prop · GD0370 · 1989-12-31 00:00:00 — Samhället bör enligt förbundet bestämt väija sig mot attde gmndläggande demokratiska värderingarna på detta sätt undergrävs. Regeringoch riksdag har, hävdar förbundet, varit alltför passiva och i praktiken lämnatfältet fritt för krafter som uteslutande drivs av ekonomiska intressen. Motalakommun har tillsatt en särskild videogramgmpp som följer utbudet, granskar ochanmäler filmer samt informerar om videomarknaden, särskilt i relation till bamoch ungdomar. Gmppen, liksom ett antal kristna grupper i , beklagaratt utredningen inte lyssnat på den opinion för censur av videogram som finnsute i landet. FredrikaBremer-Förbundet pekar på hur de grova våldsvideofilmema visar hur män kanutsätta kvinnor och andra män för mycket grovt våld. Dessa filmerkaraktäriseras av ett starkt känsloförtryck och människoförakt, som måsteanses vara helt oacceptabelt i ett samhälle gmndat på demokratiska principer omkvinnors och mäns lika värde. RiksförbundetBRIS, framhåller att bam alltför länge har offrats på yttrandefrihetens altareoch att utredaren har försummat att ta upp de små bamens situation.Utredningens förslag är ett steg i rätt riktning, men långt ifrån tillräckligt.Videovåldet är ett samhällsont med negativa effekter långt utöver dem sombelysts i utredningen. Förbundet pekar också på att troligen bara en del avpotentialen av exploatering har skett och att marknadsföringen avvåldsskildringar har betydande möjligheter om inte korrektiv skapas. Vissainstanser menar att debatten i massmedier och bland allmänheten är överdriven,och att farhågoma för att våldet i samhället skulle öka om ingen kontroll avvideovåldet görs är ogmndade eller spekulativa. Till dessa instanser hörSveriges filmuthyrareförening och IFPI- VIDEO, som menar att den allmännaopinion som kräver ytterligare ingrepp mot film och video oftast är relativtokunnig om filmmediet och inte normalt kan skilja mellan extremvåld ochcensurerade men godkända filmer. Videovåldet har fått alltför stort utrymme imassmedia och i den allmänna debatten blandas oftast minderårigas tittande på bamförbjudnafilmer ihop med extremvåld. En kraftig självsanering har enligt filmuthyrareföreningcnskett på hemvideomarknaden. Remissinstansemahar delade meningar om vilken vikt som skall tillmätas utredningensundersökningar om påverkan av videovåldstittande på våldsamt beteende, och ivad mån vetenskapliga undersökningar skall väga tyngreän erfarenheter från skol- och barnomsorgspersonal, socialarbetare, /90:70 ungdomsorganisationer etc. Att den senare typen av erfarenhet skall ges stor vikt framhåller bl.a. , , , SverigesFrikyrkoråd med samarbetande organisationer. ochRiksförbundet och Skola. vid delar utredningens uppfattning attvåldsskildringar kan ha skadlig inverkan på i varje fall barn och ungdomar, menpåpekar att påverkan av våldsskildringar i videogram som godkänts på grund avhög konstnäriig kvalitet kan vara större än av grövre skildringar, som ofta haren torftig och orimlig prägel. tar också upp behovet av enändrad inställning till sexualiteten och strängare regler för pornografi pä gmndav risken för AIDS, men konstaterar att det knappast finns skäl som talar föratt sexuella attityder och beteenden påverkas av röriiga bilder. Sverigesfrikyrkoråd med samarbetande organisationer menar att vi länge känt till attvåldsfilmer har en negativ inverkan på människor. Rådet hävdar också, i polemikmed utredningen, att ett samband mellan videovåldet och våldsbeteende ärdokumenterat i de fem undersökningar som redovisas i utredningens förstarapport. Man måste ta hänsyn till också andra än vetenskapligt fastlagdauppfattningar, uppfattningar t. ex. från ungdomar, föräldrar, barn- ochungdomsledare, lärare som i sitt dagliga arbete ser de negativa effekter somvåldsfilmer har på barn och ungdomar. Bevisbördan kan enligt rådets uppfattninglika gäma sägas ligga hos den andra parten. Attsambandet är klart, trots den redovisade forskningens osäkerhet, menar också Vpk:skvinnopolitiska utskott. hävdar att utredningens redovisning av otydligaforskningsresultat i fråga om videovåldets skadeverkningar, snarare visar destatistiska mätmetodernas brister än de verkliga effekterna av videovåldet.Annan forskning redovisar enligt förbundet klart, att det är de svagaste bamensom påverkas och införiivar våldsbeteende i sitt eget beteende. anser att det, trots att man inte har vetenskapligt kunnat visaett orsakssamband mellan konsumtion av våldsskildringar och våldsbeteende,inte kan uteslutas att sådana effekter finns. Problematiken när det gällerutbudet av videofilmer är dock enligt rådet i första hand en kulturpolitiskfråga. Norrköpingskommun anser att forskningen, trots att den inte fastställer ett entydigtsamband mellan videovåld, aggressivitet, avtmbbning och okänslighet för våld,dock har pekat på de cirkeleffekter som särskilt svaga och utsatta bam ochungdomar blir indragna i. Örebrokommun framhåller att det finns skäl att anta att många av de barn och ungdomar i den i och för sig lilla gmpp som ofta ser på videovåld lever i bristfälliga sociala förhållanden även i övrigt. Risken för negativ påverkan är därför stor. Därför krävs fler insatser, vilket inte gör det mindre viktigt att dessa barns och föräldrars video- och TV-vanor tidigt uppmärksammas och bearbetas i samhällets förebyggande insatser. svarandebehov av insatser finns för den gmpp yngre vuxna som också Prop. 1989/90:70 befinner sig i en utsatt socal situation. Sverigessmalfdm och videodistributörers förening delar helt den allmänna uppfattningenatt videovåldets spridning med alla tillgängliga medel skall bekämpas.Föreningen delar däremot inte den inom utredningen framförda uppfattningen attvåldsinslagens inverkan närmast är av marginell betydelse. SSUmenar att de gmndläggande faktorerna bakom det allt bmtalare och anonymareungdomsvåldet ligger i ungdomars uppväxtmiljö, där brist påfritidssysselsättning, sociala villkor och fattiga boendemiljöer bidrar till attskapa destmktiva handlingar. är SSU av den uppfattningen attvåldsvideofilmer tillsammans med detta har en negativ inverkan på barn ochungdomar. Risken är uppenbar att ungdomar som ofta ser våldsvideo påverkasgenom avtmbbning i sin syn på våldet och med en förhöjd aggressivitet. uppfattning är att de hopljugna våldsskildringarna, som nästanuteslutande har udden riktad mot kvinnokönet, är skadliga. De ger en förvrängdverklighetsuppfattning. Förbundet menar att forskningen bekräftar att intensivttittande på videovåld medför störningar, i Dennauppfattning delas av i län, som erinrar om attskadorna framför aUt drabbar psykiskt sköra, störda och utsatta barn. RiksförbundetBRIS hävdar att en belysning av videovåldets skadeverkningar ur barn- och ungdomspsykologisksynvinkel skulle gjort det möjligt att belysa sambandet mellan våldsvideoskildringaroch psykologiska skadeverkningar hos barn i form av avtmbbning, ångest,mardrömmar, vanföreställningar, störd tillit till vuxna, bristande framtidstrooch fördomsfull könsrollsuppfattning. ÄvenSveriges kristna socialdemokraters förbund beklagar att den beteendevetenskapligaforskningen inte fått större utrymme i utredningen. 1 de flesta genomfördastudier har påvisats positiva samband mellan konsumtion av video, TV-våld ochett aggressivt beteende, främst hos pojkar. Osäkerheteni sambandet betonas av instanser som , vilket framför kritiska synpunkter på denforskning som redovisas i betänkandet. Det gäller både att den illegalamarknaden skulle vara så stor, att en allmän förhandsgranskning skulle varaverkningslös och jämförelserna mellan tittandet på våldsfilmer under åren 1981och 1987. Beträffande uppgifterna om sambandet mellan våldsskildringar ochvåldsbeteende hos unga hävdar centret, att forskningöversikten i utredningenblandar ihop aggressivitet, våldsbeteende och kriminalitet. Vidare bestridercentret att den s. k. redovisat en avtrubbningseffektav våldsskildringar i rörliga bilder. Kriminologiskainstitutionen vid samma universitet påpekar att det inte finns några resultat från den svenska våldsbrottsforskningen, som ger stöd för uppfattningen om en koppling mellan visat våld och brottsligt våld. Det kriminella våldet hänger i stor utsträckning samman med en asocial livsstil,där drogmissbruk främst av alkohol intar en central roll. Den Prop.1989/90:70 omfattande s. k. påverkansforskningen visar inga klara och entydiga resul- Bilaga 3 tat, men kunskaperna om de grupper där det kriminella våldet främstutspelas gör det föga sannolikt, att massmediavåld kan vara en betydelsefullfaktor. Mer ovisst är det dock för de yngre gärningsmännen, där våldsmetodemamöjligen kan påverkas. Sociologiskainstitutionen vid påpekar att det nästan är omöjligt attmäta ändringar i beteendet, utanför rena experimentsituationer, på det häraktuella och liknande områden, även om sådana effekter faktiskt skulle finnas.Möjligen skulle man i stället kunna ta hänsyn till forskning om andraföreteelser, t. ex. spridningen av vissa våldstekniker i anlutning tillvåldsskildringar och hur vissa gmpper kan få större legitimitet i sinverksamhet just genom att våldsideologier och våldstekniker får marknadsföras. vid pekar påytterligare behov av vetenskapliga studier av långsiktig karaktär, och talar omutredningens undersökningar som tillfälliga nedslag av osäkert vetenskapligtvärde. vid menar, att i detsammansatta samhälleliga system där våldsskildringar och ungdom möts, knappastenskilda faktorer kan urskiljas så att orsakssamband kan fastställas. Detbetyder inte att videovåldets vålds-framkallande effekter helt kan uteslutas,men inget talar för att dessa skulle betyda mer än andra faktorer, som intelåter sig straffbeläggas. Statensbiograföyrå understryker att det inte finns ett enkelt samband mellanvideotittandet och ungdomsvåld, utan att det ofta är fråga om en rad negativaomständigheter som förstärker varandra i en ond cirkel. Ettflertal instanser kommenterar utredarens överväganden när det gäller förhållandetmellan ett förbud mot videovåldsskildringar och förhandsgranskning å ena sidanoch gmndlagens skydd för yttrandefriheten å den andra. Frånyttrandefrihetssynpunkt finns, som exempelvis framhåller, inga beaktansvärdaintressen som talar för att skildringar av extremvåld skall få spridas. vid understryker att yttrande- ochinformationsfriheten är relativa fri- och rättigheter, vilka kan begränsasgenom lag. Kommunförbundetanser att det intresse som finns för att skydda barn och ungdomar även med envid tolkning av yttrandefriheten möjliggör en De problem, som kan finnas att dra en gräns mellanvåldsskildringar som sker i underhållningssyfte och dem som sker i ettinformationsprogram eller i politiskt syfte, kan antas vara av ringa betydelse ochdessutom väga lätt gentemot det skyddsintresse som Enligt uppfattning är det inte ett hot mot Prop. 1989/90:70yttrandefriheten att införa granskning och censur av filmer, som med den Bilaga3 nuvarande lagstiftningen skulle ha fällts för olaga våldsskildring enligt brottsbalken.Kränkningen mot yttrandefriheten blir enligt förbundet densamma om man fälleroch beslagtar en film i efterhand som om man förbjuder den innan den går ut påmarknaden för uthyming eller försäljning. Oskarshamnskommun menar att utredaren inte har framlagt någon klarläggande analys avfrågan och hävdar att kommersiella vålds- och pomografiskaskildringar på videogram i en del fall med inslag som kan hänföras tillrasism inte kan omfattas av den gmndlagsskyddade yttrandefriheten. Även omverklighetens våld måste få återges på videogram återspeglar de skildringar somförekommer i mycket ringa grad eller inte alls våldshandlingar som kanförekomma i verkligheten. Norrköpingskommun anser att lagstiftning är en av ett demokratiskt samhälles möjligheteratt markera en önskvärd social norm. Samhällets stora intresse av att skydda bamoch ungdom mot riskema att utsättas för skadeverkningar av videovåld är ettstarkt skäl för vissa begränsningar i yttrandefriheten. Örebrokommun ansluter sig till kommunförbundets tvekan när det gäller om kommersiellavåldsskildringar skall omfattas av den gmndlagsskyddade yttrandefriheten, samtkravet på en analys av yttrandefriheten härvidlag. HusmodersförbundetHem och Samhälle anser att t. o. m. yttrandefriheten som tillhör våramedborgerliga fri- och rättigheter kan, när det gäller vålds- ochpornografifilmer, få naggas i kanten eftersom det i hög grad gäller bam ochungdomar med labilt psyke. Föräldrar har en minimal chans att kontrollera vadderas bam ser av videoutbudet, enligt förbundet. Kommunistiskungdom anser att yttrandefriheten har förfelat sitt syfte om den används föratt möjliggöra spridning av extremvåld till bam och ungdomar. Då handlar detinte längre om åsiktsfrihet utan om kommersiellt frosseri i styckadekvinnokroppar, extremt och sadistiskt våld, framhåller förbundet. menar att förhandsgranskning inte är ett större intrång iyttrandefriheten än vad som tilllämpas när det gäller biograffilm. anser att en förhandsgranskning inte skulle innebära en orimliginskränkning av yttrandefriheten. Våldsövergrepp, förljugenhet och råakvinnoöverfall kan inte accepteras i yttrandefrihetens namn. framhåller att det våld som videovåldetframmanar i sig kan utgöra ett hot mot många medborgares yttrandefrihet ochövriga demokratiska rättigheter. Begränsningar av yttrandefriheten för somligakan alltså vara nödvändiga för att säkra yttrandefriheten åt alla. Sverigeskristna socialdemokraters förbund understryker att spekulativt videovåld inte får försvaras och växa till i skydd av en allmänt passiv eller förment intellektuell hållning till yttrandefriheten. För att väma gmndläg- gandedemokratiska värderingar måste samhället ha rätt att ingripa till Prop.1989/90:70 hjälp för föräldrar och andra med fostrande uppgifter. Det våldsom Bilaga 3 videovåldet kan ge upphov till kan utgöra ett hot mot mångamedborgares yttrandefrihet och övriga demokratiska rättigheter. RiksförbundetBRIS vill framhålla att vi just genom kraftfulla begränsningar i våldsutbudetkan väma om de gmndläggande värderingar om frihet, trygghet ochjämlikhet som vårt samhälle står för. ArbetsgruppenSamarbete för Fred pekar på att den mentalitet som genomsyrar många videofilmerinnebär att våld är den bästa konfliktlösningsmetoden, och att denna tendensär så stark att den är ett direkt hot mot demokratin. Enannan uppfattning har , som anser att det inte bara ärtveksamt om en förhandsgranskningslag är förenlig med regeringsformens reglerom skydd för yttrandefrihet. Det är entydigt så att en sådan lag står i direktstrid med gmndlagsskyddet för yttrandefriheten. Tankama på en allmän och tvångsmässigförhandsgranskning bör således avvisas helt. KLYSmenar att betänkandet i sak handlar om yttrandefrihetens gränser och detdäremot ställda behovet av skydd mot videovåldets skadeverkningar. KLYS menaratt utredningen drar den riktiga slutsatsen att inskränkningar iyttrandefriheten bara skall få ske om de är oundgängligen nödvändiga av hänsyntill annat ansvar som åvilar det allmänna. Föreningensvenska masskommunikationsforskare anser att utredningens principdiskussionrörande avvägningen mellan yttrandefrihetskravet och samhällets behov attskydda sig mot våld är mycket värdefull och klargörande. Föreningen menar attden på ett tilltalande sätt avviker både från den extrema betoning avyttrandefriheten i sig som kännetecknade videogramutredningen och de förenkladesynsätt på videovåldseffekter som framförts i många inlägg . IFPI-VIDEOanser att man måste ifrågasätta om inte ett system för granskning avtillsammans kanske 10000 filmtitlar i syfte att komma åt omkring 50 extremvåldsfilmer vilka sannolikt ändå inte kommer att beröras av granskningen kommer ikonflikt med regeringsformen. gmndinställning är att regler för rörliga media endast skallfinnas för att garantera att exempelvis videofilmer inte bryter motbrottsbalken samt för att skydda bam och ungdom. Någrainstanser förordar att man skall införa ett system med kommunalt näringstillståndför uthyrare/detaljister när det gäller videogram. Ett sådant tillstånd kandras in när så är motiverat. och Skola företräder dennaståndpunkt. Kommunförbundetanser att man dels kan ge kommunerna klagorätt över granskningsorganets belut ivideofrågor, dels undersöka fömtsättningar för kommunala etableringstillståndför videodetaljister. De norska erfarenhetema bör därvid särskilt undersökas. anser att frågan om näringstillstånd borde 95 Örebrokommun föreslår att straffet för grov olaga våldsskildring borde Prop.1989/90:70 utökas med att ansvarig utgivare av sådant videogram inte fickregistrera Bilaga 3 fler filmer , t.ex. . Kulturrådetavvisar däremot tanken på licensplikt för handel med videogram, men förordaratt distributörer av videogram skall registreras i ett offentligt register. Helsingborgskommun tar avstånd från kravet på näringstillstånd för den som säljer eller hyrut videogram. Insatsema skall satsas på grossister och importörer. Negativttill krav på näringstillstånd är . Dettagäller också NO, som anser att det är ändamålsenligt att tillsynen, såsom föreslagits,koncentreras till distributörer och grossister. NO har nämligen funnit, vilketvitsordas av VIDSAM, att i videobranschen råder ett ojämnt styrkeförhållande tilldistributöremas fördel, mellan distributör och detaljist. Detaljisten saknar imånga fall möjlighet att själv välja vilka filmer som skall ingå i sortimentet. 5 Förhandsgranskning och registrering Fleraremissinstanser utgår från att utredarens förslag innebär ett förordande av enallmän registrering med en selektiv förhandsgranskning, i enlighet med modelleni principförslag 2, i stället för ett avståndstagande till förhandsgranskningöver huvud, så som framgår av utredningens kapitel 7 "Utredningenssammanfattande överväganden". Remissopinionenär delad, men flertalet instanser förordar någon form av förhandsgranskning. Desom tar ställning kan delas upp i fyra olika gmpper: För en allmän och obligatoriskförhandsgranskning i stort sett enligt utredarens principförslag 1. För en allmän men selektiv förhandsgranskningi stort sett enligt utredarens principförslag 2. För en allmänförhandsgranskning, men utan att ta ställning till omfattning ellerorganisation enligt utredarens två olika principförslag. Mot förhandsgranskning, i stortsett enligt utredarens eget förslag om tillsyn och straffskärpning. Tillgmpp 4 hör polismyndigheterna i och , Brottsförebyg ganderådet, Överåklagaren i , , hovrätten för Nedre , kammarrätten i , NO, , institutionerna för kriminologi ochför teater- och filmvetenskap vid , avdelningen för masskommunikation samt humanistiska fakultetsnämn den vid , , , statens biograföyrå, kabelnämnden, radiolagsutredningen, statskontoret, , , , , , Elevorganisa tionen i , Föreningen , , , , , förenade filmstudios, förenade barn- och ungdomsfdmstudios. Våra Gårdar, kommun. IFPI-VIDEOär emot förhandsgranskning men föredrar en allmän Prop. 1989/90:70granskning framför en selektiv. Föreningen har Bilaga 3 motsatt hållning. Tillgmpp I hör Riksåklagaren, åklagarmyndigheten i , , bammiljörådet,UHÄ, , SACO- SR, ABF, , ,och kommuner, SSU, Kommunistisk Ungdom, CUF, Unga Örnar,Förbundet , samt Vpk:s kvinnoutskolt.I skrivelser som inkommit från projektet iMalmö, kommuns videogramgrupp, kristna grupper i , , Folkaktionenmot pornografi, Socialdiakonala kursen , Sverigeskristna socialdemokraters förbund, och i län - stöds en allmän förhandsgranskning. Tillgmpp 2 hör justitiekanslem, , , juridiskafakultetsnämnden, sociologiska institutionen och ochfilmvetenskap vid , medicinska fakultetsnämnden vidGöteborgs universitet. , och kommuner,, statens barnfdmnämnd. LO, TCO,, och Skola, Föreningen ,och . Tillgmpp 3 hör , frikyrkoråd med samarbetande organisationer.Örnsköldsviks kommun och . Vissainstanser avstår från att ta ställning i denna fråga, bl. a. radionämnden sompåpekar att de program som nämnden har att granska knappast kan förväntas att ipraktiken innehålla sådant våld att de når upp till straffbar nivå.Teaterförbundet avstår, därför att förbundet kommer att tillsätta en arbetsgmppför att utreda motsättnningen mellan yttrandefrihet och förhandsgranskning i lomfilm och video. framhåller att konflik len mellanansvarstagande för de svaga och avskyn för dem som exploaterar dessa för egnaegoistiska syften å ena sidan och respekten för yttrandefriheten som demokidtiskprincip å den andra kräver en djupgående diskussion som inte organisationenkunnat föra . Förbundet vill i stället medverka till den offentligadebatten när remissyttrandena inkommit. Datainspektionenpåpekar att om ett register beslutas i enlighet med utredarens förslag, dettaregister faller under datalagens bestämmelser och att uppgifter om eventuellaåtal etc. blir offentliga om inte sekretess särskilt beslutas. Därför börenligt inspektionens uppfattning ett sådant register inte föras av . vid anser att utredningen intetillräckligt beaktat möjlighetema att införa någon form av förhandsgranskning.Nämnden anser att en sådan inte kan anses stå i strid med regeringsformen.Frågan bör utredas ytterligare. Upphovsrättsutredningenpåpekar att förslagen i utredningen innebär rätt för de granskande och registrerande myndighetema att framställa 97 7 1989/90. 1 saml Nr 70 exemplarav filmer och videogram. Denna rätt bör, enligt upphovsrättsut- Prop.1989/90:70 redningen utredas närmare. Göteborgskommun anser att utredningen inte tillräckligt belyst lagstiftarens möjlighetatt ingripa, t.ex genom registrering av näringsidkare samt krav pånäringstillstånd. Frågan om förhandsgranskning av videogram borde kunna belysaspå ett mer allsidigt sätt i det utredningsarbete om gmndlagsreglering av andramedier än det tryckta ordet. VIDSAM,tar inte ställning till de förslag som utredningen lägger fram utan efterlyseri första hand klara regler för branschen. Grupp1: För obligatorisk förhandsgranskning Blandskälen för en allmän förhandsgranskning anförs i regel att man finner sambandetmellan ett ökat våld i samhället och videovåldet klarlagt, eller andraskadeverkningar tillräckligt ådagalagda för att samhället skall ingripa. Oftaanförs de i utredningen anförda utländska förebilderna (särskiltStorbritannien och samt ) som exempel på hur en allmän granskningkan fungera. Vidarefinner man det inkonsekvent att tillämpa en sorts granskningsprocedur förbiograffilmer och en annan för videogram. Den breda opinionen för censuranförs också. Riksåklagarenanser att en förhandsgranskning av hela utbudet är den klart lämpligastelösningen, men har förståelse för att det av resursskäl kan vara svårt attgenomföra detta. Kan den angivna målsättningen uppnås av genomförhandsgranskning av endast ett urval av utbudet på det sätt som utredningenskisserat har riksåklagaren inga invändningar. i Linköpingmenar att enbart vetskapen om en förhandsgranskning skulle leda till ensanering av marknaden. Socialstyrelsenanser att marknadskrafternas tryck gör att ingrepp i efterhand aldrig kanfungera. Bara ett system som i förväg hindrar distribution av olämpligavideogram kan utgöra effektiv spärr. Styrelsen föredrar i första hand enallmän förhandsgranskning, men kan också tänka sig ett selektivt systemkombinerat med en registrering enligt utredningens andra principförslag, vilketdock medför svårigheten att ansvaret delas upp på två myndigheter, biograföyrånoch . Styrelsen understryker också att skillnaden i effektivitet mellanförhandsgranskning och ingripanden i efterhand klart motiverar att enförhandsgranskning skall anses stå i överensstämmelse med regeringsformensstadgande att en begränsning av en rättighet aldrig får gå utöver vad somnödvändigt med hänsyn till ändamålet. Ue finansiella aspekterna är avunderordnad betydelse, eftersom kostnaderna under alla förhållanden är små ochi huvudsak skall täckas av branschen själv. hävdar, motutredaren, att kraftfulla samhällsåtgärder utifrån barnens bästa minst av allt är ett "bekvämt" handlande.