prop · GD0334 · 1989-12-31 00:00:00 — Detta skulle ske genom erbjudande av särskilda förmånersåsom låga förvaltningskostnader samt attraktiva köp-och säljkurser vid byte mdlanerbjudna fonder. Bankinspektionenvill framhålla att när det gäller fondverksamheten enligt aktiefondslagen så finns ingen möjlighet att laborera med olika mer eller mindre attraktiva kurser vid köp och försäljning. Eventuella utfästel ser om förmåner får i förekommande fall knytas till försäkringsavtalet. För att inte den lovvärda flexibiliteten endast ska bli ett slag i luften bör dock övervägas vissa begränsningar av försäkringsbolagets möjligheter att i praktiken knyta upp försäkringstagaren till någon eller några få fonder. 6.3 Näringsfrihetsonbudsmannen(NO) Prop. Bilaga 3 NO anseratt det är väsentligt från konkurrenssynpunkt att försäkringstagaren harmöjlighet att när som helst flytta sitt tillgodohavande till en annan fond somförvaltas av ett konkurrerande bolag. har inget att invända mot förslaget att försäkringstagaren skall ha rättatt anvisa vilken som helst på marknaden förekommande försäkringspremiefond förplacering av dennes tillgodohavande, oberoende vilket försäkringsbolag sommeddelat försäkringen. Eftersomförsäkringstagarna har rätt att flytta sitt tillgodohavande från enförsäkringspremiefond till vilken som helst annan på marknaden förekommandeförsäkringspremiefond fordras att samtliga försäkringsbolag har samma möjlighetatt köpa och sälja fondandelar i resp. försäkringspremiefond oberoende avfondförvaltare. Det får inte vara så att en fondförvaltare kan ställa uppadministrativa hinder för vissa försäkringsbolag och därigenom snedvridakonkurrensen mellan bolagen. Eftersom det är troligt att vissa fondbolag kanmer eller mindre vara knutna till vissa försäkringsbolag kan det föreligga riskatt fondbolagen inte alltid kommer att uppträda neutralt genom att ställa uppadministrativa hinder t. ex. genom att inte ge access till administrativasystem. I promemorian tas inte denna problemställning upp. Det bör klargörasatt samtliga på marknaden förekommande försäkringsbolag skall ges sammaadministrativa service. Enligt4 § lagförslaget är det försäkringstagaren som anvisar de försäkringspremiefonderi vilka försäkringstillgodohavande skall vara placerade från tid till annan. Dådet gäller tjänstepensionsförsäkring som meddelats i form av livförsäkring medfondanknytning kan det ifrågasättas huruvida arbetsgivaren i egenskap avförsäkringstagare skall ha oinskränkt rätt att flytta försäkringens tillgodohavandeutan godkännande från arbetstagaren och därigenom kanske äventyra försäkringenvärdetillväxt med konsekvenser för arbetstagaren. Likartat problem uppkommer isådana fall där förmånstagaren inte får förfoganderätt till från försäkringenutfallande belopp. Eftersom dessa problem inte har behandlats i promemorianfordras ett klariäggande på denna punkt. Attge försäkringstagarna rätt att flytta sitt tillgodohavande till annan på marknaden förekommande försäkringspremiefond är ett för försäkringsta garna positivt förslag. Det kan emellertid ifrågasättas om en sådan rätt skall vara ovillkorlig. Försäkringstagarna skulle kunna ställa krav på att flytta till så udda fonder att oskäliga kostnader uppkom vid en sådan transaktion. Det vore därför mera realistiskt att föreskriva att försäkrings bolag skall ges access till samtliga fonder på marknaden. Konkurrensen kommer då att åstadkomma att varje försäkringsbolag etablerar kontakter med ett större antal fonder. Härigenom ges de facto försäkringstagarna en 122 rättatt välja inriktningen av sina placeringar men utan att oskäliga effekter Prop.1989/90:34 uppkommer i förhållande till andra försäkringstagare. I annat fallmåste Bilaga 3 försäkringsbolaget ges rätt att av en försäkringstagare taut den verkliga kostnaden vid överflyttning från en fond till en annan när enmer schematisk besräkning av kostnaden skulle skapa orättvisa. Enligtförslaget skall försäkringstagaren ha frihet att när som helst flytta sitt sparkapitalfrån en fond till en annan. Det förefaller onödigt att i lagstiftningenstipulera att försäkringsbolagen skall vara tvingade att låta sina kunder ha enfullständig valmöjlighet. Marknaden kommer säkerligen se till attförsäkringsbolagen tvingas etablera samarbeten med ett rimligt antal externafondförvaltare. Deförsäkrinstagare som värdesätter att kunna påverka sin förvaltning genom attändra i sin fondmix, väljer självklart ett bolag som samarbetar med ett flertalexterna förvaltare och som inte tar oacceptabelt höga kostnader för fondbyten.Att lagstifningsvägen tvinga fram en modell där alla försäkringsbolag ärskyldiga att samarbeta med alla tänkbara mer eller mindre "udda"fondförvaltare kommer att ställa mycket stora och kostsamma krav påadministrativa mtiner. Att låta försäkringstagaren ha möjlighet att frittflytta sitt fondsparande kan därmed innebära att oskäliga kostnader kan kommaatt drabba även andra försäkringstagare. Bankföreningenanser att de av arbetsgmppen föreslagna möjligheterna för försäkringstagarnaatt fritt kunna välja mellan olika fondförvaltare är viktiga fömtsättningar fören effektiv konkurrens till nytta för kunderna. Föreningen anser vidare att deutgör ett viktigt konkurrensbefrämjande led i en för kunderna värdefullintegration av bank- och försäkringstjänster. Iförslaget från arbetsgmppen behandlas inte avgifterna för byte från en fond till en annan. Även om man kan fömtsätta att konkurrensen gör att den kund som byter fond inte drabbas av alltför höga avgifter, bör tillsyns myndigheten ha möjligheter att ingripa mot avgiftssystem som verkar konkurrenshämmande, exempelvis att avgifterna för byte till ett fondbo lag, som inte ägs av försäkringsbolaget, skulle bli belagt med prohibitivt höga avgifter. 7 Andelsbevis och panträtt Prop. Bilaga 3 7.1 Bankinspektionen Enligtgällande regler i aktiefondslagen kan fondbolag välja mellan att utfärdaandelsbevis, föra register över andelsinnehav eller kombinera dessa bådamöjligheter. Det har emellertid framförts krav på att endasttillåta registrerande fonder. Skälen till detta är flera. Utnyttjandet avmodem datateknik anses vara enklare, billigare och säkrare för placerarna.Vidare underlättas kontroll och tillsynsfunktioner. Möjligheterna att föra enrättvisande statistik över fondema ökar också. En övergång till enbartregistrerande fonder ligger helt i linje med utvecklingen på värdepappersmarknadeni övrigt. kommer både det "papperslösa" VP-systemetoch det databaserade PmC-systemet att träda i kraft. Eftersom det ocksåföreligger ett utkast till lagrådsremiss avseende ändrade pantsättningsregler iförsäkringsrörelselagen, anser bankinspektionen det vara olämpligt att införaregler om utfärdande av andelsbevis för försäkringspremiefonderna. 1den föreslagna lagen till livförsäkringar med fondanknytning föreskrivs attförsäkringsbolag som driver fondanknuten livförsäkringsrörelse (unit linked-bolag)utan hinder av 26 § 2 st aktiefondslagen får fullgöra uppgifter som förvaringsbank.Denna prövning skall göras av bankinspektionen. Förslaget att tillåta unit linked-bolagatt vara förvaringsbank för den eller de försäkringspremiefonder som bolagetgenom "sitt" fondbolag förvaltar, kunde möjligen motiveras m.h.t. denpraktiska hanteringen av värdepapper som följer av utfärdandet av andelsbevis.Bankinspektionen har ovan anfört synpunkter mot en sådan lösning. I och medgenomförandet av det databaserade VP-systemet, skall utses ett mindre antal s.k.kontoförande institut. Av regeringens prop. 1988/89:152 med förslag till kontobaserataktiesystem framgår att i huvudsak endast fondkommissionsbolag och banker kan ifrågakommasom kontoförande institut. Vidare framhålls att antalet institut, i vart fall iinledningsskedet, av säkerhetsskäl inte bör bli för stort. Det är således intesannolikt att unit linked-bolagen kommer att ingå bland dessa och derastransaktioner och förvärv måste därför ändå göras via t. ex. en bank. Vidareinnebär funktionen som förvaringsbank även tillämpning av bestämmelserna i 39och 40 §§ i aktiefondslagen om förfarande i samband med överlåtelse ellerupphörande av fondverksamheten. Utformingen av dessa paragrafer bygger på fömtsättningenatt förvaringsbanken är självständig i förhållande till såväl fondbolag somandelsägarna. Med hänsyn till vad som anförts avstyrker bankinspektionenförslaget att unit linked-bolag skall få fullgöra uppgifter som förvaringsbank. Detbör klargöras i vad mån det utöver fondandelsbevisen skall ställas Om det är avsett att det vid sidan av fondandelsbevisen 124 skall ställas pant tillsäkerhet endast för försäkringstagarnas anspråk som Prop. går utöver tillgodohavandei försäkringspremiefonder bör det framgå av Bilaga 3 Av2 och 9 §§ lagförslaget följer att 7 kap 11 § försäkringsrörelselagen skalltillämpas på försäkringsbolag som meddelar unit linked-försäkring. I sistnämndalagmm talas emellertid om värdehandlingar som avses i bl.a. 7 kap 9 §försäkringsrörelselagen något som enligt förslaget inte berör försäkringsbolagsom meddelar försäkring av aktuellt slag. Vi förstår att det av den föreslagnalagen framgår att tillgångar som motsvarar de försäkringstekniska skuldema(eller möjligen delar av dem i enlighet med vad som sagts ovan) och som kanvara föremål för handpanträtt på sätt som sägs i 7 kap 11 § försäkringsrördsdagen. Enallvarlig invändning mot förslaget rör kravet på att det skall utfärdas fondandelsbevisöver fondandelarna. Förhoppningsvis kommer försäkringsrörelselagens krav pådetta att upphöra, vilket innebär att det vore mycket olyckligt omfondförvaltningsbolagen skulle tvingas utveckla administrativt betunganderutiner för s.k. innehavarpapper om regdema ändå kommer att ändras så attfonderna kan fungera som registerfonder. Vidareså borde försäkringstagamas skyddsintressen inte väga tyngre när det gällerförsäkringssparande jämfört med aktiefondssparande där systemen medregisterfonder (som innebär att andelsägaren inte har någon panträtt) fungerarbra. Föratt den nya lagen i praktiken skall fungera så måste fondförvaltningsbolagenfå använda sig av registerfonder. Iförslaget talas om att försäkringstagarna har panträtt som i hand pant till säkerhet.FTF utgår ifrån att denna paragraf i sin slutliga utformning samordnas medförslag till ändring av 7 kap. 11 § försäkringsrörelselagen som framlagts. Bankföreningenanser att förslaget med krav på fysiska bevis skulle medföra flera nackdelar: Administrationenblir onödigt komplicerad och dyr. Inbetaladepremiemedel är oftast på jämna belopp och motsvarar då inte exakt ett visstantal hela andelar. Eftersom andelsbevisen får antas lyda på hela andelar, blirofta ett visst belopp av premiemedlen "över". Andelsbeviskomplicerar härigenom regelbundna månadsinbetalningar (s.k. ståendeöverföringar), vilka är en viktig förutsättning för en bred spridning liksom i allemanssparandet.Vidare komplicerar ovannämnda "matematik" byten från en fond till enannan, om man har krav på fysiska bevis. Byten från en fond till en annan försvåras även genom den fysiska Prop.1989/90:34 hantering som blir nödvändig om bevis förekommer. Bankföreningenvill också påpeka att man, om fysiska bevis införs i ett begynnelseskede av dennya försäkringsformen, inte utan problem och kostnader senare kan växla om tillett registersystem. Omförsäkringsrörelselagens ovan angivna regler (7 kap 11 §) om pant-sättningskravär ett absolut hinder mot att unit linked-försäkring utformas som ettregistersystem, anser bankföreningen att ett förslag till ändring i försäkringsrörelselagenpå denna punkt bör föreläggas med förslaget om unit linked-försäkring. Bankföreningenföreslår att såväl fysiska bevis som registersystem skall få förekomma. Sparbanksföreningenunderstryker vikten av att den handpanträtt som avses i 7 kap. 11 §försäkringsrörelselagen ersätts med en registerpanträtt. 1 annat fall blir mantvungen att bygga upp en kostsam hantering som dessutom kan blibehövlig . SFFanser att den föreslagna ordningen, som således inte medger att fondbolagetalternativt för register över andelsinnehav såsom enligt aktiefondslagen, äropraktisk och inte ändamålsenlig. Skälet till förslaget är att försäkringsrörelselagenföreskriver ett särskilt pantsättningskrav. Från departementets sida harframförts att förslag om uppmjukning av dessa regler kommer . SFFanser att det bör vara möjligt att tidsmässigt koordinera dessa lagregler såatt det nu remitterade lagförslaget skall kunna kompletteras med en bestämmelsesom möjliggör upprättande av register över andelsinnehav såsom iaktiefondslagen. Enligtlagförslagets 6 § andra stycket skall fondandelsbevisen förvaras på det sättsom föreskrivs i 7 kap 11 § första stycket försäkringsrörelselagen. Risken föratt fondandelsbevis kan åtkommas av obehörig bör därför vara minimal. Eftersomdet endast är försäkringsbolag som kan vara fondandelsägare i försäkringspremiefondbör man vidare kunna utesluta risken för att medel vid inlösen av fondandelarutbetalas till annan än ett försäkringsbolag. Kravetpå utlardande av fondandelsbevis motiveras av att detta enligt nuvarande regler torde vara nödvändigt för att försäkringstagaren skall kunna uppfylla försäkringsrörelselagens pantsättningskrav. Användande av fondandelsbevis kan dock befaras medföra att systemet blir hanterings- mässigt omständligt. 1 ett pågående lagstiftningsärende angående pantsätt ningsreglerna i försäkringsrörelselagen föreslås att försäkringstagarnas panträtt i form av handpant enligt 7 kap 11 § försäkringsrörelselagen skall 126 ersättasmed en annan särskild förmånsrätt. Arbetsgruppen har i sin pro- Prop.1989/90:34 memoria hänvisat till pågående utredning på detta område och uttalaratt Bilaga 3 för det fall ändring görs avseende pantsättningsreglerna iförsäkringsrörelselagen motsvarande ändringar bör göras i lagen omindividuell fondförsäkring. Båda lagförslagen föreslås träda i kraft den 1januari 1990. fömtsätter därför att samordning kommer att ske,sannolikt innebärande ett borttagande av kravet på utfärdande av fondandelsbevis(se lagförslag 6 § första stycket). Ovan berörda problem med oegentligheteravseende fondandelsbevis torde då aldrig aktualiseras. TCOförutsätter att den i 6 § gjorda hänvisningen till 7 kap. 1 § första stycket i försäkringsrördsdagenockså är hänförlig till det förslag till ändring av denna paragraf som görs iett parallellt remissbehandlat utkast till lagrådsremiss. 8 Rösträtt och annat inflytande i fonderna Inspektionentillstyrker att den rätt som tillkommer fondanddsägama enligt aktiefondslageninte skall tillkomma den formella fondandelsägaren, d.v.s. försäkringsbolaget,utan de försäkringstagare på vilkas uppdrag fondandelar har förvärvats. 1förarbetena till aktiefondslagen (prop 1974:28 sid 146) framhålls attfondandelsägares rätt bör kunna överlåtas till ombud på samma sätt som anges iaktiefondslagen. Inspektionen anser att detta också bör gälla förförsäkringstagares röster, dock att vare sig fondförsäkringsboalget ellerfondbolaget bör få vara ombud. En förbudsregel om detta bör införas i lagförslaget. Vidareanser inspektionen att fondförsäkringsbolaget inte bör tillåtas att utsestyrelseledamöter pga. innehav av egna fondandelar i form av buffertdier etableringskapital. Enligtinspektionen skulle systemet bli mera konsistent om rättsreglerna utformades såatt de återspeglade lagförslagets reella innebörd med försäk-rinstagaren somfondandelsägare och försäkringsbolaget som förvaltare. Därmed torde man ocksåuppnå en förstärkt rättsställning i vissa fall för försäkringstagaren ellerdennes rättsinnehavare. Det finns nämligen skäl att fråga sig vilken rättsligkaraktär som försäkringstagaren i lagförslaget angivna förfoganderätt överfondandelarna egentligen har. Ett spörsmål som kan ställas är t. ex. i vad månarvingarna till en försäkringstagare som tecknat en försäkring på en annanpersons liv kommer att få överta de rättigheter som enligt lagförslagettillkommer försäkringstagaren, om denne avlider innan något försäkringsfallhar inträffat. Äveni andra avseenden kan förfoganderättens innebörd behöva klargö ras om den föreslagna ägar- och förfogandekonstruktionen bibehålls. 8.2 Ansvarm.fl., och Försäkringsjuridiska Prop.1989/90:34 Föreningen 3 Enligt7 § lagförslaget skall den rätt som tillkommer fondandelsägarna i en aktiefondi försäkringspremiefonder tillkomma försäkringstagarna. Om det skulle blitillåtet att kapitalisera fonderna med andra medel än med försäkringspremierenligt ovan bör det framgå i vilken grad rätt till inflytande i fondematillkommer icke försäkringstagare i egenskap av fondandelsägare. FörsäkringsjuridiskaFöreningen föreslår att övriga fondandelsägare får rätt att företräda de fondersom kan ägas av ett försäkringsbolag. Somframgår av promemorian är ett av syftena med förslaget att skapa förutsättningarför att ge försäkringstagarna inflytande över kapitalförvaltningen. Redani dag har försäkringstagama i de befintliga ömsesidiga livbolagen möjlighet attvia fullmäktige/bolagsstämma utöva inflytande. I princip innebär detta systemsamma möjligheter till inflytande som en andelsägare i en aktiefond har enligtlagen om aktiefonder. Ettbetydligt kraftfullare sätt att kunna påverka hur förvaltningen sker är denmöjlighet att byta mellan olika fonder/fondförvaltare som förslaget innebär. Ioch med denna för livförsäkring i helt nya möjlighet kan man ifrågasättaom försäkringstagarna verkligen behöver kunna påverka förvaltningen inom enenskild fond. Riskerna är uppenbara att en kostsam och omständligadministration för att klara inflytandefrågan med stämma etc. etableras utanatt detta egentligen efterfrågas. Låt därför marknaden avgöra om detta behövsoch om försäkringstagarna önskar detta så kommer sådana fonder att etableras.Lagstiftningen behöver alltså inte vara tvingande i denna fråga. 8.4 (11985:04) Ägamtredningenunderstryker vikten av att beslutsorganen i dessa fonder liksom fondernasförvaltning organiseras på ett sådant sätt att fonderna kan agera självständigti förhållande till befintliga ägargrupper i näringslivet. 9 Utdelning från fonderna och inlösen av fondandelar Utdelningfrån premiefonderna skall tillfalla bolaget, men den får dispone ras endast för försäkringstagarens räkning. Det sistnämnda bör klargöras, möjligen genom att det i 5 § anges att utdelning från försäkringspremiefon- 128 den får användas endastför förvärv av nya fondandelar för försäkringsta- Prop. 1989/90:34 garensräkning. Alternativt skulle i 5 § möjligen kunna sägas att utdelning- Bilaga 3 en utgör försäkringstagarens tillgodohavande (jfr 4 § andra stycket). Omförsäkringstagaren inte särskilt anvisat hur utdelning från fonden skallanvändas, skall andelar förvärvas i den fond från vilken utdelningen hänför sig.Det förefaller lämpligt att det, i likhet med vad som föreslås i 4 §, anges i 5§ att utdelningen skall användas i enlighet med försäkringstagarens anvisningeller godkännande; även i denna del bör det vara möjligt att ett godkännandeförtrycks i försäkringsavtalet (jfr promemorian s. 67). Detär oklart vad som menas med att utdelning från försäkringspremiefond bl.a. fåranvändas för betalning av premie för försäkringen. Eftersom riskpremie,driftskostnadspremie, etc. tas ut kontinuerligt frånförsäkringstagarens tillgodohavande, medan utdelning från fonderna sker vidvissa tidpunkter, föreligger normalt sett ingen tidsmässig matchning. Om härmenas betalning för avtalad löpande premie för premiedragande försäkringar bördet klarläggas huruvida en på detta sätt täckt premie även är att betrakta sompremie i kommunalskattelagens mening. Enligt5 § andra stycket får inlösen av fondandelar bl.a. användas för betalning avpremie för försäkringen. Det bör eventuellt klargöras att det här är fråga ominlösen av sådana fondandelar som "frigjorts" och som svarar motförsäkringens kostnader enligt försäkringsavtalet. Enligt5 § första stycket får utdelning från försäkringspremiefond bl. a. användas förbetalning av premie för försäkringen. Det är oklart vad som här menas. Trygg-Hansaförmodar att här avses betalning av löpande . Frågan är då humvida denmed vinstmedel täckta premien även är att betrakta som premie ikommunalskattelagens mening? Ispecialmotiveringen till 5 § säger arbetsgruppen att, om en försäkringsta gare avlider utan att efterlämna någon förmånstagare, skall bolaget lösa in de frigjorda fondandelarna. Det syns som om detta uttalande vilket nämnden sätter ett frågetecken för syftar på efterlevandepensionsför säkring. Viktigare är det fallet att livräntetagare avlider och arvsvinst sålunda uppkommer. Fondandelar som då frigörs och skall tillfalla kvarva rande livräntetagare bör inte behöva säljas. Det finns dock inte något direkt samband mellan enskilda livräntetagare. Denna "fördelning"sker på analogt sätt som vid uttag av riskpremie vid dödsfallsförsäkring 129 9 1989/90. genom att premiereserven gottskrivsnegativ riskpremie enligt ett visst dödlighetsantagande, som kan vara mer ellerminder direkt kopplat till erfarenheten. Enligt 5 § får utdelninganvändas, fömtom till förvärv av nya fondandelar, till betalning av premie förförsäkringen. Fondandelar får även inlösas för betalning av premie. Nämnden hartolkat "betalning av premie för försäkringen" som "att bestridariskkostnader, bolagets driftskostnader samt skatter och andra allmänna avgifter".Det bör klargöras om detta är en riktig tolkning. Eftersom det av praktiskaskäl inte går att ha en direkt tidsmässig koppling mellan uttag av kostnader åena sidan och utdelning resp. inlösen av andelar å andra sidan, är här ettexempel på försäkringsbolagets behov av buffertkapital i fondandelar. 1989/90:34 Bilaga 3 10 Vinstutdelning till aktieägare Inspektionendelar inte arbetsgmppens uppfattning om bolagets överskott iförsäkringsverksamheten. Antaganden om dödlighet och driftskostnader skall avsäkerhetsskäl vara betryggande och bör således ge ett visst överskott. Frågan om att överge ömsesidighetsprincipenär av principiell natur. Den har haft en fundamental betydelse isvensk livförsäkring. Mot bakgmnd främst av att konkurrensen kan främjas avatt det öppnas möjlighet till vinstutdelning har inspektionen ingen erinran motatt så sker men vill framhålla följande. För riskrörelsen i fondförsäkringmåste bolagen, likaväl som för riskrörelsen i konventionell livförsäkringbygga upp betryggande reserver för att kunna garantera sina åtaganden gentemot försäkringstagama.Av denna anledning måste därför säkra dödlighetsantaganden vara gmnden för riskrörelsensintäkter och utgifter. Exempelvis för försäkringar av dödsfallstyp innebärdetta för bolagets del ett dödlighetsantagande så att summan av förväntadeinflytande riskpremier blir högre än förväntade dödsfallsersättningar.Detsamma gäller även för försäkringar av livsfallstyp, eftersom bolagen måstese till att summan av förväntade arvsvinster överstiger summan av förväntadeutbetalda negativa riskpremier. Mot bakgmnd av att försäkringsbeståndetsframtida dödlighet är okänd kan betydande reserver behövas i bolagen för dettaändamål. Det som ovan sagts omriskrörelsen gäller i viss mån även bolagets driftskostnader. Bolagetskostnader för förvaltningen av försäkringarna måste täckas av förväntadeinflytande driftskostnadspremier. Även dessa driftskostnadspremier gmndas påett betryggande antagande om det enskilda bolagets framtidakostnadsutveckling. Inspektionen instämmer iviss mån med utredarna att slopandet av vinstutdelningsförbudet bör underlättaför bolagen att få tillskott av rörelsekapital samt att det allmänt bordefrämja konkurrensen bolagen emellan. Inspektionen ifrågasätter dock om inteutredarna noggrannare borde haövervägt konsekvensema av att vinstutdelningsförbudet helt slopas och Prop.1989/90:34 att man därigenom tillåter att överskott skall kunna delas ut till aktieägar-Bilaga 3 na. Överskottet beror ju ytterst på att premien av säkerhetsskäl sattsför högt redan från början. En vinstutdelningsmodell som skulle kunna övervägasär den som finns i . Där tillåts bolagen endast att utdela en vissandel (högst ) av uppkommen vinst till aktieägama; resterande andel skallåtergå till försäkringstagama.