prop · GD0314 · 1989-12-31 00:00:00 — mening bör uttrycket "svensk behörig myndighet" ochliknande där det förekommer i lagtexten ändras till "".Allt som i övrigt behövs av förevarande paragrafer är bestämmelser om att riksskatteverketi vissa fall skall överlämna ett ärende till regeringen och att riksskatteverketsbeslut enligt lagen inte får överklagas (jfr 8 § tredje och fjärde styckenasamt 2 § i det remitterade förslaget till inkorporationslag). Iförsta stycket andra meningen i paragrafen anges att framställning frånfrämmande stat om att företrädare för utländsk myndighet skall få närvara vidskatteutredning i skall prövas av "behörig myndighet". Avskäl som anförts fömt bör uttrycket utbytas mot "". Uppenbartär att sådan företrädare inte kan tillåtas ägna sig åt myndighetsutövning iden svenska skatteutredningen. Så är ej heller avsett enligt konventionen.Saken synes tämligen självklar och det kan inte anses befogat att ägna den såomfattande uppmärksamhet som sker i andra stycket. Det är tillräckligt attbehålla första ledet i det remitterade förslaget och låta stycket få följandelydelse: "Företrädaresom avses i första stycket får inte fatta beslut i frågor som rör utredningen iSverige." Denföreslagna paragrafen innehåller bestämmelser rörande skyldighet vid en utredning här i landet i ett ärende angående utländsk skatt m. m. att i vissa fall underrätta den eller de som berörs av uppgifter som sänds över till utländsk myndighet. Paragrafen kan ses i förening med konventionens artikel 3 punkt 3 enligt vilken bestämmelse en stat som sänder över information till annan stat får underrätta den berörde innan upplysningen om honom sänds över enligt artikel 5 eller 7. En förutsättning härför är emellertid enligt artikel 3 punkt 3 att underrättelse får ske enligt intern 138 lagstiftningoch att en förklaring om detta tillställts endera depositarien. Detframgår av remissprotokollet att avser att avge en sådan Bestämmelsernai 12 § syftar till att ge den som berörs av uppgiftema möjlighet att bemötadessa eller att hos svensk myndighet begära att uppgiftema i förekommande fallkorrigeras. Han skall därför enligt paragrafen underrättas om inte de i andrastycket av paragrafen intagna undantagen är tillämpliga. Enligt detta andrastycke får underrättelse underlåtas i fall som anges i tre olika punkter.Punkterna I och 2 har samma innebörd som bestämmelserna i 17 § första stycketpunkterna 1 och 3 förvaltningslagen (1986:223). Enligt punkt 3 fårunderrättelse underlåtas om en sådan underrättelse skulle strida motbestämmelserna i det avtal med främmande stat som tillämpas i det akutudlafallet. Det framhålls i remissprotokollet att informationsutbytet mellan olikastater är reglerat i olika former av överenskommelser och att detta ställerolika krav på parterna, t. ex. vad avser frågan om underrättelse till den somberörs av översända uppgifter. Punkten 3 framstår emellertid enligt lagrådetsmening som ytterligt tveksam, i synnerhet som det inte synes föreligganågon överenskommelse som innefattar begränsning av underrättelse utöver vadsom följer av punktema 1 och 2. Med hänsyn härtill och till skydd för denenskilde bör den föreslagna paragrafens andra stycke punkt 3 utgå. Enligtförevarande paragraf får införsel enligt 15 kap. utsökningsbalken ske vidindrivning enligt handräckningslagen, om införsel får äga mm för svensk skatteller allmän avgift av motsvarande slag. Redan i 2 § klargörs emellertid att handräckning innefattande även indrivning skall genomföras i enlighet med vad somgäller för handräckning i motsvarande ärende angående närmast jämföriig svenskskatt eller avgift. Den föreslagna bestämmelsen i 14 § synes, som antytts iremissprotokollet, inte innehålla något utöver vad som redan framgår av 2 § .Lagrådet hemställer därför att 14 § får utgå. Enligtförevarande paragraf skall, om inte annat följer av svensk behörig myndighets förordnande enligt 10 § , handling i ärende rörande skatt eller allmän avgift i främmande stat delges i enlighet med bestämmelserna i delgivningslagen (1970:428). Att som dämtöver sker i förslaget hänvisa i lag till en av regeringen utfärdad författning torde ej kunna komma i fråga. Enligt motiveringen är syftet med bestämmelsen endast att klargöra att den i delgivningslagen angivna turordningen kan frångås t. ex. om den ansökande staten begärt att delgivning skall ske på visst bestämt sätt, exempelvis genom stämningsman eller kungörelse. För att kungörelsedd- givning skall få ske gäller emellertid enligt delgivningslagen sådana förut sättningar att kungördsedelgivning i praktiken inte torde kunna komma i fråga så länge annan ddgivningsform står till buds. Vad som återstår att 139 klarlägga är att särskild postddgivningoch stämningsmannaddgivning får Prop. 1989/90: 14 äga mm så snart riksskatteverketförordnat därom. Då avfattningen av 17 § i förslaget synes sträcka sig vidalängre än vad som motsvarar det angivna syftet och kunna leda tillmissförstånd, hemställs att paragrafen får följande lydelse: "Handlingi ärenden rörande utländsk skatt delges enligt delgivningslagen (1970:428).Särskild postddgivning eller stämningsmannaddgivning får, även om det ejföljer av bestämmelserna i 3 § nämnda lag, äga mm om förordnarom det." Enligtden föreslagna paragrafen kan svensk myndighet under vissa fömtsättningarbegära handräckning i annan stat. Av paragrafens andra stycke följer att svenskmyndighet vidare hos behörig svensk myndighet, dvs. , kanbegära att företrädare för myndigheten får närvara vid utredning i annan stat.Det framgår inte klart av den föreslagna lydelsen humvida härvid avsesföreträdare för den svenska myndighet som hos begärhandräckning i en annan stat eller företrädare för . Avremissprotokollet får anses framgå att syftet är att företrädare för denmyndighet som hos begär handräckningen skall få närvara vidutredningen. Enligt lagrådets mening kan det i många fall framstå som naturiigareatt en företrädare för får närvara. Andra stycket i denföreslagna paragrafen bör därför ges sådan lydelse att därav framgår attföreträdare för antingen eller den myndighet som begärhandräckningen får närvara. Enligtförslaget kan indrivning ske inte bara hos den skatt- eller avgiftsskyldigeutan även hos arbetsgivare eller annan som är betalningsskyldig enligt svensklagstiftning. Ordet "annan" synes att döma av motiveringen syfta påbl. a. någon som ålagts betalningsskyldighet enligt 15 kap. aktiebolagslagen.Detta kapitel avser emellertid skadestånd, och sådant kan inte hänföras tillskatt eller någon annan förpliktelse på vilken konventionen ellerhandräckningslagen kan tillämpas. Däremot skulle bestämmelsen kunna blitillämplig på styrelseledamöters m.fl. ansvar för avfört aktiebolagsskatteskuld (övergångsbestämmelserna till lagen 1977:303 om ändring i lagen1944:705 om aktiebolag). Sådant ansvar synes dock knappast längre kunna bliaktuellt. Något hinder att behålla ordet "annan" i lagtextenföreligger dock inte. Lagrådethänvisar till vad som vid 1 § anförts om behovet av en särskildövergångsbestämmelse beträffande tyska avtal. Detkan nämnas att förordningen (1973:630) om handläggningen av vissa handräckningsärenden som föreslås upphävd enligt punkt 3 i 140 övergångsbestämmelserna innebär ett bemyndigande för riksskattever- Prop. 1989/90:14 ket attpröva ärenden om handräckning enligt bl.a. avtal. Denomdisponering av lagförslaget som förordas och de förslag och synpunkter somlagrådet i övrigt anför har föranlett lagrådet att upprätta ett eget lagförslag(se Bilaga). De skiljaktigheter i förhållande till det remitterade förslagetsom inte särskilt har kommenterats är av redaktionell natur. Förslagettill lag om ändring i lagen (196 9:200) om uttagande av utländsk skatt, tulloch annan allmän avgift Lagrådethänvisar till vad som anförts vid 3 § förslaget till lag om ömsesidighandräckning i ärende rörande skatt eller allmän avgift (handräckningslagen).De ändringar som lagrådet där och i övrigt föreslagit i handräckningslagenföranleder följdändringar i fråga om hänvisningar i förevarande förslag.Härvid bör beaktas att vad som i handräckningslagen sägs om riksskatteverketskall avse generaltullstyrelsen. Förslagettill lagom ändring i lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag Deändringar som lagrådet föreslagit i handräckningslagen föranlederföljdändringar i fråga om hänvisningarna i förevarande förslag. Hävid börbeaktas att vad som i handräckningslagen sägs om skall avsegeneraltullstyrelsen. Förslagenlämnas utan erinran. Lag om ömsesidig handräckning i skatteärende 1 § Vad i denna lag sägs om skattgäller även allmän avgift samt ränta på skatt eller allmän avgift och administrativapålagor och kostnader i samband med indrivning. 2 § I fråga om utländsk tull,andra skatter, avgifter och pålagor som av svensk tullmyndighet uppbärs videller i samband med export eller import av varor gäller denna lag endast i denmån det särskilt anges i lagen (1969:200) om uttagande av utländsk tull, annanskatt, avgift eller pålaga eller i 2§ lagen (1973:431) om utredning angåendebrott mot utländsk tullag. 3 § Med handräckning avses idenna lag 1. utbyte av upplysningar, häriinbegripet samtidiga skatteutredningar och deltagande i skatteutredning, 2. bistånd vid indrivning, häriinbegripet säkringsåtgärder, samt 3. delgivning av handlingar. Handräckningi åt myndighet i främmande stat 4 §I den mån överenskommelse härom föreligger mellan och främmande stat skall utländsk myndighet lämnas biträde med handräck ning i skatteärende. Riksskatteverketförordnar om handräckning i varje särskilt fall. Om handräckningen inte skergenom försorg, uppdrar verket åt vederbörande svenskamyndighet att ombesörja handräckningen. 5 § Handräckningskall, om inteannatföljerav 10eller 12 §, genomföras i enlighet med vad som gäller för den svenskaskatt som är närmast jämförlig med den utländska skatt som handräckningenavser. 6 § Handräckning får inteinnefatta att svensk myndighet skall 1. vidta åtgärd som avviker frånlagstiftning eller administrativ praxis i , 2. vidta åtgärd som strider motallmänna hänsyn eller för väsentliga intressen, 3. lämna handräckning, om och iden mån beskattningen i den stat som begär handräckningen strider mot allmäntgällande beskattningsprinciper eller mot bestämmelserna i en överenskommelseför undvikande av dubbelbeskattning eller i annan överenskommelse med den främmandestaten. Handräckningfår inte heller innefatta att svensk myndighet skall 1. lämna upplysning som inte är tillgänglig enligt lagstiftning eller administrativ praxis i , 142 2. lämnaupplysning som skulle röja handels-, afiars-, industri- eller Prop.1989/90:14 yrkeshemlighet eller kommersiell hemlighet eller i näringsverksamhet nyttjatförfaringssätt, om detta skulle kunna leda till allvarligt förfång förnäringsidkare i dennes näringsverksamhet, 3. lämnaupplysning, om det skulle strida mot allmänna hänsyn eller för väsentliga intressen. 7§ Föranleder handräckning talan inför svensk domstol eller myndighet, äger riksskatteverketmotta stämning samt själv eller genom ombud föra talan. 8 §Riksskatteverket kan, efter framställning från den behöriga myndig heten i den främmande staten, medge företrädare för utländsk myndighet att närvara vid skatteutredning i . Företrädaresom avses i första stycket får inte fatta beslut i frågor som rör utredningen iSverige. 9 §I fall då svensk myndighet, efter begäran från utländsk myndighet eller i anledning av vad som framkommit vid revision eller annan gransk ning, till utländsk myndighet översänder uppgift rörande skatt skall upp giften även tillställas den som berörs därav för kännedom. I sådan under rättelse skall anges till vilken utländsk myndighet uppgiften översänts. Underrättelseenligt första stycket får underlåtas, om underrättelsen är uppenbart obehövligeller om det kan befaras att underrättelsen skulle försvåra genomförandet avutländsk myndighets utredning eller beslut i skatteärende. 10 § I den mån bestämmelse häromhar intagits i överenskommelse mellan och främmande stat gäller i frågaom preskription lagstiftningen i den stat som begärt handräckningen. 11 § Vid indrivning i avutländsk skatt får åtgärd för att försätta en betalningsskyldig i konkurs elleratt väcka talan vid annan domstol än förvaltningsdomstol vidtas endast eftersärskilt bemyndigande av . Ettsådant bemyndigande fordras också för att anta ackordsförslag beträffandeutländsk skatt. 12 §Med fordran på skatt i främmande stat följer ej förmånsrätt enligt lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m. 13§ Handling i ärende rörande utländsk skatt delges enligt delgivnings lagen (1970:428). Särskild postddgivning eller stämningsmannaddgiv ning får, även om det ej följer av bestämmelserna i 3 § nämnda lag, äga rum om förordnar om det. Handräckning ifrämmande stat . 14 § I den mån överenskommelsehärom föreligger mellan och främmande stat får begärabiträde i den främmande staten med handräckning i skatteärende. 15 § Framställning enligt 14 §får göras endast under fömtsättning att 1. motsvarande handräckningsåtgärdkan vidtas i i ett likartat ärende, 2. framställningen kan göras utanatt detta skulle medföra att upplysningar lämnas som skulle röja handels-,affärs-, industri- eller yrkeshemlighet eller kommersiell hemlighet eller inäringsverksamhet nyttjat förfaringssätt, om detta skulle kunna leda tillallvarligt förfång för näringsidkare i dennes näringsverksamhet, 3. framställningen kan göras utanatt detta skulle medföra att upplysningar lämnas, vilkas överiämnande skullestrida mot allmänna hänsyn eller för väsentliga intressen. 16 §Uppgift som erhållits med stöd av överenskommelse mellan ge och främmande stat får ej användas för att ändra eller söka ändring av svensk skatt, om detta skulle strida mot avtalet i fråga. 17 §Svensk myndighet får hos hemställa om att verket begär handräckning i främmande stat för att få del av deklarationer och andra uppgifter som erfordras i ett svenskt skatteärende. Iskatteärende som är av väsentligt intresse för beskattningen i fårsvensk myndighet hos hemställa om att verket begärhandräckning i främmande stat som innebär att företrädare för verket ellermyndigheten får närvara vid skatteutredning i den främmande staten. 18 §Kronofogdemyndighet får hos hemställa om att verket begär handräckning i främmande stat för indrivning av svensk skatt. Hemställan får avse indrivning inte bara hos den skattskyldige utan även hos arbetsgivare eller annan som är betalningsskyldig enligt svensk lagstiftning Hemställanenligt första stycket får göras endast om beslutet i skatteärendet är verkställbarti och fordringen inte kan drivas in i utan väsentlig svårighet. 19 §Svensk skatt som har tagits ut genom handräckning i främmande stat anses i förhållande till den betalningsskyldige ha kommit riksskatte verket till banda för uttagandet. Delgivningav handlingar i främmande stat 20 §Svensk myndighet, som önskar delgivning i främmande stat av handling rörande svensk skatt, skall hos hemställa om att verket begär handräckning för sådan delgivning. mån bestämmelse härom har intagits i överenskommelse mellan och främmande stat får svensk myndighet, utan hinder av vad som föreskrivs i första stycket, ombesörja delgivning med person i den fram- 144 mandestaten genom att sända handlingen med posten enligt vad som sägs Prop.1989/90:14 i 3 § första stycket delgivningslagen (1970:428). 21 § Är ett ärende enligt dennalag av särskild betydelse eller annars av sådan beskaffenhet att det böravgöras av regeringen, skall med eget yttrande överlämnaärendet dit. 22 § beslutenligt denna lag får inte överklagas. Denna lag träder i kraft den Ijanuari 1990. Genom lagen upphävs lagen(1978:352) om utredning i utländskt skatteärende. Genom lagen upphävs vidare - kungörelsen (1941:999) angåendesärskilt förfarande för erhållande av handräckning i Förenta Stater ivissa beskattningsärenden, - kungörelsen (1941:1000)angående handräckning på begäran av myndighet i Förenta Stater ivissa beskattningsärenden, - kungörelsen (1958:381) angåendeförfarandet för erhållande av handräckning för indrivning i av svenskskatt, - kungörelsen (1958:382) angåendehandräckning åt belgisk myndighet i beskattningsärende, - förordningen (1973:630) omhandläggningen av vissa handräckningsärenden, samt - förordningen (1978:724) omtillämpning av avtal mellan , , , och omhandräckning i skatteärenden. lagen sägs om överenskommelse med främmande stat gäller inte avtalet med angående handräckning i be skattningsärenden. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , Hulterström, G. , , ,, , , , , Proposition om godkännande av Europaråds- och OECD-konventionenom ömsesidig handräckning i skatteärenden, m. m. 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredragandenanmäler lagrådets yttrande (beslut om lagrådsremiss fattat vidregeringssammanträde ) över förslag till 1. lagom Europaråds- och om ömsesidig handräck ning i skatteärenden, 2. lag om ömsesidig handräckning iärende rörande skatt eller allmän avgift, 3. lag om ändring i lagen (1969:200)om uttagande av utländsk skatt, tull och annan allmän avgift, 4. lag om ändring i lagen(1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag, 5. lag om ändring i uppbördslagen(1953:272), 6. lag om ändring i sekretesslagen(1980:100), 7. lag om ändring irättegångsbalken. 2 Förslaget till lag om Europaråds- och OECD-konventionenom ömsesidig handräckning i skatteärenden Lagrådethar i sitt yttrande ansett sig kunna godta den valda lagstiftnings tekniken, att genom den nu aktuella lagen inkorporera Europaråds- och om ömsesidig handräckning i skatteärenden med svensk rätt. 1 syfte att på ett klart och entydigt sätt identifiera den nu aktuella handräckningskonventionen finner jag att det i lagförslaget bör anges att konventionen öppnades för undertecknande . Lagrådet har vidare, med hänvisning till att frågan även reglerats i förslaget till lag om ömsesidig handräckning i skatteärenden, hemställt att 146 2§ i förslaget till lag om Europaråds- och skall utgå. Prop.1989/90:14 Jag delar lagrådets uppfattning härvidlag. 3 Förslaget till lag om ömsesidig handräckning iskatteärenden Dettill lagrådet remitterade förslaget till lag om ömsesidig handräckning i ärenderörande skatt eller allmän avgift var uppbyggt i enlighet med vad som varitgängse för motsvarande förordningar (se t. ex. förordningen om tillämpning avavtalet mellan , , , och om handräckning iskatteärenden). Lagrådet har i denna del framfört en rad förslag bl.a. vadavser de enskilda bestämmelsernas utformning. Lagrådet har vidare förordat attlagförslaget omdisponeras och att det ges en annan mbrik (lag om ömsesidighandräckning i skatteärenden). Genom de av lagrådet föreslagna ändringarna ilagförslaget har lagen kommit att bli mer överskådlig och lättillgänglig. Medhänsyn härtill finner jag att det av lagrådet upprättade lagförslaget börläggas till gmnd för lagstiftning. En mindre ändring av redaktionell karaktärhar dock gjorts i 7§ i det av lagrådet lämnade lagförslaget. Iikraftträdandebestämmelserna till förslaget till lag om ömsesidig handräckningi skatteärenden föreskrivs att förordningen om handläggningen av vissahandräckningsärenden skall upphöra att gälla. Vidare föreskrivs att lagen inteskall vara tillämplig i fråga om 1935 års avtal med . Med hänsyntill att någon förändring inte varit avsedd vad avser riksskatteverketsbefogenhet att handlägga enskilda ärenden rörande handräckning bör ett tillägggöras i punkt 4 i ikraftträdandebestämmelserna av innebörd att 4, 14, 21 och22 §§ i lagförslaget också skall tillämpas vad gäller avtal med TyskaRiket. Innebörden av detta tillägg är endast att , i likhet medvad som varit fallet, skall handlägga de enskilda ärendena rörandehandräckning enligt avtal. Som tidigare nämnts pågår förhandlingar medVästtyskland om ett nytt handräckningsavtal. Avsikten är härvid att så snartsom möjligt ersätta det nu gällande avtalet med ett nytt, vilket fullt utkommer att omfattas av den föreslagna lagens bestämmelser. 4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1969:200) omuttagande av utländsk skatt, tull och annan allmän avgift respektive förslagettill lag om ändring i lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsktullag Genomde ändringar som ovan föreslagits i lagen om ömsesidig handräck ning i skatteärenden måste vissa följdändringar vidtas i de nu behandlade lagama. Den ena följdändringen som härvid har vidtagits avser hänvisning- 147 arna i de ovan angivnalagarna till vissa lagmm i lagen om ömsesidig hand- Prop. 1989/90:14 räckning iskatteärenden. Den andra följdändringen utgörs av ett tillägg av förtydligandenatur, i vilket klargörs att då det i dessa lagar hänvisas till ett lagmm ilagen om ömsesidig handräckning i skatteärenden, i vilken det talas om ,avses i detta sammanhang generaltullstyrelsen. Slutligen har det i ikraftträdandebestämmelsematill 2 § förslaget till lag om ändring i lagen om uttagande av utländsk skatt,tull och annan allmän avgift föreskrivits att bestämmelsen i 4 § andra stycketlagen om ömsesidig handräckning inte skall vara tillämplig i fråga om detmellan och ingångna avtalet omömsesidigt bistånd i tullfrågor. Bakgmnden till denna undantagsbestämmelse äratt det i nämnda tullsamarbetsöverenskommdse (se SFS 1976:929) jämförd medartikel X handräckningsavtal mellan ochTyska riket ankommer på regeringen att handha dessa frågor. I samband med att1935 års avtal upphör att gälla eller om en överenskommelse i frågandessförinnan träffats med kommer dock generaltullstyrelsen att blibehörig att förordna om handräckning i vad avser indrivning här i riketav västtysk tull. Fömtomde ovan redovisade ändringama i de till lagrådet remitterade lagförslagen harendast vissa mindre ändringar av redaktionell karaktär vidtagits i förslagettill lag om ändring i . Medhänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att 1. godkännaEuroparåds- och om ömsesidig hand räckning i skatteärenden. Jaghemställer vidare att regeringen föreslår att anta de av lagrådetgranskade förslagen till 2. lag om Europaråds- och OECD-konventionom ömsesidig handräckning i skatteärenden, 3. lag om ömsesidig handräckning iskatteärenden, 4. lag om ändring i lagen (1969:200)om uttagande av utländsk skatt, tull och annan allmän avgift, 5. lag om ändring i lagen(1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag, 6. lag om ändring i uppbördslagen(1953:272), 7. lag om ändring i sekretesslagen(1980:100), 8. lag om ändring irättegångsbalken. 7 Beslut Prop. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Propositionenshuvudsakliga innehåll ....................... ... 1 1.................................................................... Förslagtill lag om Europaråds- och om ömse sidig handräckning i skatteärenden ...................... ... 3 Europaråds-och om ömsesidig handräckning 2 Förslag till lag om ömsesidighandräckning i skatteärenden 46 3 Förslag till lag om ändring ilagen (1969:200) om uttagande av utländsk skatt, tull och annan allmän avgift..................................................... .. 50 4 Förslagtilllagomändringilagen(1973:431)omutredningangåendebrott mot utländsk tullag ..................................................................... 51 5 Förslag till lagom ändring iuppbördslagen (1953:272) 52 6 Förslag till lag om ändring isekretesslagen (1980:100) 53 7 Förslag till lag om ändring irättegångsbalken.......... .. 55 Utdragur regeringsprotokoll vid regeringssammanträde den tember 1989 ...................................................... .. 56 1 Inledning.......................................................... .. 56 2 Förslaget till lag omEuroparåds- och om ömsesidig handräckning i skatteärenden.................................................. .. 59 3 Konventionens innehåll....................................... .. 60 3.1 Kapitel1, Konventionens tillämpningsområde...... .. 60