prop · GD03107 · 1989-12-31 00:00:00 — Möjligen måste då ett förbehåll göras för att barnet inte hartalerätt i vårdnadsprocessen. Enannan skiljaktighet är att barn i inte för sin egen talan vidrättegångar. Föräldrarna är deras representant. Enligt konventionen skall barnha rätt att deltaga i beslut som rör dem. Därmed måste man ändralagstiftningen, vilket vi anser vara rimligt. Artiklarna9 och 10 berör SIV:s praxis när det gäller att bevilja uppehållstillstånd förfamiljeåterförening. I regel beviljar uppehållstillstånd till den föräldersom har den legala vårdnaden. Om den andre föräldern har umgängesrätt medbarnet och kan visa att han/hon kan och vill umgås med barnet kan även dennaförälder beviljas uppehållstillstånd. I sådana ärenden hör parterna i denmån det är nödvändigt för ärendets handläggning och inte alltid som krävs iartikel 9.2. En ratificering av konventionen kräver ingen lagändring men fårkonsekvenser för SlV:s handläggningsrutiner. m.fl. konstaterar att svensk praxis vid rättslig prövningrörande skilsmässa inte alltid utgår från barnets bästa. Enligtartikel 9 ska konventionsstaterna säkerställa att inte barnet skiljs från sinaföräldrar mot deras vilja, utom när myndigheterna med lagens hjälp bestämmeratt så är nödvändigt. Föräldrar har rätt enligt lagen att förhandla omvårdnaden utifrån sina behov och inte barnens. Fleraremissinstanser tar upp de utländska barnens situation. Möjlighetensom nu finns i den svenska lagstiftningen att ta utländska barn i förvar, t. ex. asylsökande flyktingbarn, skall, enligt Rädda Barnens uppfattning, tas bort. Barn skall inte skiljas från sina föräldrar mot sin vilja om det inte är för barnets eget bästa. Svenska röda korset Prop. Svenskaröda korset menar att det i en asylsituation, strider mot barnets Bilaga 2bästa att separera barnet från sin familj. Därom torde en fundamental enighetråda både nationellt och internationellt. Det är vår förhoppning attkonventionen kommer att ge en mer restriktiv tillämpning på detta område. Vaddet gäller förvarstagande, har Svenska röda korset i tidigare remisser, bl. a.angående nya Utlänningslagen, accepterat att det i vissa speciella fall kanfinnas ett behov av att barn tas i förvar även i fortsättningen. Dock ställsvissa krav på hur detta förvarstagande skall utformas: barnet får aldrig någonsin separeras från sinaföräldrar lokalerna måste vara utformade så att baraet intetar skada kan polisen verkställa av-/utvisningar även om det innebär att familjersplittras, t. ex. när en asylsökande har gömt sig. Svenska röda korset inseratt det ur myndigheternas synvinkel är ett problem när berörda personerförsvårar sin egen verkställighet. Dock kommer det uppenbarligen att blinödvändigt, för att klara konventionens krav, genom lagstiftning, förhindrapolisens möjligheter att verkställa av- /utvisningar som innebäratt barnet skiljs från sina föräldrar. m.Jl framhåller att när det gäller flyktingbarn hargjort undantag från principen att ett barn inte skall skiljas från sinaföräldrar mot sin vilja, om det inte är för barnets bästa. Nämnden anser attsådana undantag i princip är oacceptabla. Kristna Ungdotnsråd framförliknande synpunkter. Tre remissinstanser uttalar sig i fråga om artikelns punkt4. Underpunkten 4 anges bl. a. att, då ett barn skiljs från föräldrarna eller en av demtill följd av t. ex. "avvisning" eller "utvisning" avförälder eller barn, skall den konventionsstat som vidtagit åtgärden på begärange föräldrarna, barnet eller annan familjemedlen de väsentliga upplysningarnaom den/de frånvarande familjemedlemmaraas vistelseort, såvida det inte skullevara till skada för barnet. Vidare skall konventionsstatema säkerställa attframställandet av en sådan begäran inte i sig medför skadliga följder förden/de personer som berörs. Hovrättenifrågasätter om svensk lagstiftning uppfyller konventionens krav i dettaavseende. Iartikel 9.4 ges bl.a. bamet rätt att få veta var den/de frånvarandefamiljemedlemmarna vistas. Svensk sekretesslagstiftning hindrar sannolikt ensådan information i vissa fall. Utgångspunkten för en eventuell ändring härvidlagmåste vara barnets bästa. Artikel9:4 ger föräldrarna resp. bamet rätt till information om var den/de frånvarande familjemedlemmarna vistas. Även om det i svensk lagstift ning finns hinder härför på grund av sekretessbestämmelser, anser vi det viktigast att också i detta fall framför allt se till barnets bästa. anser att kränkningar sker i av framför Prop.1989/90:107 allt flyktingbaras rättigheter enligt artikeln. Artikel10 behandlar familjeåterföreningar. Vidhandläggning av familjeåterföreningsfall viU Svenska röda korset markeravikten av ett humant och snabbt förfarande och att handläggande-myndighet skallha tillit till tillgängliga fakta. Artikel10 menar att konsekvensen av att inte skilja baraet från sina föräldrar måstebli att alla familjeåterföreningsfall ska bemötas positivt och humant av destatliga myndighetema. Vi anser inte att svenska myndigheter tar tiUräcklighänsyn till bamets bästa när man i flyktingärenden bedömer sådana fall,särskilt nu när striktare tillämpning införts av asylreglema. m.fl. framför motsvarande synpunkter. Nämnden anser att detär viktigt att samhället verkar för att underlätta återförening av föräldraroch bara mellan olika stater. anser att kränkningar sker i av framför aUtflyktingbarns rättigheter enligt artikeln. Artikel11 behandlar olovligt bortförande och kvarhållande av bam i utlandet. Iartikel 11 uppmanas statema verka för att bam inte lämnar landet olagligt.Kontrollen vid internationella adoptioner bör helst ske i ett tidigare steg änvid utresa/inresa, men en viss kontroU är nödvändig även här för att förhindrabarnhandel. medverkar inte till att förhindra olagliga utresorfrån annat land eftersom kontroUen av uppehållstillstånd för små bara som reserin med svenskar är i stort sett obefintlig. Artikel12 reglerar barns rätt till åsiktsfrihet och rätt att bli hörd. Enligtartikeln har bara rätt att bli hörda. Alla asylsökande bam har därför Bilaga2 rättatt få bli hörda och ges reella möjligheter till att föra fram sina skäl införbedömningen om de är berättigade till att få uppehållstiUstånd i ,som flyktingar, krigsvägrare, de factoflyktingar eller på humanitär De bam som kommertill med sina föräldrar eller en av dem har rätt att bli hördasärskilt och inte bli bedömda enbart efter den Den rätten till att bli hörd för bamet ska även respekteras om frågauppkommer om s. k. omedelbar verkställighet. menar följer avkonventionens bestämmelser. sådan attbam inte annat än undantagsvis hörs i ovan DOoch framför liknande synpunkter. BRISanger att många "av de bara, som kommer i kontakt med, upplever attde inte blir lyssnade på och ej heller blir tagna på aUvar." BRISframhåller att olika gmpper i har försökt påverkalagstiftarna kring frågor om bams talerätt och att det nu är "dags förSverige att göra den förändring, som innebär en talerätt och processbehörighetför bara. Processbehörigheten personligt utövad ". ÄvenRädda Barnen anser det nödvändigt med ett fömyat övervägande beträffande bamstalerätt och processbehörighet. Detär av stor vikt att bamet hörs i frågor rörande baraet. Svenska röda korsetvill påtala vikten av att detta förfaringssätt i högre utsträckning utnyttjas iframtiden. I detta sammanhang är det betydelsefullt att barnet hörs av specieUtutbildad personal. Artikel12 fastställer bamets rätt att fritt få uttrycka sin åsikt, men också attsjälvständigt få komma fram till sin egen åsikt. Konventionen nöjer sig dockinte med detta utan hävdar också att konsekvensen av detta måste bli att bametfår tillgång till en mängd olika typer av information. Slutligen krävs ocksåatt bamet får möjlighet att uttrycka sin åsikt på olika sätt, både muntligt ochskriftligt, genom media eller konstnärlig verksamhet. Dennarättighet att få uttrycka sina egna åsikter innebär en pedagogisk utmaning förskolan. Det gäller att finna undervisningsmetoder, vilka stimulerar de enskildaeleveraa till att ifrågasätta och ta ställning. Det krävs också attläroböckerna kompletteras med en mängd annat material som belyser ochdiskuterar frågor på olika sätt. Slutligen handlar det om att skapa en sådanatmosfär av respekt och ömsesidigt förtroende att eleverna vågar säga vad detänker och känner. anser att kränkningar sker i av framför allt flyktingbarasrättigheter enligt artikeln. Artikel13 innehåller bestämmelser om baraets rätt tiU yttrande- och Bilaga/informationsfrihet. Dennarättighet innebär en pedagogisk utmaning för skolan. Det gäller att finna ocharbeta efter undervisningsmetoder som stimulerar elevema till att ifrågasättaoch ta ställning, men också att skapa en sådan atmosfär av respekt ochömsesidigt förtroende att eleverna vågar säga vad de tänker och känner. Men detär också en utmaning för oss i bam- och ungdomsorganisationerna. Detta måstevi ta på allvar i vårt arbete. Artikel14 behandlar bamets rätt till tanke-, samvets- och religionsfrihet. Iartikeln anges att konventionsstatema skall respektera bamets rätt till bl.a.religionsfrihet samt att friheten att utöva religion eller tro endast fårunderkastas sådana inskränkningar som är föreskrivna i lag och som ärnödvändiga för att skydda den allmänna säkerheten, ordningen, hälsan,sedligheten eller andra personers gmndläggande fri- och rättigheter. 1religionsfrihetslagen (1951:680) ges utöver regler om religionsfrihet regler om medlemskap i . Enligt 12 § göres anmälan om in- ochutträde till av vårdnadshavaren. Medbeaktande av respekten för bamets rätt till religionsfrihet och den målsättningkonventionen ger uttryck för anser hovrätten att åtminstone den som fyUt 15 årskall anses ha nått sådan mognad att hon eller han själv skall ha rätt attansöka om in- och utträde till . ÄvenRädda Barnen tar upp frågan om utträde ur den . Vadgäller svensk lagstiftning som medger utträde ur kyrkan först vid ålderkan det förorsaka problem som bör övervägas vid översynen. RäddaBaraen anger vidare. Formuleringeni artikeln, att förälder etc. skall ge bamet ledning då det utövar sin rätttill tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet, torde bli mycketsvårtolkad. De problem som artikeln rör är också mycket olika och komplexa. ÄvenSvenska ekumeniska nämnden m.fl. anser att artikel 14 i vissa situationer kanbli svårtolkad. Riskenär stor att bamets rättigheter kringskärs. Skulle bamet ha en annan livsåskådning än föräldramas torde risken vara stor att tolkningen av konventionen blir till föräldramas förmån. Konflikter uppstår när baraet t. ex. gäma söker sig till olika livsåskådningar och 129 9 1989/90. 1 saml Nr 107 kanskeväljer någon som inte överensstämmer med föräldraraas övertygel- Prop.1989/90:107 Ivårt sekulariserade samhälle är det en utmaning för kyrka och samfund att gebam verktygen så att de kan få en personlig livsåskådning. Det är viktigt attövertygelsen är väl gmndad. Normer som bottnar i ett inlärt mönster och sominte är personligt förankrade håller inte i längden. Artikel14:1 slår fast bamets rätt till tanke-, samvets- och religionsfrihet, men i14:2 hävdas föräldraraas rätt "to provide direction to the child in theexercise of his or her right in a consistent with the evolvingcapacities of the child". I har detta främst diskuterats i sambandmed utformningen av religionsämnet i skolan, men det är aktuellt också när detgäller baras önskan att delta i olika samfunds bara- och ungdomsverksamhet. Skolansundervisning ska bedrivas på ett sådant sätt att aUa elever ska kunna deltaoberoende av kuUurell eller religiös bakgmnd. Undervisningen ska vara sakligoch allsidig och inte propagera för en viss livsåskådning, och därför ska allaföräldrar kunna känna förtroende för att skolan inte påverkar deras bara i enviss riktning. Men baraets rätt att självständigt komma fram till en egenlivsåskådning har inte fokuserats på samma sätt. Iartikel 14:2 kringskärs denna baraets rätt drastiskt. Det är föräldraraa somska bestämma i vilken riktning baraet ska tänka, känna och tro. Det är ocksåföräldrama som ska avgöra när bamet är moget för vissa tankar och känslor. Idagens svenska religionsundervisning är baraets rätt att hävda och komma framtill en egen livsåskådning bättre förankrad i läroplaneraa än i konventionen.Detta måste försvaras så att vi inte får en återgång till föräldraraas rätt attensamma bestämma vilken livsåskådning deras bam ska omfatta. Artikel17 tar upp massmediers roll. Artikel17 tar upp massmediers roll och betonar bl.a. bams rätt till skydd mot skadliginformation. Här vill rådet framhålla att bam borde ha ett bättre skydd än fn.. är fallet i förhåUande till våldsförhärligande videofilmer och TV-programsom sänds via satellit. Det förekommer till och med att televisionsänder den oklippta versionen av filmer som klippts av filmcensuren. Massmedieri övrigt t. ex. serietidningar för bara har likaså alltmer böriat innehålla våldsförhärligande berättelser och illustrationer för att locka fler läsare. Här sätter tryckfrihetslagstiftningen vissa hinder i vägen för att skydda bara mot våldsskildringar i trycksaker och rörliga bilder eftersom det kan visa sig svårt att få fram de bindande bevisen för att skildringen är skadlig för bam. Vi finner det angeläget att man även beaktar våldsskildringar i tecknade bilder för bam i kommersieUt sam manhang eftersom de kan vara till skada för bam. Eftersomdet i artikel 17 också finns en hänvisning till artikel 18, som Bilaga 2handlar om att föräldrar/vårdnadshavare är de som har det främsta ansvaret förbarns uppfostran och utveckling, vill vi framhålla att vi ser det kommandelagförslaget om att barn i viss utsträckning i föräldrars sällskap skall fåtillträde till filmer som de annars anses för unga för, ligger väl i linje meddenna formulering. Det innebär ju en kombination av generella regler ochföräldrars eget ansvarstagande. SSRifrågasätter "om uppfyller det som stadgas i artikel 17 (d).Avtalet med kan i vart fall knappast sägas uppfyllakonventionens förpliktelser i denna del". Artikel18 innehåller bestämmelser om barnets uppfostran och utveckling. Treremissinstanser uttalar sig i fråga om punkten I i artikeln. Enligt4 kap. 6 § sista st sista meningen lagen om allmän försäkring gäller olikaregler för kvinnor och män beträffande viss beräkning av föräldrapenningensstoriek. Detta innebär i praktiken att föräldrarna inte har fritt valbeträffande vem som ska ta ut föräldraledighet. Därmed får föräldrarna olikaansvar för ett barns utveckling. Påsvensk arbetsmarknad har det varit en allt starkare tendens mot att centralalöneförhandlingar fortsätter långt in i den tidsperiod löneavtalen är tänktaatt gälla. Föräldrapenningens konstmktion medför att någon retroaktiversättning ej betalas ut. Även detta förhållande påverkar rent faktisktföräldrars fria val. JämOanser det nödvändigt att förhållandet mellan reglerna om föräldrapenning samtföräldraledighet och reglerna om ATP kartläggs. JämO får ofta anmälningar frånenskilda angående dessa reglers bristande samstämmighet och då ofta till denena förälderns nackdel. Meddet ökande antalet skilsmässor och separationer möter många bara frånsplittrade familjer. Barn vars föräldrar, som pga. egna sinsemellanouppklarade konflikter, inte förmår att ta ett gemensamt föräldraansvar. "Barnetsbästa skall komma i främsta mmmet för föräldrarna" fastställes i konventionen. Att så ofta inte är fallet kan bero på föräldrars bristande insikt om barns behov och rättigheter. har tidigare väckt förslag om obligatoriska s. k. föräldrasamtal, där alla föräldrar, som separerar och har barn , skall kunna vända sig till närmaste socialkontor för samtal. Målsättningen med dessa skall vara att ge information kring för äldrars gemensamma ansvar och barns behov vid separationer. Dessa samtal skall inte förväxlas med samarbetssamtalen, som bör vara frivilliga. vill också i detta sammanhang framhålla vikten av att resurser till föräldrautbildningen förstärks. Innehållet i skulle här kunna användas som en viktig bit i informationen. SverigesKristna Ungdomsråd Prop. 1989/90: 107 Artikel18:1 talar om båda föräldraraas ansvar för barnet. Detta är en Bilaga 2 frågasom på ett särskilt sätt handlar om de barn som inte bor med båda Barnets rätt att ha kontakt med dem båda måste sesöver, speciellt då andelen bara, som aldrig träffar den förälder, oftastpappan, som inte har vårdnaden, ökar. Artikel18 punkt 3 reglerar förvärvsarbetande föräldrars rätt att åtnjuta barnomsorg. Utformningenav 11 § föräldraledighetslagen är allt för svag för att garantera föräldrar derättigheter som ges dem i lagen. JämO tar ofta emot anmälningar rörande dettaproblem. JämO hänvisar också tiU den hos arbetslivscentmm pågåendeundersökningen om föräldralediga i arbetslivet. SverigesKristna Ungdomsråd anser att svenska kommunala myndigheter bör se över sinbarnomsorg så att den fungerar enligt punkten 3. Frågorom samisk baraomsorg har varit föremål för belysning i skilda sammanhang undersenare år. hänvisar till den särskilda skrivelse som överlämnadestill regeringen vid statsrådet besök i . Artikel19 behandlar barnets rätt till skydd mot övergrepp. Fördragsslutandestater förbinder sig att vidta alla lämpliga åtgärder för att skydda barnetfrån bl. a. övergrepp från vårdnadshavaren eller annan som har barnet i sinvård. Sådana bestämmelser finns redan i svensk rätt i flera olika sammanhang t.ex. i socialtjänstlagen, , . Det ligger emellertid isakens natur att ett sådant reformarbete aldrig kan anses avslutat och attsvensk lag förmodligen kan förbättras på flera punkter. Sverigefick som första land i världen en antiagalag. Den har påverkat inställningen och förståelsen för varför barn inte ska utsättas för fysiskt och psykiskt våld. Trots denna minskade toleransnivå kommer övergrepp och våld mot barn att finnas i vårt samhälle. Den faktiska statistiken visar inte någon ökning av fysisk barnmisshandel men har inte heller visat någon minskning. Samhällets ansträngningar måste öka, när det gäller att förbättra barnfamiljens villkor, samt förstärka hjälpen till familjer med problem som t. ex. missbruk och psykisk sjuk- 132 dom.Viktigt är också att förstärka rätten och möjligheten för barn att Prop.1989/90: 107 själva söka och få hjälp i utsatta situationer. Ökade resursertill sociala Bilaga 2 myndigheter och frivilligorganisationer, som arbetarmed dessa frågor, är nödvändigt. Artikel20 innehåller bestämmelser om alternativ omvårdnad. Artikel20 behandlar barnets rätt om han/hon har blivit placerad i fosterhem. Ombarnet kommer från en minoritetsgmpp skall man ta hänsyn till att det blir enkontinuitet för barnet beträffande dess etniska, religiösa, kulturella ochspråkliga bakgmnd. Risken är stor att vi i det sekulariserade bortserfrån barnets behov att k,omma till en familj med samma kultur och religion ochdärför endast uppmärksammar bamets hemspråk. SverigesKristna Ungdomsråd framför liknande synpunkter. Avartikel 20 framgår att placering på institution endast bör ske då inga andramöjligheter finns. I vissa fall, t. ex. för äldre bam eller bam med sjukdomeller handikapp, kan en institution dock vara den bästa lösningen. ACföreslår att skall vara berett att kraftfullt och systematiskt stödjade rörelser för nationella adoptioner som börjar växa fram i . Isådana projekt ingår som en naturlig del också åtgärder för att förhindraövergivanden. AC har initierat biståndsprojekt i vars ändamålvarit att främja nationell adoption. Liknande biståndsprojekt behövs på flerahåll i världen. AC kommer att ansöka om ytterligare bistånd av detta slag ochhar utan tvekan goda möjligheter att bedöma denna typ av projekt. ACföreslår att andra bilaterala och multilaterala vägar för sådant biståndundersöks. Artikel21 innehåller bestämmelser om adoption. NIAhar jämfört konventionstexten med "nu gällande lagstiftning om adoption, 4 kap. , FB, 25 § socialtjänsUagen (1980:620), SoL, lagen (1971:796) om intemationella rättsförhållanden rörande adop tion, lagen (1979:552) om internationell adoptionshjälp, , och förord ning (1988:1128) med instmktion för statens adoptionsfrågor". hänvisar även till vissa ändringar i lagstiftningen som föreslagits av förmynderskapsutredningen (Ju 1984:07) i dess slutbe tänkande (SOU 1989:100) Adoptionsfrågor. I konventionen sägs enligt det förslag tiU översättning som föreligger Prop. 1989/90:107 attden stat som tillåter adoption skall säkerställa att baraets bästa beaktas Bilaga 2 i högsta grad. I 4 kap. 6 § sägs att "Tillståndfår ges endast om adoptionen är till fördel för baraet". Ifråga om artikel 21 (a) anför bl. a. följande. ISverige ger domstol tillstånd till adoption och utländska adoptionsbeslut sominte är automatiskt giltiga i kan godkännas av . EnligtFB skall rätten inhämta yttrande från socialnämnderaa i de kommuner där densom har vårdnaden om bamet och där de blivande adoptivföräldrama ärkyrkobokförda. Föräldrama skall ge sitt samtycke till adoptionen, såvida deinte är sinnessjuka, sinnesslöa, utan del i vårdnaden eller på okänd ort, dåförmyndare skaU lämna sitt tillstånd. Förälder som inte behöver lämna sittsamtycke skall höras av rätten. Den som fyllt skall själv samtycka tilladoptionen. beaktas även vid NIA:s prövning av utländskaadoptionsbeslut. Detligger i socialnämndemas uppgifter att vid inhemsk adoption ge de biologiskaföräldraraa adekvat rådgivning i samband med adoptionen. Omartikel 21 (b) uttalar bl. a. detta. Textenöverensstämmer med policy inom området. I svensk lagstiftning finnsingenting som hindrar att ett svenskt bam adopteras i ett annat land om det ärtill fördel för bamet. Artikel21 (c) bemöts bl.a. enligt följande. i FB gäller vid såväl inhemsk som internationell adoption. Närett utländskt beslut om adoption skall gälla i automatiskt ellerefter beslut av anses adoptivbarnet som adoptantens bara i äktenskap ifråga om vårdnad, förmynderskap och underhåll. Ifråga om artikel 21 (d) anför i huvudsak detta. IFB sägs att ansökan om adoption inte får bifallas om det getts eller utlovatsersättning eUer om det avtalats om bidrag till baraets underhåll. LIAreglerar vem som får lämna interaationell adoptionshjälp. auktoriserarideella organisationer för att ge adoptionshjälp och ett krav enligt är attsådan hjälp skall lämnas utan vinstintresse. är i principförbjuden. har även ålagt organisationerna att följa kostnadsutvecklingenhos sina utlandskontakter så att inte heller där otillbörlig ekonomisk vinstskall förekomma. Sverigetillåter adoptioner utanför organisationema men i dessa fall skallsocialnämnden pröva förmedlingssättet och därvid i allmänhet inhämta yttrandefrån . Kan det befaras att förmedlingssättet inte är tillförlitligt fårmedgivande inte beviljas. Ett exempel på fall där man har anledning befaradetta är att förmedlingen sker mot oskälig betalning. Det finns alltså här enmöjlighet att från svensk sida förhindra att olämpliga adoptioner sker i andraländer. Artikel21 (e) kommenteras på följande sätt. I sin instmktion har NIAfått uppdraget att förhandla med myndigheter Prop. och organisationer i andraländer om avtal inom nämndens verksamhets- Bilaga 2 område och ingå sådanaavtal. Avtal har ingåtts med myndighet eller organisation i , , och . auktoriseradeadoptionsorganisationema arbetar endast med myndigheter eller med institutionersom av respektive lands myndigheter tillåts att arbeta med interaationellaadoptioner. NIAkonstaterar avslutningsvis följande. Somframgår av ovanstående genomgång av artikel 21 och jämförelse med svensklagstiftning uppfyller de krav konventionen ställer då det gälleradoption. Iartikel 21 framhålls vikten av att tillstånd att adoptera ges av vederbörandemyndigheter i enlighet med gällande lagar och förordningar samt att då såerfordras bamets vårdnadshavare samtycker. Vidare fastställer konventionen attintemationeU adoption skall komma ifråga först då alla möjligheter att beredabaraet en adekvat omvårdnad i det egna landet har uttömts (fosterhem, adoptioneller annat lämpligt omhändertagande). Auktoriseradeadoptionsorganisationer ställer självklart kravet på sig att leva upp tilldenna princip.