prop · GD03150 · 1989-12-31 00:00:00 — Iregeringsförklaringen tillkännagavs att den nuvarande utvecklingen, med höginflation, alltmer urholkad konkurrenskraft och växande underskott ibytesbalansen måste hejdas. Kraftfulla och långsiktigt verkande insatser måstevidtas för att förstärka produktivitet och tillväxt. Regeringenavvisar arbetslöshet som medel att komma till rätta med pris-ochlöneutvecklingen. För att återupprätta balansen i ekonomin, och för att kunnaförsvara allas rätt till arbete ställs höga krav på den ekonomiska politikenoch på arbetsmarknadens parten Statsmakternasmöjligheter att genom arbetsmarknadspolitiken påverka utvecklingen påarbetsmarknaden och i arbetslivet är inte endast en fråga om insatser i form avpengar och personal. Denfortsatta utvecklingen och förnyelsen av arbetsmarknadspolitiken blir en frågaom att utforma, dimensionera och samordna lämpliga åtgärder utifrån etthelhetsperspektiv. Det gäller också att pröva olika regel- och åtgärdssystemmed anknytning till arbetslivet i vid mening så att dessa kompletterar ochsamverkar med varandra. Strävan måste vara att ständigt försöka effektiviseraoch förbättra utnyttjandet av tillgängliga resursen Arbetsmarknadspolitikenmåste ge ytterligare bidrag såväl till högre utbud av arbetskraft som tillökad tillväxt och produktivitet. De fördelningspolitiska ambitionerna måstesamtidigt få genomslag. Enoffensiv satsning måste göras för att förnya arbetslivet och ta upp kampen motdåliga arbetsmiljöer samt att bistå och rusta den enskilde människan förarbetsmarknadens behov. Det betyder för arbetsmarknads- och arbetslivspolitikensdel, en ytterligare fokusering på arbetslinjen med förmedling, utbildning,aktiv rehabilitering och förebyggande arbetsmiljöåtgärder som främstabeståndsdelan Det betyder också fortsatt arbete för att bryta den könsuppdeladearbetsmarknaden. 1Riksdagen 1989/90. 1.2 Arbetsmarknadsläget Prop. Bilaga 5 Utbudet av arbetskraft har ökat kraftigt, meddrygt 100000 personer de sista två åren, och antalet arbetslösa har minskat med 23000personen Det har skett en förskjutning uppåt i de genomsnittligaarbetstiderna. Det har blivit fler heltidsarbeten och de som arbetar deltid hari allt större utsträckning ökat sin arbetstid. Antalet arbetade timmar harhärigenom ökat . Trots den kraftiga utbudsökningen harvi emellertid en överhettning på arbetsmarknaden och bristen på arbetskraft äromfattande inom stora delar av arbetsmarknaden såväl yrkesmässigt som geografiskt.Resursutnyttjandet i näringslivet är högt och företagens produktionskapacitetär hårt ansträngd. Den låga produktiviteten begränsar dock den ekonomiskatillväxten och har starkt bidragit till överhettningenpå arbetsmarknaden. En viss dämpning uv överhettningen på arbetsmarknadeninträdde under slutet av och har förstärkts under början av år 1990.Antalet nyanmälda lediga platser minskade svagt . Pågrund av en teknisk förändring tiv statistikproduktionen fno.m. ärdock dessa uppgifter något osäkra. Inom tillverkningsindustrin minskade de ledi-ganmäldaplatserna med . ochfebruari 1990 minskade antalet nyanmälda lediga platser totalt och med25 % inom industrin jämfört med . () och länsarbetsnämndernasprognoser för och tyder på en dämpning i efterfråganunder loppet av och risk för en viss ökning av arbetslösheten motslutet av året. Flertalet nämnder påtalar dock att den besvärande obalansen på ar-betsmarkntidenkommer att bestå, med svårigheter att tillsätta lediga platser inom delar avarbetsmarknaden. Kan inte arbetskraftsbehovet tillgodoses innebär detta isin tur risk för kostnadshöjningar och försämrad konkurrensförmåga för detsvenska näringslivet och därmed stigande arbetslöshet. (Kl) redovisar i sin vårrapport attindustrikonjunkturen har försvagats påtagligt jämfört med läget för ett årsedan och att industrins efterfrågan på arbetskraft dämpats. På andra delar avarbetsmarknaden är efterfrågelrycket dock fortsatt stort. Investeringarna i näringslivet kommer, enligt Kl, attbromsas upp markant . Bostadsinvesteringarna bedöms minska något.Den ekonomiska tillväxten beräknas stanna vid , vilket i sin tur ledertill en svag ökning av arbetslösheten. AMS har i skrivelse redovisat sinbedömning av den förväntade utvecklingen på arbetsmarknaden och behovet avinsatser utöver dem som har föreslagits i årets budgetproposition. Det finnsenligt AMS inslag i konjunkturbilden som visar pä att avmattningen kan blinågot kraftigare än vad styrelsen tidigare bedömt. Mot bakgrund av detta harAMS inventerat länsarbetsnämndernas möjligheter att vid enkonjunkturförsämring snabbt kunna ställa om verksamheten. Sammantaget gör AMSbedöm- Prop. 1989/90:150 ningen att det finns en hög beredskap att snabbt kunnaöka åtgärdsvolymen 5 om arbetslösheten skulle tillta. Inventeringenvisar att det finns goda förutsättningar att utnyttja en konjunkturavmattningtill kompetenshöjande insatser bland arbetssökande och redan anställda.Möjligheterna är mer begränsade att inom ramen för nuvarandeförvaltningsresurser omdisponera personal för att möta tillfälligaöverbelastningar som enskilda arbetsförmedlingar kan drabbas av. För att ytterligare effektivisera förmedlingsverksamhetenbegär AMS att få bygga ut platsförmedlingssystemet med terminaler för vägledarnainom arbetsförmedlingen och arbetsmarknadsinstituten. Platsförmedlingssystemet,som innehåller betydligt mer än information om lediga platsen t.ex.arbetsgivareregister och sökanderegister, utgör en "arbetsförmedlarmiljö"som på olika sätt underlättar det dagliga arbetet för vägledarna. Medelstilldelningen för arbetsmarknadsutbildningen bönenligt AMS, ökas för att den planerade utbildningsvolymen skall kunnautnyttjas. AMS begär att anställda inom bristområden som saknar ellerhar en föråldrad yrkesutbildning skall kunna få arbetsmarknadsutbildning vidupphandlade kursen AMS vill vidare tillsammans med universitets- och högskoleämbetetsamt utreda under vilka förutsättningar som vissahögskoleutbildningar kan anordnas inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen. Vidare föreslås att ett tilläggstraktamente skall utgåtill elever inom arbetsmarknadsutbildningen om deras faktiska hyreskostnaderöverstiger 1450 kn . Vissa förbättringar i försäkringsskyddet föreslåsför personer som deltar i arbetsmarknadspolitiska åtgärden AMS återkommer med förslag till ändringar i reglerna förarbetsmarknadsutbildning i företag. AMS anför att de prioriterade sektorernas behov avarbetskraft är svårt att tillgodose eftersom möjligheterna att använda medelför beredskapsarbeten för arbetsmarknadsutbildning är begränsade. AMS föreslårdärför att beredskapsmedlen skall kunna utnyttjas för utbildningsinsatser utannågon begränsning. De särskilda insatserna för flyktingar och andrainvandrare behöver förstärkas. Slutligen begär AMS att anslaget för skyddat arbete hosoffentliga arbetsgivare löneomräknas för /91 och att anslagetgörs om till ett förslagsanslag. Jag bedömer att de förslag som min företrädare redovisadei sin anmälan till budgetproposition i allt väsentligt svarar mot debehov av resurser för arbetsmarknadspolitiken, som kan förutsesför nästa budgetån Jag vill dock föreslå vissa förstärkningar ochomfördelningar av medel som jag anser påkallade mot bakgrund av bl. a. AMSframställning och händelseutvecklingen . De av AMS förslag som jag inte tar upp i det följande harjag inte funnit 3 Jag kommer strax att utförligare redogöra för mina förslagtill föränd- Prop. 1989/90:150 ringar. Jag anser det emellertid varalämpligt att först utveckla några av mina Bilaga 5 övergripandeuppfattningar om vissa frågor som direkt eller indirekt rör arbetsmarknads-och arbetslivspolitiken. 2.1 Produktivitet och välfärd Enligt min mening är det en av 1990-talets störstautmaningar att under full sysselsättning både förbättra produktiviteten, dvs.att vid givna resurser skapa mer att dela på, och göra arbetslivetmänskligare. De enskilda människornas arbete är grunden för den ekonomiskatillväxten och tnöjligheterna att utveckla välfärden. Viljan till arbete ärdärför nationens viktigaste tillgång. Tillväxten får emellertid inte ge upphovtill orättvisor och skapa ökade klyftor. Den förutsätter samverkan mellanolika parter i samhället. En rättvis fördelning av resultatet är ocksånödvändigt för att alla skall känna delaktighet, motivation och ansvar förutvecklingen. Människornas krav på varor, tjänster och offentlig serviceställer stora krav på produktionsapparaten och samhällsekonomin. Genom atttillgången på kapital och arbetskraft är begränsad ökar trycket på att få utmer av de insatta resurserna - produktiviteten ställs i centrum. En resursallokering med snäva ekonomiska begrepp somdrivfjädrar och måttstockar leder emellertid till olämpliga bedömningar avsamhällsekonomisk effektivitet. Mått som på ett otillräckligt sätt fångar uppkvalitativa aspekter eller dimensioner som saknar marknadspris, exempelvismiljö och jämställdhet, får begränsat värde. Det är därför nödvändigt attväxande produktivitet inte ses isolerad från andra samhällsekonomiskamålsättningar. Det är ändå uppenbart att välfärden och ekonomins styrka ihög grad är avhängig produktivitetens utveckling. Särskilt påtagligt är dettaunder perioder då resursutnyttjandet i ekonomin är högt. 1 skärpt internationell konkurrens blir produktiviteten,och den därmed sammanhängande förmågan till otnställning, den kanske främstakomparativa fördelen. Kunskap och kompetens är drivkrafter i den utvecklingen.Flexibilitet internt - i företagens produktutveckling och arbetsorganisation-och externt - genom strukturförändringar och därmed förknippade anpassningarpå arbetsmarknaden - är oundgängliga förutsättningan Välfärdssamhälletsgrundval är dynamiken. Det är nödvändigt att koncentrera uppmärksamheten påorsakerna till den låga produktiviteten och att förlägga ansvaret även hosparterna på arbetsmarknaden. Motsättningarna mellan de krav på produktivitetensom en stark ekonomi ställer och kraven på en god livs- och arbetsmiljö skallemellertid inte överdrivas. Det är inte fråga om ett antingen-eller utan omett både-och. Produktivitetsdelegationen har till uppgift att föreslå åtgärderför att stimulera och stödja en utveckling till gagn för produktivitet och välfärd. De hundratusentals människor som står utanför gemenskapenpå arbetsplatserna, och som för sin försörjning är beroende av sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen eller förtidspensionen demonstrerar allvarliga bristeri arbetslivet. men ocksåallvarliga brister i samhällets gemensamma förmåga att sörja för Prop.1989/90:150 en tillfredsstäUande rehabilitering. Att angripa dessa problem, genom att styra över resurserinom såväl företagen som samhället från passiva åtgärder till aktiva insatserför bättre arbetsorganisation, arbetsmiljö och rehabilitering medför storabesparingar Genom förbättringar inom arbetslivsområdet och en aktivareinriktning av sjukförsäkringssystetnet är det möjligt att minska mänskligtlidande och bättre ta tillvara människors förmåga, kunnande och erfarenhet. beslut om att en ny arbetslivsfond skallinrättas har skapat förutsättningar för en unik och kraftfull insats för attförnya arbetslivet. Fondens medel skall användas till att rehabiliteramänniskor och förbättra arbetsmiljöer och sättet att organisera arbetet. För att få till stånd tidiga och effektivarehabiliteringsåtgärder får försäkringskassorna fn o. m. /91disponera medel för att köpa rehabiliteringstjänster från , AMU-gruppen,och andra producenter av sådana tjänsten Vidare kan arbetsgivare kommaatt vilja köpa rehabiliteringstjänster inom ramen för projekt som stöds avmedel från arbetslivsfonden. Uppdragsverksamheten inom arbetsmarknadsverket kan såledesförväntas öka i omfattning. Det är då viktigt att kostnader som skall betalasav olika uppdragsgivare inte kommer att belasta de anslag som statsmakterna harställt till förfogande och att uppdragsverksamheten fullt ut bär sina egnakostnaden Jag avser därför att uppdra åt AMS att tillsammans medriksrevisionsverket (RRV) lägga fram förslag till ett system för att kostnads-,resurs- och ekonomiadministrativt särskilja uppdragsverksamhet frånmyndighetsverksamhet, som betalas över statsbudgeten. 2.3 Arbetsutbud och ledighet Antalet personer i arbetskraften och den genomsnittligaarbetstiden har ökat - de korta deltiderna har blivit längre deltider, deltiderhar blivit heltider och många heltidsarbetande arbetar övertid. Från år 1980till ökade det totala antalet arbetade timmar med . Många grupper i yrken med betydande fysisk och psykiskbelastning befinner sig i en utsatt situation. Skillnaderna i semestervillkormellan arbetsmarknadens sektorer har ökat kraftigt sedan 1977 års semesterlaginfördes. Medan av arbetstagarna har längre semester än lagens femveckor, har de som arbetar i de sämsta arbetsmiljöerna och har de mestpåfrestande arbetsuppgifterna den kortaste semestern. En generell utjämning av semestertiden har därför bedömtsvara den bästa metoden att motverka den fördelningspolitiska segregering sområden Två dagars längre semester införs således . Mot bakgrund av den svåra arbetskraftsbristen som jagtidigare beskrivit vill jag emellertid föreslå ett tillfälligt avsteg frånprincipen att betald semesterledighet alltid skall läggas ut. Arbetstagare somönskar avstå från viss del av semestern skall kunna ges möjlighet därtill. Jagåterkommer senare till detta. 2.4 ökademöjligheter för äldre att arbeta Prop.1989/90:150 Ett stort antal personer lämnar arbetsmarknadeninnan de uppnått den ordinarie pensionsåldern. Regeringens politik har motdenna bakgrund i huvudsak inriktats på åtgärder för att få till stånd enarbetslinje i socialförsäkringssystemet i syfte att minskalångtidssjukskrivningar och förtidspensioneringar genom tidiga och aktivarehabiliteringsinsatser. Men det finns också många äldre som är friska och vitalaoch som både skulle kunna och vilja fortsätta att yrkesarbeta, fast de uppnåttpensionsåldern. Insikten om värdet av att kunna tillvarata de äldreserfarenhet och kunnande har ökat. Pensionsberedningen (S 1984:03) har i ett betänkande (SOU1989:101) Förtidspension och rörlig pensionsålder bl. a. behandlat frågan om enökad rörlighet i fråga om pensioneringstidpunkten. Pensioneringen skall kunnaanpassas till skilda individers arbetsförmåga och hälsotillstånd och tillindividuella förändringar härvidlag. Det finns inom ramen för nuvarande pensionssystemmöjligheter till viss rörlighet genom delpensionering, vilket utnyttjas irelativt stor utsträckning samt till förtida och uppskjutet uttag av hel ellerhalv ålderspension, som inte kommit till användning i någon högre grad. Pensionsberedningen har föreslagit ett antal åtgärder föratt konkret förstärka de äldres möjligheter att fortsätta som yrkesverksammaefter uppnådd pensionsålder Enligt min mening är det angeläget att äldre, som självavill fortsätta som yrkesverksamma ytterligare efter att de uppnåttpensionsåldern, får ökade möjligheter att göra detta. Det kunnande och denkompetens som de äldre har utgör ett värdefullt tillskott i arbetslivet, sombör tas tillvara. Pensionsberedningens betänkade remissbehandlas under våren1990. Jag avser att återkomma till de här behandlade frågorna, när jag tagitdel av remissinstansernas synpunkter. Eftersom den ålder som medför skyldighetatt avgå med ålderspension, är för i stort sett hela arbetsmarknaden, regleradi kollektivavtal avser jag dessutom att ta upp hithörande frågor vid överläggningarmed arbetstnarknadens parten Arbete och trygghet är de centrala målen förvälfärdspolitiken. För den enskilde medborgaren har detta tydligastmanifesterats i den utbyggnad av arbetsmarknads- och socialpolitiken som skettunder loppet av flera decennien Det system av lagan regler och åtgärder som harutvecklats har resulterat i ett väl täckande system av olika insatser för atttillförsäkra den enskilde försörjning, delaktighet i samhällslivet och engrundtrygghet vid sjukdom, arbetslöshet etc. Enligt regeringens uppfattning skall inriktningen vara attstarkare fokusera på det som är allra viktigast, nämligen hälsa, arbete ochutbildning, utan att ge avkall på inkomsttryggheten. Arbetslinjen skall gällagenerellt inom dessa politikområden. Det gälleratt skapa möjligheter och incitatnent för den enskilde och för arbetsgivaren som gör att anställda kan stanna kvar i arbetslivet och som " Dennuvarande utvecklingen är ett konkret hot mot de generella välfärds- Prop.1989/90:150 systemens grundläggande uppgiften Detta hot kan begränsas endastgenom Bilaga 5 att påfrestningarna på systemen reduceras, vilket förutsättersåväl ett minskat behov av inkomststöd som en god ekonomisk tillväxt. För att uppnå detta syfte bör den enskilde stöttas och gesmotiv för ett agerande i linje med detta. De involverade institutionerna skallpå motsvarande sätt inte bara ges riktlinjer och regler för sin verksamhetutan också ges stimulanser att utveckla initiativ i denna riktning. Som aviserades i årets budgetproposition kommer regeringenatt tillsätta en utredning, som skall göra en översyn av de olikaåtgärds- och bidragssystem som finns inom ramen för arbetsmarknads- ochsocialpolitiken. Utredningen skall bl. a. ge förslag till förändringar avdessa systetn så att de överensstämmer med och främjar det övergripande måletatt åtgärderna så långt möjligt skall leda tillbaka till aktivt arbete ochegen försörjning. 2.6 Ordning och reda på arbetsmarknaden har arbetsmarknadens parter i vårtland genom fria förhandlingar och kollektivavtal haft ansvaret förlönebildningen och andra villkor i arbetslivet. En förutsättning för denna frihethar från början varit att parterna tagit ett stort ansvar för att arbetsfredenupprätthålls och att löneutvecklingen inte spränger de samhällsekonomiskaramarna. har bilden av lönebildnings- ochförhandlingsystemet förändrats. Det har blivit allt svårare för parterna attklara avtalsrörelserna utan stridsåtgärder och medling. Den s.k.svenskamodellen fungerar inte längre tillfredsställande. En förklaring till detta kan vara en kärvare ekonomisksituation med en, speciellt , oacceptabelt snabb löneökningstaktinklusive löneglidning, vilket utlöst kompensationskrav m.m. En annanförklaring kan finnas i själva tekniken i avtalsförhandlingarna ochförhandlingsformen. Även varselbestämmelser och sanktionssystemet kan ha bidragit. Ett problem i detta sammanhang är också förekomsten avolovliga stridsåtgärder, dvs. stridsåtgärder som syftar till löneökningar istrid mot träffade kollektivavtal. Det torde vara ett starkt intresse både församhället i dess helhet och för arbetsgivar- och arbetstagarorganisationernaatt ingångna kollektivavtal verkligen hålls. gäller i princip ett högstaskadestånd om 200 kn lör enskild arbetstagare som deltar i en olovligstridsåtgärd. För att kunna upprätthålla respekten för ingångna kollektivavtaloch för lagens fredspliktsregler bör skadeståndsreglerna ändras så att detfortsättningsvis blir möjligt att utdöma ett högre skadestånd för deltagande ien olovlig stridsåtgärd än vad som gäller . Mot denna bakgrund har regeringen bemyndigat mig atttillkalla en särskild utredare med uppdrag att, i nära samverkan medarbetsmarknadens parten lägga fram förslag till konkreta åtgärder inklusivelagstiftningsåtgärder som syftar till att förbättra förhandlingsformerna ochspelreglerna på den svenska arbetsmarknaden. Bland de frågor som utredaren enligt sina direktivsärskilt skall prioritera 7 kan nämnas fastare förhandlingsformer bl.a. med syfte attfå lill stånd en Prop. 1989/90:150 bättre fungerande lönebildningsprocess. Utredaren skall även undersöka Bilaga 5 i problemen med otydliga varsel, samhällsfarliga konflikteroch systemet med "samhällsfarliga" nämnden Vidare skall utredarenlägga fram förslag som tillåter att högre skadestånd än kandömas ut för olovliga stridsåtgärder samt även i övrigt se över detskadeståndsrättsliga systemet. Slutligen skall utredaren överväga åtgärder föratt stärka förlikningsman-naorganisationens ställning. Utredaren skall senast före utgången av oktober 1990redovisa sitt uppdrag till regeringen. Vi står nu inför stora utmaningar för att klara balansenpå arbetsmarknaden. Arbetsmarknadspolitiken måste därför ytterligareeffektiviseras och metoderna vidareutvecklas. har omfattande resurser till sitt förfogande. Utnyttjandet av dessa resurser må.steständigt omprövas så att de av statsmakterna uppställda målen uppnås med ettminimum av kostnaden Det av AMS inledda arbetet med att effektivisera verksamhetenmåste kraftfullt drivas vidare. I årets budgetproposition framfördes en rad nya förslagför att stimulera utbudet av arbetskraft och för att skapa "det godaarbetet åt alla". Jag vill här också erinra om den proposition (prop.1989/90:105) som regeringen nyhgen lämnat om samordnat flyktingmottagande ochnytt ersättningssystem till kommuner m. m. Jag vill nu föreslå vissa omdisponeringar som innebär enförstärkning av de utbudsinriktade och tillväxtbefrämjande åtgärderna. Ytterligare insatser bör göras för att effektiviseraarbetsförmedlingsverksamheten. Jag kommer därför att föreslå förstärkta jobb-sökar-aktivitetersamt en viss anskaffning av terminaler åt arbetsvägledarna. Flyktingars och andra invandrares önskan om arbete måstetas tillvara. Insatserna för dessa grupper bör därför förstärkas ytterligareunder nästa budgetår. De deltidsarbetslösas önskan om mer arbetstid utgör enresurs som arbetsgivarna skall utnyttja. Åtgärder för att underlätta för deäldre att arbeta efter uppnådd pensionsålder kommer, som jag tidigare nämnt,också att vidtas. Ytterligare stimulanser av utbildning mot angelägnabristyrkesområden bör prövas liksom nya insatser för att stimulerakompetensutvecklingen i arbetslivet. De förslag till förstärkning av de utbudsstimulerandeåtgärder som jag nu kommer att föreslå bör finansieras huvudsakligen genomomfördelningar av medel och neddragning av anslag. Jag återkommer till dessafrågor under avsnittet 3 Anslagsfrågor m. m. Som jag har nämnt kommer jag också att föreslåvissa tillfälliga avvikelser från bestämmelserna i semesterlagen som skall göra det möjligt för en arbetstagare att avstå från sin rätt till ledighet under femte och den del av sjätte semesterveckan som införs. Jag kommer också att föreslå en viss liberalisering av reglerna om sparad semesten o Jag hartidigare informerat om att jag avser att Prop.1989/90:150 överlägga med arbetsmarknadens parter om tillämpningen av reglernaför Bilaga 5 arbetskraftsinvandring. Chefen för har tidigare i dagredovisat sin syn på den ekonomiska utvecklingen för och för deekonomisk-politiska åtgärder som bör vidtas för att motverka den alltför högapris- och lönekostnadsutvecklingen. De förslag som finansministern lämnat kommerefter att ha en dämpande effekt på arbetsmarknaden. En beredskap måstedärför hållas för att om läget så påkallar, med utnyttjande avfinansfullmakten, kunna komplettera och förstärka de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna för att hålla arbetslösheten, och framför alltlångtidsarbetslösheten, på en fortsatt låg nivå. 2.8 En effektivare arbetsförmedling Arbetslinjen inom arbetsmarknadspolitiken har förstärktsbetydligt genom att ett aktivare och mer utåtriktat arbetssätthar fått genomslag i verksamheten vid arbetsförmedlingen. Platsförmedling medintensifierade insatser både för de arbetsökande och för arbetsgivarna harlyfts fram. Ett kontinuerligt utvecklingsarbete pågår för att ökaeffektiviteten i förmedlingens verksamhet. Det är viktigt att detta arbetefortsätter och förstärks, inte minst mot bakgrund av den centrala roll somarbetsförmedlingen har när det gäller att tillgodose behovet av arbetskraft. Ett aktivt arbetssätt inom arbetsförmedlingen innebär intebara att stora krav ställs på arbetsförmedlarna. Det måste också innebära attde arbetssökande i ökad utsträckning engagerar sig och aktivt deltar i denprocess som skall leda fram till en anställning. En sådan möjlighet är jobb-sökar-aktiviteteri form av s. k. jobb-klubban Inom arbetsmarknadsverket pågår verksamhet medjobb-klubbar i begränsad omfattning. 1 t. ex. har ett projektgenomförts i samarbete med organisationer och myndigheter.