prop · GD03107 · 1989-12-31 00:00:00 — Vidare skall demedverka vid skyddskommittésammanträden och skyddsronder. Arbetsmiljölagenföreslås också bli tillämplig för elever på gmndskolans låg- ochmellanstadium. Även för dessa stadier finns en skyldighet att samråda medelevema i lämpliga former. Genomdessa åtgärder bör det finnas goda möjligheter att rättatill stora delar av dagens arbetsmiljöproblem i skolan. Jaghar redan inledningsvis berört artikel 4. Som framgår av artikeln skallkonventionsstatema vidta alla lämpliga åtgärder för att genomföra konventionensbestämmelser. Detta betyder att det inte är tillräckligt att garanterarättighetema i lag utan konventionsstaten har ett ansvar för att förhållandenapå de olika områden som berörs av konventionen också rent faktiskt motsvararkonventionens krav. Försvensk del torde det just vara tillämpningen av den lagstiftning som berör barnoch ungdomar som kräver särskild uppmärksamhet. Verkligheten stämmer intealltid överens med vad som sägs i våra regler och i en del fall uppnår vi intede mål som är syftet med reglema. Även om detta i mycket är frågor som fallerutanför de överväganden som bör göras i nu förevarande sammanhang innebär detatt konventionen har en stor roll att spela i alla nationella sammanhang somhar med bam och ungdom att göra. Närdet gäller en konventionsstats förverkligande av de ekonomiska, sociala ochkulturella rättighetema i konventionen får kraven på staten i fråga sättas irelation till statens resurser. Som framgår är emellertid kraven högt ställda;de åtgärder av lämplig art som staten skall vidta skall företas med utnyttjandetill det yttersta av statens resurser. I praktiken innebär artikeln att manmåste ställa högre krav på ett rikt land än ett fattigt. För delinnebär det således att vi måste stäUa oss frågan: Gör vitillräckligt för våra bam och ungdomar med hänsyn till att är ettförhållandevis rikt land? Frågan kan naturligtvis knappast besvaras generelltmen får stor betydelse så fort vi har att ta ställning till resursanvändninginom bam- och ungdomsområdet. Somjag nämnt i avsnitt 3.1 är det ett nytt och konstmktivt inslag i konventionenatt det intemationella samarbetet betonas när det gäUer att förverkliga barnetsrättigheter. Den kommitté som skall granska efterlevnaden av konventionen hargetts särskilda möjligheter att verka för hjälp och bistånd åt länder som inteförmår uppfylla konventionens krav. Det intemationella samarbetet betonas ocksåi artikel 4, när det gäUer förverkligandet av de ekonomiska, sociala ochkulturella rättighetema. Man får dock hålla i minnet att artikeln ställerstarka krav på landet i fråga att använda sina resurser påett lämpligt sätt. Till frågan om det intemationel- Prop. 1989/90:107 labiståndet återkommer jag i avsnitt 5. Artikel5 ålägger statema att respektera föräldramas eller annan vård-nadshavaresansvar för att bamet i överensstämmelse med den fortlöpande utvecklingen avsin förmåga ges ledning vid utövandet av de rättigheter som erkänns ikonventionen. Denprincip som artikeln ger uttryck för står i överenstämmelse med innehållet i 6kap. 11 § , där det anges att vårdnadshavaren både har rätt tilloch är skyldig att bestämma i frågor som rör bamets personliga angelägenheter.Det framhålls där särskilt att vårdnadshavaren i takt med bamets stigande ålderoch utveckling skall ta aUt större hänsyn till bamets synpunkter och önskemål. Deprinciper som gäller enligt den svenska socialtjänstlagstiftningenöverensstämmer också väl med stadgandet i artikel 5 om respekten förföräldramas rätt att ge bamet lämplig ledning. skaU ta hänsyntill människans ansvar för sin och andras sociala situation och socialtjänstensinsatser skall bygga på respekt för människomas självbestämmanderätt ochintegritet. Artikel6 innehåller de gmndläggande bestämmelsema om bams rätt tiU liv och tillöverlevnad och utveckling. Bestämmelsen motsvaras väl av vad som gäller inombl. a. svensk hälso- och sjukvård och socialtjänst. När det gäller hälso- ochsjukvården vill jag särskilt peka på den svenska mödra-och bamhälsovården meddess målsättning att bl.a. minska dödlighet, sjuklighet och handikapp hosblivande och nyblivna mödrar och bam. Vi har också lyckats nedbringadödligheten bland bam tiU ca . Dettakan jämföras med exempelvis Förenta Stater där denna dödlighet ärungefär så hög. Kraveti artikel 7 på registrering av ett bam efter födelsen ärtillgodosett genom folkbokföringslagen (1967:198), varav följer att det förvarie person skall fastställas personnuminer som identitetsbeteckning. I lagenges anvisningar om till vilket pastorsämbete anmälan om bams födelse skallgöras. Anmälan, som skaU ske ofördröjligen och vara skriftlig, skall göras avden inrättning på vilken bamet har fötts eller av bammor-ska. Rättentill namn regleras i namnlagen (1982:670). I 1 § finns bestämmelser omefternamn. I 30 § föreskrivs att varje bam skall ges ett eller flera förnamn,som från födseln skall anmälas till pastorsämbetet.Vårdnadshavare kan vid vite åläggas att anmäla bamets namn. Avde övriga rättigheter som enligt artikel 7 tillkommer ett bam bör rätten att sålångt det är möjligt få vetskap om sina föräldrar kommenteras något. Enligt 4§lagen (1984:1 140) om insemination har ett bam som avlats genom inseminationrätt att självt få del av uppgifter om sperma-givaren endast under fömtsättningatt bamet har uppnått tillräcklig mognad. Den avvägning som härvid görs skeremellertid i bamets eget intresse. Begränsningen enligt 4 § lagen ominsemination torde således med en rimlig tolkning vara förenlig med artikeln idenna del. Rättenatt så långt det är möjligt bli vårdad av sina föräldrar motsvaras av dereglerom vårdnad som finns i 6kap. och av de principer Prop.1989/90:107 som gäller enligt den svenska socialtjänstlagstiftningen. Beträffandeett barns rätt till nationalitet gäller följande. Enligt2 kap. 7 § regeringsformen får ingen medborgare som är eller har varit bosatt iriket berövas sitt medborgarskap annat än då han blir medborgare iannan stat. Lagen(1950:382) om svenskt medborgarskap bygger på härstamningsprincipen. Deninnebär att föräldrarnas medborgarskap avgör vilket medborgarskap bamet får.Om modern är svensk medborgare får barnet alltid svenskt medborgarskap. Sammasak gäller om fadern är eller vid sin död var svensk medborgare och gift medbamets mor. Om en svensk man gifter sig med en utländsk kvinna blir ettgemensamt barn, som fötts före äktenskapet, svensk medborgare om barnet ärogift och inte har fyllt . Densom inte får svenskt medborgarskap på det här sättet genom föräldrarna kan blisvensk medborgare genom naturalisation. Det kan ske efter ansökan samt i vissafall enbart genom en anmälan. Densom är statslös eller politisk flykting kan bli naturaliserad svensk medborgareefter i . Detfinns statslösa barn i . Vanligen är det fråga om barn till statslösapersoner som kommit till som flyktingar. Det kan också förekomma attett barn, vars föräldrar är utländska medborgare, på gmnd av lagstiftningen iföräldrarnas hemland inte får deras medborgarskap. Sveahovrätt har i sitt remissvar föreslagit att lagen om svenskt medborgarskapändras så att barn som föds i av statslösa föräldrar erhåller svensktmedborgarskap vid födelsen. Liknande synpunkter har framförts av statensinvandrarverk och av Svenska röda korset. Enligt Kristna Ungdomsrådbör se över möjlighetema att tillförsäkra statslösa flyktingbarn ennationalitet när de kommer till . Rättenatt förvärva ett medborgarskap enligt punkt 1 motsvarar vad som redan gällerför del enligt artikel 24 punkt 3 konventionen om medborgerliga ochpolitiska rättigheter. Vidare bör också nämnas konvention ombegränsning av statslöshet, som ratificerat. Innebörden av dessakonventioners bestämmelser liksom av den nu aktuella konventionens bestämmelserär inte att ge ett statslöst barn en ovillkorlig rätt från födelsen tillmedborgarskap i det land barnet föds i utan rätten får viUkoras genom nationelllag och i enlighet med landets internationella åtaganden, såsom anges i den nuaktuella artikelns punkt 2. Svensk rätt torde därför inte komma i konflikt medartikelns stadganden. Artikel8 behandlar ett barns rätt att behålla sin identitet och konventionsstaternasskyldighet att bistå ett barn, som berövats sin identitet, så att bamet snabbtkan få sin identitet återställd. Artikeln bygger på ett förslag från Argentina.Bakgmnden till artikeln är bl. a. de erfarenheter som man haft i ochandra länder när det gäller behandlingen av bam, vilkas föräldrar mördats avgmpper med anknytning till tidigare rådande totalitära regimer. 1 många fallhar dessa barn tvångsadopterats och barnens verkliga identitet har utplånatsgenom att all registrering av denna identitet tagits bort. har i sitt remissvar påpekat att barn ibland utvi- 37 sas från underpågående faderskapsutredning. Enligt flyktingrådet Prop. 1989/90:107 börbetydelsefulla rättigheter såsom namn, identitet och medborgarskap inteäventyras genom att barnet avlägsnas ur landet innan faderskapsutredningen ärklar. här har påpekat torde inte utgöra något problem såvitt gällertillämpningen av konventionen. Barn för vilka en sådan utredning görs harvanligen en sådan anknytning till att utvisning inte kan komma i fråga.Enligt min bedömning kan det inte sägas att tillämpningen av den svenskautlänningslagstiftningen i detta hänseende kolliderar med konventionens krav. Ingensvensk medborgare som är eller har varit bosatt i riket får enligt 2 kap. 7 §regeringsformen berövas sitt medborgarskap i annat fall än då han ,efter uttryckligt samtycke eller genom att inträda i allmän tjänst, blirmedborgare i en annan stat. När det gäller barn får emellertidföreskrivas att medborgarskapet skall följa föräldrarna eller en av dem. Lagenom svenskt medborgarskap upptar två typsituationer när ett barn kan föriorasitt svenska medborgarskap på grund av att medborgarskapet följer föräldrarnaeller en av dem. 17 § sägs att svenskt medborgarskap förloras av ogift bam under18 år som blir utländsk medborgare genom att utländskt medborgarskap på visstsätt förvärvas av föräldrarna. Vidare kan barn till svensk medborgare, somunder särskilt angivna förutsättningar anses helt sakna anknytning tillSverige, fråntas sitt svenska medborgarskap enligt 8 §. Som villkor gäller dockatt förlusten av medborgarskapet inte medför att barnet kommer att saknamedborgarskap. Fömtsättningarnaför att beröva en svensk dennes medborgarskap är i detalj reglerade i lag ochde materiella bestämmelserna får anses vara restriktiva. De lämnar ocksågaranti för att föriusten av det svenska medborgarskapet inte leder till attbarn blir statslösa. Mot bakgmnd härav kan svensk lagstiftning sägas stå väl iöverensstämmelse med konventionens krav på respekt för barnets rätt att behållasin nationalitet. Inamnlagen finns regler om förlust och byte av efternamn. Förlust av namn kankomma i fråga endast i vissa speciella situationer, t. ex. som en konsekvens avutgången i ett faderskapsmål eller på grund av att någon genom anmälanförvärvat ett namn som han eller hon inte hade rätt till. Rätt till byte avefternamn kan föreligga i skilda situationer. När det gäller namnbytebeträffande den som inte fyllt är förutsättningarna utformade med siktepå att namnbytet skall vara förenligt med barnets bästa. Artikel9, punkt 1 innehåller regler om ett barns skiljande från föräldrarna. Artikelntar sikte på att ett skiljande av barnet från föräldrarna skall få ske motderas vilja endast efter beslut av behöriga myndigheter och när en sådan åtgärdär nödvändig för barnets bästa. Enförälder eller föräldrarna kan skiljas från vårdnaden om ett barn enligt 6 kap.7 och 8 §§ genom att vårdnaden flyttas över till en eller tvåsärskilt förordnade förmyndare Ensådan åtgärd kan enligt 7 § på talan av socialnämnd beslutas av dom stol, under förutsättning att en förälder vid utövandet av vårdnaden om ett barn gjort sig skyldig till missbruk eller försummelse eller i övrigt brister i omsorgen om barnet på ett sätt som medför bestående fara för barnets hälsa 38 Står barnet under endast den ena förälderns vårdnad skall Prop.1989/90:107 dock vårdnaden i första hand flyttas över på den andre föräldern.En så ingripande åtgärd som att flytta över vårdnaden till särskilt förordnadförmyndare förutsätter i enlighet med konventionens krav att åtgärden ärnödvändig för barnets bästa. Vidöverflyttande enligt 8 § av vårdnaden om ett barn, som stadigvarande vårdatsoch fostrats i annat enskilt hem än föräldrahemmet, till den eller dem somtagit emot barnet gäller som förutsättning att det är uppenbart bäst för barnetatt förhållandet får bestå och att vårdnaden flyttas över. Ettbarn kan vidare skiljas från föräldrarna genom att domstol beslutar om vårdenligt lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Ettåtskiljande kan också bli aktuellt när ett barn mellan misstänksför brott. På grund av regler i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser omunga lagöverträdare kan den unge meddelas åtalseftergift och i stället bliföremål för vård enligt socialtjänstlagen (1980:620) och LVU. Sådan vård kanvidare komma till stånd sedan åtal väckts genom att domstolen beslutar attöverlämna den unge till vård inom . Vården kan innebära att denunge placeras i ett annat hem än föräldrarnas. beslutar om vilkenåtgärd enligt de angivna lagarna som skall vidtas. Nämndens beslut kan i förstahand överklagas till länsrätten. Genom den nu berörda lagstiftningen har deintressen som ligger bakom punkten I tillgodosetts. Jagvill peka på att som jag tidigare nämnt antagiten ny lag med särskilda bestämmelser om vård av unga (nya LVU) vilken fr. o. m.den ersätter den nu gällande lagen (prop. 1989/90:28, SoUlS, rskr.112, SFS 1990:52). Den nya lagen bygger till stor del på den nuvarande ochinnebär såvitt avser ett bams rättigheter inga inskränkningar i förhållandetill den nu gällande LVU. Bestämmelseni artikel 9 punkt 2 om rätten för berörda personer att ta del i handläggningentillgodoses bl. a. genom reglerna om handläggningen i ,, förvaltningsprocesslagen (1971:291) samt genom föreskrifternaom rätt till muntlig förhandling i 10 § LVU (35 § nya LVU). Jagvill därutöver göra följande kommentar. Ett beslut om vård enligt LVU föregås iflera fall av ett beslut om ett omhändertagande av barnet. försig uppfyller i regel inte ordningen i samband med ett sådant omhändertagandekraven enligt denna punkt. Detta slag av omhändertagande bör dock inte sesfristående utan som ett förberedande led i ett beslutsförfarande i vårdfrågan.I förevarande hänseende bör således inte kunna råda tvekan om svensklagstiftnings förenlighet med punkt 2 i artikeln. Sveahovrätt ifrågasätter om regleringen i och i LVU på ett tillfredsställande sätt tillvaratar möjligheten för den förälder som inte är vårdnadshavare att delta i en process där barn skiljs från föräldrar. Enligt min mening tar bestämmelserna i artikeln främst sikte på situationer då barnet skiljs från föräldrar som är vårdnadshavare. Bestämmelserna i för äldrabalken och LVU överensstämmer därvid med de krav som anges. övrigt kan tiUäggas attett förfarande enligt och en ansökan Prop. 1989/90:107 omvård enligt LVU alltid skall föregås av en allsidig utredning. Det är naturligtatt socialnämnden i samband därmed inhämtar och beaktar synpunkter även frånen förälder som inte är vårdnadshavare men som berörs. Ifråga om bestämmelsema i artikel 9 punkterna 3 och 4 om möjligheterna tillkontakt mellan bam och föräldrar som är åtskilda vill jag hänvisa till reglemai och LVU. Enligt 6 kap. 15 § har vårdnadshavarenett ansvar för att bamets behov av umgänge med en förälder som inte ärvårdnadshavare eller med någon annan som står bamet särskilt nära så långtmöjligt tillgodoses. När det gäller bam som är föremål för vård enligt enligt 16 § samma lag (14 § nya LVU) besluta att inte röja denunges vistelseort för föräldrar eUer vårdnadshavare om det är nödvändigt medhänsyn till ändamålet med vården eller omhändertagandet. Motsatsvis tordesåledes det omvända förhållandet gälla, dvs. att vistelseorten skall meddelas.I den nämnda paragrafen sägs också att socialnämnden får bestämma hur umgängetmellan bamet och föräldrama skall utövas. I den nya LVU (14 §) har vidareinförts en bestämmelse som betonar socialnämndens ansvar för att en ung människasbehov av umgänge med bl.a. föräldrar så långt möjligt tillgodoses. Detförtjänar vidare att nämnas att 22 § socialtjänstlagen föreskriver att vård avbam utanför det egna hemmet bör utformas så att den främjar samhörigheten medde anhöriga och kontakten med hemmiljön. Denna bestämmelse gäller även bam somskilts från sina föräldrar mot deras vilja. Jag vill också i anslutning tillpunkt 4 nämna att enligt 24 kap. 9 § skall efter ettanhållande den anhållnes närmaste anhöriga och andra personer som står denanhållne särskilt nära undertättas om anhållandet så snart det kan ske utan menför utredningen. RäddaBamen, Svenska röda korset. , Svenska ekumeniskanämnden. De fria kristna samfundens råd, frikyrkoråd och SverigesKristna Ungdomsråd har gjort gällande att flykting-bam i skiljs frånsina föräldrar på ett sätt som strider mot artikeln. Jag delar inte dennauppfattning. Artikelnsförsta två punkter handlar om ingripanden av familjerättslig ellersocialrättslig karaktär. Det framgår bl. a. genom förbehållet rörande ingreppsom är nödvändiga för bamets bästa. Något förbud för fördragsslutande statermot att ha en lagstiftning, som tillåter omhändertagande av vuxna personer somhar minderåriga bam, är det inte fråga om. Jagkommer under artikel 37 att kommentera frågan humvida utlänningslagensbestämmelser om tagande i förvar är förenliga med konventionen. Enligtartikel 10, punkt 1 skall ansökningar från ett barn eller dess föräldrar om attresa in i eller lämna en konventionsstat för familjeåterförening behandlas påett positivt, humant och snabbt sätt och inte medföra negativa följder för desökande eller för medlemmar av deras familj. nämner artikeln som en av de artiklar där svensk praxis inte överensstämmer med konventionen. Svenska Ekume niska Nämnden, De fria kristna samfundens råd, frikyrkoråd och 40 KristnaUngdomsråd ifrågasätter om svenska myndigheter tar Prop. 1989/90:107tillräcklig hänsyn till bamets bästa när man bedömer familjeåterföreningsfalli flyktingärenden. Organisationemapekar på den striktare tillämpning som införts beträffande asylreglema.Jag vill därför framhålla att den nya tillämpning, varigenom krigsvägrare ochs.k. de factoflyktingar inte regelmässigt beviljas uppehållstillstånd, intepåverkar besluten när det gäller familjeåterförening. Enligt2 kap. 4 § 1 utlänningslagen (1989:529) får uppehållstillstånd ges till enutlänning som är nära anhörig till en i bosatt person. Minderårigabam som har sina föräldrar i beviljas uppehållstillstånd om de intesjälva är gifta eller sammanboende. En förälder som har vårdnaden om ett bam,som är svensk medborgare eller som har fått permanent uppehållstillstånd,beviljas också som regel uppehållstillstånd. Detsamma gäller om föräldemvisserligen inte har del i vårdnaden men har umgängesrätt som utnyttjas på ettsätt som visar att det finns en seriös bindning mellan föräldem och bamet.Föräldrar och bam beviljas också uppehållstillstånd för att besöka varandra. Sverigetorde sålunda uppfylla kraven i punkt 1. Punkt2 handlar om att bam, vilkas föräldrar är bosatta i olika stater, skall ha rättatt upprätthålla personliga förhållanden och direkta kontakter med bådaföräldrama. Bamet och föräldrama skall ha rätt att lämna vilket land som helst,innefattande sitt eget, och att resa in i sitt eget land. Rätten att lämna ettland får endast vara underkastad vissa särskilt angivna inskränkningar. Inteheller på den här punkten föreligger det några problem vid en svenskratifikation. Variesvensk medborgare har en gmndlagsskyddad rätt att resa in i, vistas i och lämnaSverige (2 kap. 7 och 8 §§ regeringsformen). Förutländska medborgares vidkommande erfordas det enligt denna punkt endast en frirätt att lämna riket. Några inskränkningar av annat slag än sådana somuttryckligen tillåts enligt konventionen förekommer inte i svensk lagstiftningeller praxis. Närdet gäller den skyldighet som i artikel 11 åläggs en konventionsstat attbekämpa intemationella olovliga bortföranden och kvarhållanden av bam kannämnas det bistånd lämnar i enskilda fall samt lagen(1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av bam. Genomlagen har två olika konventioner på området införlivats med svensk rätt. Detgäller om erkännande och verkställighetav avgöranden rörande vårdnad om bam samt om återställande av vård om bam samtHaagkonventionen om de civila aspektema på intemationellabortföranden av bam. Anslutningen till innebär att det ärmöjligt att mellan konventionsstater få överflyttat ett bam som olovligen harförts bort från den stat där bamet hade sitt hemvist vid bortförandet eller somolovligen hålls kvar i en annan konventionsstat. Anslutningentill innebär att ett avgörande om 41 vårdnad som har meddelatsi en konventionsstat kan erkännas och verk- Prop. 1989/90:107 ställas i Sverigeoch att ett svenskt avgörande får verkan i de andra konventionsstatema. Ävennär en förälder har vårdnaden om sitt bam direkt på grund av lag och bametolovligen förs bort till en annan konventionsstat kan en överflyttning fråndenna stat komma i fråga. Konventionen gäller endast barn som är . Enhgtartikel12, punkt 1 skall konventionsstatema tillförsäkra bam som är i stånd att bildaegna åsikter rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet. Bametsåsikter skall därvid tiUmätas betydelse i förhållande till barnets ålder ochmognad. 1 § regeringsformen tillförsäkrar alla medborgare, dvs. även bam (jfr SOU1975:75 s. 185), rätten att fritt bilda egna åsikter och fritt uttrycka dessa.I vilken utsträckning barnets åsikter skall tillmätas betydelse i frågor somrör bamet är närmare reglerat i den lagstiftning som berörs. Förekommanderegler av detta slag är väl förenliga med de principer som artikeln ger uttryckför. Som exempel kan nämnas att det i 4 kap. 5 § som huvudregelbeträffande adoptioner slås fast att den som har fyllt inte får adopterasutan eget samtycke. Enligt 6 kap. 18 § får ett bam höras infördomstol i vårdnads- och umgänges-rättsmål om särskilda skäl talar för det ochdet är uppenbart att barnet inte tar skada av det. När socialnämnden företarutredning i dessa mål inhämtas också på lämpligt sätt bamets inställning. Någraremissinstanser har i anslutning till artikel 12 tagit upp frågan om talerättför bam. Utredningen om bamens rätt har ägnat frågan stort utrymme ochföreslagit regler om talerätt för bam. En del remissinstanser har ställt sigpositiva till utredningens förslag men har ansett att det inte skulle varalämpligt med talerätt för bam under . I promemorian (Ds 1989:52) Vårdnadoch umgänge har frågan diskuterats och det har i anslutning därtillframhållits att vårdnads- och umgängestvister beträffande bam som har fyllt 15år sällan förekommer. De förslag som förs fram i promemorian syftar till attbana väg för samförståndslösningar i så stor utsträckning som möjligt ocheftersom frågan om talerätt för bam till följd av promemorians förslag skullefå en allt mindre aktualitet, har det i promemorian inte tagits upp något förslagi den delen. Imedborgarskapslagen finns en regel som tillgodoser kravet på hänsynstagandetill bamets åsikter. Vid förvärv av svenskt medborgarskap genom anmälan (2 a §)för bam vars föräldrar inte är gifta med varandra fordras bamets samtycke ombamet fyllt . Pådet straffprocessuella området finns särskilda regler för förhör med barn. Vidhuvudförhandling i brottmål i tingsrätt skall den tilltalade höras - eller ivart fall få tillfälle att yttra sig - oavsett om det är fråga om ett barn eUerinte. Detkan vidare nämnas att lagen (1988:609) om målsägandebiträde ger bl. a. ett bamsom är målsägande möjlighet att få ett eget juridiskt biträde.