prop · GD0381 · 1989-12-31 00:00:00 — HSANlycker alt del skulle vara fördelaktigt all behålla benämningen "överläkare". UHÄfmner ordet huvudläkare mindre väl valt. UHÄ menar all beteckningen klinikchefär bättre även om ordet haren annan innebörd. KIföreslår att benämningen huvudläkare ändras till chefsläkare. Uppsalauniversitet anser all benämningen huvudläkare är illa vald då del i praktiskt språkbmktorde vara omöjligt alt använda denna titel på gmnd av de associationer till ensärskild kroppsdel som väcks. I stället föreslås beteckningen klinikchef resp. vårdcenlralchef. Ävenuniversitetet i påtalar benämningen som mindre väl vald. Universiteteti menar all begreppet huvudläkare är en dålig överföring av engelskans"head of och speciellt i sjukvård lorde ge anledning lill missförståndoch lustigheter. I stället föreslås beteckningen klinikchef användas både isluten och öppen vård. Kammarrätteni , som finner benämningen mindre lyckad, sätter i fråga om det inte istället är en fördel om de väl inarbetade och allmänt kända beteckningarnaöverläkare resp. distriktsläkare används på den som har ledningsansvaret. anser atlbenämningen huvudläkare inte är invänd ningsfri ens när den samlade ledningen anförtros en läkare. av den ledningsansvarigebör enligt förbundels uppfattning inte återfinnas Prop. 1989/90:81 i lagtexten. LSRkan inte finna några skäl all byta benämningen klinikchef mot huvudläkare. anser benämningen "huvudläkare" olyckligt vald.Sällskapet föreslår i stället all klinikchef/PVOchef och motsvarande kvarstårför den person som är chef över klinikenhel. finner benämningen "huvudläkare" olämplig. Förbundetpåpekar all eftersom det är vedertaget med benämningar som ögon- eller öronläkareriskerar man atl tanken leds lill någon organspeci-alilel. Benämningenchefsläkare åtföljd av en precisering av verksamhetsområdet, t.ex.chefsläkaren för medicinska enheten, anser förbundet i första hand bör komma ifråga. Chefsöverläkare resp. chefdistriklsläkare är också tänkbart. Enligtpromemorians förslag kommer huvudläkaren att få möjlighet all delegeraledningsuppgifter till kompetenta och erfama medarbetare vid enheten.Huvudläkaren kan dock inte enligt förslaget genom delegering avhända sig helaledningsansvaret. Delegering av ledningsuppgifter rörande diagnoslik ellervård och behandling saml utseende av palienlansvarig läkare föreslås endastkunna göras lill specialislkompelenl läkare. För övriga ledningsfrågor föreslåsinte några motsvarande begränsningar. Fråganom delegering har berörts av åtta remissinstanser, varav merparten ur positivsynvinkel. Socialstyrelsenställer sig i princip bakom förslaget men föreslår all ytterligare enledningsnivå skapas vad gäller diagnostik eller vård och behandling genom allinföra en medicinskt ansvarig läkare. Denna nivå skulle motsvara den specialistnivåtill vilken delegering kan ske enligt förslaget. Ledningen på denna nivå skallenligt förslag fullgöras under överläkarens övergripandeansvar. Syftet med förslaget är atl råda bot på en del nackdelar som styrelsenanser finnas med förslaget i promemorian delegerade uppgifter kan intedelegeras vidare, ersättare kan endast utses genom ny delegering ochförhållandena växlar mellan enheter. Med förslag skulleledningen fördelas på följande sätt. Huvudläkarenär administrativt och medicinskt ledningsansvarig med delegeringsmöjligheter. Denmedicinskt ansvarige läkaren har direkt enligt lagen ledningsansvar fördiagnoslik eller vård och behandling av de enskilda palienlema inom sillarbetsområde. Denpatientansvarige läkaren har inget eget ledningsansvar. HSANfömlsäller alt motsvarande delegering som föreslås kunna göras lill specialislkompelenlläkare även skall kunna ske lill ansvarig sjuksköterska, sjukgymnast ocharbetsterapeut beträflFande deras arbetsområden. Uppsalauniversitet finner frågan om delegeringsmöjligheter väsentlig men anser atl den inte utvecklats särskilt konkret i förslaget. atldela upp verksamheten i sektioner och mer eller mindre självständiga Prop.1989/90:81 underavdelningar framhålls. Universiteteti lycker all innebörden av delegering för del samlade anvarel är braklargjord men framhåller betydelsen av all klarlägga vad som delegeras;befogenhet, ansvar eller bådadera. anser all del finns ellflertal nivåer med medicinsk kompelens utöver de som tas upp i promemoriansåsom avdelningsläkare, biträdande överläkare och överläkare som bör hainflytande på patientens vård. Götahovrätt understryker atl del klarare bör uttryckas all huvudläkaren inte genom delegeringfår avhända sig hela ledningsansvaret för en viss del av verksamheten. Landstingsförbundetanser det självklart all ledningsuppgifter med såväl medicinska somadministrativa inslag måste kunna utföras av andra än den ledningsansvarige.Förbundet framhåller att etl sådant delegeringsförfarande inte befriar denledningsansvarige från del övergripande ansvaret. Förbundet anser emellertidall förslaget all bryta ul ledningsuppgifter som avser diagnoslik eller vårdoch behandling i själva verket innebär atl praktiskt tagel ingaledningsuppgifter lämnas kvar ål andra än specialislkompelenla läkare.Förbundet avvisar utredningens förslag om lagreglering av ledningsuppgiftemasfördelning. SHSTFanser att delegering vid fördelning av det administrativa ledningsansvaretinte kan användas som instmment av två skäl. Dels är del i regel vårdadministratörensom är formellt kompetent för administrativa uppgifter, dels är delegeringfrivillig i båda leden. LSRfinner att svårigheter kommer att uppstå för de yrkesgmpper, fömtom läkama, somutför vårdande behandling om man inskränker huvudläkarens delegeringsmöjligheterbeträflFande diagnostik eller vård och behandling lill all avse endast läkaremed lämplig specialistkompetens. ullalar sill stöd för det förslag rörande delegering sompresenteras i promemorian. finner det svårt att förena förslaget i promemorian med de reglerrörande delegering som gäller enligt allmänna råd om delegering(SOSFS (M) 1980:100). Förbundet anser alt det bör underslyrkas all del uppdragsom huvudläkaren lämnar inte är den typ av delegering som avses i vården. Enligtden uttolkning som tidigare gjorts i Ds S 1984:12 den s. k. ÖVA- ulredningen skall med verksamhetsområde förstås "del specifika medi cinska verksamhetsområde som resp. överläkar- och distriktsläkartjänsl avser och som genom det för vederbörande läkare utfärdade förordnandet anförtrolls denne". Delta innebär således all verksamhetsområde likställs med specialitet. Det nu framlagda förslaget innebär att sjukvårdshuvud männen i princip skall ha frihet alt organisera verksamheten på det sätt som de själva finner mest rationellt. Huvudläkaren måste enligt utredning ens förslag vara specialislkompelenl, men det är inte nödvändigt att speci- 61 alistkompelensenfullständigt läcker den verksamhet som bedrivs vid en- Prop. 1989/90:81heten. Specialistkompetensen måste dock vara av väsentlig betydelse för Bilaga 2 enhetens verksamhet. Kammarrätteni anser all staten bör dra upp riktlinjer för verksamhetsområdetsomfattning för all säkerställa all huvudläkaren besitter erforderligkompetens. KIanför att indelningen i huvudläkarområden bör föregås av samråd mellansjukvårdshuvudmannen och berört universitet eller högskola. Universiteteti anser all del är oklart hur del verksamhetsområde som huvudläkarenskall ansvara för skall definieras t.ex. när del gäller gemensamma avdelningar,slorkliniker etc. framhåller all del finns sektorer och liknandestörre administrativa enheter där andra än läkare är chefer. En bättreprecisering efterlyses. Landstingsförbundetoch Spri instämmer i promemorians förslag som gör del möjligt för huvudmannen atlbestämma omfattningen utifrån lokala behov. är kritiskt lill förslaget och anser all det istället bör föreskrivasatl huvudläkarens verksamhet endast skall omfatta specialiteter) som dennesjälv innehar eller all del skall införas en bestämmelse all ledningsuppgiftavseende diagnostik, vård och behandling skall delegeras till särskilda inomvarje specialitet utsedda specialislkompelenla läkare. Socialstyrelsenunderstryker viklen av atl huvudläkaren noga försäkrat sig om den reellakompetensen, om den läkare som skall upprätthålla "bakjour" inte harspecialistkompetens för uppgiften. Styrelsen finner del vidare nödvändigt atlkunna förordna icke-legilimerade läkare på tjänster med primärjouransvar påvissa håll i landet där läkarbrisl råder. HSANanser att jourverksamheten inte belysts lillräckligt. UHÄuttrycker tillfredsställelse med krav på legitimation för läkare i primärjour.Enligt UHÄ's mening måste patientemas säkerhet sältas i första mmmet. UHÄ trorockså att förslaget innebär att AT-läkama på ell annat sätt än tidigare kangaranteras nödvändig handledning under AT-Ijänslgöringen. Universiteti efterlyser bättre belysning av konsekvensema rörande samjour påbakjoursnivå. Landstingsförbundetanser det rikligt all i princip kräva all läkaren skall vara lägst legitimerad.Förbundet anser det emellertid realistiskt all räkna med alt även AT-läkareunder överskådlig tid måste upprätthålla en betydande del av primäijouren tillföljd av läkarresursemas ojämna fördelning. Spriinstämmer hell i kravet att läkare i primärjour skall vara legitimerad. SHSTFser förslaget om primärjourens kompelens viktig som ell led i strävan mot enhögre palientsäkerhel. påverkas den fömtsättning läkartillgångenutgör. instämmer i principen att primärjour endast 62 fårupprätthållas av legitimerade läkare. Enligt sällskapets uppfattning kan Prop.1989/90:81 samjour i bakjoursledet endast förekomma i begränsad omfattningoch Bilaga 2 mellan närliggande specialiteter. anser all varje specialitet principiellt bör upprätthålla sinegen bakjour då del vid samjour i delta led finns en klar risk för kvalitetsförsämring.Förbundet tillstyrker förslaget om en höjd kompetensnivå för primärjour menfinner behov föreligga av ett dispensförfarande mot bakgmndav bemanningssilualionen. medicinkliniken i Ömsköldsvik sänt ul till länsdelssjukhu-sens medicin-och kimrgkliniker avser bl. a. förslaget om krav på legitimation förprimärjoursläkare. Enkäten, som uttrycker kraftig kritik mot förslaget, har sänlsul lill 56 sjukhus och funnit stöd hos 50. Vid två sjukhus har man tagitavstånd. Fyra sjukhus har inte besvarat enkäten. 9 Möjlighet till dispens från krav på huvudläkare Promemoriansförslag innebär all dispens från bestämmelsen all en huvudläkare skall ledaverksamheten skall kunna ges. Mångaremissinstanser har inte särskilt berört frågan om dispens då denna inte äraktuell med hänsyn till de synpunkter i övrigl som framförts. Socialstyrelsenanser all innebörden av dispensmöjlighelen bör övervägas ytterligare men tillslyrkeri princip förslaget. Universiteti tillslyrker förslaget om dispensregler. Sprianser dispens vara en byråkratisk väg att anpassa lagförslaget lill verkligheten. SvenskaSjukhusfysikerförbundel har tolkat förslaget så att dispens skulle behöva sökasför verksamhet som inte kräver detta, vilket förbundet avvisar. uttrycker kritik mot förslaget om dispens. Utredningensförslag innebär all det för varje patient skall utses en särskild palienlansvarigläkare och att denne skall vara legitimerad. Avde remissinstanser som yttrat sig i frågan ställer sig övervägande delenpositiva lill förslaget. Några instanser anser gmndtanken god men avvisar enlagreglering. Vidare har några tolkat förslaget så att patient-ansvaret skulleomfatta även andra personalkategorier än läkare. JOanser atl förslaget om en palientansvarig läkare kommer all ge palienlema enstarkare ställning. Socialstyrelsenser förslaget om palienlansvarig läkare som värdefullt särskilt för patientermed långa vårdtider och för handikappade. har heller inget allinvända mot föreslagen kompetensnivå. SåvälHSAN som t////i välkomnar förslaget. KIser positivt på förslaget men anser att del i vissa fall kan finnas skäl att även en ännu inte legitimerad läkare kan vara palienlansvarig. gmndtanken som vällovlig men tror inte all Prop. 1989/90:81 förslaget kommer att medföra några större förändringar. Göteborgsuniversitet ser förslaget som ett steg i rätt riktning men befarar vissaproblem i initialskedet. Landstingsförbundetanser del viktigt med en förbättrad läkarkontinu-ilet, men är tveksam lill enlagreglering därav i form av skyldighet atl utse patientansvarig läkare.Förbundet framhåller all det för patienten är lika viktigt all upprätthållakontinuitet i kontakterna med andra personalkategorier. Spriinstämmer i syftet med förslaget men anser del inte självklart att problemenmed kontinuitet i vården löses bäst genom lagstiftning. Spri förordar istället ellintensivt utvecklingsarbete för all visa på vägar all ulan onödig byråkrati nådel syfte promemorian vill uppnå på ett sätt som är mest lämpligt för denenskilde patienten. Spri framhåller också att del ibland kan vara annanpersonal än läkare som är lämpligast som palientansvarig. Spri menar vidareall lagstiftning om patientansvarig läkare sknlle framtvinga all sådan utsesoavsett om behov därav föreligger eller inte. CentralorganisationenSACO/SR ställer sig bakom förslaget men anser att del råder oklarhet om konstmktionen. LSRställer sig frågande lill hur förslaget kommer att fungera i primärvården, ochframhåller att del föi" sjukgymnaslemas del är viktigt all klarhet skapasi var det formella palientansvarel kommer all ligga. anför all vid psykologisk behandling, inkl. psykoterapi, behandlande psykologen de bästa möjlighetema att bedöma den enskildepatientens problem. Förbundet anser all den som har det faktiska palientansvarelbör ha de formella befogenheterna härför. SHSTFanser atl landslingen själva bör få förtroendet all organisera vården så attkontinuiteten upprätthålls. Kravet gäller inte bara läkare ulan samtligapersonalkategorier som patienten kommer i långvarig kontakt med. SKTFfmner förslaget bra ur flera synpunkter. Bl.a. gynnar del säkerheten i vården. anser inte all frågan om palientansvarig läkare börlagregleras i föreslagen form. Sällskapet menar alt kravet på kontinuitet ären fråga om prioritering som skall vägas bl.a. mot tillgänglighet och kompelensoch vidare att den föreslagna lagstiftningen snarare kan försvåra än underlättapatienlsäkerhelen. godtar den principiella inställningen i förslaget men tror all enhel del praktiska svårigheter kan uppstå när det skall omsättas i praktiken.Förbundet efterlyser ytterligare analys och konkretiseringar. 1enkäten från medicinkliniken i framförs kriiik mot att den patienlansvarigeläkaren skall vara legitimerad. Av de länsdelssjukhus som besvarat enkätenställde sig 50 stycken bakom denna kriiik medan två tog avstånd. 11 övrigt Prop. Landstingsförbundetanser all 14 § HSL bör ha ell innehåll varav det klart framgår attsjukvårdshuvudmannen inte får anförtro ledningen av hälso-och sjukvårdandeenheter ål annan än den som har erforderlig utbildning och erfarenhet för atttillförsäkra patienten en säker och kvalitativt god vård. 1 lagtexten börsåledes inte ställas krav på en preciserad yrkesutbildning för den som skallutöva den samlade ledningen. Förbundet avvisar utredningens förslag tilllagreglering av ledningsansvarets fördelning. Spriifrågasätter del principiellt lämpliga all i HSL göra en organisatorisk fråga tillföremål för lagstiftning på del detaljerade sätt som gjorts i promemorian. SHSTF anser att del inte finns anledning all genom lagstiftning göraintrång i sjukvårdshuvudmännens totalansvar. TCO menar därför att nuvaranderegler för medicinskt ledningsansvar bör utmönstras ur 14§HSL. fmner all del mesta talar för all 14 § HSL hell utgår. Omparagrafen kommer att finnas kvar även i fortsättningen bör enligt förbundetdär införas att ledningsansvaret kan åläggas annan legitimeradprofessionsutövare inom en verksamhet. Förbundet anser alt tillägget i 13§ börändras lill ".... vård. För varje patient skall utses en palienlansvarigbehandlare vilken skall vara legitimerad professionsulövare inom hälso- ochsjukvården". Götahovrätt föreslår atl meningen "En sådan läkare benämns huvudläkare"i 14 § första stycket ersätts med tillägget "(huvudläkare)" i den närmastföregående meningen. Vidare ifrågasätter hovrätten om del inte i 14§ andrastycket klarare bör uttryckas alt huvudläkaren inte genom delegering får avhändasig hela ledningsansvaret för en viss del, sektor eller liknande inom enheten,t. ex. genom alt uttryckligen begränsa delegeringen lill "enskildaledningsuppgifter". 11.2 Utbildning, undervisning och forskning UHÅpekar på behovet av utbildning för läkare vad avser sjukvårdens administrationoch ekonomi. Uppsalauniversitet gör samma påpekande saml framhåller att en särskild analys måstegöras för att tillgodose forskningens intressen. ÄvenSvenska understryker vikten av att läkare redan tidigt understudietiden erhåller särskild utbildning i administration och bereds möjlighettill sådant praktiskt arbete. HSANframhåller vikten av att för allmänheten och personalen lättförståeliga tjänslebenämningarinförs. finner det angelägel att begreppet överläkare och distriktsläkare ägnas mer detaljerad analys. Sällskapet anser det inte 65 5 1989/90. 1 saml Nr 81 självklart all begreppenmåste utmönstras som en följd av de ändrade Prop. 1989/90:81 bestämmelserna. 11.4 Promemorieförslagets omfattning och förslag till kompletteringar //S!/4A'efterlyser en diskussion om storleken på det medicinska ansvarsområde somskall ledas av en huvudläkare och behovet av ett mellanled mellan huvudläkareoch sjukhusledning. UHÅ,KI, och efterlyser en analys avde särskilda förhållanden som råder vid universitetssjukhusen. Landstingsförbundetanser alt avjyänsningen av vilka enheter som skall vara underkastade kraven i 14§HSL är otydlig. Sprimenar att en analys borde ha gjorts av om del finns brister i dagens regelsystemnär det gäller all garantera patienten säkerhet och god kvalitet i vården. LSRanför att det är en allvarlig brist all utredningen bara utgått från medicinskbehandling som utförs av läkare och inte tänkt på behandling som utförs av bl.a. sjukgymnaster. SSRanser att utredningen borde ha inletts med en bedömning av konsekvensema av attavskaffa regleringen av det medicinska ledningsansvaret. Vidare anser SSR allutredningen inte kan anses ha behandlat annat än den somatiska vården. framför att samma klara markering om totalt ledningsansvar börgöras även för landvården. föreslår all en utredning tillsätts för atl se över psykologemasansvarsförhållande inom främst barn- och ungdomspsykiatrin och inom allmänpsykiatri. SHSTFföreslår att direktiven till lillsynsutredningen skall förtydligas ellerkompletteras så att sjukvårdspersonalens yrkesansvar, arbetsuppgifter ochansvarsområden kommer all behandlas. efterlyser en analys av frågor om tjänslekon-slmktion ochtillsättningsförfarande för huvudläkare. Vidare anser sällskapet attpromemorians titel borde ha varit "Ledningsansvaret inom den oflFentliga landslingskommunalahälso- och sjukvården". påpekar all utredningen inte behandlat sådan verksamhet påvårdområdet som sköts under annan nämnd än hälso- och sjukvårdsnämnden, t.ex.den psykiatriska bam- och ungdomsvården, ha-biliteringsverksamheten etc. Lag omändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenomföreskrivs atl 13, 14 och 15§§ hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) skall haföljande lydelse. Prop.1989/90:81 Bilaga 3 1 hälso- och sjukvården skall det finnas den personal som behövs för att meddela god vård. Ihälso- och sjukvården skall del finnas den personal som behövs för att meddelagod vård. Vid en enhet som avses i 14 § skall för varje patient utses enlegitimerad läkare som patientansvarig. Omåligganden för hälso- och sjukvårdspersonalen och tillsynen över denna personalfinns särskilda bestämmelser. En särskild läkare skadfinnas som ansvarar för ledningen av den medicinska verksamheten inom detverksamhetsområde som landstingskommunen bestämmer. En sådan läkare benämnsöverläkare i fråga om verksamhet på sjukhus och distriktsläkare i fråga omverksamhet utanför sjukhus. En överläkares åligganden kan omfatta även verksamhetutanför sjukhuset och en distriktsläkares åligganden även verksamhet påsjukhus. Vid utövandet av denna ledning skall läkaren i frågor som inte rörvården av enskilda patienter följa de föreskrifter som landstingskommunen kanmeddela. Landstingskommunenkan förordna en annan läkare att fullgöra viss det av en överläkares eller distriktsläkaresåligganden enligt första stycket. Regeringen eller eflerregeringens bemyndigande får för särskilt fad medge undantagfrån bestämmelsen iförsta stycket. Omdet behövs med hänsyn till patienternas säkerhet i vården skad det vid en enhetför diagnostik eller vård och behandling finnas en särskild läkare medspecialistkompetens som svarar för den samlade ledningen av verksamheten. Ensådan läkare benämns chefsöverläkare. Landstingskommunen bestämmer enhetensverksamhetsområde. Vid utövandet av denna ledning skall chefsöverläkaren ifrågor som inte avser diagnostik eller vård och behandling av enskildapatienter eller utseende av patientansvariga läkare följa de föreskrifter somlandstingskommunen kan meddela. Chefsöverläkarenfår uppdra åt kompetenta och erfama befattningshavare vid enheten att fullgöraenskilda ledningsuppgifter. Regeringeneller efler regeringens bemyndigande bestämmer vid vilkaenheter det skall finnas chefsöverläkare. Senaste lydelse 1983:335. Prop.1989/90:81 Bilaga 3 Läkare under allmänljänslgöringeller specialistutbildning enligt lagen (1960:408) om behörighet att utöva läkaryrketskall förordnas . Läkare under allmänljänslgöringeller specialistutbildning enligt lagen (1984:542) om behörighet att utöva yrkeinom hälso- och sjukvården m. m. skall förordnas för viss lid. Denna lag träder i kraflden . 2 Förslagtill Prop. Lag om ändring i lagen (1966:293) om beredande av sluten * psykiatriskvård i vissa fall Härigenomföreskrivs alt 2§ lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård ivissa fall' skall ha följande lydelse. 2§Vård enligt denna lag bereds på sjukhus som drivs av staten, landstingskommuneller kommun som ej tillhör landstingskommun. Vård får efter regeringensbestämmande beredas även på annan vårdinstitution. Vad i denna lag sägs omsjukhus gäller även sådana institutioner. Vadsom sägs om överläkare i Med överläkare avses i denna lag denna lag gäller ävenbiträdande en chefsöverläkare enligt 14 § hälso- överläkare som anförtrottssärskild och sjukvårdslagen (1982:763). Regeringeneller den Denne får uppdra åt erfarna läkare myndighet somregeringen bestäm- med specialistkompetens inom psy- mer fär uppdra åt annanläkare att kiatrin att fullgöra uppgifter som fullgöra uppgifter somenligt denna enligt denna lag ankommer på lag ankommer påöverläkare. Förbehandling av vissa frågor enligt denna lag finnas utskrivnings-nämnder med deverksamhetsområden regeringen bestämmer och en för riket gemensam psykiatrisknämnd. Dennalag träder i krafl . 'Lagen omtryckt 1982:782. 3 Förslagtill Prop. Lag om ändring i transplantationslagen (1975:190) Bilaga 3 Härigenomföreskrivs att i 3§ iransplanlationslagen (1975:190)' ordet"överläkare" skall bytas ul mot "chefsöveriäkare". Dennalag träder i kraft . 'Senaste lydelse av 3 § 1982:769. 4 Förslag till Prop. Lag om ändring i passlagen (1978:302) '' Härigenomföreskrivs alt i 20,22, 24, 28 och 34 §§ passlagen (1978:302)' ordet"överläkare" i olika böjningsformer skall bytas ut mot"chefsöverläkare" i motsvarande form. Dennalag träder i krafl . 'Senaste lydelse av 5 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1985:12) om kontroll av ' Härigenomföreskrivs att i 3 och 4§§ lagen (1985:12) om kontroll av bemsningsmedel påsjukhus ordet "Överläkaren" skall bytas ul mot "Chefsöverläkaren". Dennalag träder i krafl . 6 Förslagtill Prop. Lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukarei ' vissa fall Härigenomföreskrivs att i 24 och 45 §§ lagen (1988:870) om vård av missbmkare i vissafall ordet "överiäkare" skall bytas ul mot "chefsöverläkare". Dennalag träder i krafl . 7 Förslagtill Prop. Lag om ändring i smittskyddslagen (1988:1472) *