framhåller att en mellankommunal samverkan måste kunnatillåtas. i anser att kommunerna själva bör fåavgöra vilken kompetens som skall krävas av tillsynsmännen. Endastett fåtal remissinstanser har yttrat sig över förslaget till särskildtillsynsorganisation för tävlingshästar. Förslaget tillstyrks av ett antal remissinstanserdäribland . Länsstyrelsernas organisationsnämndavstyrker däremot förslaget med hänvisning till att det skulle kunna motverkaen samordnad länsförvaltning. och Aktiebolaget och galopp avstyrkerförslaget därför att bl. a. de ekonomiska konsekvenserna inte närmare utrettsoch sporten inte skulle kunna bära de ökade kostnaderna. Förslagetatt tillsynen av vilthägn skall utövas direkt av tillstyrks avdet fåtal remissinstanser som har yttrat sig i frågan. Skälenfor mitt förslag: Enligt den tidigare gällande djurskyddslagen från år 1944skulle miljö- och hälsoskyddsnämnden utöva tillsynen över djurens vård ochbehandling. För tillsynen gällde bl. a. att nämnden skulle utse en eller vidbehov flera tillsynsmän. Ävenenligt den nya djurskyddslagen utövas den lokala tillsynen av miljö- ochhälsoskyddsnämnden. Lagen innehåller dock ett bemyndigande förregeringen att föreskriva att tillsynen skall utövas på något annat sätt. Prop.1989/90:118 Några sådana föreskrifter har inte meddelats. Avlantbruksstyrelsens rapport framgår att ambitionsnivån och kvaliteten när detgäller tillsynen varierar avsevärt mellan olika kommuner. I de fall regelbundentillsyn förekommer genom återkommande kontroller varierar frekvensen från engång till en gång . Miljö-och hälsoskyddsnämnderna har omfattande tillsynsuppgifter enligt flera olikalagar. Djurskyddet är bara en del av det som faller inom nämndensansvarsområde. Att djurskyddstillsynen är otillräcklig i många kommuner berorenligt lantbruksstyrelsen på att nämnderna ger den tillsynen låg prioritet.Detta har medfört att otillräckliga resurser har avsatts för tillsynen och atti vissa fall kompetensen hos den inspekterande personalen är bristfällig. Somjag har uttalat i propositionen med förslag till ny djurskyddslagmåste djurskyddstillsynen anses vara en naturlig del av miljö- och hälsoskyddsnämndernasarbete. Det kan bl.a. hänvisas till att nämnderna också har andra uppgifter somrör jordbruket eller på annat sätt har anknytning till djurskyddet. Det måstedärför anses lämpligt att den lokala tillsynen utövas av miljö- och hälsoskyddsnämndenäven i fortsättningen. Ettgrundläggande krav är då att tillsynen ges tillräckliga resurser genom attpersonal finns tillgänglig för uppgiften. Detta innebär att varje kommun måsteha tillgång till tillsynsmän för djurskyddet. Så många tillsynsmän måstefinnas att tillsynen verkligen blir genomförd på ett bra sätt. Av betydelse ärvidare att personalen är tillräckligt kvalificerad. Basen för en god tillsyn ärutbildning och information. Kraven på kommunerna i de avseenden jag nu harbehandlat bör komma till uttryck i lagstiftningen. Jag anser således att detbör anges i djurskyddslagen att nämnderna skall ha tillgång till djurskyddsutbildadpersonal i sådan omfattning att tillsynen kan genomföras på etttillfredsställande sätt. Utbildningskravet bör dock inte preciseras ilagtexten. Jag återkommer i det följande till frågan om utbyggd utbildning idjurskydd för tillsynsmännen. Ipropositionen med förslag till ny djurskyddslag uttalade jag att det i vissafall kan finnas skäl att lägga ansvaret för den direkta tillsynen på någonannan myndighet än miljö- och hälsoskyddsnämnden. Så kan vara fallet omtillsynen ställer krav på särskilda kunskaper eller av praktiska skäl är svåratt genomföra. Det kan t.ex. gälla tillsynen över offentliga tävlingar, cirkusaroch djurparker. Lantbruksstyrelsenhar föreslagit att särskild tillsyn skall anordnas i fråga om hästtävlingar ochvilthägn. Lantbruksstyrelsensförslag vad gäller tillsyn över hästtävlingar innebär att tillsynen skulleutövas direkt av styrelsen. Tillsynen skulle omfatta offentliga hästtävlingarpå tävlingsbana med totalisatorspel och träning för sådan tävling. Förändamålet skulle styrelsen ha en grupp på 15 fast anställda veterinärer medsärskild utbildning. Förnärvarande gäller enligt djurskyddsförordningen att det vid offentlig tävling med djur skall finnas en veterinär som förordnats av lantbrukssty relsen eller, om lantbruksstyrelsen bestämmer det, av . bruksstyrelsenkan medge undantag om det finns särskilda skäl. Kravet på Prop. 1989/90:118 s. k. banveterinär fanns redan i tidigare djurskyddslagstiftning. Sedanlänge sker således en särskild tillsyn av bl.a. trav- och galopptävlingargenom banveterinärernas verksamhet. Somjag framhöll i propositionen med förslag till ny djurskyddslag är det viktigtatt betona djurskyddet vid tävling med bl. a. hästar. Detta på grund av deekonomiska intressen som är förenade med verksamheten. För att förhindra attdjuren utsätts för lidande innehåller djurskyddslagen också bestämmelser somgör det möjligt att meddela föreskrifter om användningen av djur i sådanasammanhang. Föregen del anserjag inte att det finns skäl för en sådan särskild tillsyn, som lantbmksstyrelsenföreslår, av just hästtävlingar och vad därmed sammanhänger. Genom banveterinärernasker enligt min mening en tillfredsställande tillsyn av själva tävlingen.Tillsynen över träningsverksamheten bör även i fortsättningen utövas av miljö-och hälsoskyddsnämnden. Genom kravet på särskilt utbildad personal vidnämnderna anserjag att den tillsynen bör kunna utövas av nämnderna på ettkompetent sätt. Vadgäller djur i vilthägn har lantbruksstyrelsen föreslagit att tillsynen skallutövas direkt av i samråd med lantbruksnämnden. Lantbruksstyrelsenanser att särskilt i de s. k. intensivhägnen kan utrymmes-, foder- ochdjurhälsofrågorna utgöra problem liksom frågan om avlivningsmetod. Enligt vadsom uppges i rapporten håller lantbmksstyrelsen på att utarbeta föreskrifterför hägnens utformning och för skötseln av djuren. Föregen del anserjag att det inte finns några särskilda skäl att undanta tillsynenöver vilthägnen från miljö- och hälsoskyddsnämndens ansvarsområde. Omnämnderna har hand också om den tillsynen, får man ett samlat ansvar för denlokala tillsynen på en myndighet. Detta har enligt min mening klara fördelar.Lantbruksstyrelsens förslag i den här delen bör således inte genomföras. Jagvill i det här sammanhanget också ta upp en särskild fråga som rör tillsynen avförsöksdjur och som har uppmärksammats i den allmänna debatten. Användningen avsådana djur prövas av särskilda djurförsöksetiska nämnder medan tillsynen äranordnad på samma sätt som i fråga om andra djur. Detta har i ett par fall letttill att miljö- och hälsoskyddsnämnden meddelat föreläggande om förbud motförsök som godkänts vid den etiska prövningen. Ett ärende om överklagande avett sådant beslut har avgjorts av kammarrätten. Kammarrätten har därviduttalat att nämnden inte lagligen är förhindrad att meddela ett sådant förbud. Enligt2§ djurskyddslagen får djur inte utsättas för onödigt lidande och sjukdom. 1propositionen med förslag till ny djurskyddslag framhåller jag att huvudregelnbör vara att djur alltid skall åtnjuta sådant skydd men att det dock i vissafall är oundvikligt att djur åsamkas ett visst lidande, t. ex. vid användningav försöksdjur. Användningenav försöksdjur skall enligt djurskyddslagen prövas från etisk synpunkt innan försöket påbörias. Prövningen görs av särskilda djurförsöksetiska nämnder. Nämndemas uppgift är att göra en ingående och allsidig bedömning av nödvändigheten av ett djurförsök och de etiska 10 problemen kring försöket.För att klara den uppgiften har nämndema getts en särskild sammansättning. Inämnderna ingår således representanter för lekmän, forskare ochförsöksdjurspersonal. Bland lekmännen finns såväl allmänintressena som djurskyddsorganisationemaföreträdda. Bland fors-karrepresentantema ingår om möjligt forskare medkunskaper om alternativa metoder. Vid prövningen gäller enligtdjurskyddsförordningen att nämnden skall ta hänsyn tiU å ena sidan försöketsbetydelse och å andra sidan lidandet för djuren. Nämnden skall bl.a. avstyrkaatt djur används för vetenskapliga ändamål om det inte kan anses angeläget frånallmän synpunkt. Genom den etiskaprövningen tillgodoses således bl. a. kravet på att djur inte onödigtvis skallutsättas för lidande och sjukdom. Avsikten med gällande bestämmelser ärgivetvis att den bedömning av angelägenheten av forskningen som görs av dedjurförsöksetiska nämndema skaU vara bindande för tillsynsmyndighetema. I annatfall förlorar den etiska prövningen en del av sitt värde. har inte heller sådan särskild kompetens som bör krävas föratt pröva om ett försök bör få utföras eller inte. Nämnden har i stället enviktig uppgift att se till att försöket utförs i enlighet med den tillstyrktaansökningen och att djurens vård och förvaring i samband medförsöksverksamheten är tillfredsställande från djurskyddssynpunkt. Jag anseratt lagen bör förtydligas så att det klarare framgår att om ett djurförsök hartillstyrkts vid den etiska prövningen så skall djuret, såvitt avser försöket,inte anses vara utsatt för onödigt lidande eller sjukdom. En bestämmelse medden innebörden bör tas in i ett nytt andra stycke i 2 §. 3.2 Utbildning i djurskyddsfrågor Mitt ställningstagande:Insatser bör göras för att öka kunskaperna om djurskyddet hostillsynspersonalen. Lantbruksstyrelsensförslag: Styrelsen föreslåratt lantbmksuni-versitet ges i uppdrag attutforma en kurs i djurskydd. Remissinstanserna:Lantbmksstyrelsens förslag tillstyrks av de remissinstanser som yttrat sig ifrågan. Skälen för mittställningstagande: I flertalet kommuner sköts tillsynen över djurskyddet avmiljö- och hälsoskyddsinspektörer. utbildas miljö- ochhälsoskyddsinspektörer i vid . Deinspektörer som utbildats har i allmänhet en särskild gmndutbildningför hälsovårdsinspektörer omfattande . Den utbildningen, som vardirekt inriktad på att ge de blivande hälsovårdsinspektörerna erforderligateoretiska och praktiska kunskaper, krävde i praktiken att man först hadegenomgått en treårig gymnasieskolutbildning. övertog iUmeå utbildningen av hälsovårdsinspektörer i och med inrättandet av dentreåriga hälso-och miljövårdslinjen. antas till denna utbildning32 studerande per termin. Miljö- ochhälsoskyddslinjen, som linjen numera benämns, omfattar Prop. 1989/90:118sammanlagt 120 poäng. Den utbildning i djurskydd som ingår äger mm under detandra året. Utbildningen ingår i en kurs på sammanlagt nio poäng ilivsmedelshygien och djurskydd. Enligt kursplanen skall tyngdpunkten i kursenligga på livsmedelshygien. Sedanett antal år anordnar i också fort- och vidareutbildningför yrkesverksamma inom miljö- och hälsoskydd. Utbildningsprogrammet omfattar bl.a.en kurs på fem poäng i djurskydd. Kurserna anordnas i samarbetemed lantbmksuniversitetet. Kursens mål är att ge kunskap omdjurhållning i olika former, olika krav på djurmiljön och djurs beteende ifångenskap, att ge en överblick om djurhälsa och att ge kunskap om sanitäraaspekter på djurhållning, om djurskyddstillsyn och lagstiftning. Till varjekurs kan 20 deltagare antas. Enviss vidareutbildning sker också i regi. Sedan mitten av1970-talet har förbundet anordnat veckolånga gmndkurser och påbyggnadskurser förinspektörer och ledamöter i miljö- och hälsoskydds-nämndema. Också de kursernahar hållits i . Mycketav den kritik som har riktats mot tillsynen går ut på att den inspekterandepersonalen inte har tillräckliga kunskaper. Som lantbmksstyrelsen och fleraremissinstanser har framhållit är detta naturligtvis en allvarlig brist. En gmndfömtsättningför en meningsfull tillsyn är självfallet att den som utövar tillsynen hartillräckliga kunskaper för sin uppgift.