prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — Mitt förslag: Dengenomsnittsmetod som gäller för aktier med innehavstid ,skall tillämpas beträffande akder m.fl. finansiella instrument. RINK:s förslag; RINK:ss.k. sidoalternativ överensstämmer med mitt förslag. Som huvudalternativ förRINK fram portfölj metoden som skulle till-lämpas för alla aktierelaterademarknadsnoterade finansiella instrument som innehafts sedan ingången avbeskattningsåret. För övriga aktierelaterade instrument tillämpasgenomsnittsmetoden. Remissinstanserna:I stort sett alla remissinstanser som uttalar någon me- ning om portföljmetoden är starkt kridska. Endast LOtillstyrker huvudal- Prop. 1989/90:110 ternativet och menar att portföljmetoden har stora kontrollmässiga fördelar och att dess styrka ligger i atthistorisk information om anskaffningsvärden inte behöver sparas. Bl.a. RRV, RSV och FAR anser att portföljmetoden äralltför komplicerad, speciellt för småsparare. OM påpekar att portföljmetodeninte alltid lämpar sig för opdoner och andra s.k. derivadnstrument. De flesta remissinstanserna anmärker dessutom pä attportföljmetoden innebär beskattning av icke realiserade värdeökningar och attbeskattning i vissa situationer skall ske trots att ett värdepapper sålts medförlust. Några instanser menar att det är en intressant och elegant metod somdock inte är dllräckligt utredd för att kunna införas. Bl.a. Stockholmsfondbörs och efterlyser ytterligare utredning. anför att både portföljmetoden ochgenomsnittsmetoden har betydande nackdelan Kammarrätten i , Sverigesadvokatsamfund och TCO förordar en genomsnittsmetod för samtliga akder m.m.Svenska fondhandlareföreningen. , Svenska sparbanksföreningenoch förordar i stället en aktie-föraktie-metod. Skälen för mitt förslag: Portföljmetoden utgör en helt nymetod för beskattning av reavinsten Den har klara fördelan Metoden germöjligheter till effektiv kontroll, betydligt förenklade reavinstberäkningaroch minskat behov av administrativa insatsen De brister i precision vidbeskattningen som metoden innebär på kort sikt har emellertid mötts av kritikfrån många håll. Även om kritiken mot portföljmetoden enligt min meningvarit överdriven har jag förståelse för att en lösning som så väsentligtskiljer sig frän vad som är beprövat kan vara svär att acceptera. Min slutsatsär - bl.a. mot bakgrund av remissopinionen - att förutsättningar saknas föratt lägga portföljmetoden dll grund för aktievinstbeskattningen. En konsekvens av mitt ställningstagande dllportföljmetoden blir att den genomsnittsmetod, som används föraktier som innehafts eller längre, skall tillämpas beträffande aktieroch aktierelaterade värdepappen En sådan ordning för vinstberäkningredovisades också av RINK som ett alternativ till portföljmetoden. Genomsnittsmetoden saknar inte bristen Talrika beräkningarkrävs t.ex. av de skattskyldiga och för myndigheterna. Som jag återkommer tUl(avsnitt 6.5.14) bör dock genomsnittsvärdena pä sikt kunna fastställas löpandefrån år till ån En strävan är att vinstberäkningarna skall kunnagöras automatiskt och inom ramen för det förenklade deklarationsförfarandet. Vid genomsnittsmetoden beräknas den skattepliktigareavinsten som försälj ningsintäkterna minskade med det beräknade anskaffningsvärdet. Detta be stäms som det genomsnitthga anskaffningsvärdet för ett visst slag av värde papper, multiplicerat med antalet sålda värdepapper av samma slag. An skaffningsvärdet för kvarvarande innehav av aktier av samma slag minskas med hänsyn tiU det anskaffningsvärde som dragits av. Exempel:En person har anskaffat 100 aktier av ett visst slag för 100 kn per styck, 250aktier ä 150 kn och 150 aktier ä 200 kn Han säljer 100 av aktierna för 300 knstyck. Den skattepliktiga vinsten per aktie blir dä 300 kn minus detgenomsnittliga anskaffningsvärdet per aktie. Detta anskaffningsvärde är 155 knper akde (77 500 kn i totala anskaffningsutgifter dividerat med 500 aktier).Den skatteplikdga vinsten blir således, i frånvaro av transakdonskostnader,145 kn per akde. Aktiekursensjunker och personen köper ytterligare 300 aktier av samma slag för 200 knstyck. Därefter sdger aktiekursen och han säljer ytterligare 100 aktier för 300kn styck. Det genomsnittliga anskaffningsvärdet är då 174:29 kn (77 500 kn -15 500 kn -t- 60 000 kn = 122 000 kn fördelat på 700 akder). Vid beräkningen avanskaffningsvärdet för det återstående innehavet dras det anskaffningsvärde avsom utnyttjades vid den tidigare försäljningen, dvs. anskaffningsvärdet minskasmed de 15 500 kn som utnyttjades vid den tidigare försäljningen. Enligtnuvarande praxis skall vid beräkning av genomsnittlig anskaffningskostnad föräldre akder, olika serier i samma bolag slås samman om kursskillnaderna mellanaktieslagen är små. De prakdska problemen med att avgöra vilka slag avvärdepapper som skall slås samman vid genomsnittsberäkningen, när skallprisskillnaderna t.ex. anses vara små, talar mot en sammanslagning av olikaslags värdepappen Prisskillnaderna mellan värdepappersslagen kan vidarevariera över tiden, vilket innebär att genomsnittsberäkningen i vissa fallskulle avse flera serier sammanslagna och i andra fall varje serie för sig. Jagdelar RINK:s uppfattning att olika serier alltid bör redovisas var för sig.Även fria och bundna aktier brukar ha olika kurs varför det finns anledning attskilja även pä dessa sorten Somett aktieslag bör således räknas ett visst bolags akder av viss serie och sort,exempelvis B fria. Somjag återkommer till (avsnitt 6.5.14), finns det anledning att behåUa enmodifierad en schablonregel för bestämmande av anskaffningsvärden. Genomsnittsmetodenregleras i 27 S 2 mom. första stycket SIL. Mitt förslag:Reaförluster på marknadsnoterade aktier m.fl. finansiella instrument fårkvittas till mot reavinster pä finansiella instrument av denna kategori.Överskjutande reaförluster och reaförluster pä icke marknadsnoterade aktier m.m.får dras av till . RINK:s förslag:Huvuddragen i RINK:s förslag överensstämmer med mitt förslag men resultatetuppnås genom en annan metod. Marknadsnoterade aktier m.m. beskattas somhuvudregel enligt portföljmetoden. Reaförluster beaktas alltså till inomportföljen. Reaförluster pä övriga aktier m.m. är avdragsgilla till . Remissinstanserna: Enmajoritet av remissinstanserna kritiserar RINK:s förslag på grund av att de ärnegadva till portföljmetoden i sig men också för att de anser att avdragsbegränsningentill innebär en diskriminering av risktagande som skullekomma att fä negativ inverkan påföretagens kapital- Prop. 1989/90:110försörjning. De förordar att förluster pä aktier skall fä kvittas fullt ut - ivart fall mot reavinster på akden Skälenför mitt förslag: Ett viktigt inslag i den av RINK föreslagna portföljmetodenvar att full kvittning medgavs mellan vinster och förluster inom portföljen.RINK föreslog att alla andra reaförluster skulle vara avdragsgilla endast till70 %. Mitt ställningstagande i fråga om portföljmetoden medför att frågan ombehandlingen av förluster kommit i ett delvis nytt läge. En generellavdragsbegränsning till för reaförluster skulle innebära en omotiverathård behandling av aktieförsäljningar och det risktagande som aktieinnehav ärförenat med. Denbegränsade avdragsrätten syftar till att motverka effekten av de skattekreditersom uppkommer när de skattskyldiga tidigarelägger förluster medan de dröjermed att realisera vinsten För att åstadkomma kvittningsmöj-ligheter liknandedem som portföljmetoden skulle ha erbjudit, anser jag emellertid att fullkvittning bör medges inom gruppen marknadsnoterade aktier och värdepapper somskall beskattas som aktierna. Medhänsyn till de kontrollsvärigheter som finns beträffande icke marknadsnoteradeaktier och för att motverka effekterna av nämnda slag av skattekrediter, finnsdet anledning att behandla dessa aktier mindre generöst. Förlusterpå icke marknadsnoterade aktier och liknande finansiella instrument skallsåledes vara avdragsgilla endast till . Begränsningentill skall ske för varje affär (och naturligtvis aktieslag) för sig. Genomatt ett genomsnittligt anskaffningsvärde alltid skall användas, även för yngreakder, kommer en viss kvittning mellan vinster och förluster att ske i de fallanskaffningsvärdena har varierat inom ett akdeslag. Närbegränsningen av avdragsrätten för reaförluster till även pä yngre aktierinfördes dep , uppkom frågan hur avdragsbegränsningen skulletillämpas när yngre aktier som anskaffats till olika pris, säljs till ettenhetligt pris och såväl vinster som förluster uppstår. För dessa försäljningarskall aktie-för-aktie-metoden tillämpas. Detta leder till att för de aktier somsålts med förlust får förlusten bara kvittas dll mot vinsterna på deaktier som sålts med vinst. I ett sådant fall ger den här föreslagna generellatillämpningen av genomsnittsmetoden en lindrigare beskattning än dagens Omicke marknadsnoterade aktier m.m. säljs vid två eller flera tillfällen får kvittning enligt de föreslagna reglerna inte ske mellan vinster och förlus ter även om det gäller samma värdepappersslag och försäljningarna har gjorts under samma beskattningsån Det är således bara anskaffningskostna den som beräknas enligt genomsnittsmetoden. Försäljningsintäkten får inte beräknas med tillämpning av genomsnittsberäkning. Om aktier som genom snittligt har anskaffats för 100 kn till hälften säljs för 90 kn och till andra hälften dll , är förlusten pä de aktier som säljs för 90 kn bara avdrags gill till medan hela vinsten på de akder som säljs för 110 kn är skatte pliktig. Regler om avdragsbegränsningar blir nämligen inte effektiva om det ,_ är möjligt för de skattskyldiga att genom efterföljandeaffärer neutralisera Prop. 1989/90:110 effekten av begränsningen. Undantaget från 70-procentsbegränsningen förreaförlusterna pä marknadsnoterade aktier gäller bara mot reavinster. Det börnoteras att full avdragsrätt för reaförluster däremot inte medges mot löpandeavkastning på aktier och liknande, dvs. Mot utdelning fårreaförluster på akder aldrig dras av med . Förslaget skiljer sig idetta avseende från vad jag föreslår beträffande marknadsnoterade fordringan En skillnad mellan aktier och fordringar som modverardenna olikhet är att det beträffande aktier inte föreligger samma svårighetersom beträffande fordringar att skilja på vad som är reavinst och vad som ärlöpande avkastning. Det är inte heller lämpligt att de skattskyldiga gesincitament att ta fram reaförluster på aktier för att kvitta mot den löpandeavkastningen och på så sätt undgå att denna beskattas. Jag återkommer tillfrågan om behandling av utdelning i anslutning dll övriga avgränsningsfrägorbeträffande aktierna (avsnitt 6.5.5). Med marknadsnotering avses i RINK:s förslag notering päsvensk eller utländsk börs eller annan notering av marknadsmässig omsättningsom är allmänt tillgänglig. Till det sistnämnda slaget av marknadsnoteringarräknas allmänt tillgängliga uppgifter om köp- och säljpriser från s.k. märketmakers (marknadsgaranter). I RINK:s förslag hade frågan om marknadsnotering betydelseför vilka värdepapper som skulle beskattas enligt portföljmetoden. Devärdepapper som räknades som marknadsnoterade kunde därigenom träffas avbeskattning av icke realiserade värdeökningan De gynnades ä andra sidan av attreaförluster beaktades till inom portföljen. I detta förslag har marknadsnoteringen betydelse för vilkavärdepapper som skall åtnjuta förmånen av full kvittning mellan vinster ochförluster inom aktiegruppen. Frågan vilka värdepapper som skall undantas frånbegränsningen av avdragsrätten till , bör som nämnts avgöras bl.a. medhänsyn till vilka kontrollmöjligheter som finns. 1 de fall det inte finns några marknadsnoteringar kanskattemyndigheterna inte kontrollera att egendomen verkligen har köpts ochsålts till den kurs som den skattskyldige uppgett. Det finns inte heller sammamöjligheter att upptäcka att han över huvud taget har ägt ett värdepappen Icke noterade värdepapper i ett bolag där det också finnsmarknadsnoterade värdepapper skulle enligt RINK beskattas enligtportföljmetoden. Jag föreslår att dessa i det nu föreslagna systemet inte fårräknas in bland de marknadsnoterade. har i sitt avgivnabetänkade (SOU 1989:72) föreslagit att alla nuvarande börslistor skall slås samman till en lista. Givetvis bör alla värdepapper som noteras på en sådan lista anses vara marknadsnoterade. I övrigt föreslår jag att RINK:s definition på mark- 429 nadsnoterad skall följas.Jag kan dock få anledning att återkomma till marknadsnoteringsbegreppet närjag redovisar mina överväganden angående vär-depappersmarknadskommitténsförslag. Reaförlustreglernaåterfinns i 27 S 5 mom. och 3 § 2 mom. Begreppet marknadsnoterad reglerasi 27 S 2 mom. andra stycket SIL. Mittförslag: Som aktier beskattas finansiella instrument vars avkastning är knutentill det utgivande företagets vinst eller utdelning eller som i övrigt ärutformade sä att värdeutvecklingen liknar den som gäller för en aktie. Löpande avkastningpå finansiella instrument som skall beskattas som aktier behandlas iinkomstskattehänseende som utdelning. RINK:sförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Remissinstanserna har inte kritiserat gränsdragningen beträffande vilkavärdepapper som skall beskattas som aktien Skälen för mitt förslag:De förändringar jag föreslagit i förhällande till RlNK:s förslag ställer nyakrav på avgränsning av finansiella instrument vilka bör akdevinstbeskattas. Den avgörande förändringeni förhällande till RlNK:s förslag är utformningen av avdragsbegränsningarna(avsnitt 6.2.3 och 6.5.4). Skillnaden när det gällerkvittningsmöjUgheterna ökar behovet av en noggrann avgränsning i fråga omvilka finansiella instrument som skall beskattas som aktier och vilka som skallbeskattas som fordringar eller på annat sätt. En viktig skillnad är attpå aktiesidan får reaförluster kvittas endast till mot utdelning medanreaförluster på marknadsnoterade fordringar som jag återkommer till (avsnitt6.6.3) får kvittas fullt ut mot ränteintäkten Detta medför att om ettfinansiellt instrument som har samma möjligheter till värdeutveckling som enaktie hänförs till fordringarna, skulle det få en i särklass gynnad behandling.Ränta på lån som upptagits för att förvärva instrumentet skulle vara fulltavdragsgill mot löpande avkastning och reavinst vid avyttring. Dessutom skullereaförlust vid avyttring av instrumentet vara fullt avdragsgill mot desslöpande avkastning. Om instrumentet i ställethänförs till aktierna får reaförluster dras av bara till mot instrumentetslöpande avkastning. För skattskyldiga med nettoränteutgifter på mer än 100 000kn blir därtill ränteutgifter för lån som upptagits för att finansieraförvärvet avdragsgilla bara till mot löpande avkastning eller reavinst. Aktierna utgör den form avfinansiering av företagsamhet som är omgärdad av mest reglering och kontroll(bl.a. genom aktiebolagslagen och VPC-registrering). Av bl.a. statsfinansiellaskäl skulle det vara olyckligt om skattereglerna var utformade sä att det varskattemässigt mera gynnat att satsa pengar i ett företag på något annat sätt ängenom att förvärva aktien En utgångspunkt vid gränsdragningen bör därför varaatt alla finansiella instrument vars värdeförändring liknar aktiens skallbeskattas pä samma sätt som aktierna. Olika"förstadier" till akder och aktieliknande instrument hörsjälvfallet Prop. 1989/90:110 till den grupp som bör beskattas som aktienDet gäller interimsbevis, delbevis och teckningsrättsbevis till aktie imoderbolaget. Det innebär att de träffas av de avdragsbegränsningar som gällerför aktier. Skattereglernabör helst vara neutrala till vilken form av finansiering som väljs både för deenskilda placerarna och för företagen. Enutgångspunkt bör som nämnts vara att alla finansiella instrument varsavkastning är knuten till vinstens eller utdelningens storlek för ett företageller som i övrigt är utformade så att värdeutvecklingen liknar den för enaktie, skall hänföras till aktierna i skattehänseende. Jagföreslår därför att alla värdepapper som innehåller en optionsrätt till förvärvav aktie hänförs till aktierna, dvs. konverdbelt skuldebrev, konvertibeltvinstandelsbevis, skuldebrev förenat med optionsrätt samt optioner avseendeaktier och aktieindex. Med anledning av lagrådets påpekande föreslår jag attäven ett skuldebrev som vartt förenat med optionsrätt skall beskattas blandakderna. Givetvisskall akdereglerna också gälla terminer avseende aktien Jag återkommer tillden närmare utformningen av options- och terminsbeskattningen (avsnitt 6.5.8och 6.5.9). Vidarebör alla vinstandelsbevis hänföras till de aktiebeskattade instrumenten.Eftersom avkastningen regelmässigt är knuten dll bolagets vinst eller beslutadutdelning bör inte frånvaron av en konverteringsrätt leda till en annanbeskattning än enligt aktiereglerna. Nuvaranderegler innebär att en aktiefond anses utgöra en avkastningsfond omfondförmögenheten till mer än en fjärdedel består av skuldebrev. Avyttring avandel i sådan fond beskattas i inkomstslaget kapital. Är andelen skuldebrevhögst en fjärdedel beskattas avyttring av andelen som tillfällig förvärvsverksamhetenligt akdevinstreglerna. Det är förmånligare för innehavaren att avyttringenbeskattas enligt akdevinstreglerna. Idet nu föreslagna skattesystemet gäller förmånliga kvittningsregler inomgruppen aktier och liknande. De föreslagna förändringarna beträffande avdragsrättenför reaförluster pä aktier leder till att bara andelar i fonder som i betydandeutsträckning innehåller aktier bör få beskattas enligt akdevinstreglerna.Fonder med stor andel fordringar ger regelmässigt större löpande avkastning änfonder vars förmögenhet är placerad i aktien Om fonder med betydande andelfordringar beskattas enligt aktievinstreglerna, skulle skattefördelar kunnauppnås genom att andelar säljs med vinst strax före utdelning ochkvittningsunderlag därigenom kan tas fram för att utnyttja en reaförlust påmarknadsnoterade aktien Sådan skatteplanering bör förhindras. Aktiefondandelarkan sägas till sin natur alltid vara marknadsnoterade. Reavinst vid avyttring av fondandel skulle, om inget undantag infördes, ingå bland dem mot vilka full avdragsrätt medges för reaförluster på marknads noterade aktier m.m. Jag föreslår därför att endast andel i aktiefond som 431 innehållerminst tre fjärdedelar aktier, skall träffas av de förmånliga kvitt- Prop.1989/90:110 ningsregler som gäller för marknadsnoterade aktien Teknisktåstadkommer man detta enklast genom att föreskriva att endast andelar i fondermed minst tre fjärdedelar aktier får åtnjuta full kvittning enligt reglerna iförslaget till 27 S 5 mom. Andelar i andra aktiefonder behandlas därmedsom de icke marknadsnoterade, vare sig de är marknadsnoterade eller inte, medpåföljd att vinsterna inte ingår bland de vinster mot vilka reaförluster påmarknadsnoterade aktier är avdragsgilla till och att reaförluster äravdragsgilla endast till . Beträffandeandelar i allemansfonder anser jag att dessa bör beskattas som aktierna. Ienlighet med vad RINK föreslagit bör emellerdd endast tvä tredjedelar av vinstresp. Andelari ekonomiska föreningar avyttras ofta genom inlösen. Då uppkommer någonskattepliktig reavinst av betydelse. Dessutom utgörs huvuddelen av antaletandelar i ekonomiska föreningar av andelar med låga individuella värden ikooperativa ekonomiska föreningan Uppkommer en reavinst bör den - om innehavetav andelen inte betingas av näringsverksamhet - beskattas enligtaktievinstreglerna. Utländskaaktier och aktier förvärvade i utländsk valuta 1gällande rätt finns inga bestämmelser som särskilt reglerar beskattningen avkursvinster och kursförluster på utländsk valuta. Vidplaceringar i aktier där förvärv eller avyttring görs i utländsk valutaomräknas köpeskillingen till svenska kronor med utgångspunkt från valutakursernavid köp- resp. säljtidpunkten. Detta är ett exempel på den allmänna regel omatt vederlag - som t.ex. betalning i form av andra aktier -värderas i svenskakronor vid beskattningen. Beskattningen sker således helt och hållet enligtaktievinstreglerna. EnligtRlNK:s förslag skulle marknadsnoterade akder beskattas i samma portföljoberoende av om aktierna avser ett svenskt eller utländskt bolag och oberoendeav vilken valuta som används vid betalningen. Även fordringar och skulderutställda i utländsk valuta skulle beskattas enligt portföljmetoden men i tvåolika portföljer, en för fordringar i utländsk valuta och en för skulder iutländsk valuta. Iremissbehandlingen av RINK:s betänkande har framkommit önskemål om attvalutariskerna vid affärer med aktier som t.ex. noteras vid utländsk börs i detlandets valuta, skall kunna begränsas genom optioner och terminer i detaktuella landets valuta. Somjag återkommer till (avsnitt 6.7.2) är jag inte beredd att läggafram något komplett förslag till regler för beskattning av fordringar ochskulder i utländsk valuta. Däremotanser jag att det inte finns anledning att dröja med förslaget såvitt avserutländska aktier och aktier i svenska bolag där betalning sker i utländskvaluta. Beskattningenbör bygga på den huvudprincip som fastslogs av RINK, 432 att alla aktier skall behandlas lika. Fullkvittningsrätt för reaförluster på Prop. 1989/90:110 marknadsnoterade aktierbör därför gälla mot reavinster på marknadsnoterade aktier oberoende av omaktierna avser ett svenskt eller utländskt bolag och oberoende av ombetalningen sker i svensk eller utländsk valuta. Det innebär att man intebehöver bryta ut en eventuell valutakursförändring och beskatta den skild frånaktievinstberäkningen. Jag föreslär således att reavinster pä såväl svenska somutländska aktier där betalning sker i utländsk valuta beskattas enligtaktievinstreglerna. Vid vinstberäkningen beaktas dock att betalning inte sker isvenska kronon Det innebär att anskaffningsvärdet är det belopp som betaladesnär aktien förvärvades, omräknat till svenska kronor för förvärvet,och försäljningsintäkten det belopp som erhölls vid avyttring av aktien,omräknat till svenska kronor pä avyttringsdagen. Därmed sker automatiskt en fullständig kvittning mellanaktievinsten och eventuell valutakursförlust och vice versa. Detta kan i ochför sig anses strida mot principen att fordringsförluster aldrig skall varafullt kvittningsbara mot aktievinster. Jag anser dock att fördelarna med ettsådant förfarande överväger genom att beskattningen sker på detta sätt och att beräkningarna blir enkla. Motsvarande gäller för andra finansiella instrumet somskall beskattas enligt aktievinstreglerna, sä länge inte fordringar i utländskvaluta utgör en del av instrumentet. För att önskad likformighet skall uppnäs för de värdepappersom beskattas som aktierna, måste även den löpande avkastningen behandlas likapä aktie-resp. fordringssidan. Annars skulle behandlingen av avkastningen styraföretagens och de enskildas val av placeringsform i företagen. Jag föreslår att den löpande avkastningen på allafinansiella instrument som skall beskattas som akder behandlas som utdelning.Vissa räntor skall därmed behandlas som utdelning. Det gäller t.ex. ränta påkonverdbla skuldebrev och avkastning på vinstandelslån. Reaförlust pä här aktuella instrument får således kvittasendast till mot dess löpande avkastning. Bestämmelsen beträffande löpande avkastning påaktieliknande tillgångar återfinns i 3 S 2 mom. Mitt förslag är att även värdepapper som inte räknas upp i27 S SIL skall kunna beskattas som aktien Detta är enligt min mening nödvändigtför att motverka ständiga försök att konstruera nya finansiella instrument förskatteplanering. Av betydelse vid bedömningen av om ett värdepapper skallanses vara ak- deliknande är om avkastningen eller värdet, direkt eller indirekt, beror på det utgivande företagets ekonomiska utveckling. Värdepapper vars pris är beroende av prisutvecklingen på aktier, såsom aktieindexoptioner, är exem pel på sädana aktieliknande värdepapper som blir beskattade enligt aktie- 433 28 1989/90. Nr 110 Del 1 Rättigheter att teckna bevis om andel i vinst ärett annat exempel. Bestämmelsernaom att aktieliknande finansiella instrument skall beskattas som aktierna finnsi 27 S 1 mom.