prop · GD0334 · 1989-12-31 00:00:00 — Inspektionenanser dessutom att frågan om vinstutdelning hänger intimt samman medförsäkringstagarnas möjlighet att byta bolag. Om möjligheten öppnas föröverflyttningar av fondförsäkringar mellan olika försäkringsbolag, bordevinstutdelningen till aktieägarna kunna vara mindre reglerad än om vinstutdelningsförbudetupprätthålls. Slutligenpåpekar inspektionen att det är inspektionen och ytterst regeringen som kommeratt fastställa vinstfömtsättningarna för bolagen. Vid en koncessionsansökan ärdet dessa instanser som kommer att stadfästa eventuella gmnder eller godkännade produkter som finns angivna i verksamhetsplanen. Regeringen ochinspektionen kan alltså sägas fastställa ramen för vinstmöjligheterna. Bankföreningentillstyrker att försäkringsbolag som driver fondanknuten livförsäkringsrörelsekan lämna vinstutdelning. Föreningen anser att även ett generellt slopande avnuvarande utdelningsförbud borde övervägas; detta är en viktig fråga dels närdet gäller att möjliggöra integration bank/försäkringsbolag, dels när detgäller att undanröja eventuella hinder för svenskt deltagande i det finansiellasamarbetet med EG. Bankföreningenföreslår som ett ytterligare sätt att öka konkurrenseffekten, så att kundemafår maximal nytta av arbetsgmppens förslag, att de särskilda försäkringsbolagenför livförsäkring med fondanknytning skall kunna startas och ägas även avbanker, efter regeringens tillstånd, likaväl som av försäkringsbolag. Föreningenanser att detta vore logiskt med tanke på arbetsgmppens förslag attpremiesparmedlen skall kunna placeras i aktiefonder som administreras av såvälbankägda som försäkringsbolagsägda fondbolag. Bankerna äger , medregeringens tillstånd, fondbolag vars aktiefonder förvahar sparares medel.Eftersom detta redan är möjligt anser att bankerna också, efterregeringens tillstånd, kunna få äga försäkringsbolag som äger fondbolag, varsaktiefonder förvaltar sparares medel. Denföreslagna lagen är utformad som en ramlag som innebär att det blir regeringen och inspektionen som får ta ställning till ansökningar om di spenser från olika lagbestämmelser. Vad gäller den allmänna tillsynen över 131 bolagenbör därvid erinras om att i den mån en viss försäkring får lämnas Prop.1989/90:34 utan gmnder, det från inspektionens sida krävs en betydande ökningav Bilaga 3 insatserna för den efterhandskontroll som av t. ex. skälighetsskälbör göras av försäkringsavtalen. Dispensregelni 2 § lagförslaget innebär bl. a. att det öppnas möjlighet till undantag frånförsäkringsrörelselagens bestämmelser om gmnder utan någon särskildbegränsning. Detta kan naturligtvis vara ändamålsenligt med tanke på denovisshet som råder i fråga om hur bolagen kan vilja utforma sina produkter. Motbakgmnd av syftet med gmnder att till försäkringtagarnas skydd tillgodose soliditets-och skälighetssynpunkter hade det varit av stort värde med en närmare analysav i vad mån olika förhållanden bör regleras i gmnder eller kan överlämnas åtbolagen att behandla i försäkringsavtalen. Väsentligt är under allaförhållanden att en avgränsning sker av bolagets möjligheter att tillgodogörasig riskpremier (för dödsfall) och för täckning av driftskostnader. 1försäkringsrörelselagen är premiereserven definierad prospektivt under det attdet för flera fondförsäkringsprodukter är omöjligt att tillämpa en sådan metod.1 fondförsäkring skall exempelvis under uppsparningsti-den premiereserven kunnadefinieras som bolagets förpliktelser uttryckta i antal fondandelar. Av lagenbör framgå att det vid stadfastelse av gmnder inte blott kan lämnas dispensfrån premiereservsregeln i försäkringsrörelselagen utan också att det viddispens anges vad som istället skall gälla i fråga om premiereservsberäkningen. Inspektionenvill i detta sammanhang påpeka att det inte föreligger några principiellaskillnader mellan fondförsäkring och konventionell livförsäkring. De produktersom finns på livförsäkringsområdet skall således i princip även kunnamarknadsföras som fondförsäkringar. Den reella skillnaden är att utfästelsemaär nominella i konventionell livförsäkring, medan nominella utfästelser inteanses förekomma i fondförsäkring av livsfallstyp. Närdet gäller ordningen för fastställande av om gmnder behöver upprättas följerav 2 kap 3 och 6 § försäkringsrörelselagen att en utgångspunkt vidkoncessionsprövningen är att grunder skall finnas, och att det ankommer påregeringen att avgöra i vad mån det går att avstå från gmnder. Om bolagetsenare vill utöka sin verksamhet med en ny typ av fondförsäkring som inteansetts i den urspmngliga verksamhetsplanen, får evetudl dispens handläggasenligt 1 kap 10 § försäkringsrörelselagen eller 2 § lagförslaget. 11.2 Ansvar m.fl, , och FörsäkringsjuridiskaFöreningen Ipromemorian tar arbetsgmppen upp möjligheten att om särskilda skäl föreligger skall undantag från bestämmelserna i försäkringsrörelselagen kunna medges även för försäkringar som gäller livsfall. Enligt arbetsgmp pens mening bör undantag kunna medges från skyldigheten att upprätta 132 premiegrunderoch premiereservsgmnder avseende förpliktelser som Prop. 1989/90:34sträcker sig högst framår i tiden. I promemorian tas inte närmare Bilaga 3 upp hur sådana avtal kan vara konstmerade. Detmåste anses självklart att försäkringstagaren vid försäkringens tecknade harkännedom om vilka kostnader, explidt eller implicit, som maximalt kommer atttas ut . Försäkringsbolaget skall inte i efterhandkunna ändra dessa till nackdel för försäkringstagaren utan att denne harmöjlighet att till skälig kostnad frigöra sig från avtalet. I de fall undantagmedgivits från skyldigheten att upprätta premiegmnder bör motsvarande uppgifteri stället intas i försäkringsavtalet. Dålivförsäkring med fondanknytning till stor del troligen kommer att meddelas iform av s. k. sparförsäkring torde kortare avtalstider än komma ikonflikt med praxis och de allmänna råd som försäkringsinspektionen utgett omkortaste avtalstid och återköpsbegränsning, såvida inte lindrigare krav kommeratt ställas för livförsäkring med fondanknytning. 11.4 Ansvar m. fl., och Påsid 73 74 promemorian anger arbetsgmppen hur premiereserven bör bestämmas,nämligen till det belopp som svarar mot fondandelarnas bokförda värde.Eftersom försäkringsbolaget är skyldig att äga fondandelar i resp. fond somsvarar mot försäkringstagarnas tillgodohavanden kommer det alltid att finnasmedel som svarar mot premiereserven. Undantag från bestämmelserna att upprätta premiereservgmndertorde således endast ha en reell innebörd om premiereserven skall bestämmas påannat sätt. Detfinns ingen anledning till erinran mot arbetsgmppens förslag att undantag skallkunna medges från bestämmelser i försäkringsrörelselagen för förpliktelser somsträcker sig högst i sänder. 11.5 Ansvar m. fl och Detkan i detta sammanhang påpekas att de argument som arbetsgmppen framför ifrågaom undantag från bestämmelserna att upprätta premiegmnder för livförsäkringarmed fondanknytning är lika relevanta då det gäller traditionell livförsäkring. Arbetsgmppensäger att undantag i allmänhet torde kunna medges från gmnder för beräkning av premie och premiereserv avseende förpliktelser som sträcker sig högst fram i tiden. Det är inte helt klart vad denna skrivning innebär. Med förpliktelser får anses förpliktelser av försäkrings natur. Utbetalningen av sparkapitalet är alltså inte sådan förpliktelse. I övrigt anser nämnden att frihet från gmnder i anslutning till I kap 10 § 133 försäkringsrörelselageni vart fall bör kunna medges om erforderliga anta- Prop. 1989/90:34 ganden(betr. t. ex. dödlighet för bestämning av riskpremie) bestäms för Bilaga 3högst i taget. Närdet i övrigt gäller arbetsgruppens förslag till beräkning av premiereserv harnämnden följande synpunkt. Arbetsgruppen skriver (i stycket om premiereservunder 6.3.3) att försäkringsbolagets sammanlagda åtaganden för försäkring medfondanknytning vid varje tid motsvarar det samlade värdet av fondandelarna. Omemellertid bolaget har gjort utfästelse om t. ex. det antal andelar som skallutbetalas på en livränta och det senare visar sig att de tillämpadeberäkningsantagandena inte var betryggande t. ex. på gmnd av att livräntetagarnalever än antagits måste den prospektivt beräknade premiereservensättas högre än till det uppsamlade värdet av andelarna. Den prospektivtberäknade premiereserrven blir alltså i detta fall högre (= flera fondandelar)än den retrospektivt beräknade. Mot förslaget att lägga fondandelamasbokförda värden till grund för värderingen av premiereserven har nämnden ingenerinran. Ifråga om grunder som reglerar försäkringstagarens rättigheter - rätt till återköp,fribrev och lån, verkan av obetald premie, oriktiga uppgifter vid tecknandet,återbäring och förräntning av försäkringsbelopp som förfallit till betalning bör man se det så att dessa frågor i första hand bör regleras i försäkringsavtalet,varigenom bestämmelserna blir lättare tillgängliga för försäkringstagaren.Detta förutsätter dispens från bestämmelserna i försäkringsrörelselagen.Endast om bestämmelserna blir allför omfattande för att skrivas in i avtaletbör grunder tillgripas. Huvuddragen bör då anges i avtalet ochdetaljutformningen föras till gmnderna. Rättentill återköp och fribrev bör i förekommande fall anges i avtalet. När detgäller beräkningen av återköps- och fribrevsvärden erfordras gmnder eller särskildaregler. Bl.a. skall anges om och i så fall med vilket belopp en återköpsavgiftskall tas ut. Någonrätt till lån på en unit linked-försäkring kan inte ges, då försäkringstagarenstillgodohavande är bundet i en försäkringspremiefond. En annan sak är attbolagen kan komma att lämna lån likaväl som t. ex. banker lämnar lån motsäkerhet i aktier i den mån detta är förenligt med finansförvaltningenavseende bolagets egna medel. Vadsom gäller om försäkringstagaren inte betalar premie skall regleras i försäkringsavtalet,t. ex. om att avtalat riskskydd vid dödsfall skall fortsätta att gälla sålänge det finns något tillgodohavande på försäkringen. Enligt6 § försäkringsavtalslagen gäller en livförsäkring för ett reducerat belopp om försäkringstagaren lämnat oriktiga uppgifter vid tecknandet och bolaget med kännedom om det rätta förhållandet skulle ha betingat sig en högre premie. Reduktionen bestäms av förhållandet mellan erlagd premie och den premie som bort erläggas. Vid tillämpningen av denna lagbestämmelse finns det två modeller. Enligt den ena den s.k. klassiska pro rata-regdn ser man på den totala premien för försäkring en, alltså riskpremie plus sparpremie, vilket gör att reduktionen drabbar både spardelen i försäkringen i princip det tekniska återköpsvärdet och riskdelen, dvs. Enligt den andra modellen Phragméns regel berörs inte spardelen utan risksumman reduceras i förhållande till 134 denriskpremie som erlagts resp. borde har erlagts. 1 detta fall blir natur- Prop.1989/90:34 ligt vis reduktionen av risksumman större än enligt den förstnämnda mo- Bilaga 3 dellen. För en unit linked-försäkring är knappast annan metod än Phragménsregel tillämplig. Arbetsgruppenframhåller att återbäringsgrunder inte är en nödvändighet. Helt torde man dockinte kunna undvara sådana gmnder eller särskilda regler, exempelvis omutfästelser lämnas vid livränteförsäkring. Hurförfallna men ej utbetalda försäkringsbelopp skall förräntas bör regleras iförsäkringsavtalet. Det bör t. ex. anges hur vid dödsfall förfallen risksummaskall placeras och om vid försäkring med engångsbelopp andelarna iförsäkringspremiefonden skall inlösas. I sammanhanget bör också observeras attbolaget, för att undvika att ikläda sig någon investeringsrisk, inte bör knytautbetalningen av sparbeloppet till fondandelarnas värde vid dödsfallstidpunktenutan tidigast till den tidpunkt då bolaget får kännedom om dödsfallet. Enligtförslaget skall vissa undantag från bestämmelserna i försäkringsrördsdagenkunna medges även för försäkringar som gäller livsfall. Undantagen gällerskyldigheten att upprätta premiegrunder och premiereservgmnder avseendeförpliktelser som sträcker sig högst . Hur sådana avtalkonstrueras anges inte. SLR utgår från att en försäkringstagare vidförsäkringens tecknande får kännedom om vilka kostnader som maximalt kommer atttas ut . Enligt SLR:s mening skallförsäkringsbolaget inte i efterhand kunna ändra dessa till nackdel förförsäkringstagaren, utan att denne har möjlighet att till skälig kostnad kunnafrigöra sig från avtalet. Bestämmelse härom bör vid undantag från grunderdärför intas i försäkringsavtalet. Inspektionenunderstryker att det är mycket viktigt att försäkringstagarna får informationom fondförsäkringens innebörd i olika hänseenden. Inspektionenanser att rimliga konsumentskyddshänsyn talar för att man i en lag om livförsäkringar med fondanknytning (som en övergångs lösning i avvaktan på en ny avtalsrättslig lagstiftning på personförsäkrings området) inför uttryckliga informationsbestämmelser med i huvudsak samma innebörd som 5 8 §§ konsumentförsäkringslagen och bestämmel serna i 2 kap i betänkandet (SOU 1986:56) Personförsäkringslag (och med inriktning på att avse även sådans förhållanden om fondförsäkringen som anges på sid 75 i förslaget). Inspektionen noterar att förslaget innehåller ett lagstadgat informationskrav (i 7 § andra stycket), vilket dock inte kan anses ha större dignitet än de informationskrav som inryms i de nämnda bestämmelserna. Ett skäl att också införa informationsregler av 135 nyss angivet slag är attbörja med fondförsäkringens speciella natur, som Prop. 1989/90:34 skapar ettstörre informationsbehov än konventionell livförsäkring. Med Bilaga 3 tanke pålivförsäkringens sociala roll måste det enligt inspektionens meningsäkerställas att försäkringstagarna i förväg får tydlig information om bl. a.innebörden av försäkringsbolagets utfästelser och därvid att försäkringstagarenensam (och utan den solidaritet mellan olika försäkringstagare somkännetecknar konventionell livförsäkring) bär de risker som är förbundna medfondförsäkringen. Ett sådant säkerställande kan komma till stånd bara genomuttryckliga informationskrav i lagen om fondförsäk-ring. Det måste nämligenframhållas att inspektionen så som försäkringsrörelselagens regler ärutformade - bara har begränsade möjligheter att tvinga ett försäkringsbolag atti sin marknadsföring ta in information av visst slag. Detsamma gäller i frågaom möjligheten att framtvinga information till en försäkringstagare sedan ettförsäkringsavtal väl är slutet. Iförslaget hänvisas också till marknadsföringslagen. Det är här närmast 2 och 3 §§som har intresse. Med stöd av 2 § kan otillböriig marknadsföring förhindras ochmed stöd av 3 § kan ett företag, t. ex. ett försäkringsbolag, åläggas att ta inviss information i sin marknadsföring. Men till att börja med gäller denbegränsningen att 2 och 3 §§ marknadsföringslagen endast är tillämpliga påmarknadsföringen, d.v.s. på det som sker innan och i samband med att ett avtalingås. Det går därför inte att med stöd av marknadsföringslagen ålägga ettfondförsäkringsbolag att lämna information om olika försäkringar t. ex.utvecklingen av fondandelamas värde (jfr förslaget s 75) - sedanförsäkringsavtalet väl är träffat (se däremot 6 § konsumentförsäkringslagen och2 kap 3 § förslaget till personförsäkringslag). Tillämpningenav 3 § marknadsföringslagen som ju sker hos konsu-mentverket/KO och avmarknadsdomstolen (se närmare härom t. ex. prop. 1979/80:9 s. 32 ff) innefattar dessutom svårigheter då man, som i fråga om fondförsäkring Ofrförslaget s 75), skall fastställa ett mer eller mindre omfattandeinformationssystem. Den utväg som marknadsföringslagen anvisar att KO förtalan i om informations-åläggande - är i ett sådant fallmindre ändamålsenlig. Den modell lagstiftaren då har anvisat är att detutarbetar riktlinjer för informationslämnat (prop 1975/76:34 s. 99, 108 och126). På det område som det är fråga om här bör det därför efter förhandlingarmed försäkringsbranschen utarbetas riktlinjer av i närasamarbete med försäkringsinspektionen. Men för att en uppgörelse om riktlinjernasinnehåll skall kunna träffas och riktlinjerna få tillräcklig stadga anserinspektionen att det är nödvändigt med ett uttryckligt lagstöd. Det kan isammanhanget nämnas att 3 § marknadsföringslagen inte ansågs som etttillräckligt stöd för rimliga informationskrav i fråga omkonsumentskadeförsäkring, vilket medförde att uttryckliga bestämmelser ominformationsplikt intogs i konsumentförsäkringslagen (jfr prop. 1979/80:9 s.32 ff). Somett ytterligare skäl mot särskilda informationsregler i fondförsäk- ringslagen anförs i förslaget att det är svårt att redan nu ta ställning tillvad informationen skall avse och när den skall ges (s. 76). inteatt det är något bärande skäl mot sådana regler. För det första går det Prop.1989/90:34 mycket väl att fömtse att information av det slag som åsyftas i 2kap. Bilaga 3 förslaget till personförsäkringslag är påkallad lika mycket dådet är fråga om fondförsäkring som vid konventionell livförsäkring. Vidare ärbestämmelserna i 2 kap. förslaget till personförsäkringslag så allmänt hållnaatt de i hvudsak bör kunna täcka också sådan information som avser förhållandensom är specifika för fondförsäkringén (t. ex. sådana som anges på s. 75 iförslaget). Informationspliktens innebörd får preciseras närmare i riktlinjerav det slag som har berörts. Detmåste också tillfogas att det inte är rimligt att den osäkerhet om fondförsäkringsformensutveckling som uttrycks i förslaget skall förhindra att det införs särskildakonsumentskyddsregler av det slag som informa-tionsbestämmdsema skulle utgöra.Osäkerheten måste enligt inspektionens mening i stället i sig anses utgöra ettstarkt skäl för en i lagen uttalad informationsplikt. Inspektionen vänder sigockså mot att lämpliga informationsmtiner skulle "utvecklas efterhand". Med tanke på livförsäkringens sociala betydelse och de ekonomiskavärden som kan stå på spel är det synnerligen viktigt att de gmndläggandeprinciperna för informations-lämnandet i riktlinjernas form är utformaderedan då lagen träder i kraft. En annan sak är att det , då man harvunnit praktiska erfarenheter av försäkringsformen, kan ha skäl att övervägarevideringar av lagreglerna. Det kan då också bli aktuellt att helt avskaffainformationsbestämmelserna i fondförsäkringslagen och att låtainformationsfrågan även beträffar om denna försäkringsform regleras av personförsäkringslagen. Eftersomman valt lösningen av att låta försäkringsbolaget vara den formellaandelsägaren i fonden, bör det också klart komma till uttryck på vilket sättoch i vilken omfattning som bolaget skall ge försäkringstagarna information omutvecklingen i fonden/fonderna och försäkringstagarens antal andelar etc.Likaväl som systemet kräver ett väl fungerande samarbete mellanförsäkringsbolaget och fondbolagen, måste fömtsättas utförlig information frånförsäkringsbolaget till försäkringstagarna på motsvarande sätt som fondbolagenenligt aktiefondslagen ska informera sina andelsägare. 12.3 Fullmäktige i riksbank Fullmäktigeframhåller att introduktionen av den nya försäkringsformen kommer att medföra att ett större element av risktagande kommer att tillåtas på ett område där avtalen ofta är långvariga och konsekvenserna för försäkringstagarna därmed svåröverblickbara. Det bör av denna anled ning ställas höga krav på informationen till försäkringstagama. Bilaga 3 Förnärvarande torde det för de flesta vara allmänt känt att en försäkringstagaresom sparar i en livförsäkring kan räkna med att vid ett försäkringsfall fåutbetalt i vart fall ett visst minsta belopp. Detta gör, särskilt i ett inledningsskede,att informationen vid unit linked-försäkring blir mycket betydelsefull; det nyasystemet ger inte samma garantier som normal livförsäkring. Menförsäkringstagaren bör få god information inte bara om risken för finansiellförlust utan också om möjligheten att flytta sparandet från en fond till enannan. I avvaktan på att försäkringsbolagen i enlighet med kommitténs förslagåläggs en informationsskyldighet även vid personförsäkring harförsäkringsinspektionen här en mycket viktig funktion att fylla. Dennya försäkringsformen kommer ställa speciella krav på information tillförsäkringstagarna. delar arbetsgmppens uppfattning attdet för kunden blir en väsentlig skillnad när man går ifrån ömsesidighetsprincipen.Den skillnaden bör göras tydlig för kunderna. Vidare är det av stor vikt att gekunderna fortlöpande information om hur de inbetalda premierna används tillsparande, driftskostnader, risktäckning etc. Denna information är en viktigingrediens när det gäller konkurrensen. Detfår enligt utredarna ankomma på försäkringsinspektionen att med stöd av skälighetsprindpen tillse att den metod som försäkringsbolaget tillämpar för beräkning avkostnaderna för den enskilda försäkringstagaren är skälig. Inspektionen vill tilldetta framhålla att med hänsyn till fondförsäkringens innbörd och konstmktionkan det ifrågasättas om det är riktigt att hänvisa till skälighetsprindpen. Enrättvis och mot transaktionerna svarande fördelning bör istället varautgångspunkten. Hur detta skall gå till bör klarläggas underlagstiftningsarbetet. Inspektionenvill peka på följande svårigheter som kan uppkomma då skatt skall fördelas påberörda försäkringtagare. Hur skall sådanarealisationsvinster beskattas som fondförsäkringsbolaget kan kvitta motrealisationsförluster? I det fall inlösen avförsäkringstagarens tillgodohavande inte följs av försäljning av motsvarandeandelar, utan istället regleras t. ex. genom influtna från nyförsäkringstagare som önskar placering i den aktuella fonden, uppkommer ingenrealisationsvinst hos försäkringsbolaget. Eventuell realisationsvinst skjutsistället upp till dess att de aktuella fondandelarna avyttras. Hur skallrealisationsvinstskatt belasta berörda försäkringstagare? Förfondförsäkring kan, som ovan framgått, ifrågasättas om det är 138 skälighetsprindpeni försäkringsrörelselagen som skall ligga till gmnd för Prop. 1989/90:34fördelning av skattekostnaderna. Om skälighetsprindpen skall tillämpas Bilaga 3 bör reglerna tas in i försäkringstekniska gmnder, vilka på gmnd av sinprincipiella karaktär bör underställas regeringen för stadfastelse. Eftersomfondförsäkringsbolaget skall vara formell ägare till fondandelar iförsäkringspremiefond skall försäkringstagarna inte förmögenhetsbe-skattas för"sina andelar". Försäkringstagare som tecknat kapitalförsäkringkommer istället att beskattas enligt gällande regler för förmögenhetsbeskattningav kapitalförsäkring. Kapitalförsäkring skall härvid tas upp till det värde sommotsvarar det på försäkringstekniska gmnder beräknade tekniska återköpsvärdet.Förde fall undantag från skyldigheten att upprätta gmnder för återköp medgivitsenligt 2 § lagförslaget krävs sålunda modifiering av lagen om statligförmögenhetsskatt. Arbetsgmppenföreslår ändringar av bestämmelserna i kommunalskattelagen (1928:370) för attfondförsäkring skall kunna anses som pensionsförsäkring i lagens mening.Inspektionen har i princip ingen invändning mot förslaget, men har som framgårav kommentarerna till 31 § kommunalskattelagen vissa erinringar beträffandeutformningen av förslaget. Utredarnasönskemål att fondförsäkringen skall beskattas på samma sätt som konventionelllivförsäkring får ytterligare en konsekvens som det här också finns skäl attberöra. Förslaget innebär således att sparandet i aktiefonder skattemässigtkommer att behandlas på olika sätt, beroende på om det sker via ettförsäkringsbolag eller ej. I olika sammanhang bmkar, bl. a. från bankhåll,framhållas att försäkringssparandet i skattehänseende är gynnat framför annatsparande på ett sätt som är oacceptabelt från konkurrenssynpunkt. Ett sådantsynsätt återspeglas också i de förslag till ändrade skatteregler som nyligenhar lagts fram av utredningen om reformerad inkomstskatt (SOU 1989:33). Enligtinspektionens mening finns det dock ofta goda skäl för att försäkringssparandetfår en skattemässigt gynnsam behandling.