prop · GD0386 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:86 om åtgärder mot etnisk diskriminering m. m. Regeringenförelägger vad som har lagils upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet för de åtgärder och ändamål somframgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen redovisas regeringens bedömning av förekomsten i avdiskriminering på etnisk grund och behovet av åtgärder i syfte att främja godaetniska relationer i vårt land. I det sammanhanget slås fast att det behövs enytterligare precisering av det mål för invandrarpolitiken som uttryckts medbegreppet valfrihet. Betydelsen av en fortsatt aktiv välfärdspolitik som ocksåkommer invandrarna lill del betonas. Regeringenredogör vidare för planerna på att utreda om gällande lagstiftning kanförändras i syfte att förstärka samhällets skydd, bl.a. mot etniskdiskriminering, i arbetslivet och mot verksamhet i organisationer med rasistiskainslag. Regeringentar vidare ställning lill en genomförd utvärdering av verksamheten under detre första åren hos ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO). Myndigheten,liksom även diskriminering, föreslås fortsätta sinverksamhet i allt väsentligt som . Ökade resurser för DO:s kansliföreslås. Ipropositionen föreslås en betydande ökning av invandrarverkets resurser förbidrag till projekt som syftar till all främja goda etniska relationer. Detfastslås atl ansvaret för att bedriva aktiv opinionsbildning för ömsesidigrespekt och samlevnadsfrid mellan olika etniska grupper är en uppgift förmånga: riksdag, regering, centrala myndigheter, kommuner, organisationer ochenskilda. 1 1989/90. i saml Nr 86 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande:Statsministern , statsråden , S. , , , R. Carisson,, , , G. , , , ,, , Proposition om åtgärder mot etnisk diskriminering '°- '89/90:86m.m. Utländskamedborgare bosatta i skall ha likvärdiga möjligheter, rättigheter ochskyldigheter som befolkningen i övrigt. Detta fastslogs genom beslutom riktlinjer för invandrar- och minorilelspoliliken m.m. (prop. 1975:26, InU6, rskr. Dessa riktlinjer formulerades med utgångspunkt i målenjämlikhet, valfrihet och samverkan. Riktlinjerna innebar atl politiken på dettaområde bör präglas av en strävan att skapa social jämlikhet mellan invandrareoch svenskar och att invandrare bör ha möjlighet att, inom ramen för denintressegemenskap som omfattar hela det svenska samhället, ge uttryck för enegen språklig och kulturell identitet. skulle politiken inriktas påalt skapa samverkan mellan svenskar och invandrare för att öka solidaritetenmellan dem och på atl vidga möjligheterna för invandrarna atl aktivt delta idel politiska livet i . Dessavärderingar har varit vägledande när det i 1 kap. 2§ regeringsformen slagitsfast att etniska, språkliga och religiösa minoriteters möjligheter alt behållaoch utveckla ett eget kultur- och samfundsliv bör främjas. Ianslutning till principbeslut genomfördes en rad reformer. År 1976genomfördes även den s.k. röslrällsreformen (prop. 1975/76:23, KU 25, rskr.78), genom vilken utländska medborgare som bott i fickrösträtt och blev valbara i kommunala val. År1978 tillsatte regeringen en särskild utredare (1978:06) med uppgift allgöra en utredning om fördomar och diskriminering i fråga om invandrare m.fl. (diskrimineringsulredningen).Utredningen lämnade sitt slutbetänkande (SOU 1984:55) 1 rätt riktning. 1sina överväganden-eeh-förslag redovisade utredningen sin syn på orsaker tilletniska konflikter och i vad mån och i vilken omfattning sådana konflikter kanförhindras eller motarbetas. Vidare lämnade utredningen ett antal förslag tilllagstiftningsåtgärder. Bl.a. föreslogs en ändring av bestämmelsen ibrottsbalken om hets mot folkgrupp. beslutade om en utvidgning avdet straflfbara området i den aktuella paragrafen (prop. 1986/87:151, KU1987/88:36, rskr. 1betänkandet (SOU 1983:18) Lag mot etnisk diskriminering i arbetslivet föreslogutredningen ett förbud för arbetsgivare att diskriminera på etnisk grund. År1984 lämnade den tillsatta invandrarpolitiska kommittén (IPOK) sitt betänkande (SOU 1984: 58) om invandrar- och minorilelspoli liken. och invandrarpolitiska kommitténs belänkanden utgjorde grundvalen för regeringens och förnyade behandling av invandrar- och minorilelspoliliken (prop. 1985/86:98, Sfu 1985/86:20, rskr. beslöt att de riktlinjer för invandrarpolitiken som antogs skulle ligga fast. Vissa precise ringar gjordes i fråga om invandrares möjligheter lill kulturell valfrihet. förslag om ell lagfäst förbud mot etnisk dis- 3 kriminering i arbetslivetavvisades. I stället infördes en lag mot etnisk Prop. diskriminering (SFS1986:442) och inrättades en särskild ombudsman mot etnisk diskriminering(DO). Ombudsmannens uppgift skulle vara atl genom olika åtgärdermotverka etnisk diskriminering i arbetslivet och på andra områden avsamhällslivet. Efler omkring skulle en utvärdering av verksamheten göras. År1987 tillsatte regeringen en kommission mot rasism och främlingsfientlighet (A1987:05). Kommissionen, som var parlamentariskt sammansatt, gavs i uppdrag allpröva vilka ytterligare åtgärder som borde vidtas för att bekämpa rasism ochfrämlingsfientlighet och stimulera lill sådana åtgärder. Till kommissionenknöls en särskild expertgmpp, ledd av diskrimineringsombudsmannen. 1 sin slutrapport (SOU 1989:13) Mångfald mot enfald redovisar kommissionenbl.a. sin bild av det aktuella läget i när del gäller svenska folketsattityder lill invandrare och flyktingar. 1 del 11 av slutrapporten (SOU1989:14) redovisas förslag rörande lagstiftning och rättsfrågor.Sammanfattningar av kommissionens belänkanden bifogas som bilaga 1. Kommissionensslutrapport har remissbehandlats. En sammanfattning av remissvaren finns ibilaga 2. Kommissionenkunde under sitt arbete initiera och stödja projekt för opinionsbildning ochgoda etniska relationer med bidrag från de särskilda medel, vilka regeringenförddal efter förslag av kommissionen. Erfarenheterna av denna verksamhelkommer all utvärderas i ell annal sammanhang. Föratt utvärdera verksamheten hos ombudsmannen och tillkallade regeringen i febmari 1989 en särskild utredare (). Utredaren har redovisat sitt arbete i etl betänkande (SOLJ 1989:57)DO och diskriminering . Ensammanfattning av betänkandet bifogas som bilaga 3. Betänkandethar inte remissbehandlats. Utredaren har under arbetets gång haft kontakter medberörda myndigheter och organisationer. har isärskild-skrivelse lill regeringen redovisat sinasynpunkter i anslutning lill utvärderingen. 2 Överväganden och fbrslag 2.1 Allmänna överväganden 2.1.1 Bakgrund Delär som stalsmaktema behandlade behovet av samhällsåtgärdermot etnisk diskriminering. De gmndläggande hållningar för regeringens förslagoch beslut som gällde då är lika självklara : människors likaberättigandeoavsett etnisk tillhörighet, nödvändigheten av tolerans ochrespekt mellan olika befolkningsgrupper i samhället, etnisk diskriminering äroacceptabel och skall motarbetas. Regeringensoch behandling och beslut gmnda- Prop. 1989/90:86 desväsentligen på överväganden och förslag från diskrimineringsulredningen. Del gmndadesockså på de erfarenheter som invandrarverket vunnit under ell decennium avarbete för att förverkliga de invandrarpolitiska mål som hadeformulerat i millen av sjuttiotalet. Delviktigaste resultatet av riksdagsbehandling var ulan tvekantillkomsten av ombudsmannen mot etnisk diskriminering DO. Betydelsefulla varockså de genomförda skärpningama av vissa slraflFbestämmelser. Tillsättandelav kommissionen mot rasism och främlingsfientlighet, i det följande benämndkommissionen, var ytterligare etl uttryck för regeringens bestämda ambitionall stävja uppkomsten av rasistiska och främ-lingsfienlliga stämningar.Kommissionens arbete skulle bl.a. kunna ge ökad klarhet om hur stalsmaktema,myndigheterna, kommunema och enskilda organisationer kan bidra lill skärptvaksamhet och effektiva insatser mot rasism, främlingsfientlighet och etniskdiskriminering. Närregeringen nu skall ta ställning till kommissionens överväganden och förslagoch på nytt bedöma behovet av samhällsåtgärder på delta område, är detnaturligt och nödvändigt alt återvända till de slutsatser som kan dras av diskriminieringsutredningensmångåriga arbete. Det är lika givet alt väga in erfarenheterna från statensinvandrarverks () verksamhet. Den fond av kunskap som finns traditionelltvetenskaplig såväl som mer "vardagsempiriskt" gmndad är byggd påbåde framgångar och misslyckanden. Till den kan vi lägga även ett bokslutöver DO:s första tre verksamhetsår liksom de ytterligare forskningserfarenhetersom samlats . 2.1.2Ett konfliktfritt samhälle? Enpåtaglig lärdom av allt arbete är all del inte finns några allmängiltigalösningar. Invandringenoch dess påverkan på svenskt samhällsliv kan betraktas och bedömas ur olikaperspektiv historiskt, kulturellt, politiskt. Den mångfald som invandringenskapat kan aldrig bli fri från problem och konfliktrisker. Den kanske inte ensbör bli del. Att vara sams om aUting oavsett om man sätter etniska ellerandra förtecken framför enigheten är omöjligt och kan inte vara ell rimligtsamhällsmål. Den mångfald som invandringen skapat måste beskrivas med månganyanser. Behovetav ell nyanserat förhållningssätt gäller också svenskarnas syn på de etniska minoritetsgmppersom uppstått genom invandringen. Invandrare skall behandlas efter sinahandlingar, inte efter var eller av vem de råkar vara födda. Invandrarnafår inte, vare sig del sker till följd av missriktad elleroreflekterad välvilja eller inte, betraktas eller tillåtas falla in i en passivroll som "offer". Oavsett om det finns en allvariig tendens tillökande motsättningar på etnisk gmnd eller inte jag återkommer strax lill detta så kan en utveckling som stämplar invandrarna som svaga människor bara bli tillnackdel för hela samhället. Det fömtsätter i sin lur alt vi inte förleds allframställa situationen och invandrama som bättre än Prop. 1989/90:86 de faktisklär och atl vi inte avfärdar påtalade problem eller missförhållanden somfördomar. Detär inte möjligt att åstadkomma ett samhälle utan konflikter, etniska ellerandra. Än mindre kan vi, enligt min mening, sätta detta som ett politiskt mål,för vars uppfyllelse omfattande samhällsåtgärder skulle sättas in. Det äringet misslyckande om inte alla svenskar lycker om alla invandrare och tvärtom.Alla svenskar tycker ju inte om varandra. Samlevnadsfrid baserad på ömsesidigrespekt mellan individer och gmpper av individer räcker gott som mål. Densvenska invandrarpolitiken bygger på all samma möjligheter, rättigheter ochskyldigheter skall gälla oberoende av etniskt urspmng. Delta gäller med debegränsningar som följer av att vissa fundamentala rättigheter, t. ex.rösträtten i riksdagsval, knyts lill medborgarskapet. Enannan rättighet, som ulan inskränkning bara tillkommer den som är svenskmedborgare, är rätten all bo och vistas i . Detär dessvärre vanligt att man i den politiska debatten, i medier och bland folki gemen blandar ihop begreppen asylsökande, fiykting och invandrare. Del lederemellanåt lill beklagliga missuppfattningar. T.ex. har åtgärder som går ul påatt begränsa möjligheterna all få asyl i beskrivits som "invandrarfientliga".Som invandrarminister har jag ansvaret både för tillämpningen avutlänningslagstiftningen och för ålgärder lill förmån för dem som enligt dennalag får tillstånd alt bosätta sig i vårt land. Häri finns i viss mån ettspänningsförhållande eftersom ju utlänningslagstiftningen till sin natur ärsärskiljande. Avsikten är ju att den skall hjälpa oss att inom de ramar förinvandringspolitiken som har gett skilja ut dem som skall få stannahär från dem som inte kan få det. Deöverväganden och förslag som jag nu kommer att redogöra för tar självfalletsikte på ålgärder inom för dem som fått rätt alt bo här invandrare,oavsett om dessa kommit som flyktingar eller med liknande skäl, eller som fållstanna som arbetskraft eller som anhöriga. Måletär all skapa likvärdiga möjligheter för alla invandrare, oavsett bakgmnd ochinvandringsmotiv. Riktade säråtgärder är ett instmment för all åstadkommasådana likvärdiga möjligheter. Svenskundervisning för invandrare och desärskilda arbetsmarknadsåtgärderna för invandrare är exempel härpå. Rösträttoch valbarhet för utländska medborgare i kommunala val, som infördes ,syftar lill atl ge invandrama ell verktyg för att kunna delta i och påverkasamhällsutvecklingen. Detmångåriga stödet till invandrarnas organisationsbildning, syftande till Ökat idenlilelsmedvelandeoch stärkt självkänsla, är ett tredje uttryck för den invandrarpolitik som iallt väsentligt gällt . Målenär tre: jämlikhet, valfrihet och samverkan. Denna politik skall " Kommissionenhar i sitt betänkande resonerat kring behovet av atl Prop. 1989/90:86precisera invandrarpolitikens valfrihelsmål. Kommissionen har fört sittresonemang utifrån det faktum alt målet, alltsedan del formulerades, varitföremål för tolkningar. Jagdelar kommissionens uppfattning om behovet av atl ytterligare precisera elleromformulera valfrihetsmålet. En sådan precisering gjordes så sent som år 1986vid riksdagsbehandlingen av regeringens proposition (1985/86:98) ominvandrarpolitiken. Då hade såväl invandrarpolitiska kommittén somdiskrimineringsutredningen anfört atl begreppet valfrihet i många sammanhanguppfattats som problematiskt. Valfrihetsmålel hade hos vissa gmpper lett lillkrav på långtgående rättigheter som minoriteter i folkrällslig mening, trotsall traditionella minorilelskrilerier inte har varit uppfyllda. Valfrihetsmålelhade vidare åberopats som stöd för en rad olikartade uppfattningar när detgäller undervisningen av invandrarelever inom skolväsendet. Valfrihetsmålethade dessvärre också kommit alt tolkas som ell godtagande av värderingar somstarkt avviker från den grundsyn i skilda frågor som kommer lill ullryck isvensk lagstiftning eller i andra politiska beslut. ifrågasatte om begreppet valfrihet kunde behållas som ettövergripande mål. Påföredragandens förslag beslöt att begreppet valfrihet även framdelesskulle vara ett av målen för invandrarpolitiken. Begreppet borde emellertidtolkas så "att det innefattar respekt för den enskildes identitet ochintegritet samt möjligheter all utveckla del egna kulturarvet inom ramen för degmndläggande normer som i del svenska samhället gäller för mänskligsamlevnad". Erfarenhetenhar visat alt många fortfarande hänvisar lill valfrihetsmålel som om sådanapreciseringar helt saknades. Del finns därför goda skäl alt på nytt la upptolkningen av valfrihetsmålel till diskussion. Iavsaknad av tillräcklig precision och med för vida marginaler för skilda tolkningarfinns det risker för att målet väcker förhoppningar hos invandrarna, som intekan infrias, och farhågor hos vissa som tror att valfriheten sträcker siglängre än den i själva verket gör. Självklartär det så att etniska konflikter kan uppstå längs den linje som markerargränsen mellan invandrarnas valfrihet och gmndläggande svenska moral- ochrättsuppfattningar. Närpersoner med annan etnisk bakgmnd bryter mot svenska värderingar beror detibland på okunnighet. Okunnighet om hur det svenska samhället fungerar ellerfeltolkningar av sociala mönster särskilt bland dem som är nya i . Iblandberor del på en svensk benägenhet alt se den egna kulluren och de egna värderingamasom allenarådande, för övrigl en tendens som verkligen inte enbart är svensk. Kollisionermellan etniska gmppers gmndläggande moral- oeh rättsupp fattningar leder ofta lill all båda parter stärks i sin övertygelse om vad som är rätt och fel och alt de tillskriver "de andra" diverse negativaegenskaper. Parternas uppfattning om varandra kan bli självuppfyllande profetior och utlösa etniska konflikter. För all lösa sådana konflikter, som gmndar sig på en faktisk ojämlikhet i möjligheten atl hävda sina värderingar, krävs både flexibilitet ochförståelse hos båda parter. Otydlighet om hur"valfrihet" skall definieras och brist på klarspråk Prop. 1989/90:86 ifrågaom "icke förhandlingsbara" värderingar ökar den risken. Jag skulleönska att vi får en större tydlighet. Det behövs en fördjupad debatt somunderlag för den precisering som sålunda bör göras. Det visar bl.a. reaktionernapå ell uppmärksammat brottmål , som gett upphov lill diskussion ombetydelsen av gärningsmannens etniska tillhörighet för straffmälningen. Jag hardärmed inte gett ullryck för någon uppfattning i det enskilda fallet barapekat på etl av flera motiv för en bred, öppen och konstruktiv debatt omhithörande frågor. Denvalfrihet som finns och skall finnas, måste existera parallellt med en respektför de grundläggande värderingar som det svenska samhället omfattar. Tillsådana gmndläggande värderingar hör tolerans mot oliktänkande, värnandel om dedemokratiska fri- och rättigheterna, synen på barnens och kvinnans ställning.Flertalet av dessa är också sladfösta i FN:s deklaration om de mänskligarättigheterna, som de allra flesta länder enats om och som därför inte ärspecifikt svenska. Här finns inget utrymmme för kompromisser eller avvikelser.Men del är viktigt atl hävdandel av fasla värderingar håller sig tillgrundläggande principer. Detfinns alllid en risk att majoritetens uppfattningar gör sig breda med anspråkpå alt vara den enda sanningen även i mindre gmndläggande frågor. Iinvandrarpolitikens valfrihelsmål ligger därmed också ell hävdande av deskilda kulturernas och gmppernas, inklusive den svenska, lika värde och rätt atlexistera och parallellt. Målet ställer krav på ödmjukhet ochömsesidig respekt; dess kanske viktigaste konsekvens är att majoriteten inserall dess kultur och värderingar bara är en bland många andra, ulan anspråk påmonopol och exklusivitet. Invandrarpolitikensvalfrihelsmål ställer således krav åt flera håll. Del rör sig endast till endel om de etniska gmppemas förhållningssätt inbördes och tillmajoritetskulturen. Det rör sig även i hög grad om majoritetskulturensuppfattning och förhållningssätt lill sin egen kultur. Jagavser all återkomma till regeringen med ytterligare överväganden i denna frågaunder . Menden debatt som vi behöver måste också la sikte på hur man bättre än skallkunna skapa likvärdiga villkor för invandrarna det gäller inte minsl förungdomar ur andra och tredje generationen. Hur skall man skapa förutsättningarför en sann delaktighet och medinflytande för invandrarna i samhällsarbetet, ibesluten, i fördelningen av tillgångarna? Hur skall invandrarna få det stöd somkan behövas för all de skall bli oberoende och starka människor ulan allnödvändig positiv särbehandling blir lill en konfliktorsak i sig? Innanjag går vidare skall jag helt kort, och ulan krav på vetenskaplig precision,beröra några av de centrala begreppen i sammanhanget. Allraförst vill jag, för min del, slå fast all rasism vilken definition man än geruttrycket knappast är en relevant beteckning för förhållandena i Sverige.Ordet rasism, som avser föreställningen om den egna befolkningensöverlägsenhet på biologiska grunder, tillhör antagligen de Prop. mestmissbrukade i dagens svenska debatt. Rasism i egentlig mening förekommerknappast alls i vårt land. Jag vill med detta inte bagatellisera demotsättningar med etnisk bakgmnd som finns eller riskerna för att Men det finns här, som kommissionen också starkt strykerunder, all anledning att vara varsam med orden. Däremotkan vi tala om förekomsten i vårt samhälle av främlingsfientlighet eller invandrarfienllighetsom beteckning för känslor vilka, i varierande styrka, är uttryck för ovilja,rädsla inför eller intolerans mot andra etniska grupper. Begreppetetniska relationer betecknar de ömsesidiga förhållningssätt som utvecklasmellan etniska grupper eller individer med olika etnisk bakgmnd. Etniskarelationer i omfattar alla etniska grupper som finns representerade ilandet. Del rör sig således inte enbart om relationer mellan majoritetsbefolkningenå ena sidan och minoritetsgrupperna å den andra. Etniska relationer omfattaralla kombinationer av etniska gmpper. Dessa relationer finns på alla nivåer idet samhälleliga skeendet och i skärningspunkten mellan individ och samhälle. Medetnisk diskriminering menar vi vanligen atl en person eller en gmpp av personermissgynnas i förhållande till andra eller på annat sätt utsätts för orättviseller kränkande behandling på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etnisktursprung eller trosbekännelse. 2.1.5I rätt riktning? Delförekommer i vårt samhälle mer eller mindre negativa ullryck blandmajoritetsbefolkningen gentemot invandrare över hela skalan från nästanlikgiltiga hållningar lill uttalad antipati. Alla erfarenheter talar för atlsådana uppfattningar inte existerar hell för sig själva. De ingår i ett sammanhang,som del av vad som kallats "allitydknippen" den som är starkt invandrarfientligär sannolikt intolerant inte bara mot invandrare utan även mot andra "avvikare".Inställningen till invandrare och flyktingar hänger ofta ihop med en heluppsättning av attityder och förhållningssätt till exempelvis demokrati,kriminalvård, u-hjälp, solidaritet med förtryckta etc. Enslutsats är att det inte är meningsfullt, och i varje fall inte tillräckligt, attsatsa resurser på att enbart bearbeta den enskilda attityden "inställning tillinvandrare". Åtgärder som allmänt skapar gynnsamma förutsättningar för människorsutveckling lill generösa och toleranta individer har större förutsättningar attbli framgångsrika. Jag återkommer i del följande lill frågorna omopinionsbildning, information och attilydpåverkan. Såvittman kan bedöma det, var också händelserna i etl uttryck för en sådansammansatt allilydbild. Några forskare vid i har studerathändelserna. En av deras slutsatser är all kommunens vägran att ta emotflyktingar och folkomröstningsbeslulet snarare var en revolt mot en överhet somförsökte beskära den lokala självbestämmanderätten än en målmedveten reaktionmot flyktingar. Förtroendevaldaförväntas i ord och handling företräda och omfatta högamoraliska värden och därmed vara föredömen med ansvar för opini- Prop.1989/90:86 onsbildningen. Ledande kommunpolitiker medverkade genom sitt agerandei flyktingfrågan till att främlingsfientliga stämningar kunde uppfattas somsamhälleligt accepterade. Att emellertid bemöta kommunmajoritetens agerandemed personliga invektiv skapade inte någon ökad tolerans hos kommuninvånarna.Massmediernas roll som "verklighetens dramaturger" var här olycklig.Rapportering och kommentarer saknade ofta de nödvändiga nyanserna. Delfinns extremisliska organisationer i med rasistiska inslag i sin verksamhet.Dessa gmpperingar är små och utgör inget hot mot dendemokratiska ordningen i vårt samhälle eller mot grundsatsen om alla människorslika värde såsom en av gmndstenarna för detta samhälle. Vissa påslår alt dessagruppers aktivitet har ökat. Jag kan dock inte finna hållbara belägg för detta.Men vi bör självfallet ta dessa grupper på allvar. Det är dock inte delsammasom att främlingsfientligheten i har ökat. Även i sättet all beskrivaden verklighet som vi vill göra något ål krävs det nyanser. Förekommerdet etnisk diskriminering? Del finns otaliga exempel på att invandrare med rätteller orätt upplever sig diskriminerade. Detta framkom genom diskrimineringsulredningensintervjuundersökning och som har bekräftats i åtskilligasammanhang . Del är emellertid inte lätt atl peka på helt konkretafall, där man kan slå fast att diskriminering på just etnisk grund faktiskt harägt rum. Utvärderingen av DO:s verksamhet anger somexempel all inga enskilda anmälningar om etnisk diskriminering i arbetslivethade kunnat framgångsrikt fullföljas i domstol med användning av en sådanlagstiftning som hillills diskuterats. Självfallet måste man emellertid kommaihåg att "mörkertalet" här förmodligen är betydande endast etl parhundra fall har kommit till DO: s prövning. Vadsäger då vetenskapen om förekomsten av etnisk diskriminering i ? Inomforskningen finns svårigheter att empiriskt studera själva fenomenetdiskriminering. Diskriminering är ett handlande. Problemet för forskaren blir att detta inte inträffar på begäran. Vad som går alt empiriskt studera ärden sammantagna effekten av den diskriminering som äger rum i de enskildafallen.