prop · GD03155 · 1989-12-31 00:00:00 — Pågrundval av beslut omorganiserades därefter polisens regionala ochlokala trafikövervakningsverksamhel med verkan fr.o.m. den I november 1985.Länstrafikgrupperna drogs in och i stället inrättades regionala Irafikavdelningar.De särskilt inrättade lokala Irafiksektionerna drogs också in ochpolispersonalen där överfördes till polismyndigheternas fria resurser. Frågornarörande organisationen och arbetsformerna för polisens trafik-övervakningsverksamhethar därefter från tid lill annan varit föremål för en intensiv diskussion.Under senare lid har denna diskussion fått förnyad kraft genom ett antalskrivelser och förslag från berörda myndigheter på trafikområdet lillregeringen. Innan jag redogör för dessa skrivelser och förslag och minaöverväganden med anledning härav, vill jag först i korthet beskriva polisensnuvarande uppgifter och arbetsmetoder på trafikområdet saml dess organisation. Trafikövervakningensyftar lill all minska antalet trafikolyckor, att förbättra framkomligheten itrafiken och alt vid behov ge trafikanterna hjälp och service. Trafikövervakningenindelas i aktiviteterna inre arbetsledning m. m., hastighelsövervakning, fordonskontroll och allmän trafikövervakning. Inrearbetsledning m.m. omfattar i huvudsak analys och planering av Prop.1989/90:155 Irafikövervakningen. Haslighelsövervakningenbedrivs genom fast och rörlig övervakning med hjälp av radarhastighetsmätare,instrument för mätning av genomsnittshastighet (polispilol) saml med hjälp avstoppur och helikopter vid uppmätt vägsträcka. Efler beslut av ommedel för försöksverksamhet har en verksamhet inletts med automatisk hastighelsövervakning(prop. 1988/89:100 bil. 8, TU15, rskr. 229; se även prop. 1988/89:100 bil. Fordonskonlrollomfattar kontroll av fordons utmstning och last, väg-ning av lunga fordon samlövervakning av efterlevnaden av bestämmelserna om yrkesmässig trafik. Vidareingår i fordonskonlrollen tillsyn av farligt gods där polisen ärtillsynsmyndighet för landlransporter av sådant gods. Dessutom utförsundersökning och provkörning av motordrivna fordon och släpfordon. Dessaarbetsuppgifter erfordrar särskild utbildning. Allmäntrafikövervakning omfattar i huvudsak övervakning av trafikanternas beleende samlkontroll av förarnas behörighet. Vidare ingår i allmän trafikövervakningkontroll av förarnas nykterhet saml efterlevnaden av arbelslidsbestämmelserna. Ivarje län finns del minsl en irafikavdelning. Med hänsyn främst till särskildageografiska förhållanden finns del i några län fler än en Irafikavdelning.Trafikavdelningarna är regionala enheter och bedriver trafikövervakningsverksamheli hela eller i delar av länet. Trafikavdelningarna ingår i respektive lokalpolismyndighets gmndläggande organisation och har ställning som en självständigavdelning vid sidan av ordnings- och krimi-nalavdelningarna. Tjänsten som chefför Irafikavdelningen ingår också i den grundläggande organisationen.Personalen vid irafikavdelningarna bedriver i huvudsak sådan Irafikövervakningför vilken del krävs särskild utbildning och utrustning, t.ex.hastighetsövervakning och kontroll av tung yrkesmässig trafik. Sammanlagt tjänstgörca 1200 polismän vid trafikavdelningarna. Till sitt förfogande har dessapolismän ca 450 bilar och 330 motorcyklar. Delankommer på all efter samråd med den lokala polismyndighetenbestämma hur stor andel av polismyndighetens fria resurser som skall avdelas lillirafikavdelningen. bestämmer vidare om trafikutredningar skallhandläggas vid den regionala Irafikavdelningen. prövning av denfrågan förutsätts äga rum efler samråd med polismyndigheterna i länet. Förutomden irafikövervakning som bedrivs av irafikavdelningarna ankommer del på de lokala polismyndigheterna att avväga främst ord ningsavdelningarnas verksamhet så all dessa kan ägna sig åt Irafikövervak ning i den omfattning som krävs med hänsyn till distriktets skiftande förhållanden och till del stöd som kan ges genom den regionala trafiköver vakningen. 7 1989/90. 1 sami Nr 155 Riksrevisionsverketsrevisionsrapport Den statliga fordonskonlrollen Prop. 1en skrivelse från () lill regeringen den 16 januari 1989anger verket all del har granskat den statliga fordonskontrollen. Resultatet avgranskningen redovisas i en till skrivelsen bifogad . Enligt RRV berör revisionen framför allt denobligatoriska periodiska kontrollen som utförs av AB () samt polisens och trafiksäkerhelsver-kets (TSV) kontroller påväg, s. k. flygande inspektioner. RRV:s förslag till förändringar avkontrollens utformning, organisation, finansiering m.m. förutsätter enligt RRVstatsmakternas ställningslagande. Enligt skrivelsen har , TSVoch underhand lämnat synpunkter på utkastet lillrevisionsrapporten. RRV:sförslag innebär följande såvitt är av särskilt intresse för polisverksamheten.Kontroller av fordon på väg bör öka i omfattning. bör haansvaret för all regelmässigt utföra alla former av teknisk fordonskonlroll,dvs. även kontroller på väg. bör dock inte ges polisiärabefogenheter för att exempelvis kunna förhindra fortsatt färd för fordon somfår körförbud. TSV:s nuvarande befogenheter alt ulföra tekniska kontroller avfordon på väg bör upphöra. Polisens insatser när del gäller sådana kontrollerbör minska i omfattning. Polisens arbete på väg bör enligt RRV inriktas på vadRRV betecknar som övrig trafikövervakning, t.ex. hastighetskontroller, förarkontrollerinklusive nykterhetskontroll och övervakning av Irafikbeteende. I samband medsådan Irafikövervakning är det rimligt all polisen även i fortsättningen harmöjlighet att undersöka fordons tekniska standard. Härigenom ges polisen,liksom , möjlighet alt kontrollera såväl förare och fordon som last dåett fordon har stoppats. Polisen bör emdlertid inte utföra kontroller dåhuvudsyftet är att undersöka fordons tekniska standard. Omförslagen genomförs, kommer enligt RRV resurser alt kunna frigöras såväl hos TSVsom hos polisen. RRV anser att dessa resurser kan användas till andra ändamål.För polisens del innebär detta en möjlighet att förstärka den övrigatrafikövervakningen, exempelvis haslighetskonl-rollerna. Detta anser RRV liggaväl i linje med trafikpolitiska beslut som anger att polisen inom sittverksamhetsområde bör prioritera hastighetsövervakning. Vidare innebärförslagen enligt RRV alt polisens totala utbildningskostnader för teknisk fordonskonlrollminskar. ÖverRRV:s rapport har remissyttranden avgetts av riksåklagaren (), ,, transportforskningsberedningen, transportrådet, , statensnaturvårdsverk, länsstyrelserna i , och län.Vidare har yttranden avgetts av . (), Centralorganisationen /SR, KAK,, (), (), , ,, och . Remissyttrandena finns alt tillgå ikommunikationsdepartementels akt i ärende dnr 111 267/89. RRVis förslag tillförändring av den statliga fordonskontrollens organi- Prop. 1989/90:155 sationhar fått ett blandat mottagande hos remissinstanserna. Flera remissinstanserär positiva till RRVis organisationsförslag. Till denna gmpp hör ,, Landstingsjörbundet, M, , och . Några remissinstanserkan acceptera förslaget all får huvudansvaret för att utföratekniska kontroller på väg under förutsättning att personal inlefår polisiära befogenheter och all polisen deltar i kontrollarbetet tillsammansmed . Dessa remissinstanser är , transportrådet,i , MHF och . Andraremissinstanser framför i huvudsak kritiska synpunkter. RÅ påpekar sålunda attuppgifter som innebär myndighetsutövning inle kan överlämnas till bolag annalän genom lag. Detta gäller enligt RÅ t. ex. i fråga om rätten att stoppafordon, brotlsrapportering m. m. I vilken mån kan ta över huvudansvaretför kontroll av fordon på väg beror enligt RÅ på i vilken omfattning polisenmedverkar. TSV menar att kontrollen av fordon på väg även bör utförasav polisen och TSV. All ge ansvaret för detla arbete torde inleenligt verket leda lill en mer enhetlig bedömning av fordonen. Transporijorskningsberedningenanser all organisationsförändringen inle skall genomföras innan en analys hargjorts av verksamheten. Liknande synpunkter framförs av TCO och /SR.Länsstyrelsen i , som avstyrker förslaget all ge bilprovningenspersonal befogenhet all stoppa fordon för kontroll på väg, anser i stället allpolisen bör ges ökade resurser för detta arbete. i länavstyrker organisationsförslaget med motivering all polisens närvaro ändå kommeralt krävas när misstanke om brott uppslår. skrivelse från till regeringen hemställer verket att regeringen utreder möjligheten all ge rikspolisstyrel sen direktivräll gentemot polismyndigheterna i fråga om tillsynen av transporter av fariigt gods. är ansvarigt för del regelverk som gäller för väg- och järnvägstransporter av fariigt gods. Dessutom har verket ett samordningsansvar för tillsynen på området. Enligt verket finns bland de tillsynsmyndigheter som har att kontrollera transporterna på de svenska vägarna. Tillsynen har enligt varit föremål för kritik. Verket har därför initierat en försöksverksamhet i och med samordnad och inom ramen för befintliga resurser förstärkt tillsyn. Denna försöksverksamhet skall ut värderas. framhåller all del i sammanhanget är myckel angeläget alt tillsynsverksamheten, kontrollaklioner och razzior kan sam ordnas över hela landet. Del vore därför enligt önskvärt att hade direktivräll gentemot polismyndigheterna på samma sätt som generaltullstyrelsen har gentemot sin regionala organisa tion. Skrivelse från Prop. I en skrivelse från tillregeringen tar kommunfullmäktige upp frågan om möjligheternaför att få inrätta en galupolis. I skrivelsen påtalarkommunfullmäktige den allvarliga situation som råder hos polisen i anslutning härtill begär kommunfullmäktige en särskild utredning av frågan omhur trafikövervakningen skall kunna förstärkas. I utredningen bör enligtkommunfullmäktige särskilt undersökas fömtsättningarna för en trafikpolisoch parkeringsvakternas möjligheter alt i ökad utsträckning få medverka iövervakningen. skrivelse harremissyttranden avgetls av RÅ, , brottsförebyggande rådet(BRÅ), TSV, , i ,polismyndigheten i Siockholm, Svenska kommunförbundel, ,, Centralorganisationen /SR, . Föreningen och ().Remissyttrandena finns all tillgå i akt i ärende dnr P336-89. Kommunfullmäktiges huvudförslag om att särskilt utredafrågan om hur trafikövervakningen skall kunna förslärkas har fåll ett positivtmottagande av en majoritet av remissinstanserna. Till denna gmpp hör bl. a.rikspolisstyrelsen, BRA, TSV, Svenska kommunjörbundet och Föreningen rörande en trafikpolis och parkeringsvakternas medverkan hardock fåll ell mer blandat mottagande. Några av de remissinstanser som ärtveksamma lill en trafikpolis anser dock att den frågan bör utredasvidare. I en skrivelse från TSV till regeringen den 26 april 1989har TSV föreslagit att skall ges ökade befogenheter på trafikområdet. TSV konstaterar att trafiksäkerhetsrådel i sitt trafiksäkerhelsprogram för tilldelat ell huvudansvar för ökade och samordna de trafikövervakningsinsaiser. TSV påpekar dock all roll i de samordnade trafikövervakningsaktivitetema med bl. a. NTF och TSV är oklar. Det har medfört vissa svårigheter vid samarbetet med andra myndigheter och centrala organisationer inom trafiksäkerhelsområdel. Enligt TSV:s uppfattning är det därför nödvändigt all befogenheter förstärks om målsättningen i Irafiksäkerhelsprogrammel skall uppnås. För att förbättra kapacitetsutnyttjandel av polisens samlade resurser för irafikövervakning bör ges befogenhet all i vissa fall initiera och ange inriktningen av i liden begränsad irafikövervak ning. Befogenheten bör enligt TSV avse "landsomfattande insatser som begärs av regeringen eller beslutas i samverkan med andra centrala myn digheter eller organisationer eller som är angelägna för vetenskapligt ända mål." Anslagsframställningenför polisväsendet /91 Prop. 1anslagsframställningen för polisväsendet avseende /91 upplyserrikspolisstyrelsen all det av verksamhetsplan framgår allstyrelsen kommer att inleda en översyn av trafikpolisen. Inledningsviskommer denna översyn att la sikte på delreformer. I ell längre perspektiv enligt styrelsen bli aktuellt att mer generellt se över organisation,styrning och arbetsmetoder för denna gren av verksamheten. Rikspolisstyrelsenhemställer mot denna bakgrund all regeringen uppdrar ål attse över trafikpolisens organisation m. m. Trafikövervakningensfrämsta syfte är all minska antalet trafikolyckor. Jag vill erinra om allriksdagen så sent som antog propositionen Trafikpolitiken inför 1990-lalet(prop. 1987/88:50, , rskr. 201) där bl.a. de övergripande riktlinjerna fördet framlida Irafiksäkerhelsarbetel lades fast. Av riksdagsbeslutet framgår bl.a.all del krävs en effektiv trafikövervakning för alt nå de Irafiksäkerhetsmålsom statsmakterna har angett. Riksdagenhar beslutat om en reform av den statliga regionalaförvaltningen (prop. 1988/89:154, BoU 4 och 9, rskr. 89) som bl.a. innebär attde nya länsstyrelserna fr.o.m. får ell vidgat regionall ansvarinom trafiksäkerhetens område. Deskrivelser och förslag från olika myndigheter på trafikområdet som jag nyssredovisat syftar i samtliga fall enligt förslagsställarna till all förbättra Irafikövervakningenoch därmed trafiksäkerheten. Önskemålom en förbättrad Irafikövervakning kommer också från många andra håll. Inleminst i den allmänna samhällsdebatten om trafiksäkerheten förs del ofta framönskemål om fler synliga poliser på våra vägar och om effektivare övervakningsmetoder.Frågor på detta område tilldrar sig också stor uppmärksamhet i riksdagen.Sålunda har justitieutskott behandlat en rad frågor om t.ex.polisens trafikövervakning och andra åtgärder mot bl.a. haslighetsöverträdelser(l989/90:JuU4). Betydelsen av polisens Irafikövervakning har således en myckelstark förankring både hos allmänheten och hos de berörda myndigheterna. Detfinns skäl att här lämna några uppgifter som inhämtats från rikspo lisstyrelsen och som belyser polisens nuvarande insatser på trafikområdet. Samtliga siffror gäller för . Enligt dessa uppgifter utfördes samman lagt något över trafikövervakning. Sammanlagt rap porterades ca 337000 överträdelser mot Irafikförfaltningarna, varav drygt 160000 var haslighetsöverträdelser. Polisen utförde mellan 700000 och 800000 alkoholutandningsprov på fordonsförare, ingrep vid omkring 24000 fall av misstanke om trafiknykterhetsbrott och utförde nära 28000 s.k. flygande inspektioner. Vidare utförde polisen ca 4200 tillsyner av transporter av farligt gods och ca 2000 vagningar av tunga fordon där överiastavgift påfördes. 8 1989/90. Dessa siffror belyser iförsta hand polisens repressiva insatser. 1989/90:155 kommerdet preventiva arbetet och den service som polisen på olika sätt lämnar tilltrafikanter, t.ex. genom Irafikdirigering och andra hjälpande åtgärder. Polisengör således stora och många olika slag av insatser för att öka trafiksäkerhetenpå våra vägar. Ändå tvingas vi konstalera all trafikolyckorna ligger på enoacceptabelt hög nivå och att lill och med ökat. Över 800dödade och nära 25000 skadade människor i polisrap-porterade olyckor med fordoni trafiken bara vittnar om att vi har att göra med ell mycketallvarligt samhällsproblem. Dettasamhällsproblem måste, som också framhölls i riksdagsbehandlingen av dentrafikpolitiska propositionen, angripas på bred front. En effektiv irafikövervakningär i detta sammanhang av stor betydelse. Jag vill här särskilt peka pålänsstyrelsens ansvar för denna vikliga verksamhet. skall på gmndvalav statsmakternas beslut om prioritering och inriktning av polisverksamhetense lill all tillräckliga personalresurser avdelas bl. a. lill de regionala Irafikavdelningarnaoch all verksamheten där bedrivs på ell effektivt säll. Den polispersonal somtjänstgör vid Irafikavdelningarna har en omfattande utbildning och storerfarenhet av trafikövervakningsverksamhel. Avdelningarna disponerar också överen kvalificerad teknisk utrustning för sill arbete. Del är därför enligt min meningviktigt all personalen och utrustningen där i största möjliga utsträckningutnyttjas för avsedda ändamål. Detförekommer dock relativt ofta all polispersonalen vid trafikavdelningarna lasi anspråk även för andra uppgifter än trafikövervakning, t. ex. för förslärkningsljänslgöringav ordningspolisiär natur i samband med större evenemang. Detla ser jag i ochför sig som ell naturligt inslag i den polisiära verksamheten. Som jag tidigareanfört bör ett flexibelt utnyttjande av personalresurserna eftersträvas. Jagvill dock framhålla betydelsen av all verksamheten planeras så alt trafikpolisenskompelens och särskilda utrustning i första hand utnyttjas för trafikövervakningsverksamhel.De regionala polismyndighelema har enligt min mening att uppmärksamma dennamålsättning såväl när man beslutar om polisförstärkning som vid sin allmännatillsyn över den verksamhet som bedrivs av polismyndigheterna i länet. Jagvill i detta sammanhang erinra om all regeringen ytterst kan besluta om hurstora resurser som skall avdelas för viss verksamhet (prop. 1984/85:81 s. 14,JuU18,rskr. Det finns dock som jag ser det ingen anledning att förnärvarande överväga något sådant ingripande. Jaghar tidigare konstaterat alt del behövs en effektiv trafikövervakning för attnå de trafiksäkerhetsmål som beslutat. Varje möjlighet all förbättra irafikövervakningenoch därmed också trafiksäkerheten måste enligt min uppfattning prövas noggrant.Olika förslag i sådan riktning har framförts lill regeringen. Jag skall i detföljande redovisa min syn på dessa. Flera av förslagen har för övrigt tidigarebehandlats av (se t. ex. 1989/90:JuU4). Beträffandekontrollen av fordon finns det först anledning all erinra om att det svenska motorfordonsbeståndet internationellt sett håller en myc ket hög standard. Bedömningar vid bl.a. statens väg- och trafikinstilul 102 visaratt endast någon enstaka procent av trafikolyckorna beror på leknis- Prop.1989/90:155 ka brister hos fordonen. Detta resultat har uppnåtts bl.a. genom dehöga tekniska krav som ställs på fordonen och genom etl väl fungerande kontrollsystem.Systemet innebär i huvudsak att har ansvaret för den fortlöpandekontrollen av fordon medan polisen och TSV utför stickprovskontroller avfordonen ute på vägarna. Trotsatt alla äldre fordon kontrollbesikligas upptäcker polisen och TSV varieår omkring 50000 fordon i trafik med mer eller mindre allvarliga brister.Behovet av kontroller på väg är således odiskutabelt. Frågan är då vem som börutföra detta kontrollarbete. Jaganser, i likhet med RRV, all polisens insatser när del gäller tekniska kontrollerav fordon på väg bör minska. Därmed ökar möjligheterna att använda polisensresurser för sådani övervakningsarbete som är av mer renodlad polisiär natur, tex haslighetskontroller, övervakning av trafikanternas beteenden samlkontroller av förares behörighet och nykterhet. Eftersom den mänskliga faktornär orsaken lill en överväldigande majoritet av trafikolyckorna är en sådaninriktning av polisens irafikövervak-ningsarbele enligt min mening den meständamålsenliga. Vadjag nu har sagt innebär dock inte att polisens tekniska kontroller av fordon påväg helt bör upphöra. Polisens Irafikövervakning sker genom en rikstäckandeverksamhet med möjlighet all praktiskt taget dygnet mnt kontrollera fordon. Attbygga upp en särskild organisation vid sidan av polisen för samma ändamål ärenligt min mening inte försvarbart. Därtill kommer att fordonskonlrollen är etlverkningsfullt medel för polisen all uppdaga annan typ av brottslig verksamhet.Jag vill i delta sammanhang erinra om vad departementschefen uttalade iregeringens principproposition om polisreformen. Han förklarade då allpolisens fordonskontroll ulan tvivel har stor betydelse såväl förtrafiksäkerheten som för polisens arbete i övrigt och att denna verksamhetdärför borde behållas hos polisen (prop. 1980/81:13, JuU 24, rskr. Jaghar inte skäl lill annan uppfattning i den frågan. Riksdagensbeslut om polisreformen innebar all del skulle ske ell utvidgat samarbetemellan TSV och polisen när det gäller kontrollen av tyngre fordon och fordonmed speciell konstruktion. Härigenom skulle polisiära resurser kunna frigörasför andra väsentliga inslag i trafikövervakningen som t. ex. förarkontroll. Isamband med polisreformens andra steg infördes också en ny bestämmelsei fordonskungörelsen (1972:595) som innebär att varie polisman efler viss gmndläggandetrafikutbildning får ulföra enklare fordonskonlroll och i klara fall meddela körförbudeller förelägga om kontrollbesiktning (101 §, SFS 1985:744). Även denna åtgärdvar avsedd att möjliggöra en ökning av polisens övriga insatser på trafikövervakningsområdet. Ettmycket stort antal polismän har numera erhållit den nämnda trafik utbildningen. Därmed har polisens möjlighet att ulföra enklare fordons kontroller ökat. Jag har emellertid förstått all samarbetet med TSV:s personal i fråga om de tekniskt mera komplicerade kontrollerna inle på alla håll utvecklats som planerat. Del kan finnas flera orsaker till detla. En viktig orsak torde enligt vad jag erfarit vara den s.k. myndighetskonkur- 103 rensen,dvs. all man på många håll såväl inom polisen som hos TSV har en Prop.1989/90:155 negaliv syn på den andra myndighetens verksamhet inom del gemensammaverksamhetsfältet. RRV:sförslag skulle medföra att TSV:s personal helt upphör med sin tekniska kontrollav fordon på väg. TSV:s personal skulle dock fortfarande finnas kvar ute påvägarna med uppgift all kontrollera fordonsförarnas behörighet ocharbetstidsbestämmelser i vägtrafik. skulle enligt RRV:s förslag en nyyrkeskår i form av tjänstemän från uppträda ute i trafiken. Viskulle således få tre olika kategorier av offentliga kontrollorgan, alla medsin egen organisation och sina speciella befogenheter, inom ell och sammaverksamhetsområde. En sådan ordning skulle enligt min mening inte främja effektiviteteni samhällets samlade Irafiksä-kerhelsarbele. Somjagtidigare framhållit slår det dock klart all polisen även i fortsättningen börmedverka i kontrollen av fordon på väg. bör den inriktning fullföljassom beslutade om redan åren 1981 och 1985. Den innebär all polisenbegränsar sina insatser beträffande den tekniska kontrollen av de tyngrefordonen och fordon med speciell konstruktion. En sådan utveckling förutsätterdock all någon annan myndighet, TSV, ökar sin kontroll av dessafordon i moisvarande mån, för att inte de samlade kontrollinsatserna på vägtotalt sett skall minska. Motdenna bakgrund och med hänvisning lill bl. a. remissutfallet anser jag att RRV:sförslag i denna del bör utredas ytterligare. a. bör man närmare utredavilken myndighet polisen skall samarbeta med när del gäller kontroll av fordonpå väg saml hur denna samverkan skall utformas. I del sammanhanget bör ävennågra andra frågeställningar när del gäller kontrollen av fordon på vägbelysas, däribland vilka uppgifter och befogenheter som den personal som intetillhör polisväsendet bör ha. Jag återkommer strax till detta. Skrivelsernafrån och rör i stort sett samma fråga, nämligenrikspolisstyrelsens befogenhet att meddela föreskrifter för polisverksamhet.Jag har tidigare (avsnitt ll) behandlat denna fråga från principiellautgångspunkter. De skäl som förs fram i verkens skrivelser är inle så starkaatt de bör föranleda något ändrat ställningstagande från min sida. Således bördet även i fortsättningen vara en uppgift för att la initiativlill samordnade aktiviteter inom trafikövervakningsområdet då sådana behövs.De regionala och lokala polismyndigheterna måste dock ha ell självständigtansvar för hur sådana samordnade aktiviteter genomförs. Rikspolisstyrelsenhar i annal sammanhang hävdat all det funnits brister i genomförandel av vissasamordnade aktiviteter. Det kan därför enligt min mening finnas anledning allundersöka hur de samordnade aktiviteterna skall initieras och genomföras. Idetta sammanhang vill jag peka på behovet av en ökad samverkan och samordningöver länsgränserna genom länsstyrelsernas försorg. Även den frågan kan behövabelysas ytterligare. Vadslutligen gäller framställning och skrivelsen från vill jag anföra följande.