prop · GD033 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:3 om änciringar i betalningssäkringslagen Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . 1propositionen föreslås ändringar i betalningssäkringslagen för att skapa bättregarantier mot att enskilda drabbas av felaktiga beslut om betalningssäkringoch för att i övrigt förbättra den enskildes ställning i sådana mål. Beviskravetför att betalningssäkring skall få beslutas avseende en fordran som inte ärfastställd föreslås skärpt. Vidare föreslås en proportionali-tetsregel sominnebär att betalningssäkring får tillgripas endast om vikten av att åtgärdenvidtas är tillräckligt stor för att uppväga det men som åtgärden innebär för gäldenäreneller något annat motstående intresse. Föratt uppnå en mer effektiv handläggning av målen föreslås att länsskattemyndighetenskall föra det allmännas talan i betalningssäkringsprocessen. En skyldighetför länsrätten att kontinuerligt övervaka att de fömtsättningar som har legattill gmnd för beslutet om betalningssäkring alltjämt föreligger föreslås genomatt det uttryckligen skall anges att länsrätten på eget initiativ helt ellerdelvis skall häva ett beslut om betalningsäkring när anledning framkommer. Ettannat förslag är att muntlig förhandling skall hållas om gäldenären begär detoch att gäldenären skall upplysas om sin rätt till muntlig förhandling.Dessutom finns förslag om vissa tidsfrister för att begränsa giltighetstidenför beslut om betalningssäkring. Slutligen föreslåsatt staten, oberoende av om fel eller försummelse har begåtts, skall ersättaskada som drabbar enskild till följd av beslut om betalningssäkring för en ickefastställd fordran, om fordringen inte senare fastställs eller fastställs tillett väsentligt lägre belopp än det som har 1 1989/90. Rättelse:S. 8 frän rad 33. Tillkommit: Mot beslut - betalningssäkrats.Ersättning skall dock inte lämnas för skada som inte är Prop. 1989/90:3 avnågon betydelse. Ersättningen skall kunna jämkas om den enskilde har varit medvållandetill skadan. Förslagen avses träda i kraft . Propositionens lagförslag Prop. Lag om ändring i lagen (1978:880) om betalningssäkring förskatter, tullar och avgifter Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1978:880) om betalningssäkring förskatter, tullar och avgifter dels att 19 § samt mbriken närmast före 19 § skallupphöra att gälla, dels att nuvarande 8 -12 § § skall betecknas 9 -13 § § , delsatt 1, 3-7, 17, 18 och 20 §§ samt den nya 10 § skall ha följande lydelse,dels att mbriken närmast före 9 § skall sättas närmast före 10 § , dels att deti lagen skall införas fyra nya paragrafer, 8, 14, 21 och 22 §§ samtnärmast före 20 och 21 §§ nya mbriker av följande lydelse. 1§För att säkerställa betalning av fordran på skatt, tull eller avgift får enligtbestämmelserna i denna lag genom betalningssäkring tas i anspråk så mycket av gäldenärensegendom som svarar mot fordringen. År det fråga om en fordran som inte är fastställd, får betalningssäkringske endast om det finns sannolika skäl för att fordringen kommer attfastställas. I sådant fall får betalningssäkring avse högst det belopp tillvilket fordringen med hänsyn t dl omständigheterna sannolikt kommer att blifastställd. 3§'Fråga om betalningssäkring prö- Fråga om betalningssäkring prövas avlänsrätt på framställning av vas av länsrätt. allmänt ombud som harförordnats att föra det allmännas talan i mål enligt denna lag. Detallmännas talan i mål enligt denna lag förs av länsskattemyndig heten. 4§Beslut om betalningssäkring får fattas om påtaglig risk föreligger att gäldenäreninte kommer att betala fordringen och denna eller, om flera fordringarföreligger mot samma gäldenär, de tillhopa uppgår till betydande belopp. Ärfordringen att hänfbra till får betalningssäkring beslutasendast om perioden har gått till ända eller fordringen harförfallit till betalning. Beslut om betalningssäkring får fattas endast om skälenför åtgärden uppvägerdet intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för gälde- 'Senaste lydelse 1979:186. nären ellerför något annat motstående intresse. Ärfordringen ej fastställd, får beslut om betalningssäkring avse det belopp tillvilket fordringen med hänsyn till omständigheterna kan antas bli fastställd. Ettyrkande om betalningssäkring får inte bifallas utan att motparten har berettstillfälle att yttra sig. År det fara i dröjsmål, får dock åtgärden omedelbartbeviljas att gälla till dess något annat har förordnats. /mål om betalningssäkring får rätten, om fara är i dröjsmål, beviljaåtgärden att gälla till dess annorlunda förordnas. Beslutom betalningssäkring skall hävas helt eller delvis i den mån skäl för beslutetinte längre föreligger eller beslutet av någon annan anledning inte längrebör kvarstå. Frågor om hävning prövas av länsrätten, om någon av parterna begärdet eller om det annars finns skäl för det. Gäldenären skall upplysas om rättenatt begära hävning. Länsrättenkan heU eller delvis häva ett beslut om betalningssäkring, även om beslutethar överklagats. Ettöverklagande av länsrättens beslut om betalningssäkring förfaller, omlänsrätten själv ändrar beslutet så som klaganden begär. Ändrar länsrättenbeslutet på ett annat sätt än klaganden begär, skall överklagandet ansesomfatta det nya beslutet. Beslut ombetalningssäkring skall hävas i den mån skäl för beslutet inte längreföreligger eller beslutet av annan anledning inte längre bör kvarstå. Avser ett beslut ombetalningssäkring en fordran som inte är fastställd, skall länsrätten hävabeslutet, om inte talan om fastställelse av fordringen eller av underlaget för denhar väckts vid domstol för beslutet ellerfordringen eller underlaget för den har fastställts i annanordning. Länsrätten får medgeförlängning av tidsfristen, om det finnssärskilda skäl. Harett beslut om betalningssäkring hävts enligt första stycket, får ett nyttbeslut om betalningssäkring på samma grund fattas endast om talanbeträffande fordringen har väckts eller om fordringen eller underlaget för denhar fastställts i annan ordning. Vidhandläggning av frågor om betalningssäkring i länsrätt och kammarrätt skallmuntlig förhandling hållas, om gäldenären begär det. Muntlig förhandlingbehöver dock inte hållas, om det är uppenbart obehövligt. Gäldenären skall upplysasom rätten till muntlig förhandling. 10§Beslut om betalningssäkring får genast verkställas. Verkställighet begärs hos kronofogdemyndigheten av allmänt ombud som avses i 3 §. Verkställighet begärs hos kronofogdemyndigheten av länsskattemyndigheten. Hävs ett beslut om betalningssäkring, skall vidtagna åtgärder genast återgå.I andra fall än som avses i 7 § första stycket kan dock rätten förordna attvidtagna åtgärder skall bestå till dess beslutet om hävning har vunnit lagakraft. /fråga om förrättningskostnader vid verkställighet av beslut om betalningssäkringgäller vad som föreskrivs i 17 kap. 9 § första stycket utsökningsbalken. Har egendom tagits iförvar enligt 16 §, skall anmälan därom göras till allmänt ombud somavses i 3 §. Det allmänna ombudet prövar genast om egendomen skall bli kvar iförvar. Beslutar det allmänna'ombudet att egendomen skall bli kvar iförvar,skall han genast göra framställning om betalningssäkring hos länsrätten. Görsej sådan framställning eller lämnas sådan framställning utan bifall, skall egendomenomedelbart återställas. Har egendom tagits iförvar enligt 16 §, skall länsskattemyndigheten, så snart det kan ske ochsenast , göra framställning om betalningssäkring hos länsrätten.Görs ej sådan framställning eller lämnas sådan framställning utan bifall, skallegendomen återställas. Meddelas beslut om betalningssäkring skall,om inte rätten bestämmer annat, egendomen bli kvar i förvar till dess beslutetverkställs. Meddelasbeslut om betalningssäkring skall, om inte rätten bestämmer annat, egendomenbli kvar i förvar till dess beslutet verkställs. Har beslut ombetalningssäkring överlämnats tiU kronofogdemyndighet för verkställighet, fårmyndigheten / stället för att genast verkställa beslutet ta emot säkerhet somgäldenären eller, där gäldenären kan antas medge det, annan erbjuder sig attställa. Äri annat fall fråga om betalningssäkring får kronofogdemyndighet som anvisasav allmänt ombud som avses i 3 § ta emot säkerhet. Har ett beslut ombetalningssäkring överlämnats till kronofogdemyndighet för verkställighet,får myndigheten ta emot säkerhet som gäldenären eller, där gäldenären kan antasmedge det, annan erbjuder sig att ställa. emot säkerhet, skall länsrätten i motsvarande mån hävabeslutet om betalningssäkring. Är i annat fall fråga ombetalningssäkring får kronofogdemyndighet som anvisas av länsskattemyndighetenta emot säkerhet. Säkerhetfår tas i anspråk när fordringen har förfallit till betalning eller som har medgivits. Iövrigt skall bestämmelserna i lagen (1978:882) om säkerhet för skattefordringarm. m. tillämpas. Behörigdomstol m. m. Mål om betalningssäkringprövas av den länsrätt som är behörig i fråga om gäldenärens taxering tillskatt enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt , då framställningom betalningssäkring görs. Finns inte behörig domstol enligt vad som sagts,prövas målet av länsrätten i det län, där verkställigheten kan äga mm. Målom betalningssäkring prövas av den länsrätt som är behörig i fråga om gäldenärenstaxering till skatt enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt för detbeskattningsår, då framställning om betalningssäkring görs. Finns inte behörigdomstol enligt vad som sagts, prövas målet av länsrätten i det län, därverkställigheten kan äga mm. Behörig att föra detallmännas talan är länsskattemyndigheten i det län där behörig länsrätt finns.Vad som föreskrivs i 18 § tredje och jjärde styckena taxeringslagen (1956:623)gäller i tillämpliga delar i mål om betalningssäkring. 3Senaste lydelse 1979:186. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. Har ett beslut om betalningssäkring meddelats för en fordran som inteär fastställd och blir fordringen senare inte slutligt fastställd eller fastställsden slutligt till ett väsentligt lägre belopp än det som har betalningssäkrats, har gäldenären rätt till ersättning av staten för ren förmögenhetsskada somdärigenom har tillfogats honom. Ersättning lämnas endast för skada som är av någon betydelse. Ersättninglämnas inte för kostnader för biträde eller utredning. Ersättning kan vägras eller sättas ned om gäldenären genom att lämnaoriktig uppgift, underlåta att lämna uppgift som han var skyldig att lämnaeller på annat sätt genom vållande har medverkat till skadan. Detsamma gäller iden mån det annars skulle vara oskäligt att ersättning lämnas. Dennalag träder i kraft . Denya bestämmelserna i 7, 21 och 22 § § gäller inte i fall där framställningenom betalningssäkring kom in till länsrätten före ikraftträdandet. Dennya bestämmelsen i 14 § skall inte tillämpas på kostnader för verkställighetsom har uppstått före ikraftträdandet. 2 Förslag till Prop. Lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenomföreskrivs att 34 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall ha följandelydelse. 34§' Mot beslut, som ej innebär att målet avgöres, får talan föras endast i sambandmed talan mot beslut i själva målet. Talan får dock föras särskilt när rätten 1. ogillat invändning om jäv motledamot av rätten eller invändning om att hinder föreligger för talans prövning, 2. avvisat ombud eller biträde, 3. förordnat rörande saken iavvaktan på målets avgörande, 4. förelagt någon att medverka påannat sätt än genom inställelse inför rätten och underlåtenhet att iakttagaföreläggandet kan medföra särskild påföljd för honom, 5. utdömt vite eller annan påföljdför underlåtenhet att iakttaga föreläggande eller ådömt straff" förförseelse i förfarandet eller ålagt vittne eller sakkunnig att ersätta kostnadsom vållats genom försummelse eller tred-ska, 6. förordnat angående undersökningeller omhändertagande av person eller egendom eller om annan liknande åtgärd, 7. förordnat angående ersättning7. förordnat angående ersättning för någons medverkan i målet, eller förnågons medverkan i målet, 8. utlåtit sig i annat fallän som 8. utlåtit sig i annat fall än som avses i 7 i fråga som gäller rätts-avses i 7 i fråga som gäller rättshjälp enligt rättshjälpslagen hjälp enligträttshjälpslagen (1972:429). (1912:429) eller 9. beslutat i fråga om förlängning av tidsfrist enligt 7 § förstastycket lagen (19 78:880) om betalningssäkring för skatter, tullar ochavgifter. Motbeslut, varigenom mål återförvisas till lägre instans, får talan föras endastom beslutet innefattar avgörande av fråga, som inverkar på målets utgång. Dennalag träder i kraft . 3 Förslag till Prop. Lag om ändring i konkurslagen (1987:672) Härigenomföreskrivs att 4 kap. 13 § och 16 kap. 8 § konkurslagen (1987:672) skall haföljande lydelse. 13§Förmånsrätt eller betalning som en borgenär har vunnit genom utmätning gåråter, om förmånsrätten har inträtt senare än före fristdagen. Harutmätningen skett till förmån för någon som är närstående till gäldenären, gårförmånsrätten eller betalningen också åter om förmånsrätten har inträttdessförinnan men senare än före fristdagen och det inte visas att gäldenärenvarken var eller genom åtgärden blev insolvent. Förmånsrättpå gmnd av betalningssäkring går åter, om förmånsrätten har inträtt senare före fristdagen. Vad som sägs i första och andra styckena gäller inte om förmånsrättenhar inträtt vid utbyte mot egendom som har utmätts eller betalningssäkratstidigare än före fristdagen eller, ifall som avses i första stycketandra meningen, före fristdagen. 8§Tillsynsmyndigheten får överklaga tingsrättens beslut, om beslutet rör 1. utseendeeller entledigande av förvaltare, antalet förvaltare eller del ning av förvaltningen mellan flera förvaltare, 2. arvode, kostnadsersättningeller förskott till förvaltare, 3. reseförbud eller skyldighet för3. reseförbud eller skyldighet för gäldenären att lämna ifrån sig sitt gäldenärenatt lämna ifrån sig sitt pass, hämtning eller häktning eller pass, förbud attutförda pass, hämt-föreläggande eller utdömande av ning eller häktning eller föreläggan-vite, deeller utdömande av vite, 4. uppdrag som eller arvode tillrådgivare eller förlikningsman, 5. avslag på en framställning omatt inleda bevakningsförfarande, 6. avskrivning av konkurs enligt10 kap. 1 §. frågor som avses i första stycket förs det allmännas talan i högsta domstolenav . Dennalag träder i kraft . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: statsministemCarlsson, ordförande, och statsråden , S. , ,, , , , Hulterström, Lönnqvist, , ,, , , Proposition om ändringar i betalningssäkringslagen 1Inledning Hösten1986 tillkallades en särskild utredare (1986:06, lagmannen )för att göra en översyn av lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter,tullar och avgifter (betalningssäkringslagen). Utredningsmannen har arbetatunder namnet betalningssäkringsutredningen. Utredningen avgav betänkandet (SOU 1987:75) Översyn avbetalningssäkringslagen. Utredningens sammanfattning av betänkandet bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 1. Utredningens lagförslag bör fogastill protokollet som bilaga 2. En förteckning över remissinstanserna bör fogas tillprotokollet som bilaga 3. En sammanställning över remissyttrandena harupprättats inom och finns tillgänglig ilagstiftningsärendet (dnr 577/88). Regeringenbeslutade att inhämta lagrådets yttrande över de lagförslag somupprättats inom på gmndval av betänkandet ochremissyttrandena. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 4. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet som bilaga 5. Jaggodtar lagrådets förslag till ändringar i det remitterade förslaget. Till dettaåterkommer jag i den allmänna motiveringen angående öppna mål (avsnitt 3.2.3)och verkan av betalningssäkring (avsnitt 3.3.1) samt iförfattningskommentarerna till 6 och 10 §§ betalningssäkringslagen och 4 kap.13 § konkurslagen (1987:672). Jagskall nu ta upp frågan om förslag till i ämnet. 1 detta sammanhangskall jag också efter samråd med chefen för ta uppfrågan om att rätta till en felaktighet som uppkom vid promulgeringen avkonkurslagen (1987:672). Felaktigheten, som berör 16 kap. 8 §, kommenterasnärmare i författningskommentarerna. 2 Allmänna synpunkter Prop. Betalningssäkringslagenhar varit i kraft . Innan lagen infördes fanns intemöjlighet att säkra betalningen av det allmännas fordran på skatter, tullar ochavgifter frän det att fordringen uppkommit till dess att denfastställts och kunde bli föremål för indrivning. De civilprocessuellasäkerhetsåtgärderna, bl. a. kvarstad enligt , fick inteanvändas för att säkerställa denna typ av fordringsanspråk utom i vissa fallnär arbetsgivare eller företrädare för skattskyldig ålagts betalningsskyldighetdärför att de underlåtit att inbetala skatt. Dessa speciella fordringarbehandlas i förevarande avseende som civilrättsliga fordringar. Systemenför fastställelse och uppbörd av skatter, tullar och avgifter är utformade såatt gäldenären i många fall medges eller kan skaffa sig kredit under en längretid. Ju som går desto större är risken att en gäldenär som inte villbetala gör sin egendom oåtkomlig innan fordringen förfaller till betalning.Vidare kan den verksamhet som gäldenären bedriver ha så dåligaframtidsutsikter att sannolikheten är stor att medlen har förbmkats på attbetala andra, i många fall senare uppkomna, fordringar innan skattefordringamakan drivas in. Till skillnad från civilrättsliga fordringar uppkommer juskattefordringar inte på gmnd av avtal där det allmänna kan göra en bedömningav den enskildes kreditvärdighet. Betalningssäkringslageninfördes för att komma till rätta med indrivningssabotage och för att även iövrigt stärka det allmännas ställning som borgenär vid uppbörd och indrivningav fordringar på skatter, tullar och avgifter (se prop. 1978/79:28). Den dittillsvarandebristen på säkringsåtgärder utnyttjades av vissa gäldenärer. Vid lagenstillkomst underströks att det särskilt i sådana fall där det vid en revisionhade upptäckts att gäldenären lämnat oriktiga uppgifter i syfte att dra undanskatt förekom att egendomen gjordes oåtkomlig innan fordringen kunde drivas in.Vidare anfördes bl. a. att det av rättviseskäl inte kunde accepteras attbeskattningssystemet missbmkades av vissa gmpper skattskyldiga för att skaffa sigförmåner på andra medborgares bekostnad. Åtgärder som sattes in för att bekämpaskattefusket skulle bli verkningslösa om inte det allmänna hadeerforderliga instmment för att säkra det ekonomiska utfallet. Idirektiven (dir. 1986:27) till utredningsmannen framhöll jag att erfarenheternapå faltet av betalningssäkringslagen på det hela taget var positiva och attlagen haft stor betydelse när det gäller att stärka det allmännas ställning ochförhindra skatteundandragande. Utredningsarbetet skulle därför utgå från att degmndläggande principerna skulle behållas. Betalningssäkringsutredningenhar också funnit det nödvändigt att det allmänna i skatte- ochavgiftssammanhang har möjligheten att säkra betalningen av sinafordringsanspråk. J betänkandet påpekas att inte något av de länder varsrättsordningar man inom utredningen har studerat har ansett sig kunna stå utanen sådan möjlighet. Motdenna bakgmnd kan konstateras att betalningssäkringsinstitutet, Prop. 1989/90:3som är utformat med kvarstadsinstitutet som förebild men med bl. a. den väsentligaskillnaden att verkställighet av ett beslut om betalningssäkring medförförmånsrätt i den säkrade egendomen, inte kan avvaras. Det finns därvid skälatt framhålla att det ligger i sakens natur att säkringsåtgärder som vidtas påett tidigt stadium senare kan visa sig vara felaktiga. För att helt komma ifråndetta skulle beviskraven behöva sättas lika högt som för beslut i huvudsaken.Detta skulle emellertid omöjliggöra användningen av betalningssäkringsinstitutet,liksom i motsvarande situationer flertalet andra säkerhetsåtgärder. Emellertidhar allvarlig kritik riktats mot tillämpningen av betalningssäkringslagen ochföranlett den nu gjorda översynen. Kritik har bl. a. riktats mot att detförekommit att felaktiga betalningssäkringsbeslut har medfört stora ekonomiskaförluster för de drabbade. Det har bl. a. förekommit fall där det mycket långtid efter det att beslutet om betalningssäkring verkställts har visat sig attdet betalningssäkrade beloppet varit alltför högt. Uppdragettill betalningssäkringsutredningen var att undersöka bakgmnden till den kritiksom har framförts och föreslå de ändringar som kan behövas för att stärkarättssäkerheten med utgångspunkt från att de gmndläggande principerna i dennuvarande lagen skulle bibehållas. Utredningen skulle därvid uppmärksamma såvälfömtsättningama för betalningssäkringsbeslut som frågan hur risken förskadeverkningar kan minimeras. Detta skulle kunna göras exempelvis genomnärmare bestämmelser om handläggningen av betalningssäkringsmål och av de måleller ärenden som gäller den fordran som avses med säkringsåtgärden,bestämmelser om värdesäkring av betalningssäkrad egendom och eventuelltsärskilda bestämmelser om ersättning för förluster som enskilda ändå kan kommaatt åsamkas i samband med betalningssäkring. Enöversiktlig redovisning av de nuvarande bestämmelserna i betalningssäkringslagenhar getts i betänkandet. Här ges därför bara en mycket kortfattad beskrivning. Ettbeslut om betalningssäkring fattas av länsrätt på framställning av allmäntombud. De gmndläggande fömtsättningama för att beslut skall få fattas är attdet finns en fordran och att påtaglig risk föreligger att gäldenären intekommer att betala fordringen. Vidare krävs att fordringen uppgår till betydandebelopp och att den tidsperiod fordringen är att hänföra till har gått till ändaeller fordringen har förfallit till betalning. Omfordringen inte är fastställd får betalningssäkringen avse det belopp tillvilket fordringen med hänsyn till omständigheterna kan antas bli fastställd. Rättenfår bevilja åtgärden interimistiskt utan kommunikation med gäldenären om fara är i dröjsmål. Dessutom kan rätten besluta att gäldenä ren inte skall delges ett sådant beslut förrän i samband med verkställighe ten, dvs. genom kronofogdemyndighetens försorg vid förrättningen. utsättningenhärför är att det kan befaras att genomförandet av beslutet Prop. 1989/90:3avsevärt skulle försvåras om gäldenären fick reda på det. Granskningsledaresom finner att fara föreligger att gäldenären undanskaffar lös egendom som kanbli föremål för betalningssäkring får ta egendomen i förvar. Han är då skyldigatt anmäla åtgärden till allmänna ombudet som har att genast prövaom egendomen skall förbli i förvar. I så fall skall denne göraframställning om betalningssäkring till länsrätten. Kronofogdemyndighetenfår i stället för att genast verkställa beslut om betalningssäkring ta emotsäkerhet. Gäldenären kan också ställa säkerhet på ett tidigare stadium närbetalningssäkring är i fråga. Lagen (1978:882) om säkerhet för skattefordringarm. m. skall tillämpas beträffande sådan säkerhet. Beslutom betalningssäkring får verkställas . Beslutom betalningssäkring skall hävas i den mån skäl för beslutet inte längreföreligger eller beslutet av annan anledning inte bör kvarstå. 2.3 Inriktningen av lagstiftningsåtgärderna Nuvarande tillämpning, m. m. Tillgmnd för utredningens överväganden och förslag ligger bl. a. en kartläggninginnefattande två undersökningar som utredningen låtit göra av den praktiskatillämpningen av betalningssäkringslagen. Den ena undersökningen har avsettsjälva betalningssäkringsprocessen och den andra den efterföljandeskatteprocessen. Undersökningarna sprider ljus över den allvarliga kritik somhar riktats mot lagen. På åtskilliga punkter ger de sådana besked att jag avseratt referera till dem när jag i följande avsnitt kommer till mina närmareöverväganden om de enskilda bestämmelserna i lagen. Det finns anledning att härge en översiktlig bild av undersökningarna. Inledningsvisbör nämnas att antalet mål om betalningssäkring efter att ha ökat varje årunder och varit som störst , ca 600 mål har sjunkitkraftigt . Mindre än 250 mål har redovisats för .