prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — Det börnoteras att någon genomsnittsberäkning inte föresläs för andelar ihandelsbolag. Nuvarande regler beträffande sådana andelar förs i stort settoförändrade över till den nya lagstiftningen. Förslaget är intaget i 28 S SIL.Vissa bestämmelser rörande handelsbolagsandelar finns också i 24 S 2 mom. andraoch tredje styckena SIL. De värdepappersslag som skall behandlas som aktier ärsåledes bl.a. svenska och utländska aktier, interimsbevis, delbevis, bevis omteckningsrätt till aktie, andel i aktiefond, vinstandelsbevis, konvertibeltskuldebrev, skuldebrev som är eller varit förenat med optionsrätt, optionsrätteller företrädesrätt till teckning av aktie, vinstandelsbevis, konvertibeltskuldebrev eller skuldebrev förenat med optionsrätt, andel i ekonomisk föreningsamt termin och köp-eller säljoption avseende aktie eller aktieindex. Vidaregäller detsamma för finansiellt instrument som till sin konstruktion ellerverkningssätt liknar de uppräknade instrumenten. Löpandeavkastning på finansiellt instrument, som skall beskattas som aktier, skall iskattehänseende behandlas som utdelning. 6.5.6 Ingen beskattning vid konvertering och lösen Mittförslag: Utnyttjande av konvertibelt skuldebrev eller vinstandelsbevis,köpoption, optionsbevis, termin, teckningsrättsbevis, delbevis ellerföreträdesrätt till teckning av vinstandelslån för förvärv av egendom, skallinte utlösa beskattning. RlNK:sförslag: Överensstämmer delvis med mitt. Utnyttjande av köpoption, optionbevis,termin, teckningsrättsbevis, delbevis, konvertibelt skuldebrev, konvertibeltvinstandelsbevis eller liknande finansiellt instrument för förvärv av egendom,skall inte utlösa reavinstbeskattning om utnyttjandet äger rum högst ett årefter utställandet eller emissionen av det finansiella instrumentet. Omutnyttjandet sker senare utlöser det beskattning. Remissinstanserna:Remissinstanserna är över lag negativa till förslaget om beskattning vidutnyttjande av finansiellt instrument för förvärv av egendom. TCO tillstyrkerdock att utnyttjande av köpoption skall utlösa beskattning. Dennabeskattning anses innebära ett onödigt krångel. Principiella skäl såsomkontant- och skatteförmågeprincipen talar direkt emot att införa beskattningvid en tidpunkt dä den skattskyldige inte erhåller några pengan Skälen förmitt förslag: Enligt gällande rätt utlöser lösen av köpoptioner, utnyttjande avteckningsrätter eller teckningsoptioner, konvertering av konvertiblaskuldebrev, konvertibla vinstandelsbevis eller liknande inte reavinstbeskattning(i det följande kallat avskattning). Detta är i vissa fall uttryckligenreglerat och följer i andra av praxis. Avskattning kan motiverasfrån likformighetssynpunkt och har även stats- Prop. 1989/90:110 finansiellafördelar eftersom den generellt innebär en tidigareläggning av beskattningen. Avskattningger dock upphov till ett extra beskattningstillfälle som annars skulle haskjutits upp till dess den underliggande egendomen säljs. Frågan är alltså vidvilken tidpunkt beskattningen skall äga rum. Vidavskattning beräknas vinsten på grundval av marknadsvärdet på utnyttjandedagenför det värdepapper som då erhålls. Om det inte finns någon marknadsnoteringför detta värdepapper får ett beräknat marknadsvärde tas fram. Detta innebärgivetvis ett betydande merarbete för de skattskyldiga och förskattemyndigheterna. Det är inte heller säkert att resultatet blir rättvisteftersom det inte alltid går att nå fram till ett rättvisande marknadsvärde. Idet nu föreslagna systemet skall genomsnittsmetoden dllämpas vid vinstberäkningarna.RINK hade däremot portföljmetoden som huvudregel. Vid portföljmetoden beräknasen vinst som värdet på den erhållna egendomen efter avdrag beräknat med hjälpav den s.k. avdragskvoten. Det innebär en förhållandevis enkel beräkning. Vidgenomsnittsmetoden skall det beräknade marknadsvärdet dels användas för attbestämma avyttringslikvid, dels läggas till kvarvarande anskaffningsvärde föralla tillgångar av samma slag och summan divideras med antalet tillgångar avdetta slag vid nästa avyttring. Utanavskattning i de aktuella fallen behöver man inte göra reavinstberäkningarbaserade på ett beräknat marknadsvärde på den underliggande egendomen. Deomfattande räkneoperationer som i vissa fall krävs för beräkningar enligtgenomsnittsmetoden kan skjutas upp dlls ett säkrare underlag finns och göras iett sammanhang när den underliggande egendomen säljs. Medtanke på att jag stannat för att föreslå vinstberäkningsregler som i sinahuvuddrag är desamma som , hör det också till bilden att den nuvarandeordningen såvitt avser konvertibla skuldebrev och optionsrätter går tillbaka pålagstiftning som är mindre än . Ingripandet då innebar nämligenett övergivande av den tidigare avskattningsordningen. I denna fråga finns detanledning att tillmäta nyttan av kontinuitet i regleringen betydelse. Jaganser därför att övervägande skäl talar för att inte införa några regler omavskattning. Detta bör gälla såväl vid lösen av köpoptioner som vid konverteringav konvertibla skuldebrev och utnyttjande av tecknings- och delrätter, oavsettom de har erhålUts genom köp eller pä grund av innehav av moderaktie. Sedanlagrådsremissen beslutades har regeringsrätten meddelat endom som rör beskattning av terminen I förhandsbeskedet från , vilket regeringsrätten inte ändrade (regeringsrättensmål nr 3242-1989), finns uttalanden som tyder på att utnyttjande av en s.k.indextermin för köp av egendom kan utlösa beskattning hos innehavaren. Så bördet inte vara i det nya systemet. Jag föreslår därför att uppräkningen av definansiella instrument som undantas från avskattning kompletteras med terminen RINKföreslog att avskattning skulle ske i de fall lösen inträffar mer än ett år fråndet köpoptionen utställdes. Om avskattning vid lösen enligt mitt förslag inteinförs, kommer den tidsfrist som löper från optionens utställande till dess denblir löst att sakna betydelse i detta hänseende. OM påtalade särskilt vidremissbehandlingen att reglerna beträffande optioner enligt RINK:s förslaginnehöll alltför många olika bestämmelser som var anknutna till olikatidsfrister. Det är en fördel om inte ett alltför komplext system av regler sominnehåller tidsfrister byggs in i skattesystemet. Det är besvärande nog med dentidsaspekt som ligger i beskattningsårets slutenhet, vilkens verkningaraccentueras genom att sparande av underskott inte tillåts i inkomstslaget kapital.Jag följer därför inte RINK:s förslag om avskattning för finansiella instrumentsom utnyttjas för förvärv av egendom senare än efter ett ån Undantaget frånbeskattning finns i 24 S 2 mom. femte stycket SIL. 6.5.7 Anskaffningsvärden för vissa värdepapper Mittförslag: Vid avyttring av teckningsrättsbevis och delbevis, som erhållits medstöd av moderaktie, bestäms anskaffningsvärdet dll noll kn Detsamma gäller närbeviset utnyttjats till förvärv av aktie, konvertibelt skuldebrev ellerskuldebrev med optionsrätt. RINK:s förslag: Anskaffningsvärdet skall beräknas genomproportionering. Remissinstanserna: förordarproportionering som huvudregel för att fastställa anskaffningsvärden. Skälen förmitt förslag: Innehav av en moderaktie kan ge rätt att teckna nya aktier elleratt, vid fondemission, utan vederlag erhålla flera aktier i moderaktiensbolag. Dessa rättigheter kan antingen utnyttjas för att erhålla fler aktiereller avskiljas från moderaktien och säljas separat i form av teckningsrättsbevisresp. Därutöver kan innehav av moderaktier ge rätt att köpakonvertibla skuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätt. Även dessarättigheter, som också benämns teckningsrätter enligt 5 kap. 10 Saktiebolagslagen (1975:1385), kan antingen utnyttjas för förvärv avskuldebreven eller säljas direkt. I det följande använder jag termen teckningsrättför både sädana rättigheter som avser aktier och sädana som avser konvertiblaskuldebrev och skuldebrev med optionsrätt. Jag skallförst behandla frågan om vilket anskaffningsvärde en teckningsrätt ellerdelrätt skall åsättas om den säljs separat. Jag återkommer därefter till hurdess anskaffningsvärde skall beaktas om den utnyttjas för förvärv av ett annatfinansiellt instrument och detta i sin tur avyttras. Enligtnuvarande regler skall vid beräkning av anskaffningsvärde pä teckningsrättsbevis(avseende aktier) och delbevis, moderaktiens anskaffningsvärde proportionerasmellan moderaktien och rätten. Vid proportioneringen bestäms rättensanskaffningsvärde som en andel av moderaktiens anskaffningsvärde. Andelenutgörs av försäljningspriset för rätten dividerat med moderaktiensmarknadsvärde före avskiljandet av rätten. Omen innehavare av enmoderaktie får rätt att till underpris teckna a«nar Prop. 1989/90:110 än aktiereller konvertibla skuldebrev eller skuldebrev med optionsrätt i det egnabolaget, t.ex. aktier i ett annat bolag, kan värdet av företrädesrätten i vissafall vara att betrakta som utdelning. Anskaffningsvärdet för en sådanföreträdesrätt (ofta benämnd inköpsrätt) beräknas inte genom proportioneringutan bestäms som värdet av den beskattade utdelningen. Det skiljer sig alltsåfrån den regel som annars gäller om proportionering. Någon förändring av dessaregler är inte avsedd. Enannan metod för att fastställa anskaffningsvärdet för tecknings- och delrätterföreslogs av kapitalvinstkommittén (SOU 1986:37 s. 101). Den me-, toden innebäratt anskaffningsvärdet för avyttrade tecknings- och delrätter som erhållits medstöd av moderaktie sätts till noll kn Fördelenmed nuvarande proportioneringsregel är att metoden innebär en enhetlig, ochekonomiskt sett riktigare, tillämpning av genomsnittsmetoden än alternativetatt ha noll kn som anskaffningsvärde. Försäljningav en tecknings- eller delrätt kan ses som en delförsäljning frän den enhet somaktien och teckningsrätten utgör Vid delförsäljningar av aktier av ettaktieslag proportioneras anskaffningsvärdet enligt genomsnittsmetoden på deförsålda aktierna och det kvarvarande aktieinnehavet. Nackdelenmed proportionering är att det medför betydligt krångligare beräkningar änalternativet att ha noll kn som anskaffningsvärde. Försäljningar avteckningsrätter påverkar vid proportionering exempelvis det återståendegenomsnittliga anskaffningsvärdet på moderaktierna. Denna nackdel måstetillmätas särskilt stor betydelse i ett skattesystem där genomsnittsmetodengenomgående skall tillämpas. Dettyngsta skälet för införa en regel som säger att anskaffningsvärdet skall varanoll kn är alltså att det blir enklare att beräkna den skattepliktiga vinstenvid försäljningar av tecknings- och delrätten Försäljningar av dem påverkar dåinte heller det genomsnittliga anskaffningsvärdet för återstående aktien Ennackdel med noll kn som anskaffningsvärde är att utrymmet för skatteplaneringblir något större. Moderaktien, som får hela anskaffningsvärdet, kan säljas meden reaförlust som endast beror pä att teckningsrätten har blivit avskild.Förhållandet skulle kunna utnyttjas för skatteplanering genom att moderaktieravyttras med sådan förlust strax före ett årsskifte och teckningsrätternaavyttras först eller används för nyförvärv. Detta kan varalönsamt om det rör sig om marknadsnoterade aktier m.m. och det finns reavinsteratt dra av förlusten emot. Omdäremot teckningsrätten säljs medan aktien behålls får den skattskyldigebetala skatt på hela försäljningsintäkten. Han riskerar då att inte kunna draav en senare reaförlust på moderaktien till , dvs. om moderaktieninte var marknadsnoterad eller om det inte finns reavinster på marknadsnoteradeaktier att kvitta emot. För att undvika en sådan ogynnsam skattebehandling kandet förutses att aktieägare i vissa fall avstår frän att sälja sina teckningsrättenEn regel om att anskaffningsvärdet är noll kn kan därför i viss män ansesmissgynna handeln med tecknings- och delrätten Olägenheterna bör dock varabegränsade eftersom full kvittning medges i fråga omreaförluster pä marknadsnoterade aktien Mot bakgrund av att jag nugenerellt förordar genomsnittsmetoden anser jag att övervägande skäl talar föratt bestämma anskaffningsvärdet till noll kn Beträffande teckningsrätttill konvertibelt skuldebrev eller skuldebrev förenat med optionsrätt gällerredan enligt nuvarande regler att teckningsrätten skall anses anskaffad utankostnad, dvs. anskaffningsvärdet skall sättas till noll kn Dessa regler - somnu återfinns i punkt 2 b nionde stycket av anvisningarna till 36 S KL - börbehållas av samma skäl som anförts för förändringen beträffandeteckningsrätter till aktien Regeln om attanskaffningsvärdet skall sättas till noll kn för teckningsrätter avseendekonverdbla skuldebrev och skuldebrev med optionsrätt gäller såväl närteckningsrätten avyttras som när anskaffningsvärdet skall bestämmas på egendomsom har förvärvats med stöd av den. Mitt förslag innebär givetvis ingenförändring. Det innebär att när ett konvertibelt skuldebrev, som har tecknatsmed stöd av en företrädesrätt, säljs utgör teckningsbeloppetanskaffningsvärde. Förslagetfinns i 27 S 2 mom. tredje stycket SIL. Mitt förslag:Anskaffningsvärdet för optionsbevis förvärvat genom teckning av skuldebrevförenat med optionsrätt, beräknas enligt den nuvarande s.k. restvärdemetoden.Samma värde inverkar på beräkningen av anskaffningsvärdet för egendom somförvärvas när optionsrätten utnyttjas. RINK:s förslag:Överensstämmer delvis med mitt. Som huvudregel skall dock anskaffningsvärdetberäknas genom propordonering. Om uppgift saknas om marknadsvärdet påskuldebrevet inkl. optionsrätten skall optionsbevisets anskaffningsvärdebestämmas genom restvärdemetoden. Vidare föreslås att omoptionsrätten utnyttjas, skall den åsättas anskaffningsvärdet noll kn närvinstberäkning sker för den med stöd av opdonsrät-ten förvärvade egendomen. Remissinstanserna: SvenskaRevisorsamfundet SRS förordar proportionering som huvudregel för attfastställa anskaffningsvärden. Skälen för mitt förslag:Nuvarande regler infördes efter förslag från kapitalvinstkommittén (prop.1984/85:193). De innebär att anskaffningsvärdet vid avyttring av optionsbevis,som erhållits genom teckning av skuldebrev förenat med optionsrätt, beräknassom emissionspriset på skuldebrevet inkl. optionsrätten minskat medskuldebrevets marknadsvärde vid emissionen. Detta sätt att beräknaanskaffningsvärdet kallas här restvärdemetoden. 1984/85:193framhölls att restvärdemetoden är den som ger ett ekonomiskt korrekt resultat.Det är också den metod som gör att det oftast blir ett nollresultat på självaskuldebrevsaffären. Det är rikdgt eftersom skuldebrev vanligen ges ut tillsamma kurs som de löses in dll och - om de inte byter ägare -inte leder till någon reavinst. Jagdelar inte RINK:s uppfattning att en propordonering med hänsyn till Prop.1989/90:110 skuldebrevets resp. optionsrättens marknadsvärde vidavyttringstidpunkten ger ett ekonomiskt riktigare resultat. Även omoptionsrätten har ökat mer i värde än skuldebrevet finns det inte anledning aftanta att en större del av anskaffningsvärdet belöpte på opdonsrätten vidförvärvet. Det medför att för liten vinst beskattas vid försäljning avoptionsrätten medan en för stor vinst tillskrivs skuldebrevet. Vidrestvärdemetoden görs proportioneringen i stället vid emissionstillfället,eller när skuldebrevet inkl. optionsrätten förvärvades. 1 sällsynta fall kandet hända att teckningsbeloppet för både skuldebrev och opdonsrätt understigermarknadsvärdet på skuldebrevsdelen. Detta kan bero pä att det är fråga omlöneförmåner till anställda eller liknande. I sådana fall bör propor-doneringenvid anskaffningstillfället göras på grundval av marknadsvärdet vid förvärvet päskuldebrevet och opdonsrätten dllsammans, minskat med skuldebrevsdelensmarknadsvärde vid samma tillfälle. Enligtgällande rätt skall anskaffningsvärdet för en opdonsrätt som förvärvats genomteckning av skuldebrev med optionsrätt beräknas enligt restvärdemetoden ävennär den har utnyttjats för förvärv av egendom. Optionsrätten värderas alltsåäven då med utgångspunkt frän dess värde vid förvärvstidpunkten, dvs.sammanlagda värdet av skuldebrevet och optionsrätten minskatmed skuldebrevets värde då. Dennaform av beräkning av anskaffningsvärde blir visserligen tämligen kompliceradnär det är fråga om fördelning av anskaffningsvärde mellan olika delar av detursprungliga värdepapperet och det värdepapper som har förvärvats med stöd avdetta. Jag anser emellertid att riskerna för att optionsbevisen skall kunnaanvändas för skatteplanering är för stor för att jag skall kunna ställa migbakom RINK:s förslag att bestämma optionsrättens anskaffningsvärde till noll knens vid beräkning av vinst för den egendom som förvärvats med stöd av den. Jagföreslår därför att anskaffningsvärdet för egendom förvärvad med stöd avoptionsrätt skall bestämmas som optionsrättens värde, beräknat enligtrestvärdemetoden, plus teckningsbeloppet för det med stöd av optionsrättenförvärvade instrumentet. Vidavyttring av konverdbelt skuldebrev, skuldebrev förenat med opdonsrätt,vinstandelsbevis, aktie eller annat finansiellt instrument, som har förvärvatsmed stöd av optionsrätt som i sin tur förvärvats genom teckning av skuldebrevförenat med optionsrätt, skall den ursprungliga optionsrätten enligtrestvärdemetoden värderas till emissionspriset för skuldebrevet jämteoptionsrätten minskat med skuldebrevets marknadsvärde vid teckningstillfället. Bestämmelsernafinns i 27 S 3 mom. 6,5.8Reavinstbeskattningen av optioner Enoption innebär att någon (utfärdaren) åtar sig att vid en viss ddpunkt dll ettbestämt pris köpa något från eller sälja något till innehavaren av optio- Innehavaren kan väljaom han önskar utnyttja optionen eller inte. 1989/90:110 han inteutnyttjar den förfaller den. En optionsaffär kan avslutas antingen genomkontant slutreglering (kvittning eller stängning) eller genom leverans av denavtalade egendomen (lösen). Nuvaranderegler för beskattning av optioner innebär att utfärdaren alltid beskattasomedelbart för den ersättning- premien - han får vid utfärdandet av optionenenligt reglerna för övrig tillfällig förvärvsverksamhet (35 S 1 mom. 1 KL).Hans kostnader för att fullfölja åtagandet är däremot inte alltid avdragsgilla.Kostnader för kvittning (utfärdande av en motstående option )och stängning (kontantreglering vid löptidens slut) är avdragsgilla hosutfärdaren endast om det rör sig om standardiserade opdoner och då endast moterhållna samma beskattningsår som intäkten beskattas. Om affären istället avslutas med lösen beskattas aktieaffären för sig enligtaktievinstreglerna (35 S 3 mom. KL). En reaförlust på den underliggande aktienär inte avdragsgill mot premien. Innehavarenav en option (dvs. den som har förvärvat en option) beskattas enligt reglernaför övrig lös egendom (35 § 4 mom. KL) om han överlåter optionen under desslöptid och enligt aktievinstreglerna om han utnyttjar optionen. Erlagd premieräknas därvid som en kostnad för intäkternas förvärvande vidreavinstberäkningen beträffande aktierna. Om optionen inte utnyttjas utanförfaller utgör premien en icke avdragsgill kapitalförlust hos innehavaren. Reglernahar kritiserats därför att praxis har tagit den utvecklingen att olika slagsvinstregler gäller för parterna i optionsaffären Det har också pekats päbristande samstämmighet mellan reglerna genom att en inkomst beskattas hos denena parten medan utgiften inte är avdragsgill hos den andra. RINKsträvar även när det gäller optionsreglerna efter ett enhetligt system somleder till ett så ekonomiskt riktigt resultat som möjligt. Förslaget innebär imotsats till gällande regler att de olika leden i en optionsaffär ses som enhelhet. Sambandet mellan premien och kostnaderna för att uppfylla åtagandetenligt ett optionsavtal erkänns. RINKföreslär att vinster på köp- och säljoptioner avseende akder och aktieindex iförsta hand skall beskattas enligt portfölj metoden. Utfärdarenskall dock alltid beskattas enligt genomsnittsmetoden för pre mien. När det rör sig om en standardiserad option inträder skattskyldighet för erhållen premie först när utfärdaren frigjorts från sina åtaganden. Kost nader vid kontant slutreglering är fullt avdragsgilla mot premien. För icke standardiserade optioner tas premien upp till beskattning medan kostnader för fullgörandet får dras av endast till om de uppkommer ett senare beskattningsån Om optionsaffären avslutas med leverans beskattas emellertid den påföljande aktieaffären hos utfärdaren enligt portfölj- eller genomsnittsmetoden beroende på hur länge de underliggande aktierna inne hafts. Vid köpoption läggs därvid premien till erhållen försäljningsintäkt och vid säljoption dras premien av från anskaffningsvärdet. Om portföljmeto den tillämpas beaktas utgifterna i princip till . . . Innehavaren beskattasenligt portföljmetoden om han säljer en option som han innehaft över ettårsskifte. Han beskattas dessutom enligt portföljmetoden för enaktieförsäljning om han sålt aktier med stöd av en säljoption som innehaftsöver ett årsskifte även om aktierna inte hade innehafts över ett årsskifte. Iövriga fall sker beskattning enligt genomsnittsmetoden. Erlagd premie läggsdärvid till anskaffningsvärdet för aktierna. Reaförluster fär vidtillämpning av genomsnittsmetoden bara dras av till . Mitt förslag:Utfärdare av optioner med en löptid på högst beskattas förnettoresultatet av affären när den avslutas. Beskattningseffekten blirdensamma för den som utfärdar optioner med längre löptid om utfärdandet ochfullföljandet sker under samma beskattningsån Om kostnadema i det sistnämndafallet uppkommer först ett senare är fär de dras av som reaförlust. RINK:sförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. RINK skiljer dock påstandardiserade och icke standardiserade opdonen Remissinstanserna:Remissinstanserna noterar med tillfredsställelse att ett heltäckande regelverkhar åstadkommits för optionsbeskattningen. De har emellertid åtskilligainvändningar mot utformningen. Framför allt OM framför detaljerade synpunkterpå förslagets olika delan KrUiken tar bl.a. sikte på den ogynnsammabehandlingen pä avdragssidan, de komplexa reglerna för bestämning av ddpunktenför beskattning samt de parallella regelverk som portföljmetoden ochgenomsnittsmetoden dllsammans innebän Skälenför mitt förslag: Den föreslagna begränsningen av avdragsrätten förreaförluster (avsnitt 6.5.4) innebär att 100-procentig kvittning medges endastmellan vinster och förluster på marknadsnoterade aktier m.m. I övrigt gällerför aktier avdragsbegränsningen till (3 S 2 mom. SIL.). Bestämmelsernainnebär att avdragsbegränsningen kan slå till om intäkter och kostnader fört.ex. en optionsaffär uppkommer under skilda ån Begränsningen träffar då helakostnadsbeloppet och inte, vilket i och för sig är mer motiverat, dennettoförlust som uppkommer sedan kostnader dragits av från intäkterna. Det går inte alltid attfastställa beskattningsbart resultat i samband med utfärdande av optioner påsamma sätt som för vanliga reavinsten Vid utfärdandet av en option fårutfärdaren en intäkt (premien). Därefter skall utfärdaren, om opdonen inteförfaller, fullfölja den affär han åtagit sig i optionsavtalet, dvs. köpaeller sälja egendom till visst pris eller erlägga en summa för att uppfyllasitt åtagande. I nuvarande praxis godtasinte sambandet mellan premien och de påföljande utgifterna som ett underlagför en sedvanlig reavinstberäkning. Endast som ett undantag har utgifter förfullföljandet fått kvittas mot premien. Det gäller standardiserade optioner ochendast om utgifterna uppkommer som det finns någon premie att kvittaemot. Reaförlust vid leverans har aldrig fått dras av mot premien. RINK:sförslag innebär en ändring härvidlag. Man accepterar sambandet Prop.1989/90:110 mellan premien och utgifterna för att uppfylla åtagandet samt atten reavinstberäkning kan göras även om intäkten kommer först och utgifternasenare. Jag är beredd att godta RINK:s förslag i denna del (24 S 1mom. andra stycket SIL). Beskattningen av premien för optioner med en löptid påhögst bör skjutas upp tills resultatet av hela affären kan beräknas.