prop · GD0392 · 1989-12-31 00:00:00 — Det är därförnödvändigt all pedagogisk verksamhet, boende, omvårdnad och habilitering samverkarså att elevema får verklig möjlighet att tillgodogöra sig studierna. Dettainnebär alt elevens skolgång måste planeras individuellt med hänsyn till deövriga insatser som behövs för att han eller hon skall kunna fungera i detdagliga livet. Del är vidare väsentligt alt gränserna mellan habilileringen en åena sidan och undervisningen å den andra är flexibel. 1skollagen bör föras in en regel som ger de kommuner som regeringen bestämmer rällall anordna denna specialanpassade utbildning i sin gymnasieskola. Ianslutning lill gymnasieskolor med sådan utbildning måste, som framgått, finnaselevhem och resurser för omvårdnad och för habilitering. 1 fråga omhuvudmannaskapet för denna verksamhet återkommer jag i del följande. 3.2Anordnande av specialanpassad utbildning i ytterligare en gymnasiekommun Minbedömning: För svårt rörelsehindrade bör anordnas speciellt anpassad utbildningkombinerad med särskilda omvårdnadsinsatser vid gymnasieskolan i ytterligareen kommun utöver dem som finns i och , nämligen i norraplaneringsregionen. Utredningensbedömning: Överensstämmer med min bedömning. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser delar utredningens bedömning. Riksrevisionsverketanser dock, mol bakgmnd av alt utredningens uppgifter är ganska osäkra, alldet är svårt atl ta ställning till behovet av ytterligare ell specialanpassalgymnasium. barn och ungdomar och anser del inte lillräckligt utrett hur behovsbildenser ul när det gäller antalet platser på gymnasierna. kommun ochVästerbottens läns landstingskommun uttalar sig positivt om alt ett specialanpassalgymnasium tillkommer i . Skälenför min bedömning: För att åstadkomma en regional samverkan för elever medhandikapp är landet indelat i fem planeringsregioner med en planeringsberedningi varje region knuten lill en länsskolnämnd. finns specialanpassadutbildning för svårt rörelsehindrade elever anordnad vid gymnasieskola iStockholm och (östra resp. västra planeringsregionen). Dessautbildningar behövs också och bör omfattas av den reglering somföreslås. Av övriga planeringsregioner är del endast den norra som har planeratoch ansett sig ha tillräckligt underlag för en sådan specialanpassad utbildningi gymnasieskola. Som jag redovisat anser jag all speciekt anpassadgymnasieutbildning bör tillhandahållas elever, som på gmnd av svårafunktionshinder fordrar stora och samordnade resurser samt personal medspeciell kompelens vad gäker utbildning och habilitering. Sådana resurser börkoncentreras till etl myckel begränsat antal skolor. Jag bedömer såsomutredningen, all behovet av en specialanpassad gymnasial utbildning i södraSverige, utöver den som redan finns i , inte ärklarlagt. Jag ansluter mig till utredningens uppfattning, allgymnasieutbildning med pedagogiska och medicinska specialresurser saml övrigaomvårdnadsresurser för svårt rörelsehindrade ungdomar bör anordnas i den norraplaneringsberedningens område. 3.3 Rätttill gymnasial utbildning för vissa svårt rörelsehindrade ungdomar Mittförslag: Svårt rörelsehindrade ungdomar som på gmnd av handikappet inte kanfölja reguljär studiegång i gymnasieskolan, skall ha lagstadgad räll att efterfullgjord skolplikt genomgå specialanpassad utbildning för svårtrörelsehindrade vid gymnasieskola. Denna räll skall gäka intill utgången av vårterminendel kalenderår eleven fyller . Om det behövs för att slutföra dessförinnanpåbörjad utbildning, skall eleven beredas möjlighet all fortsätta gymnasieskolanlill . Frågor omintagning till speciellt anpassad gymnasial utbildning skall avgöras av ensärskild nämnd. Nämndens beslut skak kunna överklagas lill kammarrätt av densom söker till sådan utbildning. Utredningens förslag:Innebär en lagstadgad rätt till gymnasieutbildning för alla svårt rörelsehindradeungdomar. Remissinstanserna:Av 38 remissinstanser som yttrat sig i frågan tillstyrker 35 utredningensförslag. Flera av de remissinstanser som tillslyrker utredningens förslag,anger uttryckligen alt en lagstadgad rätt lill gymnasieutbildning för svårtrörelsehindrade ungdomar skuke stärka denna gmpps möjligheter till utbildning. Kammarrätten i Jönköpinganmärker att del inte har utretts humvida landets intagningsnämnder hartillämpat bestämmelsen i 9 kap. 16 § gymnasieförordningen (1987:743) om den s.k.fria kvoten på ell för svårt rörelsehindrade elever ofördelaktigt sätt. Kammmarrälienkan inte finna att det i belänkandet på etl övertygande sätt motiverats att enlagfäst rätt tik gymnasiestudier för gmppen svårt rörelsehindrade ungdomar ärbehövlig. Frågan om rätten alt överklaga bör enligt kammarrätten bli föremålför ytterligare överväganden. När det gäller atl fördela ett begränsat antalgymnasieplatser kan möjligheten för den som klagar alt få framgång bli skenbar.En besvärsprövning kan vidare komma att dra ul på liden, vilket kan omöjliggöraen studiestart. Kammarrätten anser atl ett överklagande i första hand börprövas av länsrätt. Umeåkommun hävdar all iniagningsnämndema placerar de svårt rörelsehindradeungdomama i fri kvot och atl de därför inte behöver en särställning genomlagstiftning. Lagstiftningen kommer dessutom alt ge upphov lilltolkningsproblem vad gäller gränsdragningen mellan dem som omfattas resp. inteomfattas av lagen. Mellerstaplaneringsberedningen ställer sig tveksam till den föreslagna lagstiftningen,eftersom den innebär en särbehandling som kan ha negativa konsekvenser för denenskilde eleven. Planeringsberedningen anser alt en lagstiftning om rätt tillgymnasieskola inte heller innebär någon förbättring av nuvarande situation,eftersom nuvarande system med antagning via den s. k. fria kvoten fungerarutmärkt och ingen elev torde löpa risk all ej få tillgång till gymnasieplats. Skälenför mitt förslag Prop. *Rätten lill gymnasieutbildning Ettviktigt mål för skolpolitiken är att skolan skall vara en skola för alla. Dettainnebär bl.a. att det inom det allmänna skolväsendets ram skall finnas godamöjligheter alt anpassa undervisningen till elever med skilda förutsättningar.Elever med funktionshinder bör ha samma möjligheter som andra elever till engod utbildning i en miljö som är anpassad efler deras förutsättningar. Föratl göra fler studievägar öppna för elever med funktionshinder är detnödvändigt med etl regionall samarbete inom större delar av landet. Som jagnyss redovisat är riket indelat i fem regioner, med en planeringsberedningknuten till en länsskolnämnd i resp. region. Beredningarnas uppgift är altsamordna insatserna för elever med handikapp inom varje region och i övriglplanera så all befintliga resurser utnyttjas på bästa sätl. Vid länsskolnämndernapå resp. huvudort finns en handikappkonsulent med uppgift alt samordnahandikappåtgärderna inom regionen och ute i länen i övrigt särskild tjänst somkonsulent för rörelsehindrade elever. i gymnasieförordningen (1987:743) om intagningsförfarandet skalldt skäligt antal platser avsättas för dem som på grund av särskildaomständigheter bör ges företräde framför de övriga, den s. k. fria kvoten.Detta kan göra det möjligt för rörelsehindrade ungdomar att få en gymnasieplatsi den s. k. fria kvoten, om handikappet varit lik men för deras inlärning. Av ellpar remissyttranden framgår också att rörelsehindrade elever, när så erfordras,regelmässigt placeras i gymnasieskolan enligt gymnasieförordningensbestämmelser om fri kvot. Som jag redovisat finns det också regler om speeialklasser med bl. a. lägre elevantal för elever som på grund av bl.a. rörelsehinderinte kan följa den vanliga undervisningen i gymnasieskolan. Vidare finns medelanslagna lill statsbidrag till särskilda insatser inom skolområdet för elevermed handikapp eller med andra särskilda behov. Detfinns emellertid en mera begränsad grupp svårt rörelsehindrade ungdomar, sominte kan följa den reguljära studiegången i gymnasieskolan och har speciellabehov av social omvårdnad och habilitering, vilket gör att de för atl kunna genomförasina gymnasiestudier är helt beroende av att gå i specialanpassad utbildningför rörelsehindrade elever i gymnasieskolan kombinerad med särskilda omvårdnadsinsalser. Dessaungdomar som jag här betecknar som svårt rörelsehindrade har utöver etl rörelsehinder vanligen också lilläggshandikapp av skilda slag. De är alltså i regel flerhandikappade. Det är fråga om elever som behöver personlig hjälp både i skolan och under sin fritid och som dessutom är beroende av habiliterande insatser av t.ex. kurator, sjukgymnast eller logoped. De är i regel beroende av att ha en betydligt lugnare studielakt än andra elever. Del är inte ovanligt att studietiden behöver förlängas, ibland upp till det dubbla. Del kan vara fråga om atl handikappet direkt påverkar möjligheterna att tillgodogöra sig undervisningen, men också ger mer indirekta följdverkningar, som t. ex. att den behandling som funktionshind ret nödvändiggör lar så mycket tid och energi i anspråk atl skolgången på c grund härav blir lidande. Specialanpassadutbildning i gymnasieskolan Prop. 1989/90:92 kombinerad med särskildaomvårdnadsinsatser är det enda alternativet för dem all fortsätta sinutbildning efler skolpliktsliden. Handikapputredningenhar för sin del föreslagit en lagstadgad rätt att få utbildning igymnasieskolan för en vidare krets av svårt rörelsehindrade och för en mindrekrets av de mest behövande dessutom en räll att gå i just sådan gymnasieskola somhar utbildning särskilt anpassad för dessa svårt rörelsehindrade i kombinationmed speciella omvårdnadsinsatser i form av boende i elevhem, omvårdnad iboendet och habilitering. 1sin vällovliga ambition att genom lagfäst rätt tillförsäkra hela den störrekretsen av svårt rörelsehindrade en gymnasial utbildning har utredningen tagitsom förebild den lagreglering som gäller för psykiskt utvecklingsstördaungdomar. Dessa har en i 3 kap. 19 § skollagen inskriven rätt lill utbildningefter fullgjord skolplikt, en utbildning som äger rum antingen i särskolaneller i vissa fall specialskolan. För rätten till fortsatt utbildning gällervissa angivna åldersgränser vid 21 och . Denna rätt till fortsattutbildning tikkom genom skollag och hade före dess motsvarats avskolplikt som sträckte sig lill dessa åldersnivåer. Såsom återgå vs iskollagspropositionen (198 5/86:10 del A s. 45) hade socialutskottet tidigare framhåkitvikten av all psykiskt utvecklingsstörda ungdomar verkligen får all denundervisning som de kan tillgodogöra sig (SoU 1984/85:27 s. 18 f.). Delkan ligga nära till hands att vad gäller rätt till utbildning vilja jämföra denmindre gmppen svårt rörelsehindrade som jag beskrivit med psykisktutvecklingsstörda ungdomar som slutar den obligatoriska skolan. Närman söker jämförelser i denna fråga finns också anledning alt påminna sig deanordningar för gymnasial utbildning som är etablerad för en annan gruppungdomar med funktionshinder, nämligen döva och hörselskadade ungdomar. Somjagtidigare redovisat har deras särskilda hjälpbehov tillgodosetts genomsärskilda anordningar inom gymnasieskolan i kommun. Årliga avtal träffasmellan kommunen och staten som bl. a. innebär att staten tillskjuter extra medel.Närmare föreskrifter om denna speciella utbildning finns intagna i etl särskiltkapitel i gymnasieförordningen (13 kap.). Där framgår bl.a. att i utbildningenskall las in sökande oberoende av var i landet de är bosatta, dvs. hela landetutgör devområde, och all antalet elevplatser skall bestämmas av regeringen för varjeredovisningsår. Någon ovillkoriig rätt att få plats i denna speciella utbildningfinns inte, lika litet som i fråga om gymnasieskolan i övrigt. Rätlen att fåutbildning i gymnasieskolan gäller "i mån av plats" (5 kap. 7 §skollagen). Bakgrundentill denna villkorlighet är främst att en uttrycklig rätt för ungdomar måstemotsvaras av en skyldighet för någon att förverkliga den utfästa rätlen. Vadgäller rätten till fortsatt utbildning efter skolpliktstiden för psykiskt utvecklingsstörda är skyldighetssidan läckt genom atl landstingskommu nerna, i vissa fall kommunerna, är ålagda atl anordna särskola (6 kap. 1 § skollagen) och, för del fall utbildningen behöver ske i specialskolan, genom 16 attdessa skolor har staten som huvudman. Gymnasieskolandäremot är en frivillig skolform, inte bara för eleverna. 1989/90:92Den "får anordnas av kommuner och landstingskommuner efter medgivande avskolöverstyrelsen i varje särskilt fall" (5 kap. 2 § skollagen). En kommunkan alltså i gällande system inte åläggas att inrätta gymnasieskola eller allanordna någon viss sorts utbildning i sin gymnasieskola. Fråganär då om man trots allt kan finna någon möjlighet all tillmötesgå de starkaönskemålen att åtminstone för den mindre kretsen av svårt rörelsehindrade somförut beskrivits införa en lagstadgad räll lill utbildning i gymnasieskolan, enrätt till för dem specialanpassad utbildning som kombineras med särskilda omvårdnadsinsalseroch som bör anordnas på några få gymnasieorter i riket. Somframgått finns redan etablerad specialanpassad utbildning för svårtrörelsehindrade i gymnasieskolan i () och i Stockholmskommun (). Förslag om en motsvarande utbildning i den norraplaneringsregionen, närmare bestämt i gymnasieskolan i har mötts av enpositiv inställning från den kommunens sida. I samförstånd med statsrådetPersson bedömer jag atl från de aktuella kommunerna får ansesföreligga så pass starka garantier för att den specialanpassade utbildningenfortsätter och kommer att följa de regler som föreslås, att jag anser migkunna förorda en i skollagen inskriven rättighet. Likaså finns godaförhoppningar beträffande den tredje gymnasiekommunen. Avsikten är dock all såsnart som möjligt begära bekräftelser från de aktuella kommunerna beträffandeanordnande av den specialanpassade utbildningen. Detta kan lämpligen ske ianslutning till all planerade avtal förbereds med vederbörande huvudman omansvar för elevhem, omvårdnad i boendet och habilitering (se avsnitt 3.4slutet). Denförordade rätten till gymnasial utbildning bör såsom gäller förutvecklingsstörda sträcka sig lill och med vårterminen det år eleven fyller 21år. Vissa elever kan ha behov av ytterligare skolgång för all avsluta dessförinnanpåbörjad utbildning. Om det behövs bör eleven därför ha räll att få fortsättasin skolgång till och med vårterminen det år då eleven fyller . Rättentill den specialanpassade utbildningen i gymnasieskolan fömtsätts givelvisinträda först när skolplikten fullgjorts. (3 kap. 2 och 3 §§) Omständighetersom kan ytterligare försvara alt man nu lagfäster en rätt till gymnasialutbildning för en grupp svårt rörelsehindrade är dels atl det rör sig om myckelfå ungdomar, dels all verksamheten knyts lill några få orter, såvitt nu kanbedömas tre gymnasiekommuner. Detta bör bidra lill att verksamheten ochansvaret blir hanterligt. Utredningen har uttalat sig om antalsmässigaskattningar av behovet med mycket stor försiktighet. Möjligen kan antaletbehövande för riket som helhet röra sig om storleksordningen 20 per årskulloch totalt för undervisade i en ofta fyraårig studiegång omkring etthundratal. Detbör understrykas att del både för den begränsade gmpp svårt rörel sehindrade som här föreslås få en i skollagen inskriven rätt till gymnasial utbildning och för en vidare krets av något mindre svårt rörelsehindrade har stor betydelse och bör innebära en trygghet, all de fem planeringsbe redningarna vid länsskolnämnderna genom de till verksamheten knutna 17 t2 1989/90. konsulentemaför rörelsehindrade (Rh-konsulenler) följer dessa handikap- Prop.1989/90:92 padebam och ungdomar på deras väg genom skolväsendel. defömt berörda möjlighetema till intagning i den fria kvoten och till undervisningi specialklass i gymnasieskolan är tillgångar som inte bör Tillsist kan noteras all ell förslag om lagstadgad räll lill gymnasial utbildningför alla ungdomar lagts fram av Skola - Arbete -utredningen (U 1988:11), som har haft i uppdrag atl göra en översyn av del kommunala uppföljningsansvarelför ungdomar . Förslaget finns i betänkandet (SOU 1989:113)Ungdomars kompelens. Vägar in i framtidens kunskapssamhälle, som skall remissbehandlas. *Intagningen till specialanpassad utbildning för rörelsehindrade i gymnasieskolan Frågorom intagning i gymnasieskolan skak i allmänhet prövas av en intagningsnämnd.Del finns en intagningsnämnd i vart och ett av landets drygt 100gymnasieområden. En inlagningsnämnd skall ha minsl fem ledamöter som länsskolnämndenutser. Bland ledamötema skak det finnas en SYO-funklionär. Minst en av ledamötemaskall vara skolledare, studierektor eller lärare i gymnasieskolan och minst enskall ha en sådan tjänst i gmndskolan. Utredningenhar föreslagit att frågan om intagning av svårt rörelsehindrade elever igymnasieskolan skall a'göras av vederbörande inlagningsnämnd, dvs. inlagningsnämndenför den gymnasieregion som skolan tillhör. Jaganser all en nämnd som skall bedöma behov av utbildning i specialanpassadgymnasieutbildning för svårt rörelsehindrade elever bör ha en sammansättningsom tillgodoser nämndens behov av sakkunskap om rörelsehinder i kombinationmed andra handikapp, erfarenhet av utbildning av svårt rörelsehindrade eleversamt erfarenhet av gmndskola och gymnasial utbildning och överblick överutbildningssituationen vid gymnasieskolor med specialanpassad utbildning.Sådan sakkunskap finns enligt min mening framför allt hosskolöverstyrelsen, , planeringsberedningama samtutbildningshuvudmännen och ledningen för skolor, elevhem och habilitering på deberörda ortema. Somjagtidigare har framhållit bör det anordnas specialanpassad utbildning för svårtrörelsehindrade endast vid ell mycket begränsat antal gymnasieskolor.Utbildningen bör därför vara avsedd för elever från hela landet. Om intagningenenligt utredningens förslag skulle göras av resp. intagningsnämnd, skulledelta innebära atl tre olika intagningsnämnder skulle komma att göra sådanprövning. Komplikationer kan därvid uppstå vid en behovsprövning. a. skulleen sökande kunna komma att tvingas föra tre parallella processer, om han söktplats i samtliga tre skolor och fått avslag. Mot bakgmndav vad jag nu har sagt bedömer jag all intagningen till specialanpassad utbildning i gymnasieskola med fördel bör kunna samord nas i en särskild nämnd som är gemensam för de aktuella gymnasieskolor na. Därigenom ges fömtsättningar för en likvärdig bedömning vid intag- 18 ningsförfarandel oavsettvar i landet eleven bor. En gemensam nämnd ger Prop. 1989/90:92 alltsåsamordningsvinster i samband med själva förfarandet. I en sådan nämnd bör ingårepresentanter för , , planeringsberedningamasamt någon representation för huvudmännen eller ledningen för skola, elevhemeller habilitering på resp. gymnasieort. är den centrala myndighetsom har en överblick över hela del offentliga skolväsendel. 1skolöverstyrelsens tiksynsuppgifter ingår bl. a. att följa utvecklingen avskolväsendel i olika avseenden och all ge stöd i syfte atl främja utvecklingen molfastställda mål och likvärdig utbildningsslandard i hela landet. Med hänsynhärtill anser jag atl det bör vara som utser ledamöter i densärskilda nämnden. Vidare anser jag all nämden bör vara knuten lillskolöverstyrelsen men alt nämndens behov av kansliresurser bör kunnatillgodoses av . Det är en uppgift för regeringen attmeddela närmare föreskrifter om den särskilda nämnden och dess sammansättning. *Överklagande av beslut Ensökande bör enligt min mening kunna överklaga etl beslut som innebär att haneller hon inte anses ha rätt lik specialanpassad gymnasieutbildning. De beslämmelserom överklagande som finns enligt skollagen innebär i flertalet fall atlöverklagande skak ske hos . beslut kan ivissa fall överklagas lill regeringen. Överklagade ärenden av nu förevarandeslag avser frågor om enskilds rättigheter gentemot del akmänna. Prövningen ärav sådant slag alt den enligt min mening bör göras av domstol. Kammarrätten ärredan i dag klagoinstans i en del skolärenden. Övervägande skäl talar enligtmin mening för atl kammarrätten bör anförtros även uppgiften att prövaöverklagade beslut rörande de svårt rörelsehindrade ungdomamas rätt lill specialanpassadgymnasieutbildning i gymnasieskola. Jag vill emellertid inte utesluta altfrågan om lämplig domstolsinslans kan behöva omprövas mot bakgmnd av vad som kommeratt föreslås av den tillsatta domslolsutredningen (Ju 1989:06). Minbedömning: Den specialanpassade utbildningen för svårt rörelsehindrade eleveranordnas som en del av en kommuns befintliga gymnasieskola. Huvudmannaskapetför själva utbildningen är därmed givet. Huvudmannaskapetför boende i elevhem, omvårdnad och habilitering i anslutning lillgymnasieskolan i vid den skolenhet som kallas Skärholmensgymnasium bör i avvaktan på överenskommelse med annan huvudman åvila nämnden förvårdartjänst. Motsvarandehuvudmannaskap för omvårdnadsinsatser i anslutning till gymnasieskolan iGöteborgs kommun vid den skolenhet som kallas gymnasium utövas avStiftelsen . Jag anser inte alt någon ändring av huvudmannaskapetför denna verksamhet är motiverad. Beträffandehuvudmannaskapet för boende i elevhem, omvårdnad och habilitering i anslutninglik den tilltänkta gymnasieskolan i den norra planeringsregionen böreftersträvas etl åtagande av kommunen eller landstingskommunen. Utredningensbedömning: Överensstämmer med min. Remissinstanserna:Utredningens bedömning får stöd av samtliga remissinstanser som yttrar sig ifrågan. Skälen för min bedömning:Kommuner och landstingskommuner är huvudmän för gymnasieskolan i landet. skakenligt socialtjänstlagen (1980:620) verka för att människor som av fysiska,psykiska eller andra skäl möter betydande svårigheter i sin livsföring fårmöjlighet atl delta i samhällets gemenskap och all leva som andra. Den person,som inte får sitt behov av stöd och hjälp tillgodosett på annat sätt, harenligt socialtjänstlagen rätt till bistånd för sin försörjning och sinlivsföring i övrigl. I hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) sägs all landstingskommunen skall erbjuda god hälso-och sjukvård åt den som är bosatt inom landstingskommunen. Även i övrigt skalllandstingskommunen verka för en god hälsa hos hela befolkningen. Somjag sagt ställerden specialanpassade gymnasieutbildningen för svårt rörelsehindrade eleverstora krav på samspel mellan de pedagogiska insatsema, elevhem och habilitering.För all säkerställa en samordning mellan insatsema är del enligt min meningangeläget alt ansvarel för dessa inte delas upp på fler huvudmän än nödvändigt. Såvitt gäller den specialanpassadeutbildningen vid gymnasieskoloma är som nämnts huvudmannaskapet givet i och medall utbildningen anordnas som en del av kommunens gymnasieskola, inte som enseparat skolform. När det gällerhuvudmannaskapet för boendet i elevhem, den omvårdnad som bedrivs i anslutningtik boendet samt habilitering, anser jag att del bör åvila en och sammahuvudman vid resp. gymnasieskola. Som jag redovisat,uppdrog regeringen ål statens förhandlingsnämnd att ta uppförhandlingar om att överföra verksamheten med elevhem och omvårdnad vidSkärholmens gymnasium från numera till Stockholmsläns landstingskommun. Någon överenskommelse om ändrat huvudmannaskap förverksamheterna har inte träffats. Jag anser emellertid att det är angeläget attfrågan åter aktualiseras med anledning av de nya fömtsättningar som kommeratt gälla. I avvaktan härpå bör huvudmannaskapet för boendel i elevhem,omvårdnad i boendel och habilitering ligga kvar på . Beträffandehuvudmannaskapet för boende i elevhem, omvårdnad och habilitering vid Angeredsgymnasium, harjag erfarit atl fömtsättningama är goda för alt Stiftelsen kan kvarstå som huvudman för dessa. Jag anser därför inte någonändring vad gäller huvudmannaskapet för omvårdnadsverksamheterna i anslutning tillutbildningen vid gymnasium är motiverad. Jaghar redovisat all jag anser all specialanpassad utbildning för svårtrörelsehindrade ungdomar bör anordnas i ytterligare en gymnasiekommun,nämligen i den norra planeringsregionen. Jag har fått veta all fömtsättningamaär goda för alt kommun i samarbete med länslandstingskommun skall kunna åta sig denna uppgift.