prop · GD0378 · 1989-12-31 00:00:00 — lorde en sådan gräns verkaavhållande på eventuella planer atl etablera editioner som inte hartillräckligt underlag på marknaden. De mätningar som skall ligga till gmnd förpresstödsnämndens beslut bör liksom avse förhållandena underföregående år. Däremotanser jag del inte vara nödvändigt all förena 55%-gränsen med någon form avsuccessiv avtrappning. En avtrappning som sker i täta steg medför ett stortbehov av kontinuerliga innehållsmätningar och kan även, som kommittén påvisar,leda till att grannlaga ställningstaganden i olika tolkningsfrågor fortlöpandeaktualiseras. Mitt förslag innebär att mätningar endast blir aktuella förtidningar som väljer att befinna sig nära det föreslagna gränsvärdet. Erfarenhetenfår visa om 55%-gränsen är väl avvägd eller om nivån behöver justeras. Jag fömtsätteralt presstödsnämnden följer utvecklingen och rapporterar eventuella negativakonsekvenser. För information vill jag nämna alt kontrollen avregeln om andelen eget redaktionellt material för en tidning av mättekniskaskäl främst genomförs i förhållande till innehållet i tidningar inom sammaföretag, koncem, kedjebildning eller annan association med uppenbaraffärsmässig bindning lill den aktuella publikationen. Tvåeditioner av samma tidning kan alltså, liksom , i presstödssammanhangbetraktas som två separata tidningar om innehållet i tillräcklig omfattningskiljer dem åt. Med ett bibehållande av denna regel föreligger inget behov avsärskilda lösningar för nu existerande editionstidningar. 5.1 Stödformens allmänna inriktning Mittförslag: Driftsstöd får lämnas till sådana dagstidningar som har ell konkurrensmässiglunderläge till följd av låg spridning bland hushållen på utgivningsorten ochdärmed är mindre attraktiva på annonsmarknaden. Dagslidningamaindelas i tre gmpper efter ulgivningsfrekvens, nämligen högfrekventa (6-7nummer ), medelfrekvenla (3 5 nummer ) och lågfrekventa (12nummer ). Bland de högfrekventa behandlas storstadstidningama för sigoch bland de lågfrekventa görs åtskillnad mellan tidningar med riksspridningoch övriga tidningar. För att endagstidning skall räknas in i gmppen högfrekventa storstadstidningar bör ävengälla att tidningen före det kalenderår stödet avser utgivits medett redaktionellt textomfång motsvarande mer än . Kommitténsförslag överensstämmer lill stor del med mitt förslag. Remissinstanserpa: Presstödsnänmden,TU, , , A-pressen, Föreningen m. fl. RRV efterlyser ytteriigare analyser av vilken effekt torslagen fårför statskassan. Argument för att reducera driftsstödet framförs av statenspris- och konkurrensverk. och FörenadeLandsortstidningar (FLT). Centerpress anser atl delföreslagna stödet lill lågfrekventa tidningar är otillräckligt. Skälen för mitt förslag:Även om ett mål för det statliga presstödet är att tidningsföretagen i växandeutsträckning skall kunna finansiera sin verksamhet genom egna intäkter, terdet sig ofrånkomligt att vissa företag även i fortsättningen behöver ett direktbidrag till produktionen för att kunna fortsätta med tidningsutgivningen. Enväsentlig del av de resurser staten ställer till förfogande för stödinsatser påpressområdet bör därför även fortsättningsvis användas för ett driftsstöd.Detta bör i huvudsak motsvara del hittillsvarande produktionsbidraget. Miltförslag innebär således att driftsstödet blir en selektiv stödform med ihuvudsak automatiskt verkande regler. Den föreslagna indelningeni högfrekventa, medelfrekvenla och lågfrekventa dagstidningar visar att gmppendriflsslödsberättigade tidningar inte är enhetlig. Det är mot denna bakgnmdinte möjligt atl utforma villkor och beräkningsgmnder för driftsstödet som blirtillämpliga för samtliga kategorier. Regelverket bör dock innehålla så fåseparata beräkningsklasser och särbestämmelser som möjligt. Mitt förslaginnebär att tredagarstidningar inte behandlas i samma gmpp som en- och Ivådagarstidningar.Skälet för detta är att tredagarstidningar, som kommittén påpekat, i mångaavseenden är jämförbara med andra flerdagarstidningar. Det gäller exempelvis ifråga om dagsaktuell nyhetsrapportering. Tredagarstidningar har inte hel- ler,till skillnad från en- och ivådagarstidningar, i samma utsträckning Prop.1989/90:78 karaktär av komplementtidningar. Vidden nuvarande beräkningen av produktionsbidrag gäller förmånligare regler fördagstidningar utgivna i , och än för tidningar medannan utgivningsort. Anledningen till de gynnsammare villkoren förstorstadstidningarna har inte varit all huvudredaktionens geografiskabelägenhet i sig skulle ge dessa tidningar en särställning. I stället ärmotivet att de utkommande tidningama i dessa städer, när presstödetinfördes, allmänt sett hade en påtagligt annan uppläggning i fråga om format,omfång och redaktionell bredd än tidningar utgivna på andra orter. Kostnadernaför att ge ut en sådan storstadstidning översteg också väsentligt kostnadernaför en sex- eller sjudagarstidning i någon annan del av landet. Del står klartatt denna olikhet alltjämt föreligger när det gäller de nuvarande högfrekventastorstadstidningarna. Därför innebär mitt förslag till vilket jag straxåterkommer att beräkningsgmndema för driftsstöd föreslås bli något annorlundaför tidningar utgivna i de tre storstäderna än för övriga tidningar. Denberäkningsmetod som jag kommer att föreslå baseras enbart på upplaga ochutgivningsfrekvens. Den skulle emellertid teoretiskt kunna medföra attnytillkommande tidningar i gmppen högfrekventa storstadstidningar får ettoskäligt högt stödbelopp om inte en viss ytterligare precisering av kalegoribegreppeninförs. Det jag tänker på är att en tidning som har uppburitproduktionsbidrag eller driftsstöd och som visserligen utges från någon av denämnda ortema men i fråga om omfång, upplaga och redaktionell bredd avviker såmycket från det som typiskt sett karaktäriserar en storstadstidning, att den idessa hänseenden är mer likvärdig med övriga högfrekventa tidningar. Jag anserdel inte vara rimligt att i ett sådant fall vid bestämningen av driftsstödetenbart utgå från den omständigheten att tidningens redaktion är lokaliseradtill en av de tre orterna , och . Motdenna bakgmnd föreslår jag att man i gmppen högfrekventa storstadstidningarinräknar endast sådana tidningar, som före det kalenderår stödetavser, har utgivits med ett redaktionellt textomfång motsvarande mer än 30000spaltmeter . Om detta villkor inte är uppfyllt bör sålunda sammaberäkningsnormer tillämpas som för del stora flertalet högfrekventa tidningar.För nystartade storstadstidningar bör omfångsvillkoret avse det förstautgivningsåret eller årgången. Ävenom det inte nu finns någon tidning där detta villkor skulle vara tillämpligt villjag med mitt förslag förebygga möjligheten av att det enbart i syfte att manipulera presstödet etableras tidningar som i övrigt uppfyller villkoren för högfrekventa storstadstidningar. Mitt förslag kan även jämfö ras med den gällande omfångsregeln för lågfrekventa tidningar vartill jag återkommer i avsnitt 5.4.1. 1 det senare fallet är syftet att undvika att annonsblad med visst redaktionellt innehåll skall kunna erhålla presstöd. På motsvarande vis är den här föreslagna regeln för högfrekventa stor stadstidningar en spärr mot att stora belopp betalas ut till andra slags tidningar än vad som urspmngligen avsetts med driftstödet till denna kategori. Liksomhittills bör presstödsnämnden kunna bevilja driftsstöd även om Prop.1989/90:78 en utkommande tidning undantagsvis ställer in utgivningennågon vecka , t. ex. vid en längre helg. Avde 78 tidningar som /90 uppbär produktionsbidrag tillhörmerparten, eller 46 stycken, den lågfrekventa gruppen. Denna grupps andel avsamtliga bidragsmoltagande tidningar har successivt ökat. Trots den numeräraövervikten för dessa tidningar går endast en mindre del, dvs. (ca 52 milj. ), av statens totala kostnader för produktionsbidrag lilldenna gi"upp. De lågfrekventa tidningarna har stor betydelse förmångfalden när det gäller nyhetsförmedling och opinionsbildning. De bör därföri fortsättningen erhålla en något större andel än av de medel somstaten ställer till förfogande för produktionsbidrag/driftsstöd. Jagkommer all först beröra de allmänna ekonomiska förutsättningarna förpresstödet. Därefter övergår jag till att närmare redovisa mina förslag rörandede olika stödformerna. Vidavvägningarna i de ekonomiska frågorna har dagstidningskommiltén utgått från dedå aktuella förhållandena, dvs. Enligtbetänkandet beräknas del sammanlagda driftsstödet för det tänktaikraftträdandet uppgå till ca 402 milj.kr. Om kommitténs beräkningaruppdateras lill atl avse , blir summan ca 390 milj.kr. främst till följdav att några stödmottagande tidningar upphört. Kommittén anser atl eflFekternaav det nya utvecklingsstödet i ett tioårsperspektiv bör medge alt driftsstödetkan sänkas lill ca 350 milj. kr. i oförändrat prisläge. Någraremissinstanser har framfört invändningar mot möjligheterna att och medhjälp av koncentrerade utvecklingsinsatser minska driftsstödet. LO ochCenterpress menar att det måste vara möjligt att ompröva stödets ramar ochinriktning en bit in om mångfalden skulle äventyras. (), och argumenterardäremot för en nedtrappning av presstödet. Vidsidan av driftsstödet kommer jag atl i det följande föreslå inrättandet av ettutvecklingsstöd (jfr avsnitt 6) varigenom medel avsätts för stöd lillrationaliseringar och andra effektivitetsfrämjande ålgärder hos de ekonomisktsvaga dagstidningarna. Genom detta stöd till strukturförändringar, vilketsyftar till kostnadsbesparingar och etl eflFeklivare resursutnyttjande, underiättasbranschens möjligheter att kunna förbättra lönsamheten. Fördriftsstödets vidkommande ö\'erensstämmer mitt förslag till stor del med kommitténs. Vid min bedömning av vilka bidragssatser och maximital som är lämpliga inom driftsstödet harjag utgått från förslagen i kommitténs betänkande. Dessa ni våer lades emel lertid fast för ett och ett halvt årsedan. De ekonomiska förutsättningarna för tidningsutgivning har för sämrats både vad gäller annonsintäkter och kostnadsutveckling. Dessa för sämringar är tydligast hos lågtäckningstidningarna, varför jag i det följande 14 kommer att förorda engenerell uppräkning av bidragssatser och maximital med i förhållande tillkommittéförslaget för högfrekventa storstadstidningar och för lågfrekventatidningar. Situationen för övriga högfrekventa och samtliga medelfrekvenladagstidningar, dvs. de dagstidningar som ges ut på andra orter än i storstäderoch som har tre eller fler nummer , är sådan alt jag finner detpåkallat med en nivåhöjning om . Det sammanlagda utfallet av driftsstödetför kan preliminärt beräknas uppgå till ca 434 milj.kr. Driftsstödetökar därmed med i jämförelse med innevarande budgetårs anvisade medelför produktionsbidrag. Tillföljd av övergångs- och avvecklingsregler kommer det att ta innanstödet har nått den stadigvarande, något lägre nivå som är en direkt konsekvensav de nya huvudreglerna. Om inga förändringar sker i fråga om antal stödberättigadetidningar, utgivningsfrekvens etc. uppnås detta totalbelopp 1992. Motbakgrund av svårigheterna att i ett längre perspektiv med tillräcklig säkerhetbedöma annonskonjunklurer, marknadsförutsättningar i övrigt saml effekterna avdet nya utvecklingsstöd jag kommer all föreslå, är jag inte beredd attnu uttala mig om hur driftsstödet bör utformas . Ambitionen bör dock, i likhet med vad kommittén har redovisat,vara att utvecklingsinsatserna skall åstadkomma ett minskal behov avdriftsstöd. 5.3 Allmänt driftsstöd till hög- och medelfrekvenlatidningar 5.3.1Kvalifikationskriterier Mittförslag: Huvudregeln för all en hög- eller meddfrekvent dagstidning skall varaberättigad till driftsstöd är atl den abonnerade upplagan uppgår till minst2000 exemplar och att täckningsgraden på ulgivningsorten får vara högst 40%.Tidningens totala upplaga skall i huvudsak vara abonnerad. Tidningensabonnemangspris skall inte vara uppenbart lägre än vad som i allmänhet tas utav tidningar i motsvarande kategori. En dagstidning somskulle vara berättigad till driftsstöd kan ändå uteslutas från stöd, eller fåstödet minskat, om det med hänsyn till förhållandena inom tidningens helaspridningsområde är uppenbart att täckningstalet ger en missvisande bild avtidningens konkurrensförmåga på annonsmarknaden. Kommitténs förslagöverensstämmer med mitt förslag och innebär bl. a. att det hittillsvarandevillkoret om slödtagande tidningars annonsbladsul-givning slopas. Detsammagäller den nuvarande regeln om högsta tillåtna andel annonser av en tidningstotala innehåll. Remissinstanserna är ihuvudsak positiva till de delar av förslaget som inte rör annonsbladsutgivning. Förslagetatt en tidning med driftsstöd skall ha rätt att ge ut annonsbladtillstyrks av bl.a. statskontoret, RRV, näringsfrihetsombuds- Prop. 1989/90:78 mannen(NO) och TU. Däremot anser , Föreningen , Joumalistförbundetsaml FLT att presstödsreglema bör utformas så att annonsbladsutgivningmotverkas. Liberal Press betonar att frågan bör bevakas då det finns en riskför att presstöd kan utnyttjas för en medveten satsning på annonsbladsutgivningutan joumalistiskl informationsansvar, vilket skulle hota mångfalden. Iövrigt föreslår TU att en avtrappningsmetod bör tillämpas när tidningaröverskrider gränsen för högsta tillåtna täckningstal. Skälenför mitt förslag: Jag anser att de allmänna kvalifikationskriterierna för hög-och medelfrekvenla dagstidningar bör överensstämma med de principer som nugäller. Villkoren avseende upplaga och abonnemangspris bör enligt min meninginte förändras. Däremot finns det anledning atl närmare beröra skillnademamellan högfrekventa storstadstidningar och övriga högfrekventa tidningar. Denuvarande möjlighetema alt under vissa omständigheter få stöd även omtäckningsgraden överstiger bör upphöra. Detta täckningstal har enligtkommittén visat sig vara ett väl avvägt gränsvärde uppåt. En tidning som på sinutgivningsort når av hushållen kan påräkna en så stark ställning påannonsmarknaden att annonsintäkterna blir av tillräcklig storlek för att garanteraproduktionen. Procentandelenbör, liksom , beräknas som ett genomsnitt så att eflFeklen av tillfälliga svängningar elimineras. Likasåbör täckningsgraden beräknas för tidningens utgivningsort. Denna bör som nuvara den kommun där tidningens huvudredaktion ligger. Detbör dock även i fortsättningen finnas en spärr mot skenkonstmktioner i dettaavseende. Det bör inte vara möjligt att en tidning enbart i bidragsmaximerandesyfte förlägger huvudredaktionen till en viss ort. bör isådana fall ha möjlighet att göra en helhetsbedömning av tidningens styrkainom hela spridningsområdet. Nämnden bör, i enlighet med nuvarande ordning, gesrätt att undantagsvis beräkna täckningstalet på gmndval av spridningen inom etlannat område än den kommun där huvudredaktionen ligger. När det gälleravläggare till en huvudtidning kan det ibland vara svårt att fastställa var en avläggareshuvudredaktion faktiskt är belägen. Vid beräkning av hushållsläckningen försådana tidningar bör då väljas den kommun där täckningsgraden procentuellt settär högst. Med avläggare avser jag när ägaren till en större tidning också gerut en tidning under annat namn, men med en omfattande del identiskt innehåll. Jaganser också att det i fortsättningen inte bör finnas något hinder för stödmottagandetidningar att ge ut annonsblad. Inte heller bör nuvarande villkor om en högstatillåten andel annonser finnas kvar i fortsättningen. Detta bör ses som enrättvisefråga i förhållande lill högläckningstidningar vilka inte hindras avnågra sådana begränsningar. Jag fömtsätter dock att presstödsnämnden följerutvecklingen och rapporterar eventuella negativa konsekvenser. Jagvill dessutom tillägga att det knappast ligger i linje med presstödels 16 intentioner att försvårastödmottagande tidningars utnyttjande av kompletterande intäktskällor. Tvärtomkan sådana vara önskvärda om de leder till förbättrad ekonomi förtidningsföretagen och därmed minskar kraven på statligt stöd. De kostnadsdrivandeeffekter som påtalats för den nu gällande regeln om högst annonser för hög-och medelfrekvenla tidningar bortfaller också med mitt förslag. Stödmollagandetidningar kommer därför inte längre att tvingas utöka sitt redaktionellamaterial om annonsingången skulle vara exceptionellt god. Därmed försvinneräven de indirekta konsekvenser detta kan få för konkurrerande tidningarsredaktionella omfång. Dekvalifikationskrav som i övrigl ställs på stödberättigade hög- och medelfrekvenladagstidningar torde utesluta möjligheten att annonsblad med viss redaktionelltext kan bli driflsslödsberättigade. Mittförslag: Driftsstöd skall i fortsättningen beräknas genom en metod som byggerpå en tidnings upplaga. Stödbeloppet räknas ut genom att den aktuellatidningens volym uttryckl i lusental exemplar och antal nummer per veckamultipliceras med en generellt gällande bidragssals. En maximigräns sätts förmöjlig bidragsnivå. Presslödsnämndenges rätt alt fastställa vilka uppgifter som skall ingå i underlag för ansökanom driftsstöd. Kommitténsförslag överensstämmer i allt väsentligt med mitt förslag. Remissinstanserna:En enig remissopinion tillstyrker förslaget. Skälen för mitt förslag:Nuvarande produktionsbidrag har i debatten anklagats för att varakostnadsdrivande eftersom den bidragsberättigade tidningens pappersförbrukning,efler frånräknande av annonsutrymmet, styr bidragets storlek.Pappersförbrukningen anses därigenom ha stimulerats. Till följd avkonkurrenssituationen har tidningar utan presstöd också dragits med i dennautveckling. Även den föreslagna bidragskonstmktionenkan i och för sig sporra till olika åtgärder i syfte att öka en tidningsupplagetal och därmed få ett större driftsstöd. skulle dock eflFeklenav detta normalt bli att tidningens ekonomiska ställning förstärks även genomökade försäljnings- och annonsintäkter. minskar därmed beroendet avpresstöd. En annan cflFekt kan bli ökad mångfald vilket är positivt från presspoliliskutgångspunkt. Det är också rimligt all anta all övergången till en nyberäkningsgrund kommer alt leda till ett mer ekonomiskt utnyttjande av tidningsut-rymmel.Sammantaget torde etl upplagebaserat bidragssystem i jämförelse mednuvarande konstruktion avsevärt minska de negativa konsekvenserna av sådana regdanpassadebeteenden. Dessutom medför den nya stödkonstruktionen atl bidragsadminislrationen,både hos tidningarna och presstödsnämnden, förenklas. Det upplagebegrepp jag häravser innefattar i princip den fullt betalda upplagan, vilket exempelvisutesluter alt gratisulddade exemplar läggs lill grund för beräkningen avdriftsstöd. 2 1989/90. 1 saml Nr 78 För informationvill jag nämna att presslödsnämnden vid inhämtandet av upplageuppgifter såvälrörande drifts- och utvecklings-som dislributionsstöden torde komma atl utgåfrån den av fastställda dagspressupplagan. Denna avser lidningamasupplagor av del kalenderår beräkningen gäller samt ett vägtgenomsnitt av söndags- och vardagsupplagoma när dessa varierar inbördes. Detdetaljerade regelsystem som tillämpar för att urskilja denfullt betalda upplagan för en tidning innehåller olika slags gränser förfriexemplar, gratisutdelning, prenumeralionsrabalter etc. Syftet med reglernaär alt en tidning inte skall kunna manipulera fram missvisande upplagetal. Fördel fall att dessa regler skulle komma att förändras bör presstödsrämndenfölja utvecklingen på området och - om det blir nödvändigt - infordra sådanaupplageuppgifter från de berörda tidningarna som behövs. Enligt vad jag erfarithar för avsikt atl erbjuda presstödsnämnden fortlöpande informationom den översyn av regdulformningen som pågår. Vidare fömtsätterjag all presstödsnämnden i vissa fall Ofr avsnitt 5.7.1) exempelvis kan erhållasådana uppgifter om stödberättigade tidningar att tidningsrörelsen kansärskiljas från annan verksamhet. Nämnden kan i form av tillämpningsföreskrifterange vilka uppgifter som skall åtfölja ansökningar om driftsstöd. Driftsstödet bör som nuavse kalenderår och beräknas på gmndval av upplaga under föregående kalenderår.För all undvika onödiga påfrestningar för en stödmollagande tidnings ekonomibör utbetalningsreglema för driftsstödet inte skilja sig från dern som nugäller för produktionsbidraget. Utbetalning bör ske efter delkalenderår stödet avser. Stöd utbetalas normall med hela det belopip en tidningbeviljats. Driftsstöd bör beräknasgenom att en tidnings upplaga (uttryckt i tusental exemplar) och antal nummerper vecka multipliceras med aktuell bidragssats. Stöd beviljas dock högst medett maximibelopp. Systemet blir också enklare all administrera än dethittillsvarande. 5.3.3Bidragssats för högfrekventa storstadstidningar Mitt förslag: För högfrekventastorstadstidningar skall bidragssal-sen vara . Maximibeloppet sättstill 49,5 milj. kr. Kommitténs förslag skiljersig från mitt förslag. Bidragssatsen för denna gmpp av tidningar föreslås vara170000 kr. Maximibeloppet anges till 45 milj.kr. Remissinstanserna: Ettantal remissinstanser har uppmärksammat en felräkning i den bilaga lillbelänkandet som redovisar del teoretiska utfallet av det föreslagnadriftsstödet. Felräkningen innebar atl tidningen med denföreslagna bidragssatsen skulle få ett avsevärt lägre bidrag än vad kommitténavsett. Viss kritik riktas även mot maximibeloppet som anses vara alltförlågt. Skälen för mitt förslag:Vid beräkningen av den generella bidragssatsen har jag först utgått från ennågot högre bidragssals än vad kommittén föreslagit för att samtliga berördatidningar skall kunna erhålla stödbelopp som minst uppgår lill de nivåer somutredningen inriktat sig på. Därutöver har jag tagit hänsyn lillkostnadsutvecklingen och de förändrade marknadsvillkoren för lågtäckningstidningar. 5.3.4Bidragssats for andra högfirekventa och samtliga medelfrekventa tidningar Mittförslag: För andra högfrekventa dagstidningar än storstadstidningar och församtliga medelfrekventa dagstidningar skall bidragssatsen vara 162000 kr.Maximibeloppet sätts lill 11,6 milj. kr. Kommitténsförslag skiljer sig från mitt förslag. Kommittén föreslår en bidragssats om140000 kr. och etl maximibelopp på 10 milj. kr. Remissinstanserna:Viss kritik riktas mot det av kommittén föreslagna maximibeloppet som ansesvara alltför lågt. Skälenför mitt förslag: Vid min medelsberäkning harjag tagit hänsyn till attutgivningsvillkoren för övriga hög- och medelfrekventa tidningar i kon-kurrensulsattläge har försämrats. Det nya driftsstödets ulfall i kronor blir väl avvägt iförhållande till nu gällande produktionsbidrag. Något särskilt minimibidragbehöver därför inte fastställas. 5.4 Allmänt driftsstöd till lågfrekventa tidningar 5.4.1 Kvalifikationskriterier Mitt förslag: Föratt en lågfrekvent dagstidning skall vara berättigad till driftsstöd skall denabonnerade upplagan vara minst 2000 exemplar. Täckningsgraden påutgivningsorten får vara högst . Den totala upplagan bör till övervägandedel vara abonnerad. Abonnemangspriset för helår får inte understiga ett beloppsom presstödsnämnden fastställer. Det redaktionella innehållels omfång skall uppgålill minst I per kalenderår. Det betalda annonsutrymmet underett år får maximalt uppgå lill av en tidnings hela omfång. Kommitténs förslag:Överensstämmer i huvudsak med mitt. Enligt kommittén bör dockabonnemangspriset per helår för en endagstidning anges till lägst . resp.ungefär det dubbla vid ivådagarsutgivning. Remissinstanserna: Visskritik framförs när det gäller kvalifikationskraven. RRV anser exempelvis attde i och för sig välmotiverade förändringarna i förhållande till nuvarandeordning kan komma att leda till att färre tidningar slås ul urdriftsstödet och att det blir lättare för nya tidningar att komma in isystemet. RRV anser även att det föreslagna Prop. 1989/90:78 lägstaabonnemangspriset bör sättas högre, alternativt ersättas med någon form avkoppling mellan bidragsbelopp och abonnemangspris. Presstödsnämndenanser alt det nuvarande omfångskravet per årgång bör beslå.Cenlerpress anser att villkoret om att upplagan till övervägande del skall varaabonnerad bör slopas.