prop · GD0376 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:76 om regionalpolitik för 90-talet Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen redovisas den regionala utvecklingen, mål och riktlinjer forregionalpolitiken samt forslag till utformning och inriktning av regionalautvecklingsåtgärder m. m. Under1980-talets slut har den regionala utvecklingen varit balanserad. Omfattanderegionala utvecklingsinsatser har genomforts, vilka skapat ett stort antal nyaarbetstillfällen. Utvecklingsfomlsättningarna i de prioriterade regionerna harförbättrats bl.a. genom att infrastrukturen förstärkts. Förslagoch bedömningar grundas på ett betänkande års regionalpolitiskakommitté och andra utredningsrapporter m. m. Förslagensom avser att skapa regional tillväxt och utjämning kan i korthet summeras påföljande sätt. Målen och riktlinjerna för regionalpolitiken preciseras ochutvecklas. Utvecklingsåtgärderna koncentreras främst till norra . föreslås förbättrade och förenklade möjligheter att utvecklaglesbygd och landsbygd i hela landet. Den viktiga sektorssamordningen förstärksoch särskilda åtgärder för att förbättra infrastrukturen föreslås.Företagsstödet föreslås bli mer inriktat på utveck-lingsinriktadeinvesteringar, som förslag till betydande förenklingar av stödenläggs fram. En kraftig decentralisering av regionalpolitikens genomförandesker till länsstyrelserna. Särskilda åtgärder föreslås för län.Resurserna för regionala utvecklingsinsatser föreslås bli kraftigt förstärkta. Gällandemål för regionalpolitiken om att ge människor tillgång till arbete, service ochgod miljö oavsett var de bor i landet skall ligga fast. Målen skall emellertidpreciseras ytteriigare. en rättvis fördelning avvälståndet mellan olika delar av landet, bidra till Prop. 1989/90: 76 enbalanserad befolkningsutveckling så atl valfrihet beträffande bosättning,utbildning, arbete m.m. främjas. Vidare skall regionalpolitiken understödja enrationell produktion så att en hög ekonomisk tillväxt främjas och med hänsyntagen till målet om en god miljö. Nuvarandestödområdesindelning föreslås förändrad så att endast två stödområden anges stödområde 1 och 2 motsvarande i huvudsak nuvarande stödområde A och B samtdelar av stödområde C. Det område där en nedsättning av företagenssocialavgifter bör gälla föreslås ändras från atl som omfatta Norrbottenslän till att omfatta hela det föreslagna stödområdet 1.1 de delar avNorrbottens län som inte ingår i stödområde 1 föreslås nedsättningen under enperiod vara hälften så stor som i stödområde 1. Undantagna frånnedsättningen bör fortsättningsvis vara vissa basindustrier. I övrigt redovisasgeografiska prioriteringar beträffande vissa stödjepunkter, glesbygds- ochlandsbygdsinsalser m. m. Idet regionalpolitiska arbetet bör större vikt läggas vid åtgärder som främjarförutsättningarna för regional utveckling, t.ex. förbättringar avinfrastrukturen. Effektiv samordning bör ske mellan samhälls- och politikområdenav särskild betydelse för den regionala utvecklingen. Förslag till effektivareformer för att påverka myndigheternas verksamhet redovisas. Ett särskilt anslagför infrastrukturåtgärder föreslås, som till största delen ska användas istödområde 1 och hanleras av berörda länsstyrelser gemensamt. En mindre del avinfrastrukturanslaget bör hanteras av regeringen. Regionalpolitiska medelavsätts särskilt för att förstärka forsknings- och utvecklingsverksamhet vidmindre och medelstora högskolor i eller i anslutning till stödområdena samt isydöstra . Beträffandede regionalpolitiska företagsstöden föreslås betydande förenklingar genom attantalet stödformer minskas, att de hanteras av färre organ och att enytterligare decentralisering genomförs. Stöd till företag föreslåsfortsättningsvis kunna lämnas i form av bidrag till investeringar,företagsutveckling och sysselsättningsökning. Den maximala bidragsprocentenföreslås sänkas för lokaliseringsbidrag medan sysselsättningsbidraget föreslåshöjt. Lokaliseringslånen och investeringsbidragen föreslås slopas. Förslagom avveckling av Stiftelsen Industricentras verksamhet redovisas också. För dekommuner som berörs av detta föreslås andra regionala utvecklingsåtgärder. Gods-och persontransportstöd m. m. berörs inte nu av några förändringar. Enutredning har tillsatts för att se över de nuvarande formerna för dessa stöd. Förenklingaroch förbättringar föreslås beträffande glesbygdsstödet där stödmöjligheternasamlas i färre stödformer. Möjligheter till utvecklingsåtgärder ilandsbygdsområden föreslås. Föratt ansvara för glesbygdsfrågor föreslås att enmyndighet inrättas i . Myndigheten skall bl.a. förmedla kunskaper omglesbygdsproblem, bedriva försöksverksamhet, svara för utvärdering m. m. Planeringoch genomförande av de regionala utvecklingsåtgärderna de centraliseras ytterligare till länsstyrelserna. Förslag lämnas lillförbättringar av uppföljning och utvärdering av de Prop. 1989/90:76regionalpolitiska åtgärderna. Medelför särskilda regionala utvecklingsåtgärder i föreslås.Åtgärdema inriktas på näringslivsutveckling, turism, forskning, utbildning,teknikspridning och kultur. Sammanlagtföreslås att 2 250 milj. kr. anvisas /91 för regionalpolitiskaåtgärder, vilket är en kraftig ökning jämfört med de medel på sammanlagt I 897milj. kr., som anvisats för /90. Förbeslut av regeringen och statens industriverk om stöd till företag föreslås 350milj. Länsstyrelserna föreslås kunna disponera 900 milj. kr. för stöd tillförelag, glesbygdsstöd och regionala utvecklingsprojekt. Ett nyttinfrastmkturanslag på 330 milj. kr. Huvuddelen av anslaget är avsettför stödområde I och bör handläggas av de tre nordligaste länsstyrelsernagemensamt. För nedsatta socialavgifter och för sysselsättningsbidrag föreslås350 milj. kr. resp. 250 milj. kr. Dämlöver föreslås särskilda medel förregionalpolilisk forskning och utvärdering m. m. Förinnevarande budgetår föreslås atl 230milj. tillförs anslagen förlokaliseringsbidrag m. m. och regionala utvecklingsinsatser. Lag om ändring i lagen (1983:1055) om nedsättning avsocialavgifter och allmän löneavgift i Härigenomföreskrivs att 6§ lagen (1983:1055) om nedsättning av socialavgifter och allmänlöneavgift i skall ha följande lydelse. Nedsättningav arbetsgivaravgifter enligt denna lag skall i första hand avsefolkpensionsavgiften och därefter barnomsorgsavgiften. Nedsättning avegenavgifter skall i första hand avse folkpensionsavgiften och därefter iangiven ordning bamomsorgsavgiflen, sjukförsäkringsavgiften, arbetarskyddsavgiften,delpensionsavgiften, arbetsskadeavgiften och tillläggspensions-avgiften. Ifråga om förfarandet för nedsättningen av arbetsgivaravgifter gällerbestämmelserna i lagen (1984: 668) om uppbörd av socialavgifter frånarbetsgivare. I fråga om förfarandet förnedsättningen av egenavgifter gäller bestämmelserna i uppbördslagen(1953:272). Nedsättningav arbetsgivaravgifter enligt denna lag skall i första hand avsefolkpensionsavgiften och därefter i angiven ordning barnomsorgsavgiften ochsjukförsäkringsavgiften. Nedsättning avegenavgifter skall i första hand avse folkpensionsavgiften och därefter iangiven ordning barnomsorgsavgiften, sjukförsäkringsavgiften, arbetarskyddsavgiften,delpensionsavgiften, arbetsskadeavgiften och tilläggspensionsavgiften. I fråga om förfarandet förnedsättningen av arbetsgivaravgifter gäller bestämmelserna i lagen (1984: 668)om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare. Ifråga om förfarandet för nedsättningen av egenavgifter gäller bestämmelsema iuppbördslagen (1953:272). Dennalag träder i krafl den Ijuli 1990. De nya bestämmelserna skall tillämpas föravgifter avseende tiden från och med den . 2 Förslag till Prop. Lag om nedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift 1 §I denna lag ges föreskrifter om stöd till näringslivet genom nedsätt ning helt eller delvis av socialavgifter enligt lagen (1981:691) om socialav gifter och allmän löneavgift enligt lagen (1982:423) om allmän löneavgift. Stödetges till näringslivet i , , , ,, , , , och kommuner iNorrbollens län, , , , Stommans, och Åselekommuner i . , , och Strömsundskommuner samt Hotagens, Laxsjö, , och Alsens församlingar iKrokoms kommun i (stödområde 1). Stödetges också i den omfatliiing som framgår av 5 och 6 §§ till näringslivet iBodens, , och kommuner i . 2 §Lagen gäller arbetsgivare och sådana försäkrade som avses i 1 kap. 2 § lagen (1981:691) om socialavgifter och tillämpas på avgifter som är hu vudsakligen hänföriiga till arbete inom 1.gruvor och mineralbrott, medundantag av malmgruvor, 2.tillverkning, med undantag avtillverkning inom massa- och pappersindustri samtjärn-, stål- och ferrolegerings verk, 5.hotell-, pensionats- ochcampingverksamhet eller 6.restaurang- och kaféverksamhetsom bedrivs i kombination med hotell-, pensionats- eller campingverksamhet. Förstastycket gäller i den mån verksamheten bedrivs vid arbetsgivarens eller denförsäkrades fasta driftställe i stödområde 1 eller i Bodens, , ellerÄlvsbyns kommun i . Lagengäller dock inte kommuner eller andra statliga myndigheter än statensaffarsdrivande verk. Bestämmelserfiir hela stödområde 1 3 § För en arbetsgivare med sådanverksamhet som avses i 2 § som bedrivs vid fast driftställe i stödområde Iskall den procentsats efter vilken arbetsgivaravgifter sammanlagt utgår sättasned till och med . För ulgiftsåret 1991skall procentsatsen dock sättas ned för en arbetsgivarevars verksamhet bedrivs i stödområde 1 utanför . 4 § För en försäkrad med sådanverksamhet som avses i 2 § som bedrivs vid fast driftställe i stödområde 1skall den procentsats efter vilken egenavgifter sammanlagt utgår sättas nedmed till och med , om den försäkrade förinkomståret är mantalsskriven inom stödområde 1. För skallprocentsatsen dock sättas ned för försäkrade varsverksamhet bedrivs i stödområde 1 utanför . Bestämmelserför Bodens, , och kommuner i Prop.1989/90:76 län 5 § För en arbetsgivare med sådanverksamhet som avses i 2 § som bedrivs vid fast driftställe i Bodens, ,eller kommun i skall den procentsats efter vilkenarbetsgivaravgifter sammanlagt utgår sättas ned för vartoch ett av ulgiflsåren 1991 . 6 § För en försäkrad med sådanverksamhet som avses i 2 § som bedrivs vid fast driftställe i Bodens, ,eller kommun i skall den procentsats eftervilken egenavgifter sammanlagt utgår sättas ned för vartoch ett av inkomståren 1991 , om den försäkrade förinkomståret är mantalskriven i någon av dessa kommuner. 7 §En arbetsgivare som driver eller etablerar verksamhet som avses i 2 § vid fast driftställe i samhälle, Kimna kommun, har rätt att efter särskilt tillstånd bli befriad från arbetsgivaravgifter och allmän löne avgift för denna verksamhet till och med . Sådan befrielse medges endast om en etablering är lämplig från samhällsekonomisk syn punkt. Frånoch med gäller samma bestämmelser som för stödområde 1 iövrigt. 8 §En försäkrad som bedriver eller etablerar verksamhet som avses i 2 § vid fast driftställe i samhälle, Kimna kommun, har rätt att efter särskilt tillstånd befrias från egenavgifter och allmän löneavgift för inkomster från denna verksamhet till och med . Sådan befrielse medges endast om en etablering är lämplig från samhällsekono misk synpunkt. Frånoch med gäller samma bestämmelser som för stödområde 1 iövrigt. 9 §Nedsättning av arbetsgivaravgifter enligt denna lag skall i första hand avse folkpensionsavgiften och därefter i angiven ordning bamomsorgsav giflen och sjukförsäkringsavgiften. Nedsättningav egenavgifter skall i första hand avse folkpensionsavgiften och därefter iangiven ordning barnomsorgsavgiften, sjukförsäkringsavgiften,arbelarskyddsavgiften, delpensionsavgiflen, arbetsskadeavgiflen ochtilläggspensionsavgiften. 1fråga om förfarandet för nedsättningen av arbetsgivaravgifter gällerbestämmelsema i lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter frånarbetsgivare. Ifråga om förfarandet för nedsättningen av egenavgifter gäller bestämmelserna iuppbördslagen (1953:272). 10 § Frågor om befrielse frånavgifter enligt 7 eller 8 § prövas av regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer. 11 § Ett belopp motsvarande detbortfall av avgiftsinkomster som föran- ledsav bestämmelserna i 3 8 §§ skall påföras staten och uppbäras i samma Prop. 1989/90: 76 ordning som avgifterna i övrigt. Dennalag träder i kraft den och tillämpas första gången i fråga om arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift för arbetsgiva re för och i fråga om egenavgifter och allmän löneavgift för försäkrade som beräknas med ledning av taxering. Genom lagen upphävs lagen(1983:1055) om nedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift iNorrbottens län, dock tillämpas den gamla lagen för utgiftsåren till och med1990 och till och med vid taxering. Beträffande bidrag försysselsättningsökning och etablering gäller 2 § 2 stycket och 3 § 2 stycket iden gamla lagen även efter ikraftträdandet av denna lag om ansökan om bidragetgjorts före och avser eller tidigare. Lag om ändring i lagen (1982:423) om allmän löneavgift Härigenomföreskrivs att 3a § lagen (1982:423) om allmän löneavgift skall ha följandelydelse. 3a§ Om nedsättning av allmän löneavgift som regionalpolitiskt stöd finnssärskilda bestämmelser i lagen (1983:1055) om nedsättning av socialavgifter ochallmän löneavgift /' . 3a § Om nedsättning av allmän löneavgift som regionalpolitiskt stöd finnssärskilda bestämmelser i lagen (1990:000) om nedsättning av socialavgifter ochallmän löneavgift. Denna lag träder i kraftden . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde . , ordförande, och statsråden , S. ,, , R. , , , , G. ,, , , , , , Proposition om regionalpolitik för 90-talet Detsenaste mer övergripande riksdagsbeslutet om regionalpolitiken fattades våren1985 (prop. 1984/85:115, AU 13, rskr. Riksdagenbeslutade (AU 13, rskr. 268) att begära att regeringen skulletillsätta en pariamentarisk utredning med uppgift att göra en översyn avregionalpolitiken. Utredningen,som tillsattes , avlämnade betänkandet (SOU1989:55) Fungerande regioner i samspel. Därutöver har ett antal andrautredningsbetänkanden och rapporter rörande regionalpolitiken redovisats förregeringen. Enbeskrivning och analys av den regionala problembilden, som utarbetats inomarbetsmarknadsdepartementet, redovisas i bilaga I, vilken bör fogas tillprotokollet i detta ärende. Sammanfattningar av vissa belänkanden, rapporter m. m. och remissyttrandenöver vissa av dessa bör fogas till protokollet i detta ärende som bilagorna 2-8enligt följande: SOU1989:55 Sammanfattning av och remissyttranden 2 över1987 års regionalpolitiska kommittés betänkande (SOU 1989:55) Fungeranderegioner i samspel. SIND,STU, SÖ Sammanfattning av rapport från SIND, 3 STU och SÖ angåendeteknik- och resurscentra. ERU Sammanfattning av "Stiftelsen Industri- 4.1 centra dess roll i den näringspolitiska utvecklingenav inland och för- 11 slagtill utvecklingsprogram". ,av "Alternativa former 4.2 Prop.1989/90:76 förägande och utveckling av Stiftelsen Industricentras anläggningar". ,av och remissyttranden 5 över rapportenÖstersund och inland (Ds 1989:31). SIND Sammanfattningav och remissyttranden 6 överstatens industriverks förslag till näringslivsutvecklande insatser i Jämtlandslän. Sammanfattningav och remissyttranden 7 iJämtlands över i förslag län till utvecklingsinsatser i medsärskild inriktning på kommunerna ,Hans Utredning av organisation m.m. för bil- 8 dande av ett centraltorgan för glesbygdsfrågor. Dessutomhar ett mycket stort antal skrivelser, rapporter m. m. inkommit frånmyndigheter, kommuner, företag, organisationer, enskilda personer m.fl. 1budgetpropositionen 1990 (prop. 1989/90:100, bil.12 s.l 15) har regeringenföreslagit all, i avvaktan på särskild proposition i ärendet, för budgetåret1990/91 föra upp anslagen Dl till Dll med oförändrade belopp. Målenför regionalpolitiken är all åstadkomma en balanserad befolkningsutveckling ilandets olika delar samt att ge människor tillgång till arbete, service och godmiljö oavsett var de bor. Delregionalpolitiska arbetet har bedrivits med inriktning på att dels främja ensektorspolitik som anpassas efter de regionalpolitiska målen, dels främjanäringslivsutveckling och nyetableringar för alt åstadkomma regional utjämningmellan skilda delar av landet. Denregionala utvecklingen har karaktäriserats av en allmäntförbättrad arbetsmarknads- och sysselsättningssituation och en balanseradbefolkningsutveckling. Kraftiga regionalpolitiska insatser har gjorts för altmotverka tendenser till regionala obalanser och för att hantera omfattande strukturförändringar.Utöver ordinarie regionalpolitiska medel på ca . i form avlokaliseringsstöd och glesbygdsstöd, sänkta socialavgifter,sysselsättningsstöd m. m., har omfattande särskilda regionalpolitiska åtgärderunder senare år genomförts bl.a. i och norra inland.Bergslagen samt och . Regionalpolitikenhar successivt breddats och delvis givits en ny inriktning under senare år.Ökad medvetenhet om sektorspolitikens och infra-stmkturens betydelse för denregionala utvecklingen har inneburit alt särskilt industri-,arbetsmarknads-, jordbruks-, utbildnings- och forsk- nings- samttrafikpolitiken uppmärksammats. En särskild statssekreterar- Prop.1989/90:76 grupp har bildats inom för att samordnasektorsfrågor av regionalpolilisk betydelse. Betydelsefullaregionalpolitiska insatser har genomförts för attunderlätta teknik- och kompetensspridning. Syftet med dessa åtgärder har varitatt förbättra utsatta regioners infrastmktur och näringslivsmiljö för altdärigenom underlätta bl.a. näringslivels utveckling. Lokaliseringssamrådhar bedrivits med industri- och tjänsteföretag för att bl. a. påverkalokaliseringen av dessa. Underde har det regionalpolitiska stödet till företag medverkat tillatt skapa allt fler nya sysselsättningstillfällen. /89 varantalet ca 4600. Till detta kommer effekterna av sysselsättningsstödet som kanberäknas till ca 1200 nya arbetstillfällen. Genom samrådet med tjänsteföretagberäknas över 1 100 arbetstillfällen tillkomma i regionalpolitisktprioriterade regioner genom expansion av befintlig verksamhet och avlänkningfrån . Genom glesbygdsstödet beräknas närmare I 500 nyaarbetstillfällen tillkomma . Det är således betydande resultat som kanavläsas direkt av insatser med regionalpoliliska medel. Under de senaste årenhar beslut också fattats om omlokalisering av statlig verksamhet från Stockholmtill prioriterade regioner. Dessa beslut berör ca 1 300 tjänster. Till dettakommer indirekta effekter och effekter av sektorspåverkan m. m. som är svåraatt kvantifiera. Jagavser nu att behandla den fortsatta regionalpolitiken med utgångspunkt frånbl. a. tidigare nämnda utredningsbetänkanden, rapporter, framställningar ochremissyttranden och redovisa mina överväganden och förslag. Jag börjar med enanalys av den regionala problembilden (avsnitt 2). Därefter tar jag uppregionalpolitikens övergripande mål och riktlinjer (avsnitt 3). Sedan behandlarjag frågor om geografiska prioriteringar -stödområden m. m. (avsnitt 4). Jagredovisar också något om regionalpolitik i andra länder (avsnitt 5). Jag tardärefter upp organisation, administration och styrning av regionalpolitiskaåtgärder samt sektorssamordning (avsnitt 6). Sedan går jag in på åtgärder föratt påverka näringslivets utveckling och lokalisering (avsnitt 7). Efter dettabehandlar jag hur samhälls- och politikområden som har stor regionalpolilisk betydelseskall kunna medverka till att uppnå regionalpolitiska mål (avsnitt 8) och föreslårsärskilda regionalpolitiska infrastmkturåtgärder (avsnitt 9). Därefter tar jagupp utvecklingsinsatser i glesbygd och landsbygd (avsnitt 10).Strukturförändringar behandlar jag därefter (avsnitt 11). Jag redovisar sedanförslag till särskilda regionalpolitiska åtgärder i (avsnitt12). Därefter redovisar jag förslag om regionalpolilisk forskning (avsnitt 13).Efter lagförslag (avsnitt 14) och hemställan (avsnitt 15) tar jag uppanslagsfrågor (avsnitt 16). Defrågor som behandlas är av olika karaktär. En del kräver riksdagensställningstagande och jag redovisar där förslag till beslut. Andra frågorkräver inte beslut från sida och i dessa fall är mina bedömningareninformation till . Minbedömning: Befolkningsutvecklingen och sysselsättningsituationen är mestofördelaktig i norra inland. Befolkning och näringsliv har i dettaområde större hinder långa avstånd, gles bebyggelse etc. att övervinna än iandra delar av landet. Långsiktiga problem av strukturell och annan art finnsdärutöver i vissa kommuner i Bergslagen och i de nordvästra delarna avVärmland. Inomregionalabalansproblem i fråga om befolknings- och sysselsättningsutveckling förekommeri större eller mindre omfattning i alla län i hela landet men främst i de mestglesbebyggda områdena. Erfarenheter ochframtidsbedömningar visar att regionalt koncentrerade strukturförändringarkommer att inträffa i olika delar av landet, men det går inte att sägaexakt var och när dessa kan komma att uppstå. Kommittén: har i sitt betänkande (SOU 1989:55) redovisat sinsyn på den regionala problembilden. Kommittén har genom expertgruppen förforskning om regional utveckling (ERU) låtit utarbeta rapporterna Den regionalaproblembilden (SOU 1989:12) och Regionalpolitikens förutsättningar (SOU1989:19). Kommitténgör följande sammanfattande bedömning av den regionala problembilden. Internationaliseringenav den svenska ekonomin kommer sannolikt att fortsätta under 1990-talel. Den fysiskainfrastrukturen är inte bara en förutsättning för produktion, konsumtion ochvälfärd. Den är också en mycket stark stabiliserande kraft. I denutvecklingsfas befinner sig kan det befintliga bosättningsmönstret fåännu större betydelse än tidigare för var tillväxten sker. anser kan komma att verka emot en fortsatt koncentration är: attny teknologi ändrar fömtsättningama för tjänsteproduktionens lokalisering och miljöproblemi befolkningstäta regioner. Tre olika geografiska perspektiv lyfts fram: geografiskaprioriteringar för Inlandet, Bergslagen och Sydöstra och mellanstädersom knutpunkter i ett nationellt nätverk. Förvärvsfrekvensen har under desenaste decennierna utjämnats mellan regioner, mellan kvinnoroch män och mellan yngre och äldre kvinnor. För både kvinnor och män är det ismå kommuner, som inte är länkade till en större arbetsmarknad, somförvärvsfrekvenserna är låga. För kvinnornas del gäller det dessutomkranskommuner till större tätorter. 1 kommuner med stor utflyttning är det oftafler kvinnor än män som flyttar ut. Pendlingmellan bostad på landsbygden eller i mindre orter och den arbetsmarknad, som enstörre ort kan erbjuda har varit hushållens sätt att anpassa sig till en alltmer koncentrerad arbetsmarknad. Fördyringar av Prop. 1989/90:76 bilresandetpå gmnd av prishöjningar på bensin eller genom skatte- elleravgiftsförändringar kan enligt kommittén försämra möjligheterna atl ävenfortsättningsvis ha en spridd bosättning. utpekade s. k. mellanstäderna har enligt kommittén dels eninomregional roll genom att deras arbetsmarknad har betydelse för människorutanför den egna kommunen, dels en mellanregional uppgift som knutpunkter i ettnationellt nätverk av regioner. Utvecklingenpå arbetsmarknaden har lett till att av alla förvärvsarbetandekvinnor arbetar med tjänsteproduktion i offentlig eller privat regi.Varannan kvinna arbetar inom den offentliga sektorn. På den manligaarbetsmarknaden har primärnäringarna samma dominerande roll. Serman till hela arbetsmarknaden är sysselsättningen jämnt fördelad påprimärnäringar, privata tjänster och offentliga tjänster. 1 ettmellanregio-nalt perspektiv är den privata tjänslesektoms starka koncentrationtill storstäderna påfallande stor. Variationemai befolkningens utbildningsnivå mellan olika delar av landet är fortfarandestora. De tre landsdelar som prioriteras av kommittén tillhör de delar avlandet där befolkningen enligt kommittén har lägst utbildningsnivå. Remissinstanserna:Remissopinionen är delad. Många av remissinstansema, bl.a. (),i , kommunerna i västra och norra instämmer i kommitténs bedömning ominfrastmkturens betydelse.