prop · GD03119 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:119 om Övervakningskameror m. m. Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås en ny lag om övervakningskameror m.m. som skall ersätta1977 års lag om TV-övervakning. Syftetmed den nya lagen är främst att anpassa den rättsliga regleringen avanvändningen av optisk-elektronisk övervakningsutmstning till den tekniskautvecklingen och att hålla ett tillfredsställande skydd mot integritetskränkningari samband med användningen av sådan utmstning. Vid sidan av TV-kameror, som dennuvarande lagen omfattar, skall den nya lagen gälla även andra optisk-elektroniskainstmment och därmed jämförbara utmstningar. Även apparatur som används föratt behandla eller bevara bilder som tas upp av sådana instmment och utmstningaromfattas av den nya lagen. Fleraav förslagen syftar till att stärka integritetsskyddet för den enskilde. Vidare införs regler om sekretess, och detstraffrättsliga sanktionssystemet skärps. Dennya lagen innebär att även i fortsättningen skall varatillstånds- och tillsynsmyndighet. För att öka möjligheterna för länsstyrelsemaatt koncentrera sina resurser till prövningen av integritetskänsliga ärendenoch till tillsynsverksamheten föreslås vissa förenklingar. Bl.a. skall det varaett enklare förfarande i ärenden där risken för integritetsintrång vidanvändning av en övervakningskamera är liten. 1vissa fall där det är fråga om nödfallsliknande situationer skall polisen elleren räddningsledare få använda en övervakningskamera utan dettillstånd av som normalt krävs. Beslutav skall få överklagas till kammarrätt i stället för 1 1989/90. som nu till regeringen.Ett beslut om tillstånd skall få överklagas av Prop. 1989/90:119vederbörande kommun och, i vissa fall, en arbetstagarorganisation. De nyareglerna föreslås träda i kraft . Propositionens lagförslag Prop. Lag om övervakningskameror m.m. 1 § Med övervakningskameror avses i denna lag TV-kameror, andra optisk-elektroniskainstrument och därmed jämförbara utrustningar som är uppsatta så att de, utanatt manövreras på platsen, kan användas för personövervakning. Vad som i lagensägs om övervakningskameror gäller i tillämpliga delar även för separatatekniska anordningar som är avsedda att användas för att behandla eller bevarabilder som tas upp av en övervakningskamera. 2 § En övervakningskamera skall användas med tillbörlig hänsyn tillenskildas personliga integritet. 3 §Upplysning om en övervakningskamera skall lämnas genom tydlig skyltning eller på något annat verksamt sätt. Ärövervakningskameran avsedd för skydd av en anläggning eller ett område somenligt 4§ 2 5 eller 5§ lagen (1990:000) om skydd för samhällsviktigaanläggningar m.m. har förklarats utgöra skyddsobjekt, behöver dock sådanupplysning inte lämnas. Detsamma gäller i fråga om en övervakningskamera somanvänds av en polismyndighet vid automatisk hastighetsövervakning. Länsstyrelsenfår efter skriftlig ansökan medge undantag från upplysningsplikten, om detfinns synneriiga skäl för det. I ansökningsärendet tillämpas 8 § andra stycketoch, om kameran skall kunna riktas mot en plats dit allmänheten har tillträde,9 § första meningen. skall i ett beslut om undantag meddela devillkor som behövs. 4 §Tillstånd att använda en övervakningskamera krävs för att en sådan kamera skall få vara uppsatt så att den kan riktas mot en plats dit allmän heten har tillträde. Detta gäller dock inte en övervakningskamera som 1. avtrafiksäkerhetsskäl eller för säkerheten i arbetsmiljön är uppsatt på fordon, maskin eller liknande för att förbättra sikten för föraren eller användaren, 2. är avsedd för skydd av en anläggning eller ett område som enligt 4 §2-5 eller 5 § lagen (1990:000) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m. m.har förklarats utgöra skyddsobjekt, 3. används av en polismyndighet vid automatisk hastighetsövervakning. eller den som är räddningsledare enligt räddningstjänstlagen (1986:1102)får , , ha en övervakningskamera uppsatt såsom sägs i första stycket utan att söka tillstånd, om användningav kameran är oundgängligen nödvändig vid 3 olyckshändelse elleröverhängande fara för en sådan eller för att upprätt- Prop. 1989/90:119hålla allmän ordning och säkerhet. Under fömtsättning att ansökan om tillståndgörs får kameran vara uppsatt utan tillstånd även för tiddärefter, så länge användningen är oundgängligen nödvändig för ändamålet ochlänsstyrelsen inte har prövat ansökningen. 5 §Tillstånd får meddelas endast om sökanden kan anses ha ett befogat intresse av att få använda övervakningskameran och detta intresse inte likaväl kan tillgodoses på något annat sätt. Underden fömtsättning som anges i första stycket skall tillstånd meddelas, om deninformation som kan förmedlas genom kameran och den rätt att behandla ellerbevara upptagna bilder som kan komma att förenas med tillståndet vidtillämpning av 6 § kan antas vara av ringa betydelse för enskildas personligaintegritet med hänsyn till den utmstning som skall användas, det område somskall övervakas och övriga omständigheter. Iandra fall än som avses i andra stycket skall tillstånd meddelas bara om intressetav att tillgodose det avsedda ändamålet med övervakningen är så starkt att detskall ges företräde framför intresset av att värna enskildas personligaintegritet. 6 § I fall som avses i 5 § andra stycket och i sådana andra fall där övervakningskameranär avsedd att användas för att förebygga brott, förhindra olyckor ellertillgodose något annat därmed jämförligt ändamål får ett tillstånd förenas medrätt att med någon teknisk anordning behandla eller bevara bilder, som tas uppav kameran, om sökanden av särskilda skäl har behov av detta. 7 § Frågan om tillstånd prövas av efter skriftlig ansökanav den som avser att ha övervakningskameran uppsatt så att den kan riktas moten plats dit allmänheten har tillträde. 8 § I en ansökan om tillstånd skall anges de omständigheter som är av betydelseför prövningen av ärendet. Ansökan skall alltid innehålla uppgift om ochbeskrivning av 1. detändamål som övervakningskameran är avsedd att användas för, 2. den utmstning som skall användas vid övervakningen, 3. den plats där utmstningen skall placeras och det område som kan övervakas. Omkameran är avsedd att kunna riktas mot en arbetsplats, skall till ansökan varafogat ett yttrande från skyddsombud, skyddskommitté eller organisation somföreträder de anställda. 9 §Innan meddelar tillstånd, skall yttrande inhämtas från den kommun där den plats finns dit övervakningskameran skall kunna riktas. Sådant yttrande behöver inte inhämtas i fall som avses i 5 § andra stycket under fömtsättning att ansökningen inte avser också rätt att be handla eller bevara upptagna bilder. 10 §Ett tillstånd skall innehålla uppgifter om hur övervakningen får anordnas. Dessa skall avse övervakningens ändamål, den utmstning som får användas och det område som får övervakas. Länsstyrelsenskall meddela också de övriga villkor som behövs för tillståndet. Sådanavillkor kan avse upplysning om kameran, upptagning. användning, behandlingeller beväring av bilder samt andra förhållanden Prop. 1989/90:119 avbetydelse för att skydda enskildas personliga integritet. Tillstånd fårmeddelas för en begränsad tid. 11 § skall se till att 1. upplysning enligt 3§ lämnas om en övervakningskamera som kan riktasmot en plats dit allmänheten har tillträde, 2. bestämmelserna i 4 § följs, 3. bearbetning eller beväring av upptagna bilder inte sker utan sådanrätt som avses i 6 § samt att 4. villkor som har meddelats enligt 3 § tredje stycket sista meningen, 10§ eller 13 § iakttas. 12 §Finner det behövligt för sin tillsyn, har rätt att få tillträde till kontrollmm och andra delar av en övervakningsan läggning. får också begära upplysningar från den som inne har eller använder en övervakningskamera samt granska bevarat bildmate rial. Återkallelseav tillstånd m. m. 13§ Ändras fömtsättningarna för ett tillstånd får meddela nyavillkor eller, om det inte längre finns fömtsättningar för att ge tillstånd,återkalla tillståndet. Detsamma gäller undantag enligt 3 § tredje stycket frånupplysningsplikten och sådan rätt att behandla eller bevara upptagna bilder somavses i 6 §. Iakttasinte meddelade villkor, får förelägga tillståndshava-ren ellerden som har medgetts undantag att vidta rättelse. Sådantföreläggande skall delges. Om föreläggandet inte följs, får länsstyrelsenåterkalla tillståndet, undantagsmedgivandet eller rätten att behandla ellerbevara upptagna bilder. 14§ Den som tar befattning med uppgift som har inhämtats genom användning av enövervakningskamera, som är uppsatt så att det krävs tillstånd att använda den,får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han till följd därav fått veta omnågon enskilds personliga förhållanden. Idet allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekretesslagen(1980:100). 15§ Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter mot upplysningsplikten enligt 3 §, 2. bryter mot tillståndskravet enligt 4 §, 3. inte iakttar ett villkor som har meddelats enligt 3 § tredje stycketsista meningen, 10 § eller 13 §, 4.behandlar eller bevarar upptagna bilder utan sådan rätt som avses i 6 §. Iringa fall döms inte till ansvar. 16 § Övervakningsutrustning som har använts vid brott enligt dennalag Prop. 1989/90:119 skall förklaras förverkad, om det inte är oskäligt. 17 § Om den som innehar eller använder en övervakningskamera underlåteratt i enlighet med 12 § ge tillträde eller lämna upplysningar eller hålla tillhandabevarat bildmaterial, får förelägga vite. För att bereda sigtillträde får vid behov anlita polishandräckning. 18 § beslut får överklagas hos kammarrätten. Justitiekanslernfår föra talan för att tillvarata allmänna intressen. Beslut om tillstånd attanvända en övervakningskamera och om undantag enligt 3 § tredje stycket frånupplysningsplikten får överklagas även av den kommun där den plats finns ditövervakningskameran skall kunna riktas och, om kameran skall kunna riktas moten arbetsplats, av en organisation som företräder de anställda. 19 § Regeringen får föreskriva om avgift för länsstyrelsenshandläggning. Denna lag träder i kraft då lagen (1977:20) om TV-övervakningupphör att gälla. Bestämmelserna i 3 § andra stycket första meningen och 4 §första stycket andra meningen 2 i den nya lagen träder dock i kraft först den 1januari 1991. till och med den 31 december1990 gäller att övervakningskameror som är avsedda för skydd av en lokal, ett förvaringsutrymmeeller någon annan anläggning av betydelse från totalförsvarssynpunkt skall varaundantagna från upplysningsplikten och tillståndskravet enligt 3 och 4 §§. Beslut om tillstånd eller föreskrift som har meddelats med stöd avbestämmelser i den gamla lagen skall anses ha meddelats med stöd av motsvarandebestämmelser i den nya lagen. Den som vid den nya lagens ikraftträdande har en övervakningskamerauppsatt så som anges i 4 § första stycket första meningen, utan att det enligtden gamla lagen krävs tillstånd att använda kameran, får fortsätta att hakameran uppsatt på angivet sätt till utgången av . Har före nämndatidpunkt en ansökan enligt den nya lagen gjorts om tillstånd till fortsattanvändning av kameran får den vara uppsatt på angivet sätt även efter dennatidpunkt men, om tillstånd inte ges, inte längre än en månad från den dag dåbeslutet vann laga kraft. Den gamla lagens bestämmelser gäller i fråga om överklagande av beslutsom har meddelats av före den nya lagens ikraftträdande. Lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenomföreskrivs att 35 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall ha följandelydelse. Besväröver kammarrättens beslut i ett mål som har anhängiggjorts hos kammarrättengenom överklagande eller underställning prövas av regeringsrätten endast omregeringsrätten har meddelat prövningstillstånd. Meddelas ejprövningstillstånd, står kammarrättens beslut fast. Erinran därom skall intagasi regeringsrättens beslut. Vad som sägs i förstastycket gäller ej talan i mål om utlämnande av allmän handling samt talan somriksdagens ombudsmän eller justitiekanslern för i mål om disciplinansvareller om återkallelse eller begränsning av behörighet att utöva yrke inom hälso-och sjukvården, tandvården eller detaljhandeln med läkemedel eller om återkallelseav behörighet att utöva veterinäryrket. Vad som sägs i förstastycket gäller ej talan i mål omutlämnande av aUmän handling, 2. talan som ombudsmän eller justitiekanslernför i mål om disciplinansvar eller om återkallelse eller begränsning av behörighetatt utöva yrke inom hälso-och sjukvården, tandvården eller detaljhandeln medläkemedel eller om återkallelse av behörighet att utöva veterinäryrket, 3. talan som justitiekanslern för i mål enligt lagen(1990:000) om övervakn ingskameror m. m. Dennalag träder i kraft . 'Senaste lydelse 1987:999. 3 Förslag till Prop. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenomföreskrivs att det i sekretesslagen (1980:100)' skall införas en ny paragraf, 7kap. 32 §, av följande lydelse. 1 kap. 32 § Sekretess gäller för sådan uppgift om enskilds personliga förhållandensom har inhämtats med övervakningskamera som avses i lagen (1990:000) om övervakningskamerorm. m., om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närståendelider men om uppgiften röjs. Ifråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen . Dennalag träder i kraft . Lagen omtryckt 1989:713. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande;statsrådet , ordförande, och statsråden , S. ,, , R. Carisson, , , , G. , ,, , , , , Proposition om övervakningskameror m. m. Dåvarandechefen för tillkallade efter regeringens bemyndigande iaugusti 1985 en särskild utredare (hovrättslagmannen ) för att seöver lagen (1977:20) om TV-övervakning (ändrad 1979:333). Utredaren, som antognamnet utredningen om TV-övervakning m.m., redovisade uppdraget i januari 1988i betänkandet (SOU 1987:74) Optisk-elektronisk övervakning. 1betänkandet föreslår utredningen att lagen öm TV-övervakning ersätts av en nylag om optisk-elektronisk övervakning. Den nya lagen skall enligt förslagetomfatta all personövervakning med TV-kamera eller något annat optiskt-elektronisktinstmment som inte manövreras på den plats där instrumentet finns. Utredningenföreslog vidare bl.a. regler som gör det möjligt för polisen att vidförundersökning beträffande allvarligare brott anordna dold personövervakningmed optisk-elektroniska instmment. Det sistnämnda förslaget har jag behandlat iett annat lagstiftningsärende (prop. 1988/89:124, bet. JuU25, rskr. 313), varförjag inte tar upp det i detta ärende. Jag avser att nu behandla återstoden avförslagen i betänkandet. Till protokollet i detta ärende bör fogas utredningenssammanfattning av betänkandet i här aktuella delar som bilaga 1, utredningenslagförslag i motsvarande delar som bilaga 2 och en förteckning överremissinstanserna som bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena harupprättats inom och finns tillgänglig ilagstiftningsärendet (dnr 88-665). Regeringenbeslutade att inhämta lagrådets yttrande över lagförslagen.De lagförslag som har remitterats till lagrådet bör fogas till protokollet idetta ärende som bilaga 4. Lagrådet har i allt väsentligt godtagit förslagenmen har förordat vissa ändringarav huvudsakligen lagteknisk natur. Lagrådets yttrande bör fogas Prop.1989/90:119 till protokollet som bilaga 5. Somkommer att framgå ansluter jag mig, med någon mindre justering, till lagrådetsförslag till ändringar i de remitterade förslagen. I samband med att jagbehandlar de olika frågor som omfattas av mitt förslag kommer jag att gå in påsynpunkter i sak som har framförts av lagrådet (s. 29 31,34, 36,41, 43, 44,46, 53-55, 58, 59). Hämtöver förordarjag en del ändringar av i huvudsakspråklig eller redaktionell natur i förhållande till de remitteradelagförslagen. Lagenom TV-övervakning, som trädde i kraft (prop. 1975/76:194, bet. JuU1976/77:14, rskr. 93), tillkom för att förstärka den enskildes skydd motintegritetskränkningar i samband med övervakning och bevakning som sker med TV-apparatur.Ytterligare föreskrifter på området ges i förordningen (1977:219) om TV-övervakning(ändrad 1981:723). Bestämmelsemai lagen om TV-övervakning innebär i huvudsak följande. Medundantag för kameror som används för skyddsändamål vid anläggningar avbetydelse från totalförsvarssynpunkt är lagen tillämplig på TV-kameror som äranbringade så att de, utan att manövreras på platsen, kan användas förpersonövervakning. Sådana kameror, som benämns övervakningskameror, skall bmkasmed tillbörlig hänsyn till enskildas personliga integritet. Den som använderen övervakningskamera är skyldig att fortlöpande och på ett verksamt sättinformera om kameran och dess bmkande. Detkrävs tillstånd för att få använda en övervakningskamera som är anbringad såatt den kan riktas mot en plats som är upplåten för eller annars nyttjas avallmänheten. Tillstånd krävs emellertid inte för en övervakningskamera som avtrafiksäkerhetsskäl eller för arbetarskydd är anbringad på ett fordon, enmaskin eller liknande för att förbättra sikten för föraren eller bmkaren. Frågorom tillstånd till TV-övervakning prövas av . Vid prövningen av ensådan fråga skall ta hänsyn till sökandens intresse av att fåanvända övervakningskameran och till det intresse enskilda kan ha av attövervakning inte förekommer. Tillstånd får meddelas bara om kameran behövs fördet uppgivna ändamålet och det saknas anledning att anta att det skall uppkommaotillbödigt intrång i enskildas personliga integritet. Ett tiUstånd skaU avseviss tiU ändamål, plats och funktionssätt bestämd kamera. Det skall förenas medföreskrifter om hur övervakningen får anordnas och om hur upplysning omövervakningen skall lämnas. I övrigt skall meddela deföreskrifter i fråga om upptagning av bilder samt förvaring och användning avupptaget material som kan anses behövliga av hänsyn till enskildas personligaintegritet. Innanett tillstånd meddelas skall yttrande inhämtas från den kommun inom vilken kameran skaU bmkas. Om en kamera som bmkas av en " arbetsgivare kan riktasmot en arbetsplats, skall även skyddsombud, skyddskommitté eller organisationsom företräder de anställda få tillfälle att yttra sig. får meddelaändrade föreskrifter eller återkalla ett tillstånd, om det uppkommerotillbörligt intrång i enskildas integritet efter tillståndsbeslutet. Och omövervakningskameran inte längre behövs för det ändamål som tillståndet avser,skall tillståndet återkallas. utövartillsyn över att en övervakningskamera inte är anbringad utan tillstånd eller istrid med ett meddelat tillstånd liksom att de föreskrifter som har meddelatsmed stöd av lagen följs. För tillsynen har rätt att få tillträde övervakningsanläggning och att begära upplysningar från den som ärinnehavare eller bmkare av en övervakningskamera. Vid behov kan länsstyrelsendärvid förelägga vite eller anlita polishandräckning. Den som har enövervakningskamera anbringad i strid med tillståndsplikt eller som bryter motett tillstånd eller mot meddelade föreskrifter döms till böter. Detsamma gällerden som använder en övervakningskamera utan att iaktta upplysningsplikten.Även oaktsamma förfaranden är straffbelagda. Länsstyrelsensbeslut får överklagas till regeringen. Justitiekanslem har rätt att överklagaför att tillvarata allmänna intressen. Ifråga om annan rättslig reglering av skyddet för den personliga integritetenliksom om utländska förhållanden kan hänvisas till utredningens betänkande (s.48-65). 3 Allmänmotivering 3.1 Utgångspunkter Mitt förslag: Dennuvarande lagen om TV-övervakning ersätts av en ny lag om övervakningskameror m.m. som bygger på i huvudsak samma principer. Tillståndsgivningen skall reglerasmera utförligt än . Utredningens förslag: Dennuvarande lagen ersätts av en ny lag som skall ta sikte mera påpersonövervakningen som sådan än på själva den tekniska utrustningen. Remissinstanserna anslutersig genomgående till förslaget om en ny lag. Kritiska synpunkter anförsemellertid från några håll mot den nya utgångspunkten för lagstiftningen. Skälen för mitt förslag:Lagenom TV-övervakning trädde 1977. Syftet med lagen är att ge enskildaett skydd mot integritetskränkningar med hjälp av apparatur som innebärsärskilda risker för sådana. En gmndläggande princip i lagen är attövervakning av enskilda med TV-kamera inte får ske utan deras vetskap och attdet krävs tillstånd för att få övervaka utrymmen som används av allmänheten. När lagen infördes saknadeden motsvarighet i i övrigt. 1989/90:119 undantag för Danmarkfinns det i andra europeiska länder fortfarande inte någon lagstiftning somdirekt tar sikte på skydd för allmänheten mot integritetskränkningar genomövervakning med TV-kamera eller liknande apparatur. En allt snabbare utvecklingav tekniken på området har emellertid inom flera länder aktualiserat frågan ombehovet av sådant skydd. Enav huvuduppgifterna för utredningen om TV-övervakning m. m. har varit attkartlägga hur lagen tillämpats och mot bakgmnd av denna kartläggning övervägabehovet av reformer. Utredningens allmänna bedömning är att den nuvarandelagen i stort fungerar tillfredsställande med avseende på det primära syftetatt skydda enskildas personliga integritet, och utredningen har inte ansett detvara nödvändigt med någon genomgripande förändring av regleringen.Utredningens bedömning delas av en i stort sett enhällig remissopinion. Jaghar mot denna bakgmnd funnit att det saknas anledning att nu gå ifrån deprinciper som ligger bakom nuvarande reglering annat än i vissa avseenden. Pålängre sikt kan det finnas skäl att överväga mera grundläggande förändringar, t.ex.att övergå till en ordning som inte bygger på tillståndskrav i sammautsträckning som . Bl.a. resultatet av den pågående datalagsutredningen(Ju 1989:02) kan här bli av betydelse. Enligtmin uppfattning bör alltså systemet med krav på tillstånd för att få använda TV-kamerorpå platser där allmänheten uppehåller sig i princip bibehållas. När det gällerden teknik för övervakning som skall omfattas av en ny lag anserjag liksomutredningen att det bör göras en utvidgning av tillämpningsområdet förregleringen. Jag återkommer strax till denna utvidgning. Utredningensförslag utgår emellertid från att lagen skall ta sikte mera påpersonövervakningen som sådan än den tekniska utrustningen. Den av utredningenvalda metoden att ange gränserna för personövervakning med utrustning av detaktuella slaget som lagen skall avse, i stället för att som i den nuvarandelagen ta sikte på den utmstning som kan användas för personövervakning, lederenligt min uppfattning för långt. Som jag ser det har utredningen härigenomgett sig in på ett område med svåra avvägningsproblem som är gemensamma förall övervakningsverksamhet oavsett teknik som enskilda kan bli utsatta för.Under remissbehandlingen har det uttryckts farhågor för att en sådanförändring kan medföra t.o.m. en försämring av de enskildas integritetsskydd.Mitt förslag till ny reglering på området innebär därför inte någon annan metodatt ange lagens tillämpningsområde än den nuvarande. Närdet gäller avgränsningen av de fall där tillståndskrav skall föreligga anserjag att det finns skäl att göra ändringar i lagstiftningen. Det är även motiverat att ge grunderna för tillstånd en annan utformning än enligt den nuvarande lagstiftningen. Denna får i detta hänseende sägas vara mycket allmänt hållen och återspeglar inte den spännvidd som finns mellan vari erande risker för enskildas personliga integritet vid olika former av över vakning. Enligt min mening är det angeläget att myndigheternas resurser när det gäller såväl tillståndsprövning som tillsyn av regleringens efterlev nad har sin tyngdpunkt i de fall där dessa risker är mera påtagliga. läggningen avtillståndsärenden bör kunna göras förhållandevis snabb och Prop. 1989/90:119 enkel,om övervakningen med hänsyn till den utmstning som är avsedd att användas, detområde som är avsett att övervakas och övriga omständigheter kan antas vara avringa betydelse för enskildas personliga integritet.