prop · GD03157 · 1989-12-31 00:00:00 — Arbetsdomstolen anför all tekniken meden 10a§ om arbetstagarorganisationens skadeståndsansvar vid tystnadspliktsbrottsynes kunna föra med sig att man går miste om sedvanlig arbetsrältsligreglering av frågorna om rätt lill allmänt skadestånd och om jämkning avskadeståndsansvaret. Skälen för mitt förslag:Skadeståndsregeln i 10§ förtroendemannalagen är inle så avpassad alt denträffar brott mot den föreslagna regeln om tystnadsplikt. Om tyslnadspliklsregelnskall få någon betydelse bör den sanktioneras. Detta bör lämpligen ske genom enskadeståndsskyldighet. Med hänsyn lill den anknytning som tyslnadspliklsregelnhar lill motsvarande bestämmelser i medbestämmandelagen bör även medbestämmandelagensmotsvarande skadeståndsregler tjäna som förebild. Påföljden av brott mot den i 9a§förtroendemannalagen avsedda tystnadsplikten blir normalt skadestånd.Skadestånd kan utgå både för ekonomisk och för ideell skada.Skadeståndsansvaret då en regional facklig förtroendeman har brutit moltystnadsplikten bör dock enligt I0a§ läggas på arbetstagarorganisationen ochnågot personligt skadeståndsansvar bör inte komma ifråga. Bevisbördanför all det är någon av organisationens företrädare som har bmtit mottystnadsplikten kommer all ligga på arbetsgivaren. Enbart del förhållandel allen viss uppgift eller ell visst förhållande har kommit till någon utomståendeskännedom kommer alltså inte all utgöra gmnd för skadeslåndsskyldighet. Närdel gäller hovrättens för synpunkt all 10 a § är otydlig vill jagpåpeka att i de fall som skadestånd kan följa enligt paragrafen skall 20 kap.3 § inte tillämpas. Vidare vill jag framhålla att straffsladgandeti riktar sig mol den som bryter mot lagstadgad tystnadsplikt och inlesådan tystnadsplikt som följer av kollek-livavtal. Jagdelar den uppfattning som framförts av hovrätten för ocharbetsdomstolen alt en regel om möjlighet lill jämkning av skadestånd börinföras i lagen. Mitt förslag:Kostnaderna för verksamheten med regionala fackliga förtroendemän får bäras avde fackliga organisationerna själva. Promemoriansförslag: Överensstämmer med milt förslag. och Småförelagens delar promemoriansuppfattning all kostnaderna får bäras av de fackliga organisationerna. LO anseralt kostnaderna skall bäras av produktionen. TCO anser att det allmänna börfinansiera reformen. föreslår att de fackliga organisationerna fritt fårdisponera den lokala fackliga liden och på så sätt omdisponera medel tillregional facklig verksamhet. Skälenför mitt förslag: När det gäller finansieringen av verksamheten Prop.1989/90:157 med regionala fackliga förtroendemän, främst lönekostnader,uppkommer dels frågan om del allmänna över huvud bör slå för dessa kostnaderoch dels vid ett jakande svar frågan om denna verksamhet är av sådan betydelseatt den vid bristande resurser skall prioriteras framför andra angelägnaverksamheter. Närdel gäller den första frågan anserjag alt del är principiellt tveksamt all låtadel allmänna svara för kostnader som har samband med regional fackligverksamhet. Det är viktigt att denna verksamhet finansieras av de fackliga organisationemasjälva. Den fackliga verksamheten bör inle vara beroende av medel från delallmänna. Utan att ytterligare ulveckla denna fråga kan man emellertid konstaleraall del statsfinansiella lägel inle medger statliga bidrag till dennaverksamhet. Kostnaderna får därför bäras av de fackliga organisationerna. Enytterligare fråga är om kostnadema ska bäras av produktionen såsom LOföreslagit. Detta är dock i första hand en fråga för arbetsmarknadens parterall diskutera i förhandlingar. Jag avser att följa vad som vidare händer idenna fråga. Jagförordar att de nya bestämmelserna får träda i kraft . Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom arbetsmarknadsdepartementetupprättats förslag lill lag om ändring i lagen (1974:358) om facklig förtroendemansställning på arbetsplatsen. Förslagtill lag om ändring i lagen (1974:358) om facklig förtroendemans ställning påarbetsplatsen. 1§ Denna lag tillämpas på den som har utsetts av en arbetstagarorganisation allsom facklig förtroendeman företräda de anställda på viss arbetsplats i frågorsom rör förhållandet till arbetsgivaren eller andra med facklig verksamhetsammanhängande frågor. avses i denna lag organisation som är eller brukar varabunden av kollektivavtal för de arbetstagare som berörs av förtroendemannensverksamhet. Lagentdlämpas på en facklig förtroendeman då organisationen har underrättat arbetsgivaren om del fackliga uppdraget. I förhållande lill förtroendemannen bestämmer organisationen när lagen skall gälla för honom. Genom en ändring iparagrafens första stycke blir lagen tillämplig på en Prop. 1989/90:157 förtroendemansom har utsetts av en arbetstagarorganisation. Med arbetstagarorganisationavses såväl lokal som central sådan. Ändringen innebär all en förtroendeman nuäven kan ulses av en central arbetstagarorganisation och alltså inte längrebehöver ha lokal förankring lill en speciell arbetsgivare. För att ytterligaremarkera alt lokal förankring inle längre behövs har ordet"arbetstagare" bytts ut mot ordet "den". Som en konsekvensav detta ändras också paragrafens andra stycke. 2 §Har i lag meddelats bestämmelse som avviker från denna lag, gäller den bestämmelsen. Även avvikande bestämmelse i annan författning än lag gäller, om den avser fråga om företrädesrätt lill fortsall arbete eller förläggning av ledighet för facklig förtroendeman, vars avlöningsförmåner faslslälles under medverkan av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer, eller facklig förtroendeman hos eller dess verk. Avtalsom innebär att en facklig förtroendemans rättigheter enligt denna laginskränks är ogiltigt i den delen. Avvikelse får dock göras från 1,5 7§§, 8§första stycket och 9a§ första och andra styckena med slöd av kollektivavtal sompå arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av organisation som är all ansesom central arbetstagarorganisation enligt lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet. Ändringeni andra stycket innebär all den nya regeln i 9a§ om rätt för arbetsgivaren attförhandla om tystnadsplikt när det gäller regionala fackliga förtroendemän är disposiliv.Kollektivavtal kan alltså träffas t. ex. om särskilda lyslnadspliklsreglereller om annan ordning för prövning av frågor om tystnadsplikt. 3 §En arbetsgivare får inte hindra en facklig förtroendeman alt fullgöra sitt uppdrag. Om uppdraget avser en annan arbetsplats än förtroendemannens egen, är arbetsgivarenpå den arbetsplatsen skyldig alt låta förtroendemannen få tillträde och varaverksam i den omfattning som behövs för uppdraget. Verksamheten får dock inlemedföra betydande hinder för arbetets behöriga gång. Förtroendemannenskall ges tillfälle all disponera lokal eller annat utrymme på den egnaarbetsplatsen som fordras för det fackliga uppdrag som utförs där. Iparagrafens andra stycke införs en lillträdesrätt för förtroendemän lill arbetsplatserdär de inte själva är anställda. allmänna motiveringen har under avsnitt 3.2 utförligt behandlats frågan om s.k. regionala fackliga förtroendemän. Därmed avses förtroendemän med fackligauppgifter på ell antal arbetsplatser, eller hos elt antal arbetsgivare.Förtroendemannen kan vara anställd hos en av arbelsgivama men del kan ocksågälla en ombudsman eller en annan funktionär hos en arbetstagarorganisation,vilken helt ägnar sig ål facklig verksamhet. Denlilllrädesräll som föreskrivs i paragrafens andra stycke fömtsätter, på samma sätt som i övrigt i förtroendemannalagen, att det föreligger elt kolleklivavlalsförhållande mellan den arbetstagarorganisation för vars räkning den fackliga verksamheten skall bedrivas och den förpliktade 21 arbetsgivaren, i dettafall den arbelssgivare som skall medge tillträde. 1989/90:157 Liksom iövrigt gäller också som allmänna fömtsättningar all del ankommer påarbetstagarorganisationen all utse förtroendemännen och all lagens regler haravseende endast på sådana aktiviteter som är att betrakta som fackligverksamhet i lagens mening. Det fömtsätts vidare att arbetstagarorganisationenhar medlemmar på arbetsplatsen. Tilllrädesrällengäller för alla fall där en kolleklivavlalsbunden arbetstagarorganisation villbedriva facklig verksamhet på en arbetsplats genom en förtroendeman som inle äranställd där. Den gäller sålunda både gentemot arbetsgivare som inle harförtroendemannen anställd hos sig och gentemot arbetsgivare som har fleraarbetsplatser och som har förtroendemannen anställd på en av dem. Tilllrädesrättengäller även om del skulle finnas förtroendemän som är anställda påarbetsplatsen. Som ytterligare fömtsättning för lillträdesrälten gäller altarbetstagarorganisationen har underrättat arbetsgivaren i enlighet med 1 § iredjestycket förtroendemannalagen. Underrättelse skall ske både till den regionalaförtroendemannens egen arbetsgivare och lill den eller de arbetsgivare hosvilken han avser all utöva sill uppdrag som regional facklig förtroendeman. Föratt underlätta för den arbetsgivare som den regionala förtroendemannen avserall besöka kan det vara lämpligt att i förväg anmäla sill besök. Rätlenatt vara verksam på arbetsplatsen tillkommer förtroendemannen i den omfattningsom behövs för uppdraget. Denna regel är väsentligen ell ullryck för denallmänna gmndsalsen all förtroendemannalagen bereder utrymme enbart för fackligverksamhet som är behövlig från legitima fackliga synpunkter. Del är emellertidinte meningen, all regeln skall las lill inläkl för anspråk frånarbetsgivarsidan på att få kontrollera uppläggningen av den fackligaverksamheten och anlägga synpunkter på valet mellan olika handlingsalternativ m.m. Snarare får regeln den betydelsen att tillträde inte behöver medges när detfrån den fackliga sidan över huvud inte kan anges några rimliga moliv förbegäran om tillträde. Vid en tvist beträffande tilllrädesrätten hararbetstagarsidan tolkningsföreträde enligt bestämmelserna i 9 § förtroendemannalagen. Denregionala förtroendemannens rätt att vara verksam sträcker sig inle längre änden anställde förtroendemannens. En arbetsgivare behöver inte tåla all denregionala fackliga förtroendemannens verksamhet förorsakar betydande hinder förarbetets behöriga gång. Avtredje stycket framgår alt en arbetsgivare är skyldig alt ge en förtroendemantillfälle all disponera lokal eller annat utrymme endast om förtroendemannenär anställd på arbetsplatsen och uppdraget gäller facklig verksamhet som utförsdär. Givetvis skall den regionala fackliga förtroendemannen ges möjlighet allanvända sig av sådana utrymmen som krävs för att kunna utnyttja tilllrädesrätten.Själva lillträdesrälten medför dock inte rätt all disponera särskilda lokalerför facklig verksamhet. 7§ Vid ledighet som avser den fackliga verksamheten på förtroendeman nens egen arbetsplats skall den fackliga förtroendemannen ha rätt lill bibehållna anställningsförmåner. Beror det på arbetsgivaren att den fackliga verksamheten som avser 22 förtroendemannensegen arbetsplats förläggs till annan lid än förtroende- Prop. 1989/90:157mannens ordinarie arbetstid, skall ersättning utgå till förtroendemannen som omhan hade utfört arbete för arbetsgivarens räkning. Ävenuppkomna merkostnader skall ersättas, om de beror på arbetsgivaren. Omanställningsförmån enligt lag utgår endast för arbetad lid, skall med sådan tidlikställas lid som avses i första och andra styckena. Iförsta stycket markeras att den fackliga förtroendemannen har rätt lill bibehållnaanställningsförmåner endast vid ledighet som avser den fackliga verksamhetenpå förtroendemannens egen arbetsplats. Äveni andra stycket markeras att bestämmelsen tillämpas endast beträffandeförtroendemannens egen arbetsplats. 9a § En arbetsgivare som enligt 3§ andra stycket är skyldig att ge en fackligförtroendeman tillträde till en arbetsplats och låta förtroende- ' mannen varaverksam där, har rätt till förhandling med den berörda arbetstagarorganisationenom tystnadsplikt rörande den information som skall lämnas tillförtroendemannen. Isådana fall tillämpas 21 § andra och tredje styckena lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet. Vad en facklig förtroendeman har fått kännedom ommed tystnadsplikt som avses iförsta stycket får förtroendemannen trotstystnadsplikten föra vidare till en ledamot i styrelsen för arbetstagarorganisationen.I ett sådant fall gäller tystnadsplikten även för styrelseledamoten. Ifråga om den som utövar ett uppdrag enligt 3§ andra stycket på en arbetsplats idet allmännas verksamhet tillämpas 14 kap. 7, 9 och 10§§ sekretesslagen(1980:100) i stället för bestämmelserna i första och andra styckena. I9 a § första stycket regleras vad som gäller när en förtroendeman begär tillträdeoch det föreligger etl behov av alt fastställa vissa restriktioner för förtroendemannensverksamhet på arbetsplatsen i form av tystnadsplikt. Eftermönster av 21 § medbestämmandelagen har därvid föreskrivits all frågor omtystnadsplikt i första hand skall göras till föremål för förhandling mellanarbetsgivaren och den berörda arbetstagarorganisationen. Förhandlingen kanavse inte bara humvida tystnadsplikt över huvud skall komma i fråga. Ävenfrågan hur långt förtroendemannen får föra vidare sina iakttagelser till denegna organisationen kan bli föremål för förhandling. Förhandlingen kan ocksåavse tystnadspliktens varaktighet, t.ex. humvida information om ell visstförhållande efler får spridas lill en större krets. Avhänvisningen till 21 § andra stycket medbestämmandelagen framgår all arbetsgivaren eller arbetstagarorganisationen kan föra tystnadsplikts- frågan lill domstol, om enighet inte kan nås vid förhandlingen. Av samma lagmm framgår att domstolen kan förordna om tystnadsplikt i den ut sträckning som är nödvändig för all undanröja risk för väsentlig skada för part eller annan. Därvid är del från konkurrenssynpunkt betydelsefulla frågor, t.ex. rörande produktionsmetoder, yrkeshemligheter och andra liknande omständigheter av vitalt affärsintresse eller annal liknande in tresse, som träder i förgmnden. Självfallet får förtroendemannens engage- 23 mangpå andra arbetsplatser sin betydelse vid den avvägning som får göras Prop.1989/90:157 mellan risken för skada, som kan drabba arbetsgivaren eller annanom en viss uppgift eller annan iakttagelse kommer ut, och det fackligaintresset all föra vidare vunna kunskaper lill en större krets. Delförhållandel alt någon hänvisning inte har gjorts lill 21 § första stycketmedbestämmandelagen bör förstås på del sättet all förtroendemannalagen intekräver både lokal och central förhandling innan frågan får dras inför domstol.En sådan förhandlingsskyldighet kan dock följa av kollektivavtalensförhandlingsordningar. En förtroendeman har rätt att föra vidare även uppgifterförenade med tystnadsplikt till en styrelseledamot i enarbetstagarorganisation. Tystnadsplikten gäller sedan även för styrelseledamoten. I21 § andra och Iredje styckena av medbestämmandelagen finns vidare regler omden frist som skall iakttas av arbetsgivaren, om han vill föra tyslnadspliktsfråganlill domstol, nämligen senast lio dagar efter det all förhandlingen haravslutals. Dessutom finns den i detta sammanhang vikliga föreskriften, all omen arbetsgivare har påkallat förhandling om tystnadsplikt, så gäller intilldess frågan har blivit slutligt avgjord den tystnadsplikt som arbetsgivarenkräver. En förutsättning härför är dock alt kravet inte är obefogat och att delhar framställts i god tro. Denna inskränkning är avsedd att vara rent förebyggande,nämligen all avhålla från meningslösa eller i Irakasserisyfte ställda krav påtystnadsplikt. Av reglernas formulering framgår vidare, all den temporäratystnadsplikten enligt arbetsgivarens förhandlingsframslällning inle kanundanröjas av domstol genom inlerimisliskt beslut. Det fömtsätts dock attdomstolens slutliga avgörande meddelas med skyndsamhel. Beträffande den närmareinnebörden i övrigt av de i lagtexten angivna lystnadspliklsreglerna imedbestämmandelagen hänvisas till prop. 1975/76:105 bil. 1 s. 367 f och 489. Avtredje stycket framgår att bestämmelsen om tystnadsplikt inle är tillämplig påregionala fackliga förtroendemän i del offentligas verksamhet. Beträffandedessa tillämpas i stället 14 kap. 7, 9 och 10§§ sekretesslagen. Dennabestämmelse har kommenterats i avsnitt 3.3. 10a § Om en facklig förtroendeman eller en ledamot i styrelsen för en arbetstagarorganisationbryter mot den tystnadsplikt som avses i 9a§första och andra styckena eller obehörigenutnyttjar kunskaper som förtroendemannen eller styrelseledamoten har fåttunder sådan tystnadsplikt, svarar arbetstagarorganisationen för den skada somuppkommer. I ett sådant fall följer inte ansvar enligt 20 kap. 3§ . Omdet är skäligt kan skadeståndet sättas ned eller helt falla bort. Påföljdenav brott mol den i 9a§ förtroendemannalagen avsedda tyst nadsplikten är normall skadestånd. Skadestånd kan utgå både för ekono misk och för ideell skada. Skadeståndsansvaret, då en regional facklig förtroendeman har bmtit mol tystnadsplikten, läggs dock enligt IOa§ på arbetstagarorganisationen och något personligt skadeståndsansvar avses inle komma i fråga. Organisationens skadeståndsansvar är strikt och del kvarstår även om förtroendemannen har lämnat sitt uppdrag, när han 24 bryter mol tystnadspliktenOfr prop. \915I16:105 bil. 1 s. 421). En annan Prop. 1989/90:157 sakär att bevisbördan för alt det är någon av organisationens företrädare som harbrutit mot tystnadsplikten ligger på arbetsgivaren. Enbart del förhållandel atten viss uppgift eller ell visst förhållande har kommit lill någon utomståendeskännedom grundar alltså inle skadeslåndsskyldighet. I vissa speciellasituationer kan oavsett lydelsen av I0a§ även länkas andra påföljder änskadestånd enligt förtroendemannalagen. Del följer nämligen av 2§ alt bådestraff och skadestånd kan komma ifråga vid sådana kvalificerade tystnadspliktsbrottsom t. ex. vid brott mol reglerna i 3 5 §§ lagen med vissa bestämmelser motillojal konkurrens, reglerna om trolöshet mot huvudman i 10 kap. 5§brottsbalken, de särskilda lystnadspliklsreglerna i 9 kap. 6 §rättegångsbalken saml 5 kap. 4 § och 7 kap. 4 6§§tryckfrihetsförordningen saml 7 kap. 3§ tryckfrihetsförordningen. Reglerna i10a§ avser inle de nu berörda påföljderna. Bestämmelsen skall också förstås pådel sättet all den inle utesluter individuellt skadeståndsansvar enligtallmänna regler om skadestånd på gmnd av brottslig handling. I fråga omskadestånd vid tystnadspliktsbrott enligt förtroendemannalagens regler hänvisasi övrigt lill vad som sägs i medbestämmandelagens förarbeten om motsvarigheteni den lagen (prop. 1975/76:105 bil. 1 s. 420 ff, 505 ff, 537). Genom andrastycket blir det möjligt all jämka skadeståndsansvaret. Jaghemställer all regeringen föreslår att anta del av lagrådet granskadelagförslaget. Regeringenansluter sig till föredragandens övervägande och beslutar att genom propositionanta det förslag som föredraganden lagt fram. Sammanställning av remissyttranden över pp- 1989/90:157 promemorian Regionala fackliga förtroendemän, '' * Eftersedvanligt remissförfarande har yttrande över promemorian avgivits av Hovrätten för , kammarrätten i , postverket,arbetarskyddsstyrelsen, arbetsdomstolen, , ,(), Kooperationens (),(), Småföretagens ,i (LO), (),Akademikers () och polisförbundet. ,statens industriverk, i och statensarbetsgivarverk har avstått från att avge yttrande. Kammarrätteni , arbetarskyddsstyrelsen, LO, TCO, och polisförbundet tillstyrkerförslaget i stort. Postverkethar inte haft något all erinra. Hovrätten för ÖvreNorrland och arbetsdomstolen har ej yttrat sig över behovetav föreslagen lagreglering av tilllrädesrätten. ,, , , LRF och LOanser del vara av yttersta vikt att fackliga företrädare tillförsäkras en ovillkoriigrätt all besöka alla arbetsplatser inom organisationens område. TCOser positivt på att lillträdesrälten regleras för det fåtal tillfällen, då ombudsmänfrån arbetstagarorganisationer har svårighet all komma in på ett förelag där ellkollektivavtal gäller mellan parterna. Då del gäller rätten för anställd vid annalförelag all få tillträde torde denna få myckel liten effekt, utan att finansieringsfråganlösts. Deföreslagna lagändringarna om tilllrädesräll för s. k. regionala fackliga förtroendemän kan få betydelse för de regionala skyddsombuden. Genom alt lagen om facklig förtroendemans ställning föreslås gälla även andra fackliga förtroendemän än arbetstagare kommer även de regionala skydds ombuden all omfattas av lagen. Fr. o. m. har kravet på yrkesinspektionens medgivande för utseende av regionall skyddsombud upphört att gälla. Eftersom de regionala skyddsombudens verksamhet inte ärtänkt alt förändras genom lagändringen är det angelägel all de även i fortsättningen får tillträde lill de olika arbetsställen där de ska verka. Arbetarskyddsstyrelsentillstyrker därför förslaget om en lagstadgad rätt Prop. 1989/90:157 till tillträde för s. k. regionala fackliga förtroendemän. SACOställer sig bakom förslaget lill ändringar i förtroendemannalagen avseenderegionala fackliga förtroendemäns rätt till tillträde lill annan än den egnaarbetsplatsen. SACO-förbunden upplever inle heller den formella lillträdesrältensom något större problem för fackligt förtroendevalda och ombudsmän. Däremotskulle regionala fackliga förtroendemän förbättra fömtsättningama för ellfackligt inflytande på små arbetsplatser, där en del av SACO-förbundensmedlemmar finns. Landstingsförbundetoch anför.Inom landstingen och de flesta kommunerpågår etl förändringsarbete som syftar lill all så långt som möjligt föra utbeslutsbefogenheter lill dem som bedriver verksamheten. I konsekvens härmedväxer det inom landstingen och i kommunema fram etl arbetsplalsinriktalmedbestämmande. Förbundsstyrelserna anser all denna utveckling avmedbestämmandet är viktig och skall stödjas. Med den utgångspunkten anser styrelsemaatt del nu framförda förslaget kan fördröja en önskvärd utveckling av medbestämmandet.Behovet av stöd från regionala fackliga förtroendemän för den lokala fackligaverksamheten inom kommunema synes också vara begränsat då den lokala fackligaverksamheten i kommunema i allmänhet är väl utbyggd. Men i den mån lokalarbetstagarorganisation behöver etl adekvat slöd från regionala fackligaförtroendemän ute på arbetsplatsen har del aldrig förekommit all man haravvisat detla slöd. Frågan är också reglerad i avtal mellan parterna. Enlagreglering av tilllrädesrätten medför att den vid tvist kan bli föremål förarbetstagarsidans tolkningsföreträde. Det finns många verksamheter inomlandstingen och i kommunerna dit utomstående inle skall ha tillträde av t.ex.säkerhels-, integritets- eller medicinska skäl. Det är därför inle rimligt attarbetstagarsidan skall kunna utöva tolkningsföreträde vid tvist om tillträde. Del föreligger inle något behov av en lagstiftning om lillträ desrätt för regionala förtroendemän. I promemorian påslås att det föreligger missförhållanden beträffande tilllrädesrällen. Detla påstående gmndas inle på någon utredning eller undersökning. Enbart det förhållandet att det år motionerats i om en lagfäst lillträdesrätt kan inte ulan vidare las lill inläkl för all det råder sådana missförhållanden som motiverar en lagändring. har också regel mässigt avslagit dessa motioner. Enligt vad föreningen har erfarit vid kontakter med företrädare för de olika arbetsgivareförbunden har dessa inle mött något missnöje från de fackliga organisalionemas sida med de rådande förhållandena eller krav på lagreglering avseende regionala förtro endemän. Vad gäller den lokala fackliga verksamheten är föreningens gmndläggande inställning den all sådan verksamhet bör ulföras av någon som är verksam på arbetsplatsen ifråga. Denna tanke återfinns också i ulvecklingsavlalel. Enligt del avtalet är parterna överens om alt del är betydelsefullt all del är de anställda och deras fackliga representanter i förelaget som i första hand skall utöva medbestämmandet och inflytandet. Del föreliggande förslaget om regionala förtroendemän är ägnat all mot verka en utveckling i enlighet med dessa tankar.