prop · GD0374 · 1989-12-31 00:00:00 — Paragrafen motsvaras av 4 kap. 7§ NTL och 33 § ML.Bestämmelsen i andra stycket ger beskattningsmyndigheten rätt alt avstå frånatl fatta ett omprövningsbeslut på eget initiativ om omprövningen skulle avseendast ett mindre belopp. Regeln gäller vid alla omprövningsbeslut sombeskattningsmyndigheten fattar på eget initiativ med undantag för beslut omefterbeskattning då ett särskilt beloppskriterium gäller. Begär en skaltskyldigomprövning är beskattningsmyndigheten däremot skyldig att fatta ett beslutäven om skatten skulle ändras helt obetydligt. Tredjestycket motsvaras av 4 kap. 8§ NTL. (Se kommentaren under denna.) Nuvarande4 § föreslås betecknas 14§. Bestämmelsernai den nya 4§ har motsvarigheter i 4 kap. 9§ och 34 § ML. I likhet med dessa harparagrafen utformats i överensstämmelse med lagrådels förslag.Omprövningsperioden för den skattskyldige är efter utgången av detkalenderår beskattningsåret gått ut. Del räcker att den skattskyldiges begäranom omprövning kommer in till myndigheten . Myndighetens beslutkan då meddelas efter periodens utgång. Myndigheten kan falla fleraomprövningsbeslul avseende samma redovisningsperiod och även samma fråga kanomprövas . Paragrafenmotsvarar 4 kap. 10§ NTL och 34 a § ML. Paragrafenmotsvarar 4 kap. 12 § NTL och 34 b § ML. Den har i likhet med dessa paragraferutformats i enlighet med vad lagrådet föreslagit i sitt yttrande. Tarbeskattningsmyndighelen själv upp en fråga om ändring får ett omprövningsbeslutsom är lill den skallskyldiges fördel meddelas senast under sjätte året efterutgången av det kalenderår under vilket beskattningsåret gått ut. Enligtandra stycket får ett beslut om följdändring till den skattskyldiges fördel meddelas även efter sexårsperioden. Någon särskild tidsgräns för sådan följdändring finns inte. 29 1989/90. Ettomprövningsbeslut som är till den skattskyldiges nackdel skall meddelas senastunder andra året efter utgången av det kalenderår under vilket beskattningsåretgått ut (jfr 4 kap. 14 § NTL och 36 § ML). skattskyldige inte lämnat deklaration i rätt tid gäller en särskildtidsfrist. Omprövningsbeslut som är till den skattskyldiges nackdel kan dåmeddelas från det deklarationen kom in till beskattningsmyndighetenutan att fömtsättningar för efterbeskattning föreligger. Begreppetefterbeskattning får en annan och vidare innebörd i det nya förfarandet.Efterbeskattning innebär en omprövning av tidigare beslut beslut, inte entilläggsbeskattning. Till efterbeskattningsinstitutet hänförsbeskattningsmyndighetens möjligheter att meddela omprövningsbeslut till nackdelefter tvåårsperiodens utgång, med undantag för omprövning enligt 6 § andraslyckei. Paragrafenreglerar under vilka fömtsättningar efterbeskattningsbeslut kan fattas. 1 förstastycket föreslås den ändringen att den oriktiga uppgiften eller underlåtenhetenskall ha medfört att beskattningsbeslutet blivit felaktigt eller inte fattats.Av 6 a § framgår att efterbeskattningsbeslut är till den skattskyldigesnackdel. Detnya andra stycket har motsvarigheter i 4 kap. 17§ första stycket NTL och 38 §andra stycket ML. Bestämmelsen om rättelse av uppenbara felaktigheter i 4 kap.14§ föreslås upphävd. Rättelse skall i stället ske inom omprövningsförfarandet.Rättelser av uppenbara förbiseenden från beskattningsmyndigheiens sida tillden skattskyldiges nackdel efter tvåårsperiodens utgång får göras i form avefterbeskattningsbeslut. Någonmotsvarighet till andra stycket i 4 kap. 17§ NTL finns inte i förevarandeparagraf Det fall som avses i aktuellt lagmm i NTL inkluderas i den generellaregeln i 8 § att beslut om efterbeskattning inte får ske om beslutet skulleframstå som uppenbart oskäligt. Beloppskriteriethar ändrats och har fått en utformning som överensstäm mer med förslagen i NTL och ML. Liksom bör på den indirekta skattens område gälla att beslut om efterbeskattning inte skall få meddelas om ett beslut med hänsyn lill omständigheterna skulle framstå som uppen bart oskäligt. Efterbeskattning får inte heller ske om beskattningsmyndig heten tidigare fattat beslut om efterbeskattning avseende samma fråga. Dennuvarande regeln i 9§ blir överflödig genom att efterbeskattningen inte längreskall vara en tilläggsbeskattning och kan slopas. Beslut om efterbeskattningskall liksom meddelas inom sexårsperioden. Följdändringsbeslutsom är till nackdel för den skattskyldige får enligt första stycket meddelasäven efter sexårsperioden. Beslut som meddelas efter perioden skall meddelas efter det beslut som föranlett följdändringen. Ändringenav andra stycket innebär alt beslut om efterbeskaltning på gmnd av oriktiguppgift i omprövningsärende kan meddelas efter sexårsperioden men senast inomett år från del att beslutet vann laga kraft (jfr 4 kap. 20 § andra stycket NTLoch 40§ andra stycket ML). Ändringenföranleds av all efterbeskallningsbesluten inte skall anses varaett tillägg till det tidigare beskatlningsbeslulel utan en ändring av beslutet.Efterbeskattningen kommer således att avse den skattskyldige, inte hans dödsbo. Paragrafenhar utformats i enlighet med lagrådets förslag (jfr 4 kap. 21 och22§§NTLoch40§ML). Ändringenär av redaktionell natur. Dennuvarande bestämmelsen i 14 § kan slopas. Den blir överflödig genom regleringeni 7§ andra stycket 1. Nuvarande4 § föreslås betecknas 14§. Denförslagna lydelsen av nya 14 § motsvarar nu gällande 4§ första stycket och 9§.Eftersom efterbeskallningsbesluten föreslås vara omprövningsbeslut, behövsbara en regel. Enligtnuvarande bestämmelser får en ändring av fastställd skatt som , berör med än en redovisningsperiod under beskattningsåret hänföras till den sista redovisningsperioden under beskattningsåret om inte slutligt beslut har meddelats för någon redovisningsperiod under beskattnings året. 1 så fall skall skatten hänföras till de rätta perioderna. För den period slutligt beslut har meddelats kan inte ett nytt beslut om fastställelse med delas. Som framgår av avsnitt 11.1 föreslås ordningen med slutliga beslut 451 avskafl"ad. Andrastycket i nya 14 § kan därmed utgå. Någon begränsning Prop. 1989/90:74 avmöjligheterna att hänföra rättelserna till den sista redovisningsperioden underbeskattningsåret, t. ex. för det fall ett beslut för en redovisningsperiodöverklagats till någon del, är knappast motiverad. Dennuvarande bestämmelsen i 15§ föreslås slopad. Som framgår av avsnitt 11.3 skalldet allmänna ombudet själv kunna bestämma vilka typer av beslut han vill få delav som underlag för sin rätt att överklaga. Detta bör regleras i förordningen(1984:247) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Denföreslagna bestämmelsen har kommenterats i 15.2. Beslut om skatteberäkningmotsvaras av beslut om taxeringsåtgärder i 4 kap. 23 § NTL. Anståndsreglemai 49 § 1,2 och 3 mom. UBL gäller även för punktskatter ochprisregleringsavgifter. De uppmjukningar som föreslås av dessa regler kommersåledes även att gälla på punktskatteområdei (se avsnitt 12.1). anslåndsbeslutkan även avse ränta, restavgift, skalletillägg och förseningsavgift (1 kap. 4§ andra stycket). Anståndbör kunna komma i fråga även i omprövningsärenden. Paragrafen har justerats ienlighet därmed. INTL finns inte någon regel som motsvarar I9§ GTL. Att ärenden om förhandsbeskedskall avgöras av framgår av 21 § förordningen(1988:832) med instmktion för skatteförvaltningen. Ändringamaföranleds i första hand av att beskattningsmyndighelen föreslås kunna fattabeslut om skattetillägg på gmnd av oriktig uppgift i mål om skatt (se avsnitt10.6). Bestämmelsenföreslås upphävd och ersatt med en generell reglering, se 2 Beskattningsmyndighetenföreslås få fatta beslut om skattetillägg på grund av oriktig uppgift i mål omskatt. Även fortsättningsvis krävs att domstolens beslut vunnit laga kraft. Andrastycket har fått en annan utformning för att göra klart att del ärbeskattningsmyndighelen som skall göra den ändring i ett beslut om skattetilläggsom kan föranledas av ett ändrat beskattningsbeslut (omprövningsbeslut ellerbeslut om skatteberäkning). Domstolen skall således inte längre beräknaunderlaget för skattetillägg (jfr avsnitt 15). Samtligabeskattningsbeslut föreslås vara överklagbara. Tillägget i första stycketmotiveras av att ett beslut om avvisning av begäran om omprövning inte kananses som ett beskattningsbeslut. Denskattskyldiges och det allmänna ombudets överklagandetid regleras av 2 och 6§§.Det nya andra stycket motsvarar i stort bestämmelserna i 4§. Nuvarande2 § föreslås betecknas 8 §. 1den nya 2§ regleras i första stycket den skattskyldiges överklagandetid vadgäller beslut enligt 1 §. Paragrafen har utformats i enlighet med lagrådetsförslag. Delgivning av beslut behöver normalt inte ske. En bestämmelse om atldelgivning bör ske av beslut, som fattas efter det sjätte året, in i förordningen om punktskatter och prisregleringsavgifter. Avandra stycket framgår atl den skattskyldige kan överklaga ett beskattningsbeslutäven om det inte gått honom emot. Ett överklagande skall omprövas avbeskattningsmyndigheten. Om beskattningsmyndigheten bifaller denskattskyldiges yrkanden förfaller överklagandet. Dennuvarande 3§ föreslås betecknas 7 §. 13 5 §§ föreslås regler om omprövning i samband med överklagande av denskattskyldige motsvarande de bestämmelser sorti finns i 6 kap. 5 7 §§ NTL. (Se kommentaren under dessa bestämmelser.) Bestämmelseni nuvarande 4 § återfinns i 1 § andra stycket. Nuvarande5 § föreslås slopad. Den är onödig genom den hänvisning till som föreslås i 9 §. Att överklagande över kammarrättens beslut om utdömande av vite skall ha kommit följer av allmänna regler. 6 § Prop. Nuvarande6§ föreslås slopad. Den är onödig genom den hänvisning lill somföreslås i 9§. Överklagandefristernaför det allmänna ombudet motsvarar vad som föreslås enligt NTL och ML.Paragrafen har utformats i enlighet med lagrådets förslag Ofr 6 kap. 8§ NTL och56 § ML). Bestämmelsernasom avser besvär i särskild ordning föreslås upphävda. Nuvarande 3 resp. 2§skall betecknas 7 resp. 8§. Andra stycket i nuvarande 2 § är överflödigt. Detföljer av allmänna regler att vid överklagande av beslut om utdömande av vitegäller en överklagandetid . Vadgäller innebörden av de bestämmelser i vartill hänvisas i denna paragraf,se kommentaren under resp. paragraf Andrastycket föreslås slopat. Det gäller generellt utan särskilt lagstöd att domstolkan förordna att beskattningsmyndigheten skall ta upp en fråga till prövning. Bestämmelsen i 11 § haren motsvarighet i 6 kap. 17 § NTL,vartill hänvisas i 9§. Beskattningsmyndighetenskall göra de följdändringar som föranleds av domstolens beslut. Detta följerav reglerna om omprövning i 4 kap. Regeln i 12 § kan därmed utgå. Attdomstol får förordna att beskattningsfråga skall behandlas av beskattningsmyndighetengäller utan uttryckligt lagstöd. Någon motsvarighet till bestämmelsen finnsinte i NTL och ML. Med hänsyn till att författningsregleringen bör vara lika påde olika områdena föreslås regeln i 13§utgå. Bestämmelsenföreslås slopad för att inte få en dubbelreglering i förhållande till reglernai viteslagen (jfr kommentaren under 3 kap. 5 § och 7 kap. 2 § NTL). Andraoch tredje styckena föreslås slopade. (Se under 2 §.) 19.9 Lagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare Prop. Ändringenär av endast redaktionell natur. Förstastycket slopas med anledning av den nya organisationen. Nuvarandelänsskattemyndigheter och lokala skattemyndigheter ersätts av en skattemyndigheti varje län. Liksom hillills gäller särskilda regler för beslut enligt 32 §. 7,10, II och 15 §§ Ändringarnaföranleds av den nya organisationen. Motsvarandeändring föreslås i annan lagstiftning där skattemyndigheten har möjlighet attförelägga enskild att visa upp handlingar. Även ett föreläggande att visa upphandling föreslås få förenas med vite. Se avsnitt 6.3 och 3 kap. 5 och 6 §§NTL. Andrastycket slopas på gmnd av den föreslagna utformningen av anståndsreglerna i 30§. Paragrafenhar på inrådan av lagrådet ändrats i överensstämmelse med vad som förslåsbeträffande motsvarande bestämmelser i , ML och LPP (jfr 4 kap. 21 och 22 §§NTL). Justeringarnaföranleds i huvudsak av den nya organisationen. Andrastycket utgår till följd av den ändrade organisationen. Ändringarnaföranleds av den nya organisationen och av den nya tax eringslagen. Någon motsvarighet till 50 § 1 mom. andra stycket GTL finns inte i NTL (se kommentaren.under 3 kap. 17§ NTL). 30 § Prop. Nuvarande54 § föreslås betecknas 30§. Nuvarande 30§ föreslås upphöra till följd av attdet allmänna ombudsinstitutet på uppbördsområdet avskaffas. 1 50 a § tredjestycket har införts en möjlighet för RSV att hos länsrätt yrka atlarbetsgivaravgifter påförs, vilket avses motsvara del allmänna ombudetsnuvarande möjlighet att hos lokala skattemyndigheten yrka att arbetsgivaravgifterpåförs. Det allmänna ombudets för sjömansskatt motsvarande befogenhet harförts över till 32 § andra stycket. Anståndsreglemamjukas upp väsentligt genom att de regler som föreslås enligt UBL också skallgälla enligt USAL genom hänvisningen i första stycket till 49 § 1,2 och 3 mom.UBL (se avsnitt 12.1.2). Iandra stycket föreslås den ändringen all anståndsränla skall beräknas påanståndsbeloppet. I ränteunderlaget skall således ingå även avgiftstillägg ochförseningsavgift. Ändringarnai tredje stycket motsvarar dem som gjorts i 49 § 4 mom. andra stycket UBL. 1ett nytt Qärde stycke har förts in bestämmelser om återbetalning avanståndsränta m.m. motsvarande dem som föreslås i 49§ 4 mom Qärde stycket UBL. Somframgår av det nya sjätte stycket kan skattemyndigheten, i likhet med vad somföreslås i fråga om anstånd enligt UBL, befria arbetsgivare från skyldighetenatt betala anståndsränta om det finns synnerliga skäl. Detandra stycket har justerats i förhållande till förslaget i lagrådsremissen. Deallmänna ombuden på uppbördsområdet försvinner. Det allmänna ombudet enligtlagen om sjömansskatt berörs dock inte. Ett sådant allmänt ombud skall liksomhittills kunna hos sjömansskattekontoret yrka att redaravgift påförs en redare(jfr den nuvarande lydelsen av 30§ jämförd 31 §första stycket). Ombudets befogenhet i detta hänseende föreslås regle rad i andra stycket. Ändringeni första stycket föranleds av den nya organisationen. Andrastycket har ändrats till följd av att det allmänna ombudet i uppbördsmålföreslås avskaffat. Tredjestycket i förevarande paragraf har slopats. En motsvarande bestämmelse gälleräven fortsättningvis genom hänvisningen i 53 § lill 6 kap. 24 § NTL. Skattemyndighetensbeslut får enligt första stycket överklagas till länsrätt. Detgäller samtliga beslut, även dem som enligt dagens regler får överklä- 456 gastill länsskattemyndighet men inte längre och avvisningsbeslut enligt 22 Prop. 1989/90:74 a §. För dessa två sistnämnda typer av beslut gäller dock attlänsrättens beslut inte får överklagas vidare (se föreslagna lydelsen av 52§).Någon motsvarighet till det nuvarande förbudet för allmänt ombud att överklagavissa beslut finns inte för RSV:s vidkommande. Den har utformats i enlighet med lagrådels förslag. Av första och andrastyckena framgåratt överkJagandetidema förlängs i enlighet med vad somföreslås på uppbördsområdet i övrigt (se avsnitt 12.9). Itredje stycket har införts en möjlighet för RSV att hos länsrätt yrka altarbetsgivaravgifter påförs (jfr nuvarande 30§ första stycket denna lag och 85 §1 mom. femte stycket UBL). Överklagasetl beslut av enskild skall skattemyndigheten ompröva beslutet i enlighet medde regler som föreslås på taxeringsområdet. Nuvarandeförsta stycket utgår till följd av den ändrade organisationen. Beslut avlänsskattemyndighet enligt 7 § och om anstånd är inteöverklagbara. Lokal skattemyndighets beslut enligt 6§ tredje stycket får enligtdagens regler överklagas till länsskattemyndighet men inte vidare. Beslutenligt 22 a § andra stycket får över huvud laget inte överklagas. För att få enenhetlig reglering föreslås att dessa ärendetyper får överklagas till länsrättmen inte vidare. Bestämmelsemai NTL om överklagande av länsrätts och kammarrätts beslut, företrädare för detallmänna och handläggning i domstol är tillämpliga på mål enligt USAL. Någonhänvisning till 7 kap. 2§ NTL finns inte. Motsvarande bestämmelse finnsnämligen i 83§ UBL vartill hänvisas i 16§ USAL. 19.10 Lagen om bevillningsavgifter för särkilda förmåneroch rättigheter Dennuvarande hänvisningen i sista stycket avser endast 56 § GTL. sionsbestämmelserna i har disponerats om något i förhållande till GTL. Den föreslagna hänvisningen innefattar även regeln i 58 § GTL som överförts till 3 kap. 12§ tredje stycket NTL - om att skattemyndighe- 457 ten kan förelägga den somrevideras att vid vile fullgöra sina skyldigheter. 1989/90:74 Någonanledning att undanta denna bestämmelse från att tillämpas påbevillningsavgifter finns enligt min mening inte. Momentethar ändrats i anledning av bestämmelsema i viteslagen (se kommentarerna under 3kap. 5§ och 7 kap. 2§ NTL). Den nuvarande hänvisningen i tredje stycket tillreglema om vite i 83 § UBL tar inte upp det sjätte stycket i denna paragraf,som stadgar att domstolen vid prövning av anmälan om uttagande av vite även fårbedöma om och med vilket belopp vitet hade bort föreläggas. Att ettvitesföreläggande enligt lagen om bevillningsavgifter för särskilda förmåneroch rättigheter inte får överklagas framgår av hänvisningen lill nuvarande 86§ UBL (85 § 1 mom. i den föreslagna lydelsen). I likhet med vad som gäller påskatteområdet i övrigt bör därför i samband med att vitet döms ut också vitelslämplighet kunna bedömas. 19.11 Lagen om utskiftningsskatt Omprövningsförfarandeli NTL är tillämpligt på ärenden om utskiftningsskatt (1 kap. 1 § förstastycket 5 NTL, 9 § femte stycket lagen om utskiftningsskatt). Någon särskildhänvisning till eftertaxeringsreglema behövs inte. Första meningen i 7§ kandärför utmönstras. Någondirekt motsvarighet till 51 § första stycket GTL finns inte i LSK. Det ärskattemyndigheten som skaU meddela förelägganden. Den allmänna hänvisningentill som föreslås i femte stycket är tillräcklig. Andra meningen iandra stycket kan därför utmönstras. Bestämmelsemai GTL har delats upp på två lagar. I femte stycket hänvisas därför till såvälbestämmelsema i LSK och NTL. Definitionenav begreppet taxeringsår har förtydligats. Vidare har bestäm ningen av begreppet beskattningsår justerats så att beskattningsåret aldrig kan gå in på taxeringsåret. Därmed kommer omprövningsperiodema en ligt NTL, ML och LPP att överensstämma även för skattskyldiga som har ett räkenskapsår som slutar och febmari, Förslaget har utvecklats i avsnitt 7.3. 19och 28 §§ Prop. Denuvarande bestämmelsema i 30 och 37 §§ GTL återfinns i LSK. Beslutom gmndavdrag för dödsbo skall fattas av skattemyndigheten.som första instans(se avsnitt 5.1). Den nuvarande särskilda tiden för framställning omgmndavdrag har ersatts med den generella omprövningstiden. Beslutom avdrag för väsentligen nedsatt skatteförmåga skall i första hand fattas avskattemyndigheten (se avsnitt 5.1). För yrkande om avdrag gäller den vanliga femårigaomprövningsfrislen i NTL. Idet nya förfarandet är ett beslut om eftertaxering inte en tilläggstaxering,utan ett omprövningsbeslul (se avsnitt 8.3.3.). Den särskilda regeln i 62 § ärdärför inte längre nödvändig och bör utmönstras. Även mbriken närmast före 62§ bör utgå. 75§ 1 och 2 mom. Bestämmelseni 75 § 1 mom. föreslås ersatt med en ny förenklad regel i 30§ andra stycket UBLgemensam för de skatter och avgifter som tas ut enligt UBL (se avsnitt 12.6). Regelni 75 § 2 mom. föreslås ersatt med en ny paragraf i UBL, 61 §, som är gemensamför de skatter och avgifter som las ut enligt UBL. Båda momenten föreslåsdärför upphävda. Anvisningarnalill 29 och 33 §§ Ändringarnaföranleds av att reglema om deklarationsskyldighet föreslås överförda från GTLtill LSK och av slopandet av taxeringsnämndema. Detre sista meningama i tredje stycket kan utgå eftersom den femårigaomprövningsperioden möjliggör ändring ulan särskilda regler. 19.13 Lagen om ersättningsskatt ,inte länsrätt, skall som första instans besluta om ersätt ningsskatt (se avsnitt 5.1). Taxeringsbeslut skall meddelas av skattemyn digheten inom den period som enligt nuvarande regler gäller för framställ- 459 ningom taxering hos länsrätten. Detta innebär en avvikelse från vad som Prop.1989/90:74 gäller enligt NTL. 1 övrigt gäller (se 8 §). Fristernaför omprövning av beslut om ersättningsskatt räknas alltså från dettaxeringsår då företaget rätteligen skulle ha taxerats till statliginkomstskatt. Skattemyndighetenskall göra den ändring av taxering till ersättningsskatt som föranleds av enändrad taxering till statlig inkomstskatt. Någon särskild regel föreftertaxeringsfallen är inte nödvändig eftersom eftertaxering i det nyaförfarandet inte är ett tillägg till, utan en ändring av det tidigaretaxeringsbeslutet. Beslutom återbetalning av ersättningsskatt skall fattas av den skattemyndighet somfattal taxeringsbeslutet. Vissasärskilda förfaranderegler finns i lagen om ersättningsskatt. 1 övrigt gällerNTL:s regler (se 1 kap. 1 § första stycket 6 NTL). 19.14 Lagen om arvsskatt och gåvoskatt Någonmotsvarighet till 123§ första stycket GTL finns inte i NTL, se 3§ viteslagenoch kommentaren under 3 kap. 5§ NTL. En motsvarighet till 123 § andra stycketGTL har förts in i 67 § tredje stycket föratt undvika en hänvisning till 7 kap.I § NTL. 19.15 Lagen om skogsvårdsavgift Andrastycket föreslås utmönstras. I 22 § UBL har nämligen en generellavmndningsregel tagits in för de skatter och avgifter som tas ut enligt UBL Ofr1 § första stycket UBL). Dennuvarande bestämmelsen i 15§ 2 mom. SIL föreslås upphävd och ersatt av en ny regel i 62 a § UBL som avser alla de skatter och avgifter som tas ut enligt UBL. Skogsvårdsavgift omfattas av . Någon hänvisning i lagen om skogsvårdsavgift är därför inte längre nödvändig. I lagen om skogsvårdsavgift finns inte några förfaranderegler 460 ellernågon hänvisning till GTL. Lagen omfattas av förfarandet i NTL (se 1 Prop.1989/90:74 kap.1 § första stycket 7). En hänvisning till NTL är befogad i förtydligande 19.16 Lagen om statlig inkomstskatt Beslutenligt fjärde stycket skall enligt de vanliga reglerna för taxeringsbeslutfattas av skattemyndigheten som första instans. Hänvisningentill 4 kap. 19-22§§ NTL motsvarar 115§ GTL. Någon motsvarighet till 116§ GTLfinns inte i NTL. Beslutom väsentligen nedsatt skatteförmåga skall fattas av skattemyndigheten iförsta instans Ofr 50§ 2 mom. KL och avsnitt 5.1). Ändringenföranleds av att reglerna om uppgiftsskyldighet i GTL brutits ut till ensärskild lag. Den ersätts av en generell avrundningsregel i 22 § UBLgemensam för alla de skatter och avgifter som avses i 1 § UBL (se avsniu 12.4). 13§och 14 §2mom. Beslutom eftertaxering är i det nya förfarandet inte en tilläggstaxering utan ettomprövningsbeslut. Bestämmelserna kan därför slopas Ofr 62 § KL och 13§ SFL).Även rubriken närmast före 13§ föreslås utgå. 15§ 1 och 2 mom. Engenerell reglering av dödsbos befrielse från skatt föreslås i 30 § andrastycket UBL (se avsnitt 12.6). Regeln i 15§ 1 mom. kan därför utgå. Bestämmelsen i 15§ 2 mom.har ersatts av en ny regel i UBL. (Se vidare kommentaren under 61 § UBL.) 19.17 Lagenom statlig förmögenhetsskatt Prop.1989/90:74 11 § 3 mom. Sekommentaren under 10 b § SIL. Sekommentaren under 13 § SIL. 15§ 1 och 2 mom. Sekommentaren under 15§ 1 och 2 mom. 19.18 Lagen om förhandsbesked i taxeringsfrågor Bestämmelsenföreslås upphävd med anledning av att det allmänna ombudet påmervärdeskatteområdet avskaffas (se avsnitt 13.2). Den skattskyldiges motpartblir skattemyndigheten. Bestämmelseninnehåller endast en s.k. kvasidelegation och bör därför utmönstras. 19.19 Lagen om beräkning av statlig inkomstskatt förackumulerad inkomst Handläggningav ärenden enligt lagen om beräkning av statlig inkomstskatt för ackumuleradinkomst (LSB) innefattas i begreppet taxering Ofr kommentaren under 1 kap. 1 §NTL). De skall således om inte särskilda regler finns i LSB handläggas enligtreglerna i NTL. Hänvisningen till såväl NTL som LSK innebär inte någonförändring i sak utan följer av atl reglerna om uppgiflsskyldighet bmtits uttill en särskild lag.