prop · GD03116 · 1989-12-31 00:00:00 — Bl a sparbanker saknar dock denna möjlighet.Sparbanksföreningen har tidigare, i yttrandet över Kreditmarknadskommitténsslutbetänkande, påpekat detta och hemställt att också sparbank skall fåetablera filial i utlandet. Det är av konkurrensneutralitetsskäl angeläget attbanklagstiftningen inte diskriminerar vissa associationsformer påkreditmarknaden. anser därför alltjämt att även sparbankerskall ges samma formella möjligheter som bankaktiebolag att få tillstånd tillutländska filialetableringar. Skillnadeni regelverken för utlandsägda svenska banker och utländska bankfilialer kanvara ett incitament till banker i uUandet att etablera såväl dotterbank somfilial i . Om så skulle bli fallet vill förbundet betona vikten av attklar åtskillnad i alla avseenden görs mellan de båda företagen. Detintemationella regleverket har inte tagit slutlig form i aUa delar på dettaområde. Enligt förbundets mening har arbetsgmppen i de här exemplifieradefallen och i övrigt kommit fram till lämpliga avvägningar. Försvenska banker föreligger redan möjligheten att efter tillstånd av regeringenöppna en filial utomlands. Mot denna bakgmnd och i beaktande av vad förbundetovan anfört om det för utländska bankfilialer föreslagna regelverket tillstyrketförbundet inklusive de tiU förslagen hörande förslagentill ändringar i gällande lag. FöreningsbankernasBank, som tagit del av bankfilialgmppens förslag, ansluter sig till förbundetsyttrande. Kassanhar sålunda fullt effektiv konkurrens från såväl svenska somutländska banker och andra kreditinrättningar. Denna konkurrensbild skulleicke påverkas annat än möjligen helt marginellt av att vissa av de utländskakreditgivarna fick möjlighet att upprätta inte bara dotterföretag utan ocksåfilialer i . Kassankan därför icke se egentliga nackdelar vare sig för egen del eller för låntagarnas/rederiföretagens del av den föreslagna möjligheten för ut ländska banker och finansföretag att öppna filial i . Utifrån de all männa strävandena mot ökad internationalisering, liberalisering och an passning till omväridens regelsystem talar starka principiella skäl för att medge filialetablering i . Kassantillstyrker därför Bankfilialgmppens förslag. Demera administrativa och banktekniska begränsningar och villkor som JmäSä 3därvid enligt Gmppens förslag bör gäUa för sådan verksamhet ur bl a soliditets-och tillsynssynpunkt anser sig Kassan icke ha kompetens att göra några konkretauttalanden om. Föreningen,som inte har några invändningar mot förslagen såvitt avser banker, begränsarsitt yttrande till att avse situationen för finansbolag/kreditmarknadsbolag. Detprincipiella förbudet mot utländskt ägande av finansbolag bör enligtföreningens mening upphävas i sambandmed att filialfrågan löses. Det finnsingen anledning att avvakta en eventuell proposition rörande KMK:s förslag tillkapitalmarknadslag, särskilt som det framstår som osäkert om en samlad sådanproposition överhuvudtaget är att vänta. I sak finns det ingen anledning attbeskära möjligheten till utländskt ägande av finansbolag när motsvarande möjighetfinns på banksidan, låt vara begränsad. Ipromemorian anförs (s 120) att någon formell prövning av dotterbolagsetableringutomlands från t ex ett svenskt finansbolags sida inte har förekommit. Dettaär naturligtvis riktigt och utgående etableringar har först i efterhand anmältstill bankinspektionen. Det bör dock påpekas att inom ramen förvalutaregleringen utövat en effektiv kontroll över dotterbolagens verksamhetgenom att föreskriva att kreditportföljen måste ha en viss andel "svenskrelaterade"krediter. Denna regel har i praktiken uppfattats som en begränsandeomständighet inför beslut om utlandsetable-ringar. Det är föreningensförhoppning att kravet på "svenskrelatering" försvinner närvalutaregleringen nu upphävs i övrigt. Fondhandlareföreningeninstämmer i stort i det förslag arbetsgmppen lägger fram. Fondhandlareföreningenvill också understryka att utländska filialers verksamhet i iregelhänseende måste behandlas i likhet med vad som gäller för motsvarandesvenska verksamheter. Börsstyrelsentillstyrker det framlagda förslaget. Inombörsstyrelsen har diskuterats att ersätta den föreslagna behovspröv ningen i 1 kap 4 § lagen om ändring i bankrörelselagen med en skadepröv ning. En sådan kan dock inte komma i fråga endast för utländska bankers filialer utan får övervägas i samband med en eventuell förändring av vill koren för bedrivande av bankverksamhet i allmänhet. Bilaga 3 Genomsitt yttrande över kreditmarknadskommitténs betänkande har LO i alltväsentligt tagit ställning till bankfilialgmppens förslag i mbricerade departementspromemoria.LO förordade där att rätt skulle ges till etablering av utländska bankfilialeri . Den närmare motiveringen för ställningstagandet framgår avyttrandet. LO har beträffande de speciella regler och villkor som bankfilialgmppenföreslår inget att invända. TCOtillstyrker förslaget om rätt för utländska banker att öppna filial i beslut bör emellertid dröja till fullständig klarhet råder om vilka reglersom Europeiska Gemenskapen (EG) kommer att stanna vid. TCOvill emellertid speciellt framhålla vad arbetsgmppen föreslår beträffandetillstånd, nämligen att detta skall ges av regeringen i varje enskilt fall. TCOanser att regeringen liksom , då det gäller utländska dotterbanker, ävenfortsättningsvis bör göra en behovsprövning i varje enskilt fall innantillstånd lämnas. Arbetsgmppenföreslår att likabehandlingsregler skall gälla för filials kapitaltäckning.Detta medför att tillsynen för solvens kommer att åvila hemlandetstillsynsmyndighet, och att hemlandets kapitaUäckningsregler bör gälla för filialtill utländsk bank. TCO vill i detta sammanhang peka på nödvändigheten av öppeninformation från filialens sida om vad dessa regler innebär både i klartext ochi jämförelse med svenska kapitaltäckningsregler. EG-reglemaom tiUsyn fömtsätter hemlandskontroU av filialer. När så erfordras skaUsamarbete ske med tillsynsmyndighet i det land där verksamheten bedrivs. TCOanser det viktigt ur konkurrensneutralitetssynpunkt och så länge vi har ennationell lagstiftning om tillsyn, att svenska myndigheter har möjlighet tillinsyn och kontroll även av utländska bankers filialer i . anser, att det är en naturlig konsekvens av svenska bankersinternationalisering och den integration som sker på det finansiella områdetatt utländska banker ges möjlighet att etablera filialbank i . Så långtmöjligt bör därvid konkurrensneutrala fömtsättningar föreligga mellan svenskabanker och utländska bankers filialer. Förbundetvill i detta sammanhang särskilt understryka att samma krav ifråga omverksamhetens bredd bör ställas på de utländska bankfilialema som på de svenskabankema. En bedömning av detta sker lämpligen genom prövning av verksamhetsplanvid tillståndsprövningen och kontinuerligt efter etableringen avbankinspektionen. Bankinspektionen bör f ö i detta och andra fall kunna användaalla de sanktioner som kan tiUämpas för svenska banker. 1motsats till vad som framförs i Bankfilialgmppens förslag (sid 78) anser att en behovsprövning måste ske på samma sätt som 176 försvenska banker och utländska dotterbanker. En annan ordning står i Prop.1989/90:116 strid med gällande och även av KMK föreslaget nyttokriterium sominne- Bilaga 3 håller en behovsbedömning. EnligtSAF:s mening är det mycket väsentligt för företagen och andra bankkunder attökad konkurrens kan åstadkommas på den svenska marknaden för kredit och annanbankservice, bl a genom ett växande utbud från utländska bankers sida.Övergång från dotterbank till filialbank ger, enligt vad arbetsgmppen påpekar,väsentligt ökat kreditutrymme genom att den sk enhandskreditregeln intepåverkar en filial på samma sätt som sker med en dotterbank. Filialenarbetar med hela den utländska bankens kapitalbas som gmnd, vilket också gerett större expansionsutrymme. Upplåningsvillkoren kan förbättras genom att låndirekt till utländska banker framstår som ett säkrare altemativ för placerarna.Filialalternativet medför dessutom enligt arbetsgmppen något lägre kostnader änen dotterbank. SAF anser att man med hänsyn till dessa fördelar förbankfilialen i jämförelse med dot-terbanksformen bör kunna hysa förhoppningenatt den utländska bankfilial verksamheten växer till ettbetydande inslag på den svenska kreditmarknaden. Kunderna bör dra nytta avdetta ökade konkurrenstryck genom bättre priser och prestanda på olika typerav banktjänster, inte minst i anslutning till internationella affärstransaktioner.SAF tillstyrker därför i princip förslaget att utländska banker skall kunnaöppna filial i . Enligtarbetsgmppens förslag bör, liksom för svenska bankers filialetablering iutlandet, tillstånd krävas för en utländsk bank som önskar etablera en filialhär i riket. Fömtsättningen för tillstånd bör vara att regeringen finner attändamålet med filialen kan anses vara till nytta för bankväsendet eller detallmänna. Rekvisitet är detsamma som gäUer för beviljandet av oktroj för bank.Frågan om vilket rekvisit som i fortsättningen bör väljas för oktrojprövningenresp prövningen av in-resp utgående filialetableringar bör enligt arbetsgmppensmening tas upp i samband med beredningen av kreditmarknadskommitténsbetänkande. SAFanser att en marknad för varor eller tjänster i princip fungerar effek tivare ju mindre inslag den har av offentlig eller annan reglering av köparnas och säljarnas beteende. Föreningen konstaterar därför med tillfredsställelse att strävan efter att avreglera och förenkla bestämmelse, bl a genom inter nationell harmonisering, för att nå ökad effektivitet och tillväxt, är på stark frammarsch inte minst inom det västeuropeiska integrationsarbetet. Man försöker eliminera de hinder som finns för internationell handel och pro duktionsfaktoremas rörelsefrihet. Administrativa kontroller t ex i form av tillståndsprövning från nationeUa myndigheters sida, tas bort eller mjukas upp. Härmed åstadkoms bl a en konkurrensfrämjande sänkning av etable- ringströsklar för nya verksamheter. Även på det finansiella området (valuta- och kreditmarknader m m) sker en omprövning av regler och administrativa kontroller. Mot den bakgmnden vill SAF ifrågasätta att arbetsgmppen utan 177 12 1989/90. 1 saml Nr 116 närmare analys ochöverväganden slår fast att det behövs ett tillståndsför- Prop. 1989/90:116 farande för ingående bankfilialer. Dennuvarande EG-regleringen ger enligt arbetsgmppen inte tillräckliga skäl för attSverige nu skulle avstå från tillståndsprövning av filialer till utländskabanker. Arbetsgmppen menar att frågan om villkoren för utländska bankers filialetableringari bör tas upp sedan EG tagit slutlig ställning till förslaget om ettandra banksamordningsdirektiv. I det sammanhanget bör enligt gmppen kunnaövervägas vilka fömtsättningar som finns för en överenskommelse om ömsesidigrätt till fri filialetablering i och EG-området. EnligtSAF:s bedömning torde kapitalliberaliseringsstadga hindra attingå överenskommelse med enbart EG om ömsesidig frihet för filialetablering, sålänge som vi inte har åtminstone en tullunion med EG. Det torde komma att dröjaåtskilliga år innan eventuellt har sådana relationer med EG att dessmedlemsländer kan behandlas förmånligt och övriga medlemmar av OECDdiskrimineras i fråga om kapitalrörelser och etablering. För att uppnåöverenskommelse med EG av nämnda innebörd torde aUtså krävas att ävenövriga ges etableringsfrihet för bankfilialer i . Dennafråga borde enligt SAF:s mening ha analyserats närmare av arbetsgmppen. SAFföreslår att statsmaktema utreder möjigheten att geutländska banker en fri etableringsrätt på den svenska kreditmarknaden. I ställetför en formell tillståndsprövning skulle man t ex kunna ha ordningen att denbank som vill etablera sig, och som auktoriserats av hemlandets myndigheter,anmäler detta till svenska tillsynsmyndigheter för att möjliggöra tillsyn avatt den följer bankrörelselagen m fl bestämmelser. Införandetav en fri etableringsrätt kan föregås av förhandlingar med och iinternationella organ (främst ) med syftet att uppnå intemationellaöverenskommelser om ömsesidighet. Men även ett ensidigt svenskt upphävande avtillståndsplikten är en strategi som enligt SAF:s mening inte bör betraktas somhelt utesluten. Försvensk industri är det välkommet med den ökade konkurrens som etableringen avutländska företag inom den finansiella sektom i kan komma att medföra. Utgångspunktenför bankfilialgmppens arbete har varit att utländska och svenska banker skallarbeta under så konkurrensneutrala villkor som möjligt. Förbundet har ingetatt invända mot denna princip, men drar inte i alla stycken samma slutsatser avden som gmppen gör. Svenska banker arbetar i vissa avseenden under hårdarerestriktioner än banker i en del . Det naturliga är då att harmoniseradet svenska regelverket med det inom EG. Inte att kringgärda de utländskabankernas filialer i med de mer restriktiva svenska reglema. Industriförbundetutgår ifrån att kommer att träffa överenskom- 178 melsemed EG om tillämpning av EGs regler med avseende på bankfilialer Prop.1989/90:116 när dessa funnit en mer slutlig form. Förbundet fömtsätter attsvenska regler Bilaga 3 för instituten på kreditmarknaden då ocksåharmoniseras med EGs. Valutatekniskaoch tillsynsmässiga frågor samt rörelseregler Industriförbundethar inget att invända mot arbetsgmppens förslag till lösning av valutatekniskaproblem vid filialetablering. Närdet gäller tillsynen föreslår arbetsgmppen en vidare redovisnings- ochrapporteringsskyldighet än vad som har föreslagits gälla mellan EG-länderna.Inom EG skall ingen särskild redovisning för en filial kunna krävas.Industriförbundet fömtsätter en svensk anpassning till detta i samband medarbetet på att få tiU stånd överenskommelser med EG om ömsesidiga filialetableringar.Även beträffande frågan om fri filialetablering (utan särskilt tillstånd) fömtsätterförbundet en anpassning till EG så snart en sådan blir möjlig. Närdet gäller rörelseregler för i verksamma bankfilialer har arbetsgmppensutgångspunkt varit att svensk rätt skall gälla för filialemas aktiviteter iSverige. Enligt de föreslagna EG-reglerna skall banker och kreditinstitut intevar bundna av världlandets rörelseregler i den mån dessa innehåller förbud motnågon av de verksamheter som enligt EG skall hänföras till elementärbankrörelse. Svenska rörelseregler för banker är mer restriktiva än de som avEG hänförs till elementär bankrörelse. Detta gäller främst fastighetsleasingoch möjligheter till begränsade aktieförvärv. Även här krävs enligtIndustriförbundet en anpassning av svensk lagstiftning till den inom EG. Riksförbundetanser förslaget ligga väl i linje med den utveckling mot en internationelltöppnare marknad som förbundet i olika sammanhang uttalat sig för. Svenska lagarbör på alla områden visa en sådan öppenhet för internationell konkurrens attdet även möjliggör svenska företags deltagande i denna på lika villkor. Utanatt gå in på detaljer i förslaget är riksförbundet positivt till detsamma Föreningenfinner det framlagda förslaget positivt och helt i linje med För eningens inställning till en ökad internationell integration. Det finns också anledning för Föreningen att tillskynda synpunkter i arbetsgruppens sam manfattning som avser de utländska bankernas möjligheter att via sina filialer i genom ökat konkurrens utvecklas till ett värdefullt inslag på den svenska kreditmarknaden. StockholmsHandelskammare vill tillstyrka det förslag som bankfilialgmppen framlägger.Förslaget ligger väl i linje med de tankegångar som Handelskammaretidigare framfört på detta område. Föreningen tillstyrker förslaget. FARfinner att förslaget helt stämmer med den allmänna utvecklingen mot störreöppenhet vad avser det intemationella bankväsendet och svenskt näringsliv iallmänhet. FARhar inga invändingar mot utformningen av reglema om tillstånd, rörelse, tillsynm m. FARnoterar att bankfilialema kommer att lyda under lagen (1968:555) om rätt förutlänning och utländskt företag att idka näring här i riket, och att den lagensbestämmelser om egen bokföring, auktoriserad revisor och registrering avredovisningshandlingar kommer att gälla. Dessutom kommer bankinspektionen attkunna tillsätta en eller flera revisorer. Lag omändring i bankrörelselagen (1987:617) Härigenomföreskrivs i fråga om bankrörelselagen (1987:617) delsatt 1 kap. 4 §, 2 kap. 5 och 7 §§ , 6 kap. 2 § och 9 kap. I § skall ha följandelydelse, dels att det i lagen skall föras in en ny paragraf, 7 kap. 9 a § , avföljande Prop.1989/90:116 Bilaga 4 Ett utländskt bankföretag får endast efter tillstånd av regeringen driva verksamhet från kontor eller annat fast driftställe här i riket. Sådan verksamhet får inte omfatta inlånings- eller utlåningsrörelse. Ett bankaktiebolag får efter tillstånd av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bankinspektionen inrätta filial i utlandet. Sådant tillstånd skad lämnas om ändamålet kan anses vara tdl nytta för bankväsendet eller det allmänna. Bestämmelser om bankaktiebolags förvärv av aktie eller andel i utländskt bankföretagfinns i 2 kap. 6 § första stycket 1. efter tillstånd av regeringen driva bankrörelsefrån avdelningskontor med självständig förvaltning (filial) eller 2.efter anmälan till bankinspektionen driva verksamhet, som huvudsakligen avserrepresentation och förmedling av banktjänster, från kontor eller annat fastdriftställe (representationskontor). Ettbankaktiebolag får efter tiUstånd av regeringen eller, efter regeringensbemyndigande, bankinspektionen inrätta filial i utlandet. Tillståndtill filialetablering enligt första stycket 1 och andra stycket skad lämnas omden planerade rörelsen kan antas komma att uppfylla kraven på en sundbankverksamhet. Bestämmelser om bankaktiebolags förvärv av aktier eller andelari utländska bankföretagfinns i 2 kap. 6 § första stycket 1. Förutländska bankers verksamhet genom filial i gäller bestämmelserna idenna lag i tillämpliga delar. I övrigt gäller för sådana företag lagen(1968:555) om rätt för utlänning och utländskt företag att idka näring här iriket. En bank får förvärva ettbankaktiebolags eller en sparbanks rörelse, om övertagandet inte kan anses varatill skada för det allmänna. Om förvärvet avser hela eller en inte obetydligdel av rörelsen krävs det att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,bankinspektionen lämnar tillstånd till förvärvet. Ett bankaktiebolag som är bildat av utländskt bankföretag får dockinte överta en svenskägd bankrörelse. 7§'En sparbank och en central föreningsbank får endast efter tillstånd avbankinspektionen medverka vid emission av aktier, förlagsbevis eller förlagsandelsbevispå den allmänna marknaden. Prop.1989/90:116Bilaga 4 Ett bankaktiebolag, en sparbank eller en central föreningsbank som medverkar vid emission av aktierpå den aUmänna marknaden får förvärva aktier som ingår i emissionen men skall avyttra dessa så snart det lämpligen kan ske och senast efter förvärvet. Om särskilda skäl föreligger, kan bankinspektion medge att aktiema får innehas . Ettbankaktiebolag, en sparbank, en central föreningsbank och ett utländsktbankföretag genom filial här i landet som medverkar vid emission av aktier påden allmänna marknaden får förvärva aktier som ingår i emissionen men skallavyttra dessa så snart det lämpligen kan ske och senast efter förvärvet.Om särskilda skäl föreligger, kan bankinspektionen medge att aktierna fårinnehas . Enbank som har tillstånd att driva fondkommissionsrörelse får, för att underlättarörelsen, i samband med denna förvärva aktier, emissionsbevis samt andelar iaktiefonder och ekonomiska föreningar. Banken får inte inneha sådanavärdepapper till högre anskaffningsvärde än som anges i 16 § första stycket fondkommissionslagen(1979:748). Om en bank som driver fondkommissionsrörelse ingår i en koncem, ivilken också ingår fondkommissionsbolag eller annan bank som har tillstånd attdriva fondkommissionsrörelse, gäller dessa begränsningar för koncemen i desshelhet. I sådant fall skall banken till bankinspektionen anmäla vilkavärdegränser som bestämts för de olika företagens innehav av värdepapper. Omsynnerliga skäl föreligger kan bankinspektionen medge att banken får innehavärdepapper i större omfattning än vad som anges i nämnda paragraf En banks firma skalltydligt skilja sig från andra ännu bestående firmor, som är införda ibankregistret, samt från benämningar på utländska bankföretag, som är aUmäntkända i . För registrering av firma gäller i övrigt vad som föreskrivsi firmalagen (1974:156). En banks firma skalltydligt skilja sig från andra ännu bestående firmor, som är införda ibankregistret, samt från benämningar på utländska bankföretag, som är allmäntkända i . Firmanför ett bankaktiebolag i vilket ett utländskt bankföretaghar ett bestämmande inflyt- 'Senaste lydelse 1988:545. Utanhinder av första stycket får firman for ett bankaktiebolag som har bildats avett utländskt bankföretag innehålla det företagets firma. Motsvarande gällerom bankaktiebolaget har bildats avjlera utländska bankföretag. andefår dock innehålla det företagets firma. För registrering av firma gäller iövrigt vad som föreskrivs i firmalagen (1974:156). 1989/90:116 Bilaga 4 Om ett utländskt bankföretag genom en filial eller i övrigt här ilandet handlar på ett sätt som strider mot lag eller annan författning, skadbankinspektionen anmoda banken att upphöra med verksamheten. Om rättelse intesker, skall inspektionen anmäla detta tid tillsynsmyndigheten i det land därbanken har sitt huvudkontor. Anmälan skall också göras tid regeringen, som kanåterkalla ett tillstånd att driva bankrörelse här i landet. Tillböter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen /.i driver bankrörelse utan att vara berättigad till detta, 2. för ett utländsktbankföretags räkning förestår en verksamhet som utan tillstånd enligt 1 kap. 4§ drivs från ett kontor eller något annat fast driftställe i . Tillböter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot bestämmelsen i Ikap. 5 § om förbud att i firma eller i övrigt vid beteckning av aflarsrörelseanvända ordet bank. Till böter eller fängelsei högst döms den som uppsåtligen i driver bankrörelse utan attvara berättigad till detta. Tillböter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter mot bestämmelsen i 1kap. 5 § om förbud att i firma eller i övrigt vid beteckning av affärsrörelseanvända ordet bank, 2. för ett utländsktbankföretags räkning förestår en verksamhet som utan anmälan enligt 1 kap. 4 §första stycket 2 drivs från ett representationskontor i , 3. bryter mot bestämmelsenom anmälningsskyldighet i 3 kap. 2§ Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. andra stycket bankaktiebolagslagen (1987:618). Ansvarenligt 20 kap. 3 § skall inte följa för den som bryter motförbudet i I kap. 6 § första stycket att obehörigen röja enskildas förhållandetill en bank. Detsamma gäller en revisor som bryter mot förbudet i 3 kap. 14 §första stycket att lämna upplysningar om en banks angelägenheter. Densom har åsidosatt vitesföreläggande som avses i 3 § får inte dömas till ansvarför gäming som omfattas av föreläggandet. Dennalag träder i kraft den . 2 Förslagtill Prop. 1989/90:116 Lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618) Bilaga 4 Härigenomföreskrivs i fråga om bankaktiebolagslagen (1987:618) dels att 3 kap. 3 § skallupphöra att gälla, delsatt 2 kap. 3 §, 3 kap. 2 §, 4 kap. 8 § och 11 kap. 1 och 2 §§ skall ha följandelydelse, delsatt det i lagen skall föras in ett nytt kapitel, 12 kap., avföljande lydelse. Stiftamaskall upprätta en bolagsordning som skall underställas regeringen för stadfästelse.Till ansökan om oktroj skall fogas en plan för den tilltänkta verksamheten. Regeringenprövar att bolagsordningen överensstämmer med denna lag, bankrörelselagen(1987:617) och andra författningar samt om och i vad mån särskilda bestämmelserbehövs med hänsyn till omfattningen och arten av bolagets verksamhet. Omregeringen finner den plane- Regeringen skaU stadfästa bolags- raderörelsen vara nyttig för det all- ordningen och bevilja oktroj, om den mannastadfäster regeringen bolags- planerade rörelsen kan antas