prop · GD0315 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:15 om fortsatt kreditpolitisk lagstiftning Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . 1propositionen föreslås att giltighetstiden för lagen (1974:922) om kreditpolitiskamedel och lagen (1986:1202) med bemyndigande att meddela föreskrifter ombetalningsvillkor vid kreditköp förlängs med , dvs. till utgången av år1992. 1 1989/90. 1 Förslag till Prop. Lag om fortsatt giltighet av lagen (1974:922) om kreditpolitiskamedel Härigenomföreskrivs att lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel, som gäller tillutgången av ', skall ha fortsatt giltighet till utgången av . Lagensgilighetstid senast förlängd 1986:1201 2 Förslag till Prop. Lag om fortsatt giltighet av lagen (1986:1202) med bemyndigandeatt meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp Härigenomföreskrivs att lagen (1986:1202) med bemyndigande att meddela föreskrifter ombetalningsvillkor vid kreditköp, som gäller till utgången av . skall hafortsatt giltighet till utgången av . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, R. , , , , , G.Andersson, Lönnqvist, , , , , , Proposition om fortsatt kreditpolitisk lagstiftning 1.1 Lagen om kreditpolitiska medel Lagen(1974:922) om kreditpolitiska medel trädde i kraft den 1 januari 1975.Giltighetstiden begränsades till , dvs. till utgången av . Lagensgiltighet har sedan förlängts vid fem tillfällen, senast till utgången av år1989 (prop. 1986/87:27, FiU 7, rskr. 63, SFS 1986:1201). 1 en skrivelse har fullmäktige i riksbank hemställtom ytteriigare förlängning av lagens giltighetstid, dvs. Skrivelsen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Efterremiss har yttranden över skrivelsen lämnats av bankinspektionen, försäkringsinspektionen.Svenska bankföreningen, föreningsbankers förbund. En sammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet idetta ärende som bilaga 2. Lagen om kreditpolitiska medel utgör den författningsmässiga grundvalenför den kreditpolitiska regleringen. Den ger regeringen befogenhet att påframställning av riksbanksfullmäktige förordna att får användaolika kreditpolitiska medel. Sådant förordnande får meddelas om det behövs föratt uppnå de mål som statsmakterna har fastställt för riksbankenspenningpolitiska verksamhet. En redogörelse för lagens innehåll bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 3. Isin skrivelse till regeringen anför riksbanksfullmäktige i huvudsak följande.Numera är det endast förordningen (1988:1212) om räntereglering förförsäkringsföretag som grundar sig på lagen om kreditpolitiska medel. Detta ärförhållandet sedan bestämmelserna om kassakrav har flyttats över till den nyariksbankslagen (1988:1385) och ytteriigare avreg-lering av kreditmarknadengenomförts. Avregleringen har ändrat förutsättningarna för att använda dekreditpolitiska medlen. En återgång till en reglerad kreditmarknad kanknappast komma att aktualiseras. Lagen om kreditpolitiska medel bör därför sesöver. Härför talar även avvecklingen av valutaregleringen. En översyn börinriktas på att renodla lagen till en beredskapslag. a.övervägas att införa permanent lagstöd för uppgiftshämtande frånkreditinstituten och för tillsyn över obligationsmarknaden. Underutredningstiden bör den nuvarande lagens giltighet förlängas så att lagen kanligga till grund för uppgiftsinsamling och tillsyn. Lagens giltighetstid börsom förlängas med . Utredningsarbetet bör bedrivas med sikte påatt en ny kreditpolitisk lagstiftning kan träda i kraft senast vidgiltighetstidens utgång. 1.2 Lagen med bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkorvid kreditköp Regeringenhar bemyndigats av att meddela föreskrifter om betalningsvillkor vidvissa kreditköp. Bemyndigandet finns i lagen (1986:1202) med bemyndigande attmeddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp. Denna lag ersatte är1986 två Jagar med bemyndigande att meddela betalningsvillkor vid kreditköpoch med bemyndigande att meddela föreskrifter vid yrkesmässig försäljning avbilar (prop. 1986/87:27, FiU 7, rskr. Härvid samordnades giltighetstidenför den nya lagen med den för lagen om kreditpolitiska medel, dvs.giltighetstiden löper ut /90. Dennu gällande bemyndiganddagen ger regeringen rätt att, i den utsträckning sombedöms nödvändig av samhällsekonomiska skäl, meddela föreskrifter om debetalningsvillkor som säljare eller kreditgivare i yrkesmässig verksamhetskall tillämpa gentemot konsumenter vid kreditköp av varor, tjänster ellerandra nyttigheter. Regeringen får också meddela föreskrifter om skyldighet försäljare och kreditgivare att lämna de upplysningar som behövs förmyndigheternas tillsyn. 2 Överväganden och förslag 2.1 Kreditpolitiska medel Mittförslag: Giltighetstiden för lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel föriängsmed , dvs. till utgången av . Fullmäktigeshemställan: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser utom har godtagit attgiltighetstiden föriängs. Flera av dem menar dock att en förlängning avgiltighetstiden bör ske med något än . Fondhandlareföreningenanser att redan de skäl riksbanksfullmäktige i sin skrivelse anför mot lagensom bas för en kreditpolitisk reglering är tillräckligaför att ej förlänga giltighetstiden. Under alla förhållanden bör en förlängningbegränsas till avsevärt än . Skälen för mitt förslag:Användandet av de kreditpolitiska åtgärder som den kreditpolitiska lagenerbjuder har stadigt minskat i takt med den avreglering som skett av penning-och valutamarknaderna. Sedan bestämmelserna om kassakrav förts över till dennya riksbankslagen (prop. 1986/87:143, 1988/89:FiU4. 30, SFS 1988:1385)är räntereglering för försäkringsföretag (SFS 1988:1212) det enda av denkreditpolitiska lagens olika medel som används. Regeringensförordnande om räntereglering gäller till utgången av . Den framtidautveckling på kreditmarknaden som kan överblickas pekar inte mot ettökat behov av regleringsåtgärder, utan tvärtom. Mot bakgrund av de angivnaomständigheterna anser jag i likhet med riksbanksfullmäktige att tiden är mogenför en översyn av den kreditpolitiska lagen. Huvudinriktningen för en sådanöversyn bör vara att renodla lagen till en beredskapslag som kan tillgripassnabbt om den framtida internationella eller inhemska utvecklingen så påkallar. 1 avvaktan på resultatetav översynen bör den kreditpolitiska lagens giltighet förlängas så attriksbanken med stöd av lagen kan hämta in de uppgifter från kreditinstitutensom behövs bl. a. för att bedöma om kredit-politiskt behöver användas. Jaganser, i likhet med , att en förlängning bör ske med . Utredningsarbetet börbedrivas med sikte på att en ny kreditpolitisk lagstiftning skall kunna träda ikraft senast vid den nu föreslagna giltighetstidens utgång. Självfallet är detinget som hindrar att en ny lag infors tidigare, om lagstiftningsarbetet blirklart inom sådan tid att det görs möjligt. 2.2 Betalningsvillkor vid kreditköp Mittförslag: Giltighetstiden för lagen (1986:1202) med bemyndigande att meddelaförskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp förlängs med , dvs. Bakgrundentill mitt förslag: Med stöd av bemyndigandet lag har regeringenutfärdat en förordning (1988:160) om betalningsvillkor vid kreditköp, somträdde i kraft . Bestämmelserna i förordningen gällerkrediter som lämnas till konsumenter vid köp av varor och tjänster för enskiltbruk. Undantag görs dock för bl.a. köp av fastigheter och värdepapper. Enligtförordningen måste vissa angivna betalningsvillkor tillämpas vid de avseddakreditköpen. Utformningen av villkoren varierar något beroende på om detgäller kontoköp, köp av motorfordon eller andra kreditköp. För de tvåsistnämnda köpformerna anger villkoren hur stor del av köpesumman som skallbetalas kontant och vilken amorteringstakt som måste hållas. Vid kontoköp finnsmotsvarande föreskrifter fast de då naturligtvistar sikte på kontoinbetalningarna. Gränserna för kontantin- Prop.1989/90:15 satsenhöjdes (SFS 1989:217). För kontoköp innebar detta attkravet på vad kontohavaren skall betala av det kreditbelopp som tagits ianspråk närmast föregående månad höjdes från . köpav motorfordon höjdes kravet på kontantinsats från och beträffandeandra kreditköp från . Skälenför mitt förslag: Hushållens skuldsättning fortsätter att öka. Den omfattande kreditgivningenhar bidragit till att öka den privata konsumtionen och därmed höja efterfrågelägeti ekonomin. Bemyndigandet att meddela betalningsvillkor vid kreditköp gerregeringen en möjlighet att påverka denna negativa trend. Mednuvarande utveckling i fråga om hushållskrediterna föreligger alltjämt ettbehov av sådana begränsande föreskrifter som förordningen innehåller. Behovetkan förväntas kvarstå även efter utgången av . Jag anser därför attgiltighetstiden för bemyndigandet bör förlängas. Viddet nuvarande bemyndigandets tillkomst samordnades giltighetstiden för dennalag med den för lagen om kreditpolitiska medel. Skälet var att en samtidigbedömning av lagarna i fråga borde ske. Detta får anses gälla alltjämt.Giltighetstiden för lagen med bemyndigande för regeringen att meddelaföreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp bör därför förlängas med treår, dvs. till utgången av . 1enlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. lagom fortsatt giltighet avlagen (1974:922) om kreditpolitiska medel, 2. lag om fortsatt giltighet avlagen (1986:1202) med bemyndigande att meddela föreskrifter ombetalningsvillkor vid kreditköp. Denu gällande lagarna har granskats av lagrådet. Mitt förslag innebär endast attlagarnas giltighetstid föriängs. Jag anser därför att lagrådets hörande skullesakna betydelse. Jaghemställer att regeringen förslår att anta de upprättadelagförslagen. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. SVERIGESRIKSBANK Bilagal Prop. Genomlagen (1986:1201) om fortsatt giltighet av lagen (1974:922) om kreditpolitiskamedel har föreskrivits att sistnämnda lag skall ha fortsatt giltighet tillutgången av . Med anledning härav vill fullmäktige ta upp frågan omfortsatt giltighet av lagen. Lagenom kreditpolitiska medel är en s. k. fullmaktslag som pro-longeratsför , vanligtvis . Enligt lagen får använda ett kreditpolitisktmedel först efter det att en hemställan gjorts till regeringen och ettförordnande om att få tillämpa medlet erhållits från regeringen. Sedanbestämmelserna om kassakrav överflyttats till riksbankslagen (1988:1385) ochefter den genomförda avregleringen av kreditmarknaden är det för närvarandeendast förordningen (1988:1212) om räntereglering för försäkringsföretag somgrundar sig på den kreditpolitiska lagen. Genomden genomförda avregleringen av kreditmarknaden harförutsättningarna ändrats för att använda de kreditpolitiska medlen.Fullmäktige anser att en återgång till en tidigare reglerad kreditmarknadknappast kan komma att aktualiseras. Redan av det skälet bör den kreditpolitiskalagen ses över. För en översyn talar även den förestående avveckingen avvalutaregleringen. 1 en valutaavreglerad kreditmarknad blir nämligen vissakreditpolitiska medel än mindre verkningsfulla. Fullmäktigeanser således att den kreditpolitiska lagen bör bli föremål för en översyn.Utredningsarbetet bör bedrivas förutsättningslöst. En strävan bör emellertidvara att renodla lagen till en beredskapslag som medger att fullmakterna kantas i anspråk endast vid krig, krigsfara eller eljest exceptionellaförhållanden. bör övervägas att införa permanent lagstöd förriksbankens uppgiftsinhämtande från kreditinstituten och för riksbankenstillsyn över obligationsmarknaden. För att kunna följa utvecklingen på definansiella marknaderna bör ha möjligheter att inhämta uppgifter.Det synes också naturligt att , liksom centralbanker i flera andrajämförbara länder, utövar viss tillsyn över obligationsmarknaden. Sådan tillsynhar i praktiken utövats utan förordnande om emissionskontroll.Under senare år har genom tillsynen sökt tillse att räntevillkoren m.m. är utformade så att de underlättar jämförelser med andra placeringar ochdärmed en effektiv prisbildning. Detsynes lämpligt att utredningen genomförs av en utredningsgrupp medrepresentanter för berörda myndigheter. Synpunkter bör söka inhämtas underhand från kreditinstituten. bör nuvarande lags giltighetförlängas för att ligga till grund för uppgiftsinsamling och tillsyn. Lagensgiltighetstid bör förlängas med som . Utredningsarbetet börbedrivas med sikte på att en ny kreditpolitisk lagstiftning kan träda i kraftsenast vid giltighetstidens utgång. Fullmäktigeavser att senare återkomma i frågan om behovet av förläng- Prop. 1989/90:15ning av förordningen om räntereglering för försäkringsbolag. Medhänvisning till det ovan anförda hemställer fullmäktige i attregeringen måtte delsföreslå att förlänga giltighetstiden för lagen (1974:922) omkreditpolitiska medel till utgången av , delslåta genomföra en översyn av lagen om kreditpolitiska medel. Sammanställning av remissyttrandena Prop. Bilaga2 Samtliga remissinstanser utom har godtagitatt giltighetstiden för lagen om kreditpolitiska medel förlängs. Följandesynpunkter har lämnats. : hälsar med tillfredsställelse fullmäktigesförslag till översyn och det angivna syftet med en sådan översyn. Liknandesynpunkter har bankföreningen framfört i tidigare års remissyttranden över dåaktuella förlängningar av den kreditpolitiska lagen. anser,liksom fullmäktige, att en återgång till en reglerad kreditmarknad inte kankomma att aktualiseras, speciellt inte sedan valutaregleringen har avvecklats. Bankföreningenär givetvis beredd att vid en översyn medverka med synpunkter, bl.a. vad gällerav fullmäktige antytt "permanent lagstöd för uppgiftsinhämtandefrån kreditinstituten och för tillsyn överobligationsmarknaden". vill dock redan nu ifrågasättabehovet av en lagstadgad riksbankskontroll över obligationsmarknaden i ensituation där både inhemska kreditregleringar och valutaregleringar haravvecklats. Underförutsättning att den av fullmäktige föreslagna översynen med syfte att ändralagen till en beredskapslag kommer till stånd, vill bankföreningen intemotsätta sig en förlängning av lagen. Enligt bankföreningens mening bör ensådan översyn kunna göras snabbt. Med hänsyn tagen till erforderligtlagstiftningsarbete bör det vara tillräckligt att förlänga giltighetstiden tillutgången av i stället för, som fullmäktige föreslår, till utgångenav . : Förbundet delar uppfattningen att utredning börtillsättas och förbundet är självfallet berett att delta i en sådan utredning. Förbundetfinner det angeläget att betona vikten av att en kommande permanent lag intemedför en onödigt omfattande uppgiftsinsamling med åtföljande merarbete ochutvecklingskrav för kreditinstituten. De genomförda avregleringarna påkredit- och valutaområdet bör enligt förbundets mening åtföljas av mindrelångtgående krav på uppgiftslämnande än vad som gällt . Förbundet,som således tillstyrker den av riksbanksfullmäktige föreslagna översynen, ärav den meningen att det är angeläget att översynen genomförs skyndsamt så attde blivande kraven möjligt kan komma att tillämpas. Mot den bakgrundenbör giltighetstiden för lagen om kreditpolitiska medel inte förlängas längre äntill och med utgången av . : Den fortsatta avregleringen av kredit marknaden och avskaffandet av valutaregleringen har gjort att behovet av starka kreditpolitiska medel i enlighet med lagen om kreditpolitiska medel vare sig existerar eller skulle vara meningsfullt att använda. Den kreditpo litiska lagstiftningen ter sig därför alltmer obsolet och opraktisk. vill i sammanhanget peka på att den kreditpolitiska lag stiftningen utformades som en ren beredskapslag, som skulle användas i .q olika typer avkristillstånd. I detta avseende har således lagstiftningen varit Prop.1989/90:15 opraktisk, eftersom den tillämpats i en någoriunda stabil ekonomisk situa- Bilaga 2 tion i , något som aldrig varit avsikten. tillstyrker, med hänvisning till det ovan sagda, förslagetom att den kreditpolitiska lagstiftningen görs till föremål för en ordentligöversyn. Föreningen förutsätter därvid dels att kreditinstituten ges tillfälleatt ge synpunkter under utredningens gång och att frågan om uppgiftslämnande samordnasmellan och bankinspektionen för att inte i onödan belastakreditinstituten. 1avvaktan på översynen och under förutsättning att fortsätter deninslagna vägen med en ansvarsfull kreditpolitik utan onödiga regleringar,accepterar även en förlängning av den nuvarandekreditpolitiska lagstiftningen. Föreningen är dock övertygad om att en översynav lagen om kreditpolitiska medel kan göras relativt snabbt och /dVe'5/å/-attregeringen prövar möjligheten att förlänga lagen till utgången av 1991 iställetför till utgången av 1992, som föreslås i skrivelse. : har vid ftera tillfällen då frågavarit om förlängning av ifrågavarande lag motsatt sig lagen som sådan och desstillämpning. Då riksbanksfullmäktige nu föreslår en översyn av lagen villriksförbundet motstånd mot lagen inte motsätta sig en förlängninmgunder förutsättning att översynen kommmer tillstånd. : Det är rimligt att den nu gällande lagens giltighet förlängs iavvaktan på ny lagstiftning. Med hänsyn till att sakfrågorna redan torde varaväl belysta finner föreningen dock att en eventuell ny lag bör införas redaninom . Giltighetstiden bör därför förlängas endast till utgången av år1991. : delar riksbanksfullmäktigesuppfattning att den kreditpolitiska lagen i sin nuvarande utformning spelat utsin roll. Deta har kunnat konstateras men har blivit än tydligare ioch med den successiva avregleringen på valutamarknaden. Fondhandlareföreningendelar också riksbanksfullmäktiges uppfattning att det finns anledning att i enutredning överväga kvarvarande funktioner t ex påobligationsmarknaden. 1 det sammanhanget bör också den kreditpolitiska lagentransformeras till en ren beredskapslag för krigssituationer och liknande. Föreningenanser i likhet med fullmäktige att den föreslagna översynen skall genomförassnabbt. Detta får dock inte hindra att banker och fond-kommissionsbolag liksom andra av utredningen berörda företag får väsentliga möjligheter att hainflytande på utredningen. Det är ändå företagens aktiviteter på marknaden ochinte myndigheternas som är de primära. Detta bör inte hindra att utredningengörs i enkla och effektiva former. 1avvaktan på en dylik utredning föreslår riksbanksfullmäktige, trots vad fullmäktigei övrigt anfört, att den kreditpolitiska lagen skall förlängas på treår för att få stöd för visst uppgiftsinhämtande, viss tillsyn samt fortsatt Prop. 1989/90:15 räntereglering för försäkringsbolagen. Fondhandlareföreningenkan inte dela uppfattningen att lagen skall föriängas på ytterligare tre år.Fullmäktige har själva anfört avgörande skäl mot lagen som bas för en kreditpolitiskreglering, vilket bör vara nog för att redan nu låta lagens giltighet upphöra.Det är dessutom tydligt att lagen aldrig haft till egentligt ändamål at utgöragrund för insamling av statistikuppgifter eller för tillsynsfunktioneroberoende av de kreditpolitiska medlen. Under alla förhållanden bör enförlängning begränsas till avsevärt än . Lagen om kreditpolitiska medel Prop. Bilaga 3 Lagen omkreditpolitiska medel (prop. 1974:168) är en fullmaktslag. gerregeringen befogenhet att på framställning av fullmäktige i förordnaatt får använda kreditpolitiskt medel. Förutsättningen för sådantförordnande är att det behövs för att uppnå de mål som har fastställts förriksbankens penningpolitiska verksamhet (3§ första stycket). Dekreditpolitiska medlen enligt lagen är likviditetskrav, utlåningsreglering,emissionskontroll, allmän placeringsplikt, särskild placeringsplikt ochräntereglering (1§'). Utlåningsreglering, allmän och särskild placeringspliktsamt räntereglering är att anse som extraordinära medel. Förordnande om någotav dessa medel får nämligen meddelas endast om synnerliga skäl föreligger (3 §andra stycket). Förordnandeom kreditpolitiskt medel kan avse ett eller flera slag av bankinstitut,försäkringsinstitut eller annat kreditinstitut (4§ första stycket).Förordnande om emissionskontroll eller räntereglering kan avse även annan änkreditinstitut. 1 lagen räknas som bankinstitut bankaktiebolag, sparbank ochcentral föreningsbank. avses med svensk koncession. i lagens mening är vidsidan om bankinstituten och försäkringsinstituten lokal föreningsbank,kreditaktiebolag, finansbolag, landshypoteks- och stadshypoteksinstitutionemasamt (2§). Omregeringen har meddelat förordnande om kreditpolitiskt medel ankommer det påriksbanken att svara för de föreskrifter som behövs för användningen (5§).Riksbanken får begränsa användningen av kreditpolitiskt medel till ett ellerflera slag av institut, undanta visst institut, om särskilda skäl föreligger,och utfärda olika föreskrifter för skilda institut (öf). Ilagen anges den närmare innebörden av de olika kreditpolitiska medlen.Likviditetskrav kan endast träffa bankinstitut. Med likviditetskrav avses attbankinstitutets likvida medel skall uppgå till ett belopp sommotsvarar viss andel högst av institutets förbindelser med de avdragoch undantag som anger (7 och 8 §§"). Har regeringen förordnatom likviditetskrav, skall i sina föreskrifter ange vid vilkentidpunkt kravet skall vara uppfyllt (beräkningstidpunkten), kravets storlekuttryckt i procent, vilka tillgångar som får räknas som likvida medel, vilkaskulder som därvid skall dras av samt vilka skulder och andra förbindelser somfår undantas vid beräkning av förbindelserna. I lagen anges särskilt att skattkammarväxlar,obligationer och andra förbindelser som staten har utfärdat skall räknas somlikvida medel. Det föreskrivs också att som likvida medel skall räknas ddsobligationer som har utfärdats av allmänna hypoteksbank, och som avserkreditgiv-ning till främjandet av jordbrukets, skogsbrukets ochträdgårdsnäringens långsiktiga utveckling, dels sådana obligationer som har utfärdatsav Ko- 'Senaste lydelse 1988:1392. Senaste lydelse 1987:385. "Senaste lydelse1982:1258. 1989/90:15 ler kreditaktiebolag och som avser kreditgivning för nyproduktion av Bilaga 3 bostäder eller, i den mån statligt bostadslän utgår, för annatbyggande (9 1 fråga om beräkningen av de likvida tillgångarna gälleren specialregel för sådana bankaktiebolag som ochFöreningsbankernas Bank. Deras förbindelser utgörs huvudsakligen av inlåningfrån en särskild grupp av bankinstitut, dvs. sparbanker resp. centralaföreningsbanker. Sådan inlåning skall dras av från summan av de likvida medlenendast i den mån tillgodohavande hos sparbank resp. central föreningsbank hartagits upp som likvida medel. För de nämnda båda bankerna kan riksbankenemellertid föreskriva högre likviditetskrav än det annars gällande maximitalet55%(10§). Bestämmelser om kassakrav som kreditpolitiskt medel ingicktidigare i lagen (11 13§§*). Dessa bestämmelser har överförts till den nyariksbankslagen (Prop. 1986/87:143, 1988/89:FiU4, rskr. 30, SFS 1988:1385). Utlåningsreglering innebär att ett högsta beloppfastställs för bankernas utlåning. Utlåningsreglering kan numera också gällautlåning från finansbolagen och från försäkringsinstituten. Regleringen kanavse inte bara utlämnade lån utan också beviljade men ännu inte utlämnade(disponerade) lån. Med lån jämställs likvider för fordringar som finansbolagförvärvar för att medverka till finansiering. Även garantiförbindelser kanomfattas av utlåningsreglering till den del de är knutna till kreditgivning.Vidare kan ett högsta belopp fastställas för värdet av lös egendom, somfinansbolag för att medverka till finansiering upplåter till nyttjande(leasingobjekt) sedan ett förordnande om utlåningsreglering trätt i kraft.Krediter till särskilda ändamål kan undantas. Det s. k. utlåningstaket kanenligt prop. 1974:168 (s. 196) bestämmas som en kvotdel av kreditvolymensstorlek vid en viss tidigare tidpunkt. Det kan också bestämmas på grund av ettgenomsnitt av utlåningsvolymen eller på annat sätt.