prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — Skogskonton m. m. ger förmåner utöver att utjämnainkomsten Skatten uppskjutstills uttag sker från skogskontot, vilket ger räntefri skattekredit vid nuvaranderegien URF gör jämförelser med de skattemässiga favörer som gäller förpensionsföräkringssparande och föreslår att räntan skall beskattas meden ärlig källskatt om . För att skogskonto skall få den positiva effektför skogsvärden som är avsikten med kontot bör ocksä en avvägning görasgentemot alternativet att låta skogen stå kvar pä rot. Med hänsyn tagen tillrimliga antaganden om inflation och ränta och med beaktande av andra faktorersåsom ändringar i survunderlag, fastighetstaxeringsvärden och skogsvärdsavgiftframstår en skattesats på som en lämplig avvägning. Samma regler bör gällaför ränta på upphovsmannakonto. Räntan pä skogskonto ochupphovsmannakonto bör således beskattas . Det bör ankomma pä denkontoförande banken att för kontohavarens räkning betala en årlig definitivkällskatt. De lagregler mitt förslag medför bör tas in i en särskild lag.Vidare krävs följdändringar i skogskontolagen (1954:142) och lagen (1979:611)om upphovsmannakonto. Yrkesfiskarna har i sittremissyttrande avstyrkt URF:s förslag vad gäller slopandet avinvesteringsreserv och fartygsfond. Vid försäljning av ett fartyg uppkommerofta en stor skattepliktig vinst, som enligt nuvarande bestämmelser kan sättasav till särskild fartygsfond för investering i ett nytt fartyg. Jag har följtURF:s förslag vad gäller slopande av avsättningsmöjligheten för bolagen(avsnitt 8.6). Med hänsyn till den allmänna inriktningen pä reformen med bl.a. sänkta skattesatser och enhetligare regler bör fartygsfonderna tas bortäven för enskilda näringsidkare. Detsamma bör gälla beträffandeåteranskaffningsfond för fastighet, särskild nyanskaffningsfond ochuppfinnarkonto. Jag har redan tidigare tagit ställning för att avskaffa investeringsreserverna(avsnitt 8.1) och för att enskilda näringsidkare skall ges möjlighet aftanvända ersättningsfonderna (avsnitt 8.6). Mitt förslag: OmK-survunderiaget är negativt skall ett belopp motsvarande underlagetmultiplicerat med statslåneräntan redovisas som intäkt av näringsverksamhet ochsom avdrag i inkomstslaget kapital (räntefördelning). Vid beräkning avunderlaget undantas dock dels ett belopp om 50 000 kn, dels föregående ärsackumulerade underskott i förvärvskällan. Särskilda övergångsregler gäller t.o. taxering för det negativa kapitalunderlag som finns vid övergångentill det nya systemet. Vidare skall t. o. m. 1995 ärs taxering räntesatsen förräntefördelning inte vara hela statslåneräntan. RINK:s förslag: Omsurvunderlaget understiger noll skall ett belopp beräknat som mellanskillnadenmultiplicerad med statsläneräntan redovisas som avdrag i inkomstslaget kapitaloch som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet (räntekorrektion). Remissinstanserna: RSVanser att förslaget om räntekorrekdon kommer att ge upphov till en radhanteringsproblem. I många fall kommer räntekorrektionen att avse endastmindre belopp. Även frän näringslivets sida är man negativ till förslaget.Kritik riktas mot att reglerna inte tar hänsyn till att ett negativt underlagkan uppkomma av andra skäl än att verksamheten belas- täts med privata län.Vidare anser man att särskilda regler mäste införas för Prop. 1989/90:110att lindra övergången till det nya systemet. Skälen för mitt förslag: Överskott i inkomstslaget näringsverksamhetutgör förvärvsinkomst och beläggs därmed med socialavgifter och progressivinkomstskatt. Det innebär enligt mitt förslag ett sammanlagt skatteuttag pämellan 44 och vid en kommunalskatt på . Ränteinkomster liksomränteutgifter ger således en skatteeffekt på i inkomstslagetnäringsverksamhet. I inkomstslaget kapital blir skatteeffekten däremot endast30 %. Vidfrånvaro av särskilda regler skulle denna skillnad i skatteuttag skapasnedvridningar samt ge utrymme för skatteplanering. Ränteinkomster och andrakapitalinkomster skulle företrädesvis redovisas i inkomstslaget kapital.Ränteutgifter skulle däremot i största möjliga utsträckning redovisas iinkomstslaget näringsverksamhet. Denförslagna skatteutjämningsreserven ger emellertid en motverkande effekt då denbaseras på skattemässigt eget kapital inom näringsverksamheten. Överflyttningav t. ex. banksparande till inkomstslaget näringsverksamhet medför ett högreeget kapital och därmed en högre, skattemässigt förmånligare surv. Förskattskyldiga som inte betalar statlig inkomstskatt balanserar surven därmedungefär den nackdel som uppkommer för den skattskyldige genom det högreskatteuttaget för ränteinkomster inom näringsverksamhet. Överflyttningav ränteutgifter och därmed sammanhängande lån från inkomstslaget kapital tillinkomstslaget näringsverksamhet ger på motsvarande sätt en nackdel genom enlägre surv som för flertalet skattskyldiga ungefär balanserar fördelen av attränteutgifterna ger en större sammanlagd skattelättnad i inkomstslagetnäringsverksamhet. Dennabalanserande effekt uppkommer emellerdd inte om survunderlaget är negativt,dvs. när skulderna inom näringsverksamheten överstiger tillgångarnasskattemässiga restvärde. Före1984 års taxering, dä underskott av kapital vid taxeringen till statliginkomstskatt var fullt kvittningsbart mot inkomster av andra förvärvskällor,var det mindre betydelsefullt i vilken förvärvskälla skulderna drogs av. Detförekom dock att län som tagits för förvärv av fritidsfastigheter utanför hemortskommunenhänfördes till inkomstslaget kapital sä att de vid kommunaltaxeringen skullekunna dras av mot inkomsten av tjänst. Sedan reglerna om beräkning av underlagför tilläggsbelopp infördes märks en ökad benägenhet att ha belåningen inäringsverksamheten. I det nya skattesystemet, med fastighetsskatt i ställetför schablonbeskattning samt med sänkt skattesats för kapitalbeskattning ochbegränsning av avdragsrätten för utgiftsräntor, uppkommer ännu starkareincitament till att förlägga ränteutgifterna till näringsverksamheten. Någraremissinstanser gör gällande att det enbart är fråga om ett kontrollproblem.Endast lån hänförliga dll näringsverksamheten skall redovisas i denna ochmissbruk kan stävjas genom kontroll vid taxeringen. Enligt min mening är detinte bara fråga om kontrollresursen Pengar är svära att öron-märka. Enföretagare kan ha belånat sin privatbostad och satsat kapitalet i Han kan ha minimeratsina uttag för att Prop. 1989/90:110 klara investeringarna under ettuppbyggnadsskede. När han ett senare är har stora privata utgifter gör han ettuttag av för tillfället likvida medel. Uttaget har kanske föregåtts av enhöjning av företagets checkkredit. Isolerat kan det nya länet anses saknasamband med rörelsen. i ett längre perspektiv kan det betraktas som enåterbetalning av tidigare insatt kapital. På motsvarande sätt är det ipraktiken möjligt att flytta över lån frän privatekonomin tillnäringsverksamhet även vid en utvidgad kontroll. Den skattskyldige kan t.ex.lånefinansiera reparationer och investeringar utan att amortera i takt medförslitningen och därigenom göra förhållandevis stora uttag från näringsverksamhetenutan att detta kan underkännas skattemässigt. Dessa uttag kan användas för attamortera egna eller makes lån inom privatekonomi eller kan sparas för attreducera länebehovet vid senare inköp av t.ex. privatbostad, privatbil elleraktien Det är således både teoretiskt och praktiskt mycket svårt att bestämmaoch upprätthålla en viss fördelning av lånen mellan en egenföretagares privataekonomi och dennes ekonomi i hans näringsverksamhet. Det är ocksä önskvärt attskapa skattemässig neutralitet mellan olika finansieringsformer. Utanräntebalans skulle det ofta bli betydligt fördelaktigare att finansiera eninvestering genom län i stället för med tillskott av eget kapital.Räntefördelning kan bidra till ökad neutralitet mellan finansieringsalternativen. Mot bakgrund av vad som anförts bör någon form avräntefördelning införas. I fråga om den närmare utformningen av sådana reglerfinns det dock anledning att överväga vissa förändringar i förhållande tillRINK:s förslag. Reglerna om räntefördelning blir med nödvändighetkomplicerade. Problem vid den framtida tillämpningen är oundvikliga. Det ärdärför viktigt att ta till vara de möjligheter som finns att begränsa dessaeffekter av förslaget. Ett sätt är att undanta de egenföretagare som har smånegativa underlag från att träffas av räntefördelningen. Räntefördelning bördärför inte göras när kapitalunderskottet understiger 50 000 kn Tekniskt börregeln utformas som ett fribelopp. Räntefördelning bör således träffa endastden del av det negativa kapitalet som överstiger 50 000 kn Har denskattskyldige negativt kapital i flera förvärvskällor skall dock detsammanlagda fribeloppet inte fä överstiga 50 000 kn Ett kapitalunderskott kan ha olika orsaken En anledningkan vara att lån tagits för privat konsumtion eller privata placeringarUnderskott kan också bero på att län tagits för investeringar i verksamheteneller för att täcka driftförluster i ett uppbyggnadsskede. Att fastigheter kanbelånas utöver de värden som ligger till grund vid inkomsttaxeringen kan ocksäge upphov till underskott. Enligt min mening bör från räntefördelning undantaskapitalunderskott som motsvaras av ett ackumulerat underskott vid taxeringentill statlig inkomstskatt. Bestämmelserna om räntefördelning bör tas in i punkt 16 avanvisningarna dll 22 S KL och 3 S 4 mom. Det har inte haft någon betydelse vid taxeringenom en enskild näringsidkare haft ett negativt eget kapital. Den skattskyldige bör därför få skälig tid Prop.1989/90:110 attstärka det egna kapitalet. Jag föreslär att man t. o. m. skallbortse från det negativa kapital som finns vid övergången till det nya systemet- normalt per . Med negativt kapital avses här - liksomi fortvarighetstillståndet - negativa värden som överstiger fribeloppet kommer således endast "nya" kapitalunderskottatt träffas av räntefördelning. Det belopp som övergångsvis skall undantasfrån räntefördelningen - övergångsposten - bör behandlas som en tillgångspostvid beräkning av underlaget för K-surv. Därmed uppnås bättre räntebalans förkapitaluppbyggnad också i sådana företag som vid övergången till det nyasystemet har ett stort negativt kapital. Innebördenav den föreslagna övergångsbestämmelsen kan illustreras med ett exempel. Antaatt det negativa kapitalunderlaget, beräknat pä sätt anges i lagen omskatteutjämningsreserv (avsnitt 8.2.2), är . vid övergängen dll detnya skattesystemet . Övergängspos-ten är då 450 000 kn Vid1992 års taxering kan någon räntefördelning eller K-survavsättning inte komma ifråga eftersom årets kapitalförändringar eller förluster fär betydelse förstvid följande ärs taxering. Det är alltid kapitalunderlaget vid beskattningsåretsingång som beräkningarna skall grundas pä. Antavidare att företaget har stärkt sitt kapitalunderlag med 100 000 kn under år1991. Vid taxering blir dä underlaget för K-survavsättningkapitalunderlaget på minus 400 000 kn ökat medöver-gängsposten 450 000 kn En survavsättning kan därför göras med 15 000 kn(av 50 000 kn). Antai stället att företagets kapitalunderskott ökar med 150000 kn, varav 60 000 kn beror på ett underskott vilket inte kan kvittas motinkomst av tjänst. Kapitalunderlaget uppgår således tillminus . Detta negativa belopp skall minskas med över-gängsposten (450000 kn), underskottet vid 1992 ärs taxering i förvärvskällan (60 000 kn) ochfribeloppet om 50 000 kn Underlaget för räntefördelning blir således (-650 000-h 450 000 -I- 60 000 -I- 50 000 =) 90 000 kn vid taxering. Övergängspostenskall således t. o. m. taxeringen behandlas som en tillgångspost redanvid beräkning av survunderlaget. kan övertas av ett dödsbo sålänge detta inte taxeras som handelsbolag. Den kan också övertas efter benefiktförvärv förutsatt att den nye ägaren övertar samtliga tillgångar iförvärvskällan till skattemässiga restvärden. Bestämmelsenbör tas in som punkt 6 av övergångsbestämmelserna till lagen omskatteutjämningsreserv. Föratt ytterligare lindra effekten av räntefördelningen föreslär jag ocksä enannan övergångsbestämmelse. Underlaget för räntefördelningen bör vid 1993 -taxeringar multipliceras med endast 55, 70 resp. avstatslåneräntan. Bestämmelsen har placerats som punkt 12 av övergångsbestämmelsernatill lagen om ändring i KL. Deföreslagna övergångsbestämmelserna bör på ett godtagbart sätt lösa 585 det problem kring vederlagsreverser som bl. a. LRFtagit upp. vis en jordbruksfastighetöverlåts till någon närstående utställs inte sällan Prop. vederlagsreverser tillöverlåtaren eller syskonen. som arv eller gåvapåverkar skuldförbindelsen inte avskrivningsunderlaget. Den nye ägaren övertar istället förre ägarens oavskrivna restvärde. skulden redovisas inäringsverksamheten minskar det egna kapitalet. löper reverserna med lägeller ingen ränta. främst ett övergängsproblem.I framtiden kan räntefördelningsreglerna Jaghar berört varför fasdgheter som utgör anläggningstillgångar bör få tasupp till av sitt skattemässiga restvärde - alternativt av vissprocent av taxeringsvärdet . Bestämmelsen finns intagen i 6 § lagen omskatteutjämningsreserv. Reduceringen av fastighetens värde påverkar storlekenav kapitalunderiaget respektive räntefördelningen. För delägare i handelsbolagskall motsvarande reducering göras såvitt gäller räntefördelning enligt punkt16 tredje stycket av anvisningarna till 22 S KL. En del av räntefördelningenkan således bero pä att fastigheter tagits upp tdl av sitt värde men dedärpå belöpande skulderna dll sitt fulla belopp. Det finns därför anledning attjustera ränteavdragsbegränsningen i inkomstslaget kapital (3 § 2 mom. andrastycket SIL). Om gränsen på 100 000 kn för full avdragsrätt överskrids genomräntefördelning därför att det skett en 30-procentig reducering av fastighetsvärdenabör gränsen höjas i motsvarande mån. Detsamma bör gälla även beträffandebostadsrätter och andra tillgångar som omfattas av denämndareduceringsreglerna. Medde ovan föreslagna ändringarna bör räntebalansen fungera i det nyaskattesystemet. Räntefördelningen möjliggör de föreslagna sänkningarna avskattesatserna i kapital- och bolagsbeskattningen. Den upprätthåller en godtagbarneutralitet mellan enskilda företagare och löntagare. 8.10.3Indelning i förvärvskällor och underskottsavdrag Mittförslag: Näringsverksamhet som bedrivs av enskilda näringsidkare indelas iförvärvskällon Vid indelningen tas hänsyn till om den skattskyldige i inteoväsentlig omfattning arbetat i verksamheten (aktiv verksamhet) eller ej(passiv verksamhet). Aktiva verksamheter bildar en förvärvskälla även om de ärav sinsemellan olikartat slag. Passiva verksamheter kan däremot bilda skildaförvärvskällon Utomlands självständigt bedriven näringsverksamhet hänförsalldd till passiv verksamhet. Underskotti förvärvskälla får dras av vid beräkningen av inkomst av förvärvskällannärmast följande beskattningsår. Underskott vid en förvärvskällas upphörandebehandlas som reaförlust. Detta innebär att av underskottet får dras avfrän intäkt av kapital. Underskottav akdv litterär, konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet får om denskattskyldige så önskar i stället dras av vid beräkning av inkomst av tjänst.Ett villkor för avdrag är att den skattskyldige redovisat intäkter av någonbetydenhet från verksamheten. RINK:sförslag: Indelningen i förvärvskällor sker på i huvudsak samma Prop.1989/90:110 sätt som enligt nuvarande regler för rörelse. I övrigtöverensstämmer RINK:s förslag i princip med mitt. RINK har dock inte föreslagitnågon särskild regel för kulturell verksamhet. Remissinstanserna: Indelningen i förvärvskällor och dedärtill kopplade begränsade kvittningsmöjligheterna kritiseras av mångaremissinstanser därför att förslaget anses missgynna egenföretagare iförhällande till bolag. I stället föreslås att förvärvskälleindelningenavskaffas även för enskilda näringsidkare, alternativt att möjlighet skallfinnas att kvitta underskott av förvärvskälla mot överskott av andraförvärvskällor inom inkomstslaget, eller t. o. m. mot överskott i andrainkomstslag. RSV ifrågasätter om det inte skulle räcka med en uppdelning på tvåförvärvskällor- aktiv resp. passiv förvärvskälla. Skälen för mitt förslag: Enligt gällande regler beräknasinkomsten inom de olika inkomstslagen särskilt för varje förvärvskälla.Beträffande jordbruksfastighet och annan fastighet bildar varje fastighet, delav fastighet eller komplex av fastigheter som utgör förvaltningsenhet enförvärvskälla. I fråga om rörelse är varje förvärvsverksamhet som är att ansesom självständig rörelse en förvärvskälla. Om rörelse bedrivs huvudsakligenmed den skattskyldiges egen arbetskraft anses i allmänhet en förvärvskällaföreligga. Är verksamheterna till arten helt olika och utan något egentligtinre sammanhang är det som regel fråga om skilda förvärvskällon För att ettinre sammanhang skall anses föreligga är det inte tillräckligt att ledningen ärgemensam. Dessutom krävs viss gemensamhet i övrigt, exempelvis gemensamhet iverksamhetsart eller i driftkostnaden Fastighet i utlandet och utomlandssjälvständigt bedriven rörelse utgör en förvärvskälla som beskattas iinkomstslaget kapital. års taxering harförvärvskälleindelningen ingen betydelse för den kommunala taxeringen.Samtliga fysiska personer beskattas i hemortskommunen oavsett varförvärvskällan är belägen. Förvärvskälleindelningen har däremot betydelse vidstatstaxeringen genom att underskott i en förvärvskälla inte får räknas av fränöverskott i en annan förvärvskälla vid beräkningen av underlag förtilläggsbelopp. Vidare får vid beräkning av underlag för socialavgifterutjämning av underskott eller överskott inte ske mellan olika förvärvskällon RINK föreslär att enskild näringsverksamhet skall indelasi förvärvskällor i huvudsaklig överensstämmelse med de nuvarande reglerna förrörelse. En viss uppmjukning av de nuvarande reglerna sker dock genom attskilda verksamheter får bilda en gemensam förvärvskälla om de har naturliganknytning till varandra. Vidare föresläs att förvärvskällorna skall hänförastill antingen aktiv eller passiv näringsverksamhet. Denna indelning fårbetydelse bl. a. i socialavgiftshänseende. RINK föreslår vidare att underskott i förvärvskälla iinkomstslaget näringsverksamhet får kvittas mot framtida överskott iförvärvskällan avseende såväl inkomstskatt som sociala avgifter utantidsbegränsning. Ackumulerade underskott som utgör en definitiv förlust närförvärvskällan upphör dras av efter 70-procentig kvotering i inkomstslagetkapital. innebär att kvittning avunderskott i en förvärvskälla mot överskott i en an- Prop. 1989/90:110 nanförvärvskälla inte tillåts. URFhar från sina utgångspunkter inte haft något att erinra mot RINK:s förslag. Föregen del gör jag följande bedömning. Någonspärr mot kvittning mellan olika verksamheter behövs knappast i de fall denskattskyldige arbetat i dem i inte oväsentlig omfattning. Aktiva verksamheterbör därför - om det inte är fråga om verksamhet i handelsbolag - bilda engemensam förvärvskälla. Om kvittning fick ske mellan aktiv och passivverksamhet eller mellan olika passiva verksamheter skulle emellertid utrymmetför skatteplanering bli alltför stort. Varje passiv verksamhet bör därförutgöra en förvärvskälla. Denomständigheten att samtliga aktiva verksamheter bildar en gemensamförvärvskälla innebär inte att gränsen mellan näringsverksamhet och hobbyförskjuts. En verksamhet av hobbykaraktär får således givetvis inte ingå i enförvärvskälla. Fastigheti utlandet och utomlands självständigt bedriven näringsverksamhet bör hänförastill inkomstslaget näringsverksamhet. Eftersom sädana inkomster inte gerförmåner enligt socialförsäkringssystemet bör verksamheterna hänföras tillpassiv verksamhet. En sådan verksamhet kan dock ingå i aktiv verksamhet om denhar sädan anknytning till annan verksamhet att verksamheterna behandlas som enverksamhet som utgör aktiv näringsverksamhet. Avdet tidigare sagda följer att kvittning av överskott och underskott mellanolika förvärvskällor inte bör tillåtas. I stället bör förlustutjämning ske påsä sätt att underskott av en förvärvskälla dras av vid beräkningen av inkomstenav förvärvskällan det följande beskattningsåret. Visar förvärvskällan underskottunder flera beskattningsår i följd ackumuleras underskotten. Jaghar tidigare i fråga om aktiebolagens förlustutjämningsmöjligheter föreslagitatt beslut om underskottens storlek skall fattas som en del av inkomsttaxeringen(avsnitt 8.5). Det bör även gälla för nu behandlade underskott. Föreliggerunderskott vid förvärvskällans upphörande bör underskottet behandlas somreaförlust. Innebörden av detta är att av underskottet fär dras av fränintäkt av kapital. I den mån den nämnda procentandelen av underskottethärigenom inte går i kvittning mot kapitalintäkt medges skattereduktion av kvarstående belopp enligt de generella reglerna för inkomstslaget kapital. Jagvill här också ta upp en särskild fråga. Det är inte ovanligt att författare,konstnärer och andra kulturarbetare kombinerar verksamhet som i det nyasystemet blir hänförlig till näringsverksamhet med arbetsanställning som skallhänföras till tjänst. Det är enligt min mening rimligt att i sådana fallunderskott av näringsverksamheten får dras av mot intäkt av tjänst. En förutsättningför avdrag bör dock vara att den skattskyldige redovisat intäkter av någonbetydenhet frän verksamheten. Bedömningen bör avse en period av fyra årinklusive det aktuella beskattningsåret. Delagändringar som mitt förslag medför har tagits in i 18 §, 26 S och 3 mom.KL samt i 3 S 13 mom. Ytterligareen fråga skall här tas upp. Av skäl som jag nämnt tidigare (avsnitt 6.10.9)bör en ändring göras beträffande företagares rätt att göra avdrag förpensionsförsäkring. Avdraget bör göras i förvärvskällan och beräknas somhittills enligt bestämmelserna i punkt 6 av anvisningarna till 46 S KL. Dennalagändring har tagits in i punkt 21 av anvisningarna till 23 § KL. Mittförslag: Rätten till brutet räkenskapsår avskaffas för enskilda näringsidkare,dödsbon och juridiska personer som förvaltar samfällighet och vars inkomstbeskattas hos delägarna samt för sädana handelsbolag där fysisk person ellerdödsbo skall beskattas för bolagets inkomster. En dispensmöjlighet införs förvissa speciella fall. URF:s förslag: Samma som mitt bortsett från förslagetbeträffande handelsbolag och möjligheten till dispens. Remissinstanserna: RSV finner det angeläget att förslagetgenomförs. Remissinstanserna frän näringslivet är kritiska. De anför attbelastningen pä de bokförings- och revisionsbyråer som anlitas avegenföretagare blir stor . Man framhåller även attförslaget hindrar att enskilda näringsidkare använder ett räkenskapsår som äranpassat till verksamhetens art. Skälen för mitt förslag: Näringsidkare är som regelbokföringsskyldiga enligt BFL. Räkenskapsåret utgörs av kalenderåret ellerannan period av (brutet räkenskapsår). Ett brutet räkenskapsårskall omfatta tiden - , - ellerden -. Regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer har möjlighet att medge att annan period av får utgöraräkenskapsån Den som är bokföringsskyldig för flera rörelser skall användasamma räkenskapsår för dessa. Detsamma gäller beträffande koncernen härfinns en dispensmöjlighet. Enskildperson eller dödsbo som äger eller brukar en jordbruksfastighet är intebokföringsskyldig enligt BFL. Däremot föreligger skyldighet att som underlagför taxeringen föra räkenskaper enligt JBFL. Bestämmelserna i omräkenskapsår överensstämmer med dem i BFL förutom att det inte finns någonmöjlighet till dispens att ha annan tolvmånadersperiod som räkenskapsår. Medtaxeringsår avses enligt 3 S KL (lydelse enligt prop. 1989/90:74) detkalenderår under vilket taxering sker i första instans. Beskattningsåret utgördet kalenderår som närmast föregått taxeringsåret eller, vid brutet räkenskapsår,det räkenskapsår som gått ut närmast före taxeringsåret. Enskildanäringsidkare kommer normalt vid sidan av näringsverksamheten att redovisainkomst eller underskott av kapital i det nya systemet.