prop · GD0372 · 1989-12-31 00:00:00 — Det ärenbart de allmänna handlingarna som bildar myndighetsarkiv i lagens bemärkelse.Lagens bestämmelser utgår alltså från att myndighetsarkiv består enbart avallmänna handlingar. Det är en annan sak att det i t.ex. en myndighetsarkivlokal kan förvaras även arkiv från andra arkiv-bildare, t.ex. enskilda. Omdessa arkiv bara förvaras hos myndigheten ingår de inte i myndighetens arkiv.En myndighet kan tänkas förvara och vårda även sådant som inte utgör allmännahandlingar, t. ex. biblioteksmaterial, därför att det kan ha kulturhistoriskteller annat intresse. Sådant material blir dock inte myndighetsarkiv i dennalags mening. Bestämmelseni första stycket andra meningen hänger samman med de särskilda reglerna i tryckfrihetsförordningenom sådana upptagningar som kan uppfattas endast med tekniska hjälpmedel, främstADB-upptagningar. Såsom anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.1) kanen ADB-upptagning som är tillgänglig för flera myndigheter så att den där kanläsas eller på annat sätt uppfattas vara att anse som allmän handling hos alla dessamyndigheter. 1 arkivsammanhang är det dock onödigt att arkivera upptagningen påflera ställen. Det bör ske endast på ett ställe. 1 paragrafen anges attarkivering bör ske i första hand hos den myndighet som svarar för huvuddelen avupptagningen. Andra lösningar är emellertid tillåtna. Det har avsetts attbeslut om var arkiveringen skall ske får fattas av vederbörande arkivmyndighet. Vidareslås det fast i andra stycket att myndighetsarkiven utgör en del av detnationella kulturarvet. Givetvis tillhör också enskilda arkiv vårt kulturarv,men lagen reglerar inte dessa arkiv och något uttalande om deras status ilagtexten är därför inte påkallat. Deklarationen att myndighetsarkiven utgören del av vårt kulturarv bildar en bakgmnd till de senare reglerna om vård ochgallring av arkiv. Insikten om att myndighetsarkiven är betydelsefulla för attbelysa landets utveckling måste finnas vid tillämpningen av de bestämmelserna. Itredje stycket sägs att arkiven skall bevaras, hållas ordnade och vårdas så att de tillgodoser vissa syften. Detta är den gmndläggande bestämmel sen. Av den framgår bl. a. att huvudregeln är att arkiven skall bevaras i sin helhet. Undantag från denna regel ges senare i lagen, framförallt genom bestämmelserna om gallring. Genom det i första punktenupptagna syftet rätten att ta del av Prop. 1989/90:72 allmänna handlingar finns återigen en koppling till tryckfrihetsförord- Bilaga 1 ningen. I 2 kap. 1§nämnda lag stadgas att "Till främjande av ett fritt meningsutbyte och enallsidig upplysning skall varje svensk medborgare ha rätt att taga del avallmänna handlingar." Denna rätt kan, t. ex. när det gäller handlingar iavslutade ärenden, tillgodoses endast genom att handlingarna finns bevarade.Om det inte finns några sådana handlingar bevarade reduceras betydelsen avtryckfrihetsförordningens bestämmelse högst väsentligt. Vilkahandlingar som är allmänna handlingar och när de blir allmänna handlingarregleras i 2 kap. tryckfrihetsförordningen. Deti andra punkten upptagna syftet tillgodoser rättskipningens och förvaltningensbehov av information. Det är t. ex. viktigt för både rättstill-lämpningen och förvaltningenatt man kan gå tillbaka till äldre avgörande så att praxis blir likformig. Deti tredje punkten upptagna syftet tillgodoser forskningens behov. Här avses intebara den professionella forskningen utan också amatörforskning. Forskningenoch kulturen är så intimt sammanknippade att kulturens behov får anses ingå iforskningens behov. Självklart kan bevarande för forskningens behov inteinnebära ett totalt bevarande, även om många skulle önska det. Det måste blifråga om ett rimligt avvägt bevarande. Föratt uppnå de nu angivna syftena är det givetvis inte tillräckligt att arkivmaterialetbara bevaras. Det skall som framgår av början av andra stycket även hållasordnade och vårdas med dessa syften för ögonen. Alla tre leden är viktiga. Deanges därför tillsammans i denna grundläggande paragraf. Till ordnandet ochvårdandet hör först och främst den arkivvård som varje arkivbildande myndighetskall utöva. Närmare bestämmelser om denna arkivvård ges i 6 §. 4 §Varje myndighet skall svara för vården av sitt arkiv, om inte en arkivmyndighet med stöd av 9§ har övertagit detta ansvar. Bestämmelseninnebär att så länge som arkivet finns kvar hos den arkivbildande myndighetenså är den myndigheten ansvarig för att arkivet vårdas på det sätt som stadgas i6§. Det är först när arkivet har avlämnats till en arkivmyndighet som ansvaretövergår till denna. har visserligen ett tillsynsansvar men detdirekta ansvaret ligger på arkivbildaren. Skulle, t. ex. till följd av enomorganisation, ett arkiv ha överförts från en myndighet till en annan är detgivetvis den övertagande myndigheten som sedan svarar för arkivvården av detövertagna arkivet. 5 § Som gmnd för arkivvården skall myndigheterna 1. vidregistreringen av allmänna handlingar ta vederbörlig hänsyn till dess betydelse för en ändamålsenlig arkivvård, och 2. vidframställningen av handlingar använda materiel och metoder som är lämpliga med hänsyntill behovet av arkivbeständighet. Paragrafen behandlaråtgärder som föregår själva arkivläggningen, men Prop. 1989/90:72 som har betydelse för att arkivet skall kunna ordnas på ett rimligt sätt. I15 kap. I § sekretesslagen stadgas att en allmän handling skall registrerasutan dröjsmål om det inte är uppenbart att den är av ringa betydelse för myndighetensverksamhet. Registrering får underiåtas för bl.a. sådana allmänna handlingar,för vilka sekretess inte gäller, om handlingarna hålls så ordnade att det utansvårighet kan fastställas om handlingen har kommit in eller upprättats. 2§ nämnda lag anges vilka uppgifter registret skall innehålla.Sekretesslagen reglerar däremot inte hur registreringen skall läggas upp. Hur detsker har emellertid viss betydelse för strukturen av arkiven och därmed försåväl sök- som gallringsmöjligheter. I förevarande paragraf föreskrivs därföratt myndigheterna skall ta vederbörlig hänsyn till arkivvården vidregistreringen. Det innebär att man när man bestämmer om uppdelning avhandlingar på olika ärendegrupper och dylikt, skall tänka på om en sådanstrukturering av materialet är lämplig också för arkivet. Andrapunkten avser frågor om skrivmateriel och skrivmetoder. Bestämmelsen innebäratt myndigheterna redan när de framställer sina handlingar måste tänka påbehovet av arkivbeständighet för handlingarna ifråga. Myndigheten skall såledesframställa handlingar på ett sådant sätt att de kan läsas, avlyssnas eller påannat sätt uppfattas som handlingarna skall bevaras. 6§ I arkivvården ingår att myndigheten skall 1. organisera arkivet på ettsådant sätt att rätten att ta del av allmänna handlingar underlättas, 2. upprätta dels enarkivbeskrivning som ger information om vilka slag av handlingar som kan finnasi myndighetens arkiv och hur arkivet är organiserat, dels en systematiskarkivförteckning, 3. skydda arkivet mot förstörelse,skada, tillgrepp och obehörig åtkomst, 4. avgränsa arkivet genom attfastställa vilka handlingar som skall vara arkivhandlingar, och 5. verkställa föreskriven gallringi arkivet. Iparagrafen anges närmare vad som ingår i varje myndighets arkivvård. Iförsta punkten anges att arkivet skall organiseras på ett sådant sätt atträtten att ta del av allmänna handlingar underiättas. Denna punkt motsvarasdelvis för de statliga myndigheterna av 18 § allmänna arkivstadgan, där detstadgas att arkiv om möjligt skall vara uppställt i enlighet med arkivförteckningsamt förvaras så att alla dess delar är lätt åtkomliga. Vidare sägs där atthemliga arkivhandlingar bör förvaras för sig. Ettav syftena med arkiven är att tillgodose rätten att ta del av allmänna handlingar.Det är därför viktigt att arkivet organiseras med tanke på att praktisktunderlätta denna grundlagsfästa rätt. Med en sådan organisation av arkivettorde också rimligen följa alt arkivet är lätt alt hitta i för myndighetensegen personal. Bestämmelsen har placerats främst bland de moment som anges föratt markera dess vikt. Endetalj i en god organisation, men en icke betydelselös sådan, kan vara 72 attdet av dossieer och kartonger framgår huruvida det kan finnas sekre- Prop.1989/90:72 tessbelagda handlingar eller uppgifter i dem, så att man utan stor tidsut- Bilaga 1 dräkt kan utröna om något sådant material behöver skiljas bort närnågon vill ta del av arkivhandlingar. Ikravet på organisation av arkivet ligger vidare att myndigheten fortlöpandemåste planera och styra sin arkivbildning med tanke på en ändamålsenligorganisation. Av de andra moment som också ingår i arkivvården följer attplanering och styrning måste ske även med beaktande av de momenten. Så måsteordningen också underlätta gallringsarbetet. 1andra punkten föreskrivs att varje myndighet skall upprätta en arkivbeskrivning.Kravet på arkivbeskrivning är en nyhet i förhållande till vad som gäller ,medan arkivförteckningen är en gammal företeelse hos myndigheterna.Beskrivningen syftar till att ge utomstående en överblick över vad som kanfinnas att hämta i myndighetens arkiv och hur detta arkiv i huvudsak ärorganiserat. Föratt kunna ge en överblick över myndighetens arkiv får det anses erforderiigtatt beskrivningen lämnar besked om myndighetens uppgifter och organisation ochhur dessa har skiftat. Därav framgår vad som kommer ifråga att omhänderha imyndighetens arkiv och, i större myndigheter, hur olika ärenden kan varafördelade på olika enheter inom myndigheten. Beskrivningen bör också ge enöversikt över arkivets organisation samt över de gallringsregler som tillämpaspå arkivet. Vidare bör framgå vem eller vilka som är ansvariga för arkivvården. Medtanke på det syfte beskrivningen skall fylla är det naturligt att den blir avolika omfattning för olika myndigheter. Den bör dock alltid vara någorlundakortfattad för att fylla sitt syfte att ge en översikt. Dennaarkivbeskrivning får inte förväxlas med den beskrivning av de register,förteckningar eller andra anteckningar hos myndigheten som förs med hjälp avautomatisk databehandling som skall finnas hos myndigheterna enligt 15 kap. 11§ sekretesslagen. Vidareskall myndigheterna, liksom , upprätta en systematisk arkivförteckning.En sådan förteckning är en inventarieförteckning över arkivet. Dess främstauppgift är att utgöra ett direkt praktiskt och detaljerat sökmedel i arkivetsåväl för myndighetens personal som för allmänheten. Bådenär det gäller arkivbeskrivningen och arkivförteckningen avses på den statligasidan närmare föreskrifter få ankomma på . I den mån föreskrifternarör myndigheter under försvarsdepartementet får krigsarkivets roll ocksåbeaktas. På den kommunala sidan bör som regel föreskrifter om beskrivning ochförteckning kunna meddelas av kommunerna själva. Arkivförteckningensbetydelse från offentlighetssynpunkt har ökat beroende på komplexiteten iarkivbildningen och det tilltagande intresset att ta del av information. Dettaslag av förteckning är den enda som redovisar myndighetens totala arkivbeståndoavsett medium och förvaringsplats. Enligttredje punkten skall arkivet skyddas mot förstöring, skada, till grepp och obehörig åtkomst. Med detta avses ett skydd mot yttre faktorer som kan skada arkivet, t. ex. brand och fukt. Men att skydda arkivet mot 73 förstöring och skada kanäven innebära att skydda det mot inre faktorer Prop. som t. ex. att vissadokument inte får arkivläggas tillsammans med andra Bilaga 1 eftersom de kan förstöraeller skada varandra. Av föreskriften i denna punkt följer också att enviss kontroll måste utövas över dem som besöker arkivet så att inte någon obehörigenbortför eller förstör arkivmaterial. Vidare skall arkivetskyddas mot obehörig åtkomst. handlingar skall t. ex. förvarasså att obehöriga inte kan läsa dem. Dennapunkt motsvaras av 17§ allmänna arkivstadgan för de statliga myndigheterna. 1Jjärde punkten slås det fast att det i arkivvården även ingår att fastställa vilkahandlingar som skall arkivläggas. Före arkivläggningen av exempelvis en aktskall den rensas så att t. ex. onödiga dubbletter och kopior tas ut och vidareskall myndigheten ta ställning till om t. ex. minnesanteckningar som finns iakten skall arkivläggas - i vilket fall de blir allmänna handlingar ellerrensas ut. 1femte punkten föreskrivs att myndigheten skall verkställa föreskriven gallring.Såvitt gäller de förutsättningar som krävs för gallring hänvisas till vad somanförs i anslutning till 10§. Såsom anförts i den allmänna motiveringen avsesmer praktiskt anknutna verkställighetsföreskrifter bli utfärdade. Såvittgäller den statliga sidan torde, liksom hitintills, gallringen normalt kunnaske med ledning av särskilda föreskrifter eller beslut från . Närdet gäller myndigheter under försvarsdepartementet kommer givetvis även krigsarkivetin i bilden. I de fall gallringsbestämmelser i andra lagar tar över 10§, är demer exakta till sitt innehåll. När det gäller personregister enligt datalagenkan datainspektionen ha meddelat särskilda föreskrifter om gallring (6, 6 aoch 18 §§ datalagen). Föreskriven eller eljest beslutad gallring skallverkställas så fort som möjligt. Detta är viktigt på grund av ekonomiska skäloch i vissa fall även på grund av integritetsskäl. 7§ För tillsynen av att myndigheterna fullgör sina skyldigheter enligt 3 6§§skall det finnas arkivmyndigheter såväl inom den statliga som den kommunalaförvaltningen. Arkivmyndigheternaskall dock inte ha tillsyn över myndigheter, regeringen,myndigheter inom regeringens kansli eller utrikesrepresentationen. 1denna paragraf slås två saker fast, nämligen dels att det skall finnas både statligaoch kommunala arkivmyndigheter, dels att arkivmyndigheterna skall se till attde arkivbildande myndigheterna fullgör sina skyldigheter enligt arkivlagen. En motsvarande bestämmelsefinns för de statliga myndigheterna i 7 § allmänna arkivstadgan, där det stadgas att varje arkiv står under tillsyn av en arkivmyndighet. Enligt förevarande paragraf skall tillsynen inriktas på hur vissa i lagen angivna skyldigheter fullgörs. För statliga myndigheter innebär bestämmelsen inte några större förändringar. Av 8§ denna lag framgår att det ankommer på regeringen att fördela tillsynsansvaret mel lan de statliga arkivmyndighetema. Där kan alltså en uppdelning ske. kommuneroch landsting gäller däremot att det skall finnas endast en Prop. 1989/90:72arkivmyndighet i kommunen resp. . När det gäller kommuner Bilaga 1 ochlandsting är det en nyhet med arkivmyndigheter. De kommunala arkivmyndigheternafår bl. a. som uppgift att se till att arkivvården fungerar i kommunerna. Omkommunfullmäktige eller landsting inte beslutar annat kommer kommunstyrelsenresp. förvaltningsutskottet att vara arkivmyndighet. har dessaorgan enligt 3 kap. 1 § kommunallagen (1977:179) inseende över övriga nämndersverksamhet. Detbör här påpekas att arkivmyndigheternas uppgifter inte påverkar de kommunalarevisorernas granskningsarbete. Iandra stycket stadgas att arkivmyndigheterna inte skall utöva tillsyn överriksdagens myndigheter eller regeringen. Detta är naturligt eftersom detta ärmyndigheter som är överordnade arkivmyndigheterna och några befogenhetergentemot dessa kan ju arkivmyndigheterna inte ha. Vidare undantas myndigheterinom och detta beror på nära anknytning tillregeringen. I detta sammanhang bör emellertid påpekas att offentligautredningar inte kan anses tillhöra . De är därför inteundantagna från arkivmyndigheternas tillsyn. Annoriunda förhåller det sigdäremot med arbetsgmpper som bildats inom för enutredningsuppgift. Även om en och annan i gruppen kan komma utifrån torde docksom regel sådana gmpper få anses höra till . Utrikesrepresentationenundantas också från tillsynen. Dessa myndigheter är visseriigen självständigaförvaltningsmyndigheter men de hör så intimt samman med utrikesdepartementetatt det naturliga är att , som har en omfattandearkivverksamhet, svarar för dessa myndigheter. Med utrikesrepresentationenavses beskickningar, delegationer och konsulat enligt 1§ förordningen(1967:83) med instruktion för utrikesrepresentationen. I praktiken är det ocksåså att den information som finns i arkivet hos en beskickning i allmänhet ocksåfinns hos . Såsomframhållits i anslutning till 1 § är de beslutande församlingarna (,kyrkomötet, kommunfullmäktige, landsting och kyrkokommunala beslutandeförsamlingar) inte myndigheter. De omfattas därför inte av bestämmelsen. 8§ Regeringen bestämmer vilka arkivmyndigheter som skall finnas för tillsynen överde statliga myndigheterna. Tillsynen över att sådana organ som avses i 2§fullgör sina skyldigheter enligt 3 6§§ ankommer på de statligaarkivmyndigheterna. Kommunstyrelsenär arkivmyndighet i kommunen och förvaltningsutskottet i landstingskommunen,om inte kommunfullmäktige eller har utsett någon annan nämnd ellerstyrelse till arkivmyndighet. Förstastycket Jörsta meningen torde inte kräva någon närmare kommen tar. De statliga arkivmyndigheterna utgörs av , krigsarkivet och landsarkiven. 1 andra meningen fastslås att det är de statliga arkivmyndigheterna som svarar för tillsynen av de organ som -ic avses i 2§. Vilkenstatlig arkivmyndighet som skall svara för ett visst organ Prop. 1989/90:72 får regeringen dock besluta. Uppgiftenatt vara arkivmyndighet vilar enligt andra stycket på kommunstyrelsenresp. förvaUningsutskottet om inte fullmäktige eller har utsett enannan nämnd eller styrelse till detta. Det är att märka att ställningen somarkivmyndighet kan ges bara till en nämnd eller styrelse, inte till ett renttjänstemannaorgan. 9§ En arkivmyndighet har rätt att överta arkivmaterial från en myndighet somstår under dess tillsyn. Övertagande kan ske både efter överenskommelse och pågmnd av ett ensidigt beslut från arkivmyndigheten. övertar också arkivmaterial i sådana fall som beskrivs i 11 och14§§. Nären arkivmyndighet har övertagit arkivmaterial från en annan myndighet övergårhela ansvaret för det materialet till arkivmyndigheten. Iparagrafen behandlas två saker, dels en arkivmyndighets rätt att ta hand omarkivmaterial, dels frågan om ansvaret för materialet. Arkivmyndighetenfår sålunda ta hand om material från en arkivbildande myndighet efteröverenskommelse mellan myndigheterna t. ex. då den arkivbildande myndighetenhar ADB-material men inte någon lämplig lokal för förvaring. kan också tvinga en myndighet som den är tillsynsmyndighet föratt överlämna sitt arkiv t. ex. om myndigheten inte sköter arkivet eller intehar lämpliga förvaringsmöjligheter. Vidare stadgas i tredje stycket att om enarkivmyndighet tar hand om arkivmaterial övergår ansvaret för det tillarkivmyndigheten. 1andra stycket ges bara en upplysning om att det i 11 och 14§§ finns andrabestämmelser om att material i vissa fall skall överlämnas. Det rör sig där omtvingande bestämmelser om överlämnande. 10§ Allmänna handlingar får gallras. Vidgallring skall dock alltid beaktas att arkiven utgör en del av kulturarvet ochatt det arkivmaterial som återstår skall kunna tillgodose de ändamål som angesi 3 § tredje stycket. Omdet finns avvikande bestämmelser om gallring av vissa allmänna handlingar iannan lag eller i förordning gäller dessa bestämmelser, dock med undantag förbestämmelserna i 12§ datalagen (1973:289). Huvudregelnär, som framgår av 3§, att myndigheternas arkiv skall beva ras. I denna paragraf anges dock att allmänna handlingar får gallras. Med gallring avses att handlingar sorteras ut och förstörs. Begreppet gallring är av hävd förknippat med arkivhandlingar. Detta är naturiigt då gallring knappast annat än i undantagsfall kan tänkas tillåtlig bland handlingar i ett pågående ärende. Gallring är, som har framgått av den allmänna motive ringen, nödvändig. Som en allmän bakgrund till avgöranden om gallring bör alltid finnas kulturarvsaspekten. En erinran om detta har tagits in i bestämmelsen. I paragrafen uppställs vidare som en mer konkret huvudre gel att gallring inte får ske så att ändamålen med arkiven träds förnär. materialsom återstår efter gallringen skall således tillgodose de syften som Prop.1989/90: 72 anges i 3§. Dessa syften har behandlats både i den allmännamotiveringen Bilaga I (avsnitt 3.5.2) och i specialmotiveringen till 3 §. Såsomframhållits i den allmänna motiveringen rörande gallringsfrågor kräver konkretaavgöranden om gallring ofta både god erfarenhet från arkivväsendet och kunskapom de aktuella ärendegrupperna. Sådana avgöranden har därför, såvitt gallerstatsförvaltningen, förutskickats bli fattade företrädesvis av isamarbete med berörda arkivbildande myndigheter. förkommunala myndigheter avses i allt väsentligt bli meddelade av kommunernasjälva. Det finns dock utrymme för regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer att vid behov ge verkställighetsföreskrifter också förkommunerna. Som framhållits i den allmänna motiveringen bör dockåterhållsamhet iakttas med sådana föreskrifter för kommunerna. Ävenom det finns ett betydande utrymme för gallringsföreskrifter sätter lagen enram såväl för närmare föreskrifter om gallring som för konkreta avgöranden omgallring. avses myndigheterna normalt få gallra endast enligt deföreskrifter som den centrala arkivmyndigheten har utfärdat. Avtredje stycket framgår att undantag från huvudregeln om gallring görs för defall att det i annan lag eller i förordning finns avvikande regler om gallring.Dessa avvikande bestämmelser tar då över arkivlagens bestämmelser om gallring.I praktiken är det fråga om bestämmelser som innebär att handlingar skallförstöras utan de hänsyn som föreskrivs i arkivlagen. Sådana avvikandegallringsregler kan finnas i t. ex. lagar som reglerar integritetskänsligtmaterial. Vidare finns ett stadgande av innebörd att arkivlagens bestämmelsergäller framför datalagens (12§) i frågor om gallring och bevarande av depersonregister som endast kräver licens för att föras, såvida intedatainspektionen har meddelat föreskrifter med stöd av 18§ datalagen. Förhållandetmellan datalagen och arkivlagen har behandlats utförligt i den allmännamotiveringen. Avvikande bestämmelser kan ges också i förordning. Såsomframhållits i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.5.2) bör dock sådanabestämmelser som regel ges i lag. 11§ Om en statlig myndighet har upphört och dess verksamhet inte har förts över annan statlig myndighet, skall myndighetens arkiv överlämnas till enarkivmyndighet , såvida inte regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer föreskriver något annat. Paragrafenhar sin motsvarighet i gällande rätt för de statliga myndigheterna i 32 § aUmännaarkivstadgan. Bestämmelsenavser det fall då en myndighet helt upphör att existera och dessutom den verksamhet som myndigheten har svarat för upphör för statens vidkommande. Den är alltså inte tillämplig då en myndighet läggs ned men dess verksamhet helt eller delvis förs över till en annan statlig myndighet eller till andra statliga myndigheter. Det är inte särskilt vanligt 77 att på det sättet såväl enmyndighet som den verksamhet den svarat för Prop. 1989/90:72 upphör. Ettexempel är dock statliga utredningar. Huvudregeln i det fall Bilaga 1 somparagrafen avser är att arkivet skall överlämnas till arkivmyndighet inom enviss tid. Bemyndigande har dock lämnats till regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer att föreskriva annat. Sådana särskilda bestämmelser ärpåkallade särskilt i fall då en verksamhet övergår från statlig till kommunalmyndighet. Skulle en statlig verksamhet övergå till ett enskilt organ tordenågra bestämmelser om överlämnande av arkiv inte böra meddelas. Detta följer avprincipen att en handling som är allmän handling inte kan förlora denna status.I stället bör frågan lösas så att det enskilda organet i behövlig omfattningfår låna handlingar från arkivmyndigheten. Somhuvudregel gäller att arkivet skall överlämnas från det attverksamheten har upphört. Regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer ges dock en möjlighet att meddela undantag från denna regel. Undantagkan både gälla när överlämnandet skall ske och att avlämnande inte skall sketill en arkivmyndighet.