prop · GD03150 · 1989-12-31 00:00:00 — Justitiekanslern() uttalar i sitt yttrande att han inte har någon erinran mot de principiellautgångspunkterna för kommitténs förslag när det gäller behandlingen avintegritetsfrågor i samband med den utökade användningen av ADB ifolkbokföringen. JK pekar emellertid i det sammanmhanget på risken för attstaten i större omfattning än blir skadeståndsskyldig enligtdatalagen (1973:289). JK har inte heller någon erinran mot kommitténs förslagnär det gäller medverkan i folkbokföringsverksamheten, menunderstryker det angelägna i att kassans och roll ochansvar klargörs, bl.a. i fråga om skadestånd. JK erinrar avslutningsvis om ettpar utredningsuppdrag som har viss beröring med frågor om sekretesskyddet inomfolkbokföringen. Datainspektionen(DI) behandlar i sitt yttrande förhållandevis utförligt de integritetsfrågorsom är förknippade med ett ADB-baserat folkbokföringssystem. Inledningsvisuttalar DI att kommittén har gjort ett förtjänstfullt försök att analysera ochlösa dessa frågor. DI tillstyrker en lagreglering av folkbokföringsregistren.Vad gäller organisationsfrågan anser DI att folkbokföringen skall ankomma pålokala folkbokföringsmyndigheter med registeransvar var och en för sitt lokalafolkbokföringsregisten Endast den lokala folkbokföringsmyndigheten bör enligtDI ha terminalåtkomst till de lokala registren. För utbyte av informationmellan folkbokföringsmyndigheterna föreslår DI s.k. brevlådeteknik. Ett skältill att registren bör avgränsas på detta sätt är att man då kan undvikamassuttag av alltför stora mängder uppgiften Datalagens bestämmelser blirtillämpliga fullt ut på de lokala myndigheterna. Dl delar kommitténsuppfattning att medverkan i folkbokföringenbör begränsas på föreslaget sätt, och hänvisar i det samman- Prop. 1989/90:150hanget till vad som anförts i organisationsfrågan. Den ytterligare spridningBilaga 4 av ADB-registrerade uppgifter som skulle följa med terminalåtkomst förförsäkringskassorna till folkbokföringsregistren skulle enligt Dl innebära enförsämring av integritetsskyddet. DI anser att lagregleringen av registren böromfatta det centrala resp. de lokala folkbokföringsregistren samt folklängderna.Frågan om hur folklängderna skall regleras och frågan om behovet att lagreglerafolkbokföringsmyndighetens diarier behöver enligt DI utredas ytterligare.Frågan om registerinnehållet bör prövas noga i förhållande tillverksamhetsbehoven och aviseringsverksamhet bör utredas ochlagregleras. 1 avvaktan på en sådan utredning är det enhgt DI inte möjligt attta ställning till det slutliga innehållet i det centrala registret. I detsammanhanget bör också belysas hur det statliga person- och adressregistretförhåller sig till aviseringsverksamhet. Dl gör bedömningenatt kommitténs förslag i fråga om utlämnande av uppgifter på ADB-medium innebären inskränkning av myndigheternas befogenheter jämfört med vad som annarsgäller enligt sekretesslagens (1980:100) bestämmelsen DI finner dennainskränkning vara befogad från integritetssynpunkt. I registerlagen bör angesprinciperna för begränsningen av de sökbegrepp som skall få användas vidsökning i ADB-registren. Uppgifter i registren bör gallras när de inte längrebehövs för sitt ändamål. Detta innebär enligt DI att gallring kan ske först närlängder har framställts. Forskningens behov av folkbokföringsuppgifter kantillgodoses genom längderna. DI avstyrker förslaget till ändring i sekretesslagen,som är obehövligt om man väljer den organisatoriska lösning som DI förordan Iannat fall blir det enligt Dl nödvändigt att kraftigt förstärkasekretesskyddet, t.e.x genom att införa ett omvänt skaderekvisit. Överstyrelsen för civd beredskap (ÖCB) konstaterar i sittyttrande att beredskapsfrågorna inte har beaktats i det remitteradedelbetänkandet och framhåller att med hänsyn till folkbokföringens storabetydelse för såväl det civila som det militära försvaret måsteberedskapsfrågorna ovillkorligen vägas in i det förslag som föreläggsriksdagen. , som har begränsat sitt yttrandetill att avse medverkan i folkbokföringsarbetet, förordaratt kassorna ges en roll som inte innebär bara förmedling av uppgifter utanockså handläggning av mindre komplicerade ärenden. I andra hand anser verketatt skatteförvaltningen bör handha verksamheten utan medverkan frånförsäkringskassorna. () anför att det kan innebära problematt på det sätt som kommittén föreslagit behandla folkbokföringen som ensjälvständig verksamhetsgren inom skatteförvaltningen. Skälet är att enligtverket samma handläggare med tiden kan komma att arbeta med både skatte- ochfolkbokföringsärenden, i synnerhet på de mindre skattekontoren. RSV ifrågasätterom inte det förbättrade integritetsskydd som förslaget syftar till skulle kunnauppnås genom ett strikt behörighetssystem med begränsad åtkomst till uppgiftersom kan uppfattas som känsliga. I övrigt tillstyrker verket huvuddragen ikommitténs förslag. Statskontoret biträder kommittén förslag omfolkbokföringens inordnande Prop. 1989/90:150 i skatteförvaltningen men anseratt folkbokföringsfrågor även Bilaga 4 bör bandläggas åtskilt frånskatteverksamheten. Statskontoret biträder också kommitténs ställningstagandeatt det inte finns tillräckliga skäl för att ge befogenhetatt fatta beslut i folkbokföringsärenden eller utfärda personbevis.Bedömningen grundar sig på erfarenheter från tidigare uppdrag avseendefolkbokföringsverksamheten. Dessa visar eniigt statskontoret att behovet avnärservice är begränsat och därmed inte avgörande för om försäkringskassanskall utgöra ett komplement till skattemyndigheten i ärenden om folkbokföring.Statskontoret konstaterar att en ordning där skall utfärdapersonbevis innebär att ytterligare ca 18 000 personer skall ha tillgång tillregister för vilket det kommer att finnas restriktioner för användningen inomskatteförvaltningen. Med den begränsade uppgift som kassan får enligtförslaget anser statskontoret att en renodlad folkbokföringsorganisation heltinom skatteförvaltningen, utan medverkan från , är attföredra. Kammarrätten i instämmer i princip i organisationskommitténsbedömningar och tillstyrker förslaget att en lag om folkbokföringsregisterframläggs med den omfattning och det innehåll som kommittén föreslagit. Deöverväganden och förslag som kommittén redovisat om folkbokföringensorganisatoriska integration i skatteförvaltningen, försäkringskassornasmedverkan, nytt ADB-stöd samt integritets- och sekretessfrågor kan kammarrätteni huvudsak likaså ansluta sig till. Beträffande försäkringskassornas medverkanpåpekar kammarrätten att en ordning där försäkringskassorna i vissa ärenden ipraktiken skulle inträda som beslutande myndighet lätt kan komma att leda tilloklarhet och osäkerhet om vilken myndighet som har ansvaret för prövningen avfolkbokföringsfrågorna. Jag kommer senare att lägga fram förslag till en lag omfolkbokföringsregister samt följdändringar i gällande författningar inomfolkbokföringsområdet. Med anledning av främst DI:s synpunkter i fråga om bl.a.integritetsskyddet vill jag redan nu nämna att jag räknar med att föreslå atttillgängligheten av de ADB-registrerade folkbokföringsuppgifterna begränsas iförhållande till vad kommitténs förslag innebän Vissa andra frågor, däriblandsådana som DI och ÖCB har pekat på i sina remissvar, fordrar ytterligare övervägandeni det fortsatta arbetet. Därvid kan man också beakta de förslag som regeringenavser att lägga fram på grundval av belänkanden av data-och offentlightskommittén(Ju 1984:06), bl.a. dess slutbetänkande (SOU 1988:64) Offentlighetsprincipenstillämpning på upptagningar för automatisk databehandling. Med hänsyn till vad remissinstanserna har anfört är jagemellertid redan nu beredd att förorda en lösning på frågan om datorstöd m.m.för den framtida folkbokföringen i huvudsak enligt de riktlinjer som kommitténhar dragit upp. Vad gäller kostnadsjämförelsen mellan de olika alternativ somhar diskuterats av kommittén ligger det i sakens natur att det kan finnas eninte obetydlig osäkerhet i beräkningarna. Jag gör emellertid bedömningen attosäkerheten inte är större än att beräkningarna ger tillräckligt stöd för denslutsats som kommittén drar, nämligen att det förordade alternativet är det påsikt mest lönsamma. 1 sammanhanget bör understrykas att detta alterna- tivockså tnåste bedömas som det mest fördelaktiga från service- och data- Prop.1989/90:150 kvalitetssynpunkt. Detsom nu har sagts innebär att det under /91 uppkommer kostnaderav engångsnatur för bl.a. arbetet med att föra över information från depersonakter som används till de nya, datorbaserade folkbokföringsregistren. beräkningar kommer de totala kostnaderna /91 attuppgå till 386,6 milj. kn, under förutsättning att överföring av informationfrån personakterna etc. sker på det sätt som kommittén förordan Huvuddelen avbeloppet, eller närmare 320 milj. kn, avser engångsut-giften Driftkostnaden förden nya organisationen beräknas av kommittén till drygt 290 milj. kn i1989 års pris- och löneläge. Enligt kommittén ligger denna kostnad inom denram för merbelastningen på statsbudgeten på 250 milj. kr. som lades fast avstatsmakterna vid principbeslutet om den nya organisationen. Föregen del kan jag i huvudsak ansluta mig till de beräkningar av genomförandekostnadernasom kommittén har gjort. Jag räknar emellertid med att bl.a. viss del av dekostnader för ADB-utrustning som kommittén har tagit med i sina beräkningaruppkommer först fno.m. Med hänsyn till vad jag nu har sagtberäknar jag genomförandekostnaderna för folkbokföringsreformen budgetåret1990/91 till 370 milj. kn Viss osäkerhet finns emellertid om hur de kostnadernakommer att fördela sig mellan /91 och de närmast följandebudgetåren. Medel för genomförandet av folkbokföringsreformen bör därföranvisas på ett för detta ändamål inrättat reservationsanslag. Kommitténhar i en promemoria som överlämnats till regeringen förordat attkyrkobokföringsarkiven successivt förs över till de statliga arkivmyndigheterna.Jag räknar med att kommitténs förslag om hanteringen av arkiven bör följas. Detbör emellertid ankomma på arkivdepåkommittén (U 1989:10) att utreda närmare huröverföringen skall genomföras. Det kan vara lämpligt att arkivdepåkommittén idet sammanhanget också utreder förutsättningarna för att mikrofilma delar avarkiven enligt de riktlinjer som organisationskommittén föreslagit. Enutgångspunkt bör enligt min mening vara att övertagandet avkyrkobokföringsarkiven skall ske inom den ram för den totala merbelastningen påstatsbudgeten på grund av folkbokföringsreformen som lagts fast av . Jagavser att senare ta upp frågan om vissa justeringar vad gäller finansieringenav verksamhet med anledning av att kyrkans kostnader minskarsom ett resultat av reformen. Regeringensproposition (prop. 1989/90:85) Ny summarisk process behand las av . Förslaget innebär bl.a. att arbetet med den Summariska processen förs över från tingsrätterna till kronofogdemyndighe terna, där målen skall hanteras med ADB-stöd. leder reformen till minskad belastning på statsbudgeten men övergångsvis uppkommer vissa kostnader som inte ryms inom ordinarie medelsraman Under budgetåret 27 1990/91uppkommersålundakostnaderförutvecklingav ADB-stödet fördet Prop. 1989/90:150nya förfarandet, i propositionen beräknade till 3 milj. kn Medel för atttäcka Bilaga 4 dessa kostnader bör anvisas på anslaget till . F. Bidrag och ersättningar till kommunerna Bidrag till kommunerna med anledning av avskaffandetav den kommunala garantibeskattningen m.m. budgetproposition (prop. 1989/90:100, bil. 9) har under denna rubrikberäknats ett förslagsanslag på 925,2 milj. kn Från anslaget betalas bidragtill kommunerna, landstingskommunerna och de kyrkliga kommunerna somkompensation för nettobortfallet av intäkter till följd av att den kommunalagarantibeskattningen av fysiska personers fastigheter och det extra avdragetfrån inkomster av fysiska personers fastigheter slopats (SFS 1986:473). Isyfte att reglera vissa effekter av skattereformen föreslår jag (avsnitt 3.5.3)att bidraget till kommuner och landstingskommuner slopas fno.m. /91 uppförs dels 30 milj. kn som avser bidrag till de kyrkligakommunerna för /91, dels bidrag till kommuner ochlandstingskommuner för . Anslaget för /91 börsåledes minskas från 925 246000 kn till 477623000 kn Medhänvisning till vad jag har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att 1. under förslagsanslaget för /91 anvisa76 800 000 kn utöver vad som tidigare anvisats, 2. under förslagsanslaget Regional och lokal skatteförvaltning för budgetåret1990/91 anvisa 90 700 000 kn utöver vad som tidigare anvisats, 3. till Genomförande av folkbokföringsreformen för /91anvisa ett reservationsanslag på 370 000 000 kn 4. till Bidrag tdl kommunerna med anledning av avskaffandet av den kommunalagarantibeskattningen m.m. för /91 anvisa ett förslagsanslag på477 623 000 kn 1989/90:150 Bilaga 4 Lag omtillfällig höjning av mervärdeskatten Skattenligt lagen (1968:430) om mervärdeskatt utgår den 1 juli 1990-den31 av beskattningsvärdet. Vid införsel av monteringsfärdigthus utgår dock skatten - med 12procent av beskattningsvärdet. Bilaga 4.2 Prop. 1989/90:150 Bilaga 4 Lag omändring i lagen (1983:890) om allemanssparande Härigenom föreskrivs att 2§ lagen (1983:890) om allemanssparande'skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2§ Var och en som är kyrkobokförd Var och ensom är kyrkobokförd här i landet får ansluta sig till alle- här i landetfår ansluta sig till allemanssparandet från och med det år manssparandet.då han fyller . Denna lag träder i kraft . Lagen om tryckt 1986:522. Bilaga 4.3 Prop.1989/90:150 Till lagrådet remitterat lagförslag Bilaga 4 Lag omtillfällig begränsning av kommuners och församlingarsrätt att ta ut skatt Vidfastställande av skattesatsen för skatt till landstingskommun, primärkommun,församling eller kyrklig samfällighet får skattesatsen för intebestämmas högre än den skattesats som för har gällt för respektivekommun, församling eller samfällighet. Beslutar en kommun, församling eller samfällighetom en högre skattesats än vad i föregående mening angetts skall vidtillämpningen av uppbördslagen (1953:272), lagen (1965:269) med särskildabestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. ochlagen (1988:491) om skatteutjämningsbidrag för kommunen, församlingen eller samfällighetenanvändas den skattesats som gällde för . Regeringenfår medge undantag från bestämmelsen i 1 § i fråga om viss kommun, församlingeller samfällighet när särskilda skäl föreliggen Dennalag träder i kraft . 1989/90:150 Bilaga 4 Utdragur protokoll vid sammanträde , regeringsrådet , justitierådet LarsK . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrandeöver förslag till lag om tillfällig begränsning av kommuners och församlingarsrätt att ta ut skatt. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av departementsrådet . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Detremitterade förslaget innebär att ett tak sätts för den kommunala beskattningenför på så sätt att kommunerna inte får höja sina skattesatsen Frågan,om ett skattetak för kommunerna är förenligt med regeringsformen, hardiskuterats men inte tidigare satts på sin spets. Portalstadgandeti 1 kap. 1 § regeringsformen innehåller bl.a. att all offentlig makt i Sverigeutgår från folket och att den svenska folkstyrelsen förverkligas genom ettrepresentativt och parlamentariskt statsskick och genom självstyrelse.Vid regeringsformens tillkomst underströks att den kommunala självstyrelsenutgör en av grundstenarna för den svenska demokratin (KU 1973:26 s. 39).Uttalandet i lagrådsremissen, att den offentliga makten emanerar från statenoch att i den utsträckning kommunerna fattar beslut det är en av statendelegerad beslutanderätt de utövar, är därför en föga träffande bild av denfolkliga självstyrelsen sådan den fastlagts i regeringsformen. Enförutsättning för den kommunala självstyrelsen är att, såsom också fastslås! 7 § regeringsformen, kommunerna får ta ut skatt för skötseln av sinauppgiften Inskränkningar i beskattningsrätten innebär sålunda ocksåinskränkningar i den kommunala självstyrelsen. Detfinns dock ett uttalande av föredragande statsrådet i förarbetena tillregeringsformen om att nyssnämnda bestämmelse i 1 kap. 7 § regeringsformeninte är att läsa så att den kommunala beskattningsmakten måste vara fri ens iden meningen att varje kommun helt obunden kan bestämma skatteuttagets storlek(prop. 1973:90 s. 231). Innebörden av uttalandet är inte helt klart och alltförstor vikt kan inte tillmätas ett isolerat yttrande av denna karaktär. Detförhållandet att grunderna för den kommunala beskattningsrätten enligt 8 kap.5 § regeringsformen skall bestämmas i lag i förening med att regeringsformeninte innehåller några garantier för att den skall lämnas oinskränkt geremellertid vid handen att vissa begränsningar får göras. Fråga är hurlångtgående de får vara. Lagrådet kan för sin delinstämma i de i remissen återgivna uttalandena om ingripanden i den kommunala skatterätten av den art det här är fråga om, att de måste användas med stor urskillning och varsamhet och att i ju högregrad de innebär en faktisk begränsing av utrymmet för en kommun att Prop.1989/90:150 handha sina uppgifter, desto betänkligare blir åtgärden frånkonstitutionell Bilaga 4 synpunkt. Frågan hur långtgående sådana ingripandenfår göras måste bedömas med hänsyn till arten och omfattningen av inskränkningarnaoch till den tid under vilken de skall gälla. Inom vissa ramar blir emellertidgränsdragningen en politisk snarare än en rättslig fråga. Lagrådet kan för sindel inte finna att de föreslagna inskränkningarna i den kommunalabeskattningsrätten går utöver vad som från konstitutionell synpunkt får ansesmöjligt att acceptera. Enligt2 § det remitterade förslaget får regeringen medge undantag från bestämmelsen i1 § i fråga om viss kommun, församling eller samfällighet när särskilda skälföreliggen I remissen berörs inte frågan om förevarande paragraf är förenligmed bestämmelserna i regeringsformen om normgivning. Enligtregeringsformen är delegation av normgivningsmakt inom skatteområdeti princip inte tillåten (se 8 kap. 7 §). En förutsättning för att förslagetsådant det utformats skall vara förenligt med regeringsformen är alltså att debeslut som regeringen bemyndigas att fatta blir att anse inte som normgivningutan som förvaltningsbeslut. Utgångspunktenför bedömningen av denna fråga är de uttalanden som gjordes i förarbetena tillregeringsformen om innebörden av kravet på att en norm skall ha generell tillämpbarhet.I propositionen (1973:90 s. 204) anförde departementschefen att en lag fåranses uppfylla nämnda krav "om den exempelvis avser situationer av ettvisst slag eller vissa typer av handlingssätt eller om den riktar sig tilleller på annat sätt berör en i allmänna termer bestämd krets avpersoner". Debeslut regeringen föreslås kunna meddela avser visserligen skattesatsen förenskilda kommunen Ett sådant beslut blir emellertid avgörande för vad deenskilda kommuninnevånarna skall betala i skatt och får sålunda indirekt engenerell giltighet. Regeringen får också genom den föreslagna bestämmelsenbefogenhet att bestämma om tillämpningen av de i 1 § angivna lagarna. Enligtgällande ordning är det kommunerna som bestämmer skat tesatsen och detta sker genom beslut utan författningskaraktän Denna befo genhet för kommunerna anses emellertid ha sin grund i bestämmelsen i 1 kap. 7 § regeringsformen om att kommunerna får ta ut skatt för skötseln av sina uppgifter (se prop. 1973:90 s. 305 och formuleringen av 8 kap. 5 § regeringsformen: "Grunderna för den kommunala beskattningen be stämmes i lag."). Denna ordning kan alltså inte medföra attregeringsbeslut om skattesatserna skulle frånkännas den karaktär av normgivning som de eljest skulle ha. Lagrådetvill för sin del inte utesluta att lagstiftningen skulle kunna utformas så attregeringen kunde genom verkställighetsföreskrifter ta ställning till frågor omundantag från ett kommunalt skattestopp. Förevarande paragraf skulle med andraord kunna ges karaktären av ett "kvasibemyndigande". Men dettaförutsätter att grunderna för undantagen klart och fullständigt anges ilagtexten. Så har inte skett i det remitterade förslaget. anses tillräckligt attvissa undantagssituationer anges motivledes, isynnerhet Prop. inte i betraktande av denföreslagna lagstiftningens principiellt viktiga karak- Bilaga 4 Sammanfattningsvisanser lagrådet att de aktuella regeringsbesluten skulle utgöra normgivning ochalltså vara oförenliga med regeringsformen. Lagrådet avstyrker den föreslagna 2§. 1989/90:150 Bilaga 4 Lag om tillfälligbegränsning av kommuners rätt att ta ut 1 § Vid fastställande av skattesatsen för skatt till landstingskommun, pri-märkomtnun,församling eller kyrklig samfällighet får skattesatsen för åren 1991 och 1992inte bestämmas högre än den skattesats som för har gällt för respektivekommun, församling eller samfällighet. Beslutar en kommun, församling eller samfällighetom en högre skattesats än vad i föregående mening angetts skall den skattesatssom gällde för användas vid tillämpningen av uppbördslagen (1953:272),lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighetsutdebitering av skatt, m.m. och lagen (1988:491) om skatteutjämningsbidrag. 2 § Har uppgifter omfördelats mellan landstingskommun och kommunernainom landstingskommunen eller mellan kyrklig samfällighet och församlingarnainom samfälligheten skall den kommun, församhng eller samfällighet varskostnader minskat på grund av omfördelningen sänka sin skattesats så att detsammanlagda uttaget av skatt minskar med ett belopp som motsvarar de minskadekostnaderna. Företas inte en sådan sänkning skall vid tillämpningen av de i 1§ angivna lagarna användas en skattesats som motsvarar den som skulle ha gälltom bestämmelsen i första meningen följts. Landstingskommun,kommun, församling eller kyrklig samfällighet får då omfördelning som avses iföregående stycke skett fastställa en högre skattesats än den som angetts i 1§ i den mån höjningen av utdebiteringen avser att täcka ökade kostnader somuppkommit vid omfördelningen. Den sammanlagda utdebiteringen av skatt tilllandstingskommunen och kommunen respektive den kyrkliga samfälligheten ochförsamlingen får i sådant fall dock inte bli högre än den sammanlagdautdebiteringen av skatt till landstingskommunen och kommunen respektive denkyrkliga samfälligheten och församlingen som gällt för . Regeringeneller den myndighet regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter omstorleken av den sänkning av utdebiteringen som skall företas respektive denstörsta höjningen av utdebiteringen som får företas i samband med omfördelningav uppgifter enligt första stycket. Dennalag träder i kraft . Förslag till Prop. Lag om avräkningsskatt Bilaga 4 Härigenom föreskrivs följande. 1 8Landstingskommun och primärkommun skall till staten erlägga avräkningsskattenligt denna lag. 2 SSkatteunderlaget utgörs av antalet skattekronor som av skattemyndighetenfastställts vid taxeringen till inkomstskatt närmast föregående årsamt det antal skattekronor som i förekommande fall tillskjuts för året enligtlagen (1988:491) om skatteutjämningsbidrag. 3 8 Avräkningsskattutgör för landstingskommun per skattekrona avseende , 0,85kronor per skattekrona avseende ,1,per skattekrona avseende år1993, per skattekrona avseende , perskattekrona avseende och följande år. 4 § Avräkningsskattutgör för kommun per skattekrona avseende , perskattekrona avseende , per skattekrona avseende ,1,per skattekrona avseende , per skattekronaavseende och följande ån 5 S Vad som sägsi 6-9 §8 lagen (1987:560) om skatteutjämningsavgift skall tillämpas även på avräkningsskatten. Denna lag träder i kraft . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde och, såvitt avser avsnitt 3, littera E, statsrådet . Anmälan till proposition med förslag till slutlig regleringav statsbudgeten för /91, m. m. Arbetsmarknads- och arbetslivsfrågor 1 Inledning