prop · GD03116 · 1989-12-31 00:00:00 — Bl.a. krävs en bedömning att bolaget inte är olämpligt att drivaverksamheten och att verksamheten kan antas inte bli till skada för detallmänna. Endast svenska aktiebolag kan få tillstånd. Lämplighetsprövningenskall enligt lagmotiven (prop. 1987/88:149) omfatta bl.a. en prövning av denpersonliga lämpligheten hos den verkstäUande ledningen och hos ägarna.Beträffande det negativa skaderekvisitet har i motiven uttalats att någonkvantitativ behovsprövning inte bör ligga i tillståndsprövningen utan attdenna i stället främst bör inriktas på en kvalitativ prövning. Tillståndsprövningenhandhas av bankinspektionen. Ett bolag som fått tillstånd kallas finansbolag. Aktieri ett finansbolag får inte genom teckning eller överlåtelse förvärvas avutlänningar eller andra kontrollsubjekt enligt företagsförvärvslagen.Bankinspektionen kan dock medge undantag. Eftersomtillståndspliktig finansieringsverksamhet får drivas av endast svenskafinansbolag, finns inga möjligheter tiU etablering i av filialer tillutländska finansbolag. Fondkom m iss lons bolag Fondkommissionsrörelsedefinieras i fondkommissionslagen (1979:748) som yrkesmässigt utförd handel medvärdepapper för annans räkning i eget namn. Fondkommissionsrörelsefår drivas bara efter tillstånd av bankinspektionen. Tillstånd får ges endastsvenska aktiebolag och svenska banker. En banks oktroj innefattar alltså inteautomatiskt ett tillstånd att driva fond-kommissionsverksamhet. Tillståndfår ges till en bank, om banken inte är olämplig att driva rörelsen och omdenna kan antas ej bli till skada för det allmänna. Samma tillståndskriteriergäller för fondkommissionsbolagen. Angåendetolkningen av tillståndskriterierna anges i lagmotiven (prop. 1978/79:9 s. 175O bl.a. att en prövning skall ske av den personliga lämpligheten hos denverkställande ledningen och hos ägarna. Rekvisitet "ej bli till skada fördet allmänna" skall enligt motiven inrymma, fömtom en lämplighetsprövningfrån allmänna utgångspunkter, ett hänsynstagande till om behov av rörelsenföreligger. Aktieri fondkommissionsbolag får inte genom teckning eller överlåtelse förvärvas avutlänningar eller andra kontrollsubjekt enligt företagsförvärvslagen.Bankinspektionen kan medge undantag. Auktorisationsreglemahindrar utländska fondkommissionsföretag att etablera//'a/er i . avlämnade betänkande Värdepappersmarknaden (SOU 1989:72) har en omfattande 29 genomgång gjorts avutvecklingen på den svenska värdepappersmarknaden Prop. 1989/90:116 såväl somden intemationella. Förslag har lämnats beträffande börs- ochclearingorganisationer, handeln vid , fondkommissionärer,handelsregler för fondpapper och andra finansiella instmment samt gmndlägganderegler för aktiebolag med aUmänt spridda aktier. Betänkandet remissbehandlasför närvarande. Mellanhandsinstitutär det sammanfattande begreppet för kreditaktiebolag och hypoteksinstitutioner.Typiskt för dessa båda kategorier är upplåning via utgivande av obligationeroch en specialdestinerad utlåning, bl.a. för bostads- och industrifinansiering. Särskildaregler om kreditaktiebolagen finns i lagen (1963:76) om kreditaktiebolag.Denna lag hänvisar i stor utsträckning till aktiebolagslagen (1975:1385).Särskilt tillstånd krävs inte för kreditaktiebolag. Däremot skall bolagsordningen,i vilken vanligtvis de mest betydelsefulla rörelsereglema (t.ex.upplåningsrättsreglema) finns intagna, godkännas av regeringen. I fråga omutländskt ägande i svenska kreditaktiebolag finns inga särregler, utanföretagförvärvslagen är tillämplig. Angående innehållet i denna lag, se avsnitt2.1.2. Stads-,lands- och skeppshypoteksinstitutionerna driver verksamhet i enlighet medbestämmelser i specialförfattningar. I princip kan inga nya hypoteksinstitutioneretableras. Hypoteksutredningenhar i sitt avlämnade betänkande Hypoteksinstituten (SÖU1989:103) föreslagit att hypoteksinstituten ombildas till aktiebolag och att dedärmed inordnas i den lagstiftning som reglerar övriga likartadekreditinstitut. Avreglema i kreditaktiebolagslagen och finansbolagslagen följer att ett utländsktkreditinstitut med verksamhet motsvarande de svenska mellanhandsinstitutensinte torde ha någon möjlighet att etablera filial i . Den aktuellaverksamheten skulle nämligen definitionsmässigt då bli att hänföra tilltillståndspliktig finansieringsverksamhet enligt finansbolagslagen. Somtidigare angetts kan tillstånd att driva sådan finansieringsverksamhet gesendast svenska aktiebolag (finansbolag). Desvenska försäkringsbolagens verksamhet regleras främst i försäkringsrörelselagen(1982:713, FRL). Föratt driva försäkringsrörelse krävs regeringens tillstånd (koncession). Koncession beviljas om inte den planerade verksamheten bedöms vara oför enlig med en sund utveckling av försäkringsväsendet. Fram gällde som villkor för koncession att regeringen skulle finna den planerade verksamheten behövlig. I motiven till lagändringen (prop. 1984/85:77 s. 46 ff och 65) uttalades att koncessionsprövningen inte skulle innefatta en kvan titativ bedömning rörande antalet försäkringsbolag och bolagens möjlighe- 30 teratt täcka försäkringstagarnas behov av försäkringsskydd, men att regler- Prop. 1989/90:116 ingen skulle ge möjlighet att styra utvecklingen inomförsäkringsområdet på lång sikt. Ettutländskt försäkringsbolag kan etablera dotterbolag i . Sådanadotterbolag blir som svenska bolag underkastade reglerna i FRL. Ettutlandsägt dotterbolag kan även uppkomma genom att ett utländsktförsäkringsföretag köper en majoritetspost aktier i ett redan existerandesvenskt försäkringsaktiebolag. Till skillnad från vad som gäller i fråga omsvenska banker är aktier i försäkringsaktiebolag fritt överlåtbarä till utländskarättssubjekt. kan få koncession av regeringen att drivaförsäkringsrörelse i genom generalagent. För koncessionsprövningengäller samma villkor som för svenska bolag. Generalagenten skall vara bosatt iSverige. Generalagenturen kan även innehas av ett svenskt aktiebolag ellerömsesidigt försäkringsbolag eller svenskt handelsbolag. Om generalagenten ärutländsk medborgare gäller bestämmelsema i lagen (1968:555) om rätt förutlänning och utländskt företag att idka näring här i riket (se avsnitt 2.1.2). Aktiefondsverksamhetenligt aktiefondslagen (1974:931) får inte bedrivas i av andra änsvenska aktiebolag, kallade fondbolag. Verksamheten kräver tillstånd avbankinspektionen. Tillståndsprövningen skall inrymma en bedömning av bolagetslämplighet. Fondbolagskall obligatoriskt ha utlänningsförbehåll i sina bolagsordningar, dvs.utlänningar och andra kontrollsubjekt enligt företagsförvärvslagen får inteförvärva aktier i bolaget till större andel än motsvarande avaktiekapitalet och tjugo procent av röstetalet för samtliga aktier. Beträffandeinnehållet i företagsförvärvslagen, se i övrigt följande avsnitt. Inomfinansdepartementet har en översyn av aktiefondslagen gjorts. aktiefondslag (Ds 1989:71), föreslås bl.a. att den tvingande regeln omutlänningsförbehåll tas bort och att en möjlighet öppnas för utländskafondföretag att verka här i landet. Kontrollenav utländska förvärv av svenska företag sker i huvudsak genom lagen (1982:617)om utländska förvärv av svenska företag m.m., företagsförvärvslagen.Kontrollen sker dels genom ett system med s.k. utlänningsförbehåll, dels genomen tillståndsprövning av vissa aktieförvärv m.m. Ettcentralt begrepp i företagsförvärvslagen är de s.k. kontrollsubjekten. Dessadefinieras i lagens 3 § på följande sätt: 1.utländska medborgare och andra utländska rättssubjekt, 31 2. svenska aktiebolag som inte harutlänningsförbehåll i bolagsordningen, Prop. 3. svenska handelsbolag om någonav bolagsmännen är kontroUsubjekt, 4. svenska stiftelser, omstiftelsen inte är ett allmännyttigt bostadsföretag, 5. svenskaekonomiska föreningar vars verksamhet regleras av lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, bostadsrättslagen (1971:479), lagen (1975:417) om sambmksföreningar eller äldre lagstiftning, som motsvarar lagen om ekonomiska föreningar eller bostadsrättslagen. Undantaggörs för vissa ekonomiska föreningar. Genom särskilt tiUstånd kan medges att ensvensk stiftelse eUer en svensk ekonomisk förening inte skall varakontrollsubjekt. Ettutlänningsförbehåll är ett förbehåll i bolagsordningen för ett svensktaktiebolag som innebär att ett kontrollsubjekt får förvärva endast en mindredel av aktiema i bolaget (av aktiekapitalet och tjugoprocent av röstetalet). De aktier som sålunda kan förvärvas av utlänningar ochandra kontrollsubjekt kallas fria aktier, övriga aktier bundna. Ett utlänningsförbehållfår inte ändras utan tillstånd. Reglerom införande av utlänningsförbehåll i bolagsordningen finns i 17 kap. 1 §aktiebolagslagen (1975:1385) och i 18 kap. 1 § FRL, där det föreskrivs enmöjlighet att i bolagsordningen ta in förbehåll om begränsning av vissarättssubjekts möjligheter att förvärva aktier i bolaget, dvs. att förklaravissa aktier som bundna. 1fråga om tillstånd till aktieförvärv m.m. gäller enligt företagsförvärvslagenatt ett kontrollsubjekt inte utan tillstånd får förvärva så många (fria) aktieri ett svenskt aktiebolag att genom förvärvet förvärvarens andel avaktiekapitalet eller röstetalet i bolaget kommer att överstiga någon avgrän-sema tio, tjugo, . Krav på tillstånd gälleräven i fråga om kontrollsubjekts förvärv av andelar i svenska handelsbolag samtäganderätt eller nyttjanderätt tiU rörelser som drivs i . Frågorom tillstånd prövas av regeringen, vad gäller viktigare ärenden, och i övrigtav . Företagsförvärvslagenär inte tillämplig på svenska bank- eller försäkringsaktiebolag eUer påaktiema i sådana bolag. Undantaget innebär dels att sådana bolag inte ärkontrollsubjekt, dels att aktiema i bolagen inte omfattas av reglerna omförvärvstillstånd. Avgörandevid tillståndsprövningen är humvida ett förvärv strider mot något väsentligtallmänt intresse. Detta uttrycks i lagen så att tillstånd skall ges om det intestrider mot något sådant intresse. I förarbetena till lagstiftningen (se prop.1981/82:135 s. 45) nämns som exempel på sådana skyddsvärda intressen svenskaföretags teknik, kunskap, dyrbara maskiner, patent och vammärken. Ett företagkan också enligt förarbetena vara skyddsvärt på den gmnden att företaget tiUföljd av sin storlek eller produktionsinriktning har särskild betydelse förSveriges försvar, försörjning eller ekonomi. Att bevara ett företag somsvenskägt i en bransch med mycket starka inslag av utländskt ägande kan enligtförarbetena också vara ett väsentligt allmänt intresse. praxis (se prop. 1986/87:74 s. 94 ff) som utvecklats vid tillståndsprövningenkan följande skyddsintressen identifieras: industri och regionalpolitiska intressen (företag med betydande forsk- 32 ning och utveckling,marknadsposition, produktion eller sysselsättning Prop. 1989/90:116 m.m.), säkerhets-och beredskapspolitiska intressen (företag av betydelse för totalförsvaret), intressetav nationellt självbestämmande och oberoende (företag eller branscher, i vilkaett dominerande utländskt inflytande skulle innebära svårigheter att hävda enoberoende svensk politik), nationellakulturella intressen och liknande (företag inom informations- ochmassmedieområdet). Ihuvuddelen av antalet faU som kommit under prövning har prövningen gett vidhanden att förvärvet inte berört några skyddsintressen varför tillstånd utanvidare meddelats. Ivissa faU har emellertid förvärvet bedömts innebära sådana risker för berördaskyddsvärda intressen att förvärvet ansetts strida mot ett väsentligt allmäntintresse enligt lagen. I dessa fall har enligt praxis det förvärvande företagetkunnat undanröja dessa risker eller minska dem genom åtaganden. Innebörden avdessa åtaganden har varit t.ex. att verksamheten kommer att utvecklas genominvesteringar, få en självständighet i olika avseenden eller förändras både iomfattning och inriktning på ett balanserat sätt inom koncemen i samband medstmkturella förändringar. Företagsförvärvsutredningenavlämnade betänkandet (SOU 1989:37) Utländska förvärv av svenskaföretag en studie av utvecklingen. I anledning av betänkandet har inomindustridepartementet gjorts en översyn av företagsförvärvslagen i syfte attharmonisera de svenska reglema med vad som fömtsätts gälla enligtinternationella riktlinjer och överenskommelser. I departementspromemorian (Ds1989:57) Ändrade regler om utländska företagsförvärv anges att utformningen avvår lagstiftning på området inte ligger i linje med vårt manifesteradeintresse av att främja utländska investeringar i landet. Det kan finnas viss riskför att andra länder (särskiU som själva av hänsyn till detintemationella samarbetet genomfört avregleringar på detta område) reagerar närman finner att de egna företagen blir föremål för särbehandling i Sverige.Sådana reaktioner kan medföra att svenska företag på olika sätt blir föremålför diskriminering utomlands i samband med företagsförvärv. I promemoriananförs att det därför framstår som angeläget att utformningen av vårlagstiftning på området omprövas med den inriktningen att bestämmelsema istörsta möjliga utsträckning anpassas till intemationella överenskommelser ochförpliktelser. Med hänvisning till vad vid skilda tillfäUen uttalat,senast vid riksdagsbehandlingen av regeringens proposition om och denvästeuropeiska integrationen (se 1988/89:UU19), anförs vidare i promemorianatt det dock bör finnas en viss kontroll av de utländska företagsförvärven äveni framtiden. Enligtintemationella riktlinjer (se avsnitt 2.2) gäUer att undantag från skyldigheten att medge etablering godtas om detta motiveras med hänsyn till nationell säkerhet, ordning och hälsa. De svenska generella reglema avse ende ordning och hälsa träffar alla företag oavsett nationalitet och anses därför tillräckliga i detta avseende. En begränsning av den svenska pröv ningen till säkerhetsaspekter skulle, enligt departementspromemorian, ge 33 3 1989/90. 1 saml Nr 116 ett bibehållet utrymme förett skydd av de för folkhushållet och dess för- Prop. 1989/90:116 sörining medviktiga varor, tjänster, produktion och utvecklingsverksamhet viktigasteföretagen. Det skulle också ge ett utrymme för att skydda vårt intresse av attkunna föra en oberoende och självständig politik. I promemorian föreslåsdärför att lagens prövningskriterium i samband med utländska förvärv begränsastill att avse nationell säkerhet. Samma gränser som gäller föreslåsbeträffande vilka aktieförvärv som överhuvud kräver förvärvstillstånd, dvs.förvärv varigenom förvärvarens andel av aktiekapitalet eller röstetalet kommeratt överskrida något av gränsvärdena tio, tjugo, . Beträffandeförfarandet föreslås i promemorian också en förändring till ett system somflera andra länder tillämpar. Enligt ett sådant system skall ett utländsktföretagsförvärv anmälas till prövningsmyndigheten, som därefter har att taställning till humvida en närmare prövning skall ske. Ett sådantställningstagande skall vara gjort inom en månad från anmälan. Detutländska näringsidkandet i regleras genom lagen (1968:555) om rätt förutlänning och utländskt företag att idka näring här i riket. Enligt huvudregelnkrävs tillstånd för att en utländsk medborgare eller ett utländskt företagskall kunna bedriva näringsverksamhet. Utländska medborgare med permanentuppehållstillstånd och medborgare i de andra nordiska länderna är dockundantagna från tillståndsplikten. Ifråga om utländska företag krävs också att de driver sin näringsverksamhet häri landet genom ett avdelningskontor med särskild förvaUning, s.k. filial.Filialen skall stå under ledning av en verkställande direktör, som är ansvarigför filialens verksamhet och som handlar på näringsidkarens vägnar i allafrågor som rör den svenska verksamheten. Filialen skaU också genom egenbokföring och redovisning vara helt skild från den utländska verksamheten iekonomiskt avseende. Såsom tillståndspliktigt näringsid-kande enligt 1968 årslag avses även utländskt företags deltagande såsom bolagsman i näringsverksamhetsom drivs av svenskt handelsbolag. Regeringenkan medge undantag från de angivna bestämmelsema i lagen, om det är påkallatmed hänsyn till överenskommelse med främmande stat eUer tiU det nordiskaekonomiska samarbetet eller i övrigt föranleds av särskilda omständigheter. Såkan exempelvis dispens ges i fråga om kravet att driva näringsverksamhetengenom en filial. Lagenom utländska förvärv av fast egendom Enligt1 § lagen (1982:618) om utländska förvärv av fast egendom m.m. (fastighetsförvärvslagen)får kontrollsubjekt enligt företagsförvärvslagen inte utan tillstånd(förvärvstillstånd) för vaije särskilt fall förvärva fast egendom här ilandet. Enligt8 § skall förvärvstiUstånd meddelas om det inte möter hinder med hänsyn till landets försvar eller säkerhet, egendomens lämplighet för avsett 34 ändamåleller andra allmänna intressen eller med hänsyn till förvärvarens Prop.1989/90:116 förhållanden. Ensärskild bestämmelse tar sikte på förvärv av fritidsfastigheter. Enligt 10 §skall nämligen, även om hinder enligt 8 § inte skulle föreligga, förvärvstillståndvägras, om förvärvet sker för fritidsändamål och egendomen är belägen inom ettområde där efterfrågan på fritidsfastigheter är så betydande att på gmnd däravrisk föreligger för en stegring av fastighetsvärdena. Enligt8 § förordningen (1982:879) om utländska förvärv av fast egendom m.m.prövarregeringen frågorom förvärvstillstånd enligt fastighetsförvärvslagenbl.a. om ärendet har samband med ett ärende enligt företagsförvärvslagen ochdetta ärende skall prövas av regeringen. Bestämmelsen har tillämpats i detfallet att fast egendom förvärvas med en rörelse och röreiseförvärvetskall prövas av regeringen. I praktiken är det här fråga om fastigheter sombehövs för förvärvarens näringsverksamhet. Ärendena bereds inomindustridepartementet (som handlägger ärenden om utländska förvärv av svenskaföretag), varvid fastighetsförvärvet bereds i samråd med (som handlägger ärenden om utländska förvärv av fast egendom i allmänhet).Rörelseförvärvet som sådant prövas enligt för-utsättningama iföretagsförvärvslagen men en särskild prövning sker avtillståndsfömtsättningarna för fastighetsförvärvets del enligt fastighetsförvärvslagen. Konkurrenslagen(1982:729) innehåller särskilda regler om företagsförvärv på den svenskamarknaden. Förvärv som leder till att ett företag får en dominerande ställningeller förstärker en redan dominerande ställning på marknaden kan prövas avnäringsfrihetsombudsmannen och i sista hand av . Lagensutgångspunkt är att den från konkurrensbegränsningssynpunkt skadliga verkan iförsta hand skall förhindras genom förhandling. Är saken av särskild vikt frånallmän synpunkt, får förhandlingen syfta till att näringsidkaren skall avståfrån förvärvet (5 §). kan också under vissa fömtsättningarförbjuda förvärvet (6 §). har vid förvärvskontrollen ävenmindre ingripande åtgärder till sitt förfogande, t.ex. att meddela förbud atttillämpa ett visst konkurrensbegränsande förfarande. När det gäller förvärv avaktier på är möjligheten att förbjuda förvärvet emellertidinte öppen för . I stället får ålägga näringsidkarenatt avhända sig aktierna. Ett förbud mot själva förvärvet eller åläggande attavhända sig aktier blir gällande mot näringsidkaren endast om regeringenfastställer beslutet (7 §). 2.2 Internationell liberalisering av regler för etableringoch ägarkontroll på bankområdet 2.2.1Organisation for Economic Co-operation and Development () (Code of Liberalisation of Capital Movements) syftar tillavskaffande av medlemsländemas inbördes restrik- 35 tionerför bl.a. direktinvesteringar. De medlemsstater som inte avgett sär- Prop.1989/90:116 skilda reservationer är förpliktade att tillåta företagsetableringav rättssubjekt från andra medlemsstater. Etableringen skall kunna skeantingen genom inrättande eller utvidgning av en självständig företagsenhet,ett dotterföretag eller en filial eller genom förvärv av ett redan etableratföretag. I motsvarande mån skall hinder mot utländska delförvärv av företagavskaffas. Restriktionersom står i strid med kapitalliberaliseringsstadgan och som inte täcks avsärskilda reservationer får tillämpas endast till skydd för vissa särskiltangivna aUmänna säkerhetsintressen. Hämtöver får sådan investering vägras sombedöms kunna åsamka landets intressen utomordentlig skada eller som är av rentfinansiell karaktär och enbart syftar till att bereda investeraren indirekttillträde till ett lands penning- eller kapitalmarknad. Sverigehar avgett reservationer mot kapitalliberaliseringsstadgan. Reser-vationemaberättigar att upprätthålla hinder för utländska direktinvesteringar iform av bl.a. bankfilialetableringar, förvärv av aktier i svenskkontrolleradebanker samt etablering av finansbolag, fondkommissionsbolag och andrafinansiella institut. Kapitalliberaliseringsstadganfömtsätter att villkoren för etablering skall vara i princip desamma förutländska och inhemska rättssubjekt. I praktiken har det dock godtagits attutländska filialetableringar till viss del särbehandlas. Regler om förstärktskydd för rätten till etablering av filialer och agen-turer till utländskafinansiella företag har , , fogats till stadgaförliberalisering av löpande osynliga transaktioner (Code of Liberalisation ofCurrent Invisible Operations). Allmänt krävs av medlemsstatema att de i frågaom sådana etableringar erbjuder utländska rättssubjekt likvärdig behandling("equivalent treatment"). Detta begrepp medger en visssärbehandling, men inte i sådan mån att konkurrensfömtsätt-ningama för deutländska filialema resp. agentema blir mindre förmånliga än vad som gäller förinhemska aktörer. "Invisible-stadgan"innehåller, efter de ändringar som antagits , regler om attrepresentationskontor skall få inrättas i ett annat medlemsland efter anmälan.Krav på särskild auktorisation för sådana etableringar skall alltså inte fåupprätthållas. Medlemsstatemahar möjlighet att avge reservationer gentemot de nya reglema i"invisible-stadgan". Instrumentetom nationeU behandling (National Treatment Instmment) utgör en del av OECD:sDeklaration och beslut om intemationella investeringar och muUinationellaföretag . Instmmentet har avseende på företag som redan äretablerade i ett annat medlemsland via dotterbolag, filialer etc.Medlemsstatema rekommenderas genom instmmentet att ge sådanautlandskontrollerade företag en behandling som inte är mindre gynnsam än densom kommer konkurrerande inhemska företag till del. 2.2.2De Europeiska Gemenskaperna (EG) EG:sgmndläggande reglerom rätt till etablering återfinns i andra kapitlet av fördraget om denEuropeiska Ekonomiska Gemenskapens inrättande 36 ()I art. 52 föreskrivs att inskränkningar i rätten för andra Prop. 1989/90:116medlemsstaters rättssubjekt att fritt etablera sig gradvis skall avvecklas underen övergångstid. Denna avveckling skall även omfatta restriktioner för rättenatt etablera agenturer, filialer eller dotterbolag till företag hemmahörande iandra medlemsstater. Nationella bestämmelser som hindrar etableringar skall fåtillämpas endast i den mån de är motiverade av hänsyn till allmän ordning,säkerhet eller hälsa. Etableringsfrihetenenligt skall omfatta rätt att bilda och driva företag på devillkor som värdlandets lagstiftning föreskriver för sina egna rättssubjekt. Art.52 ger en obligatorisk rätt till etablering av dotterbolag och filialer endaståt företag som redan är etablerade i som styrs från tredje landhar således ingen automatisk rätt enligt artikeln att öppna verksamhet i någonmedlemsstat. Ett dotterbolag som väl är etablerat inom EG har å andra sidan,enligt fördragets art. 58, status som EG-bolag och likställs medmedlemsstatemas medborgare. IRomfördraget fömtsattes att alla etableringsrestriktioner skulle varaavskaffade . Integrationsmålet förverkligades dock inte pådet finansiella området. Ettsteg i riktning mot att fullborda en inre, enhetligt reglerad marknad förfinansiella tjänster togs med första banksamordningsdirektiv(77/7S0/EEC).