prop · GD0337 · 1989-12-31 00:00:00 — Jagvill tillägga all jag anser au det redan inom ramen för lagens nuvarandeändamål bör ges ett visst uuymme för all ingripa mot en fastighetsägare somlåter sådana lägenheter som behövs på bostadsmarknaden stå tomma till men förde boende i huset. Det är ett känt fakuim att hyresgäster som bor kvar i eU hussom systematiskt töms på boende känner eu allt växande obehag; ellobehag som beror på oro inför den framtida egna boendesitua- tionen och en allmänosäkerhetskänsla när grannar försvinner och huset blir Prop. 1989/90: 37 lockande för obehörigapersoner. Givetvis måste dock hyresgäster många gånger godta attlägenheterna i huset av olika skäl kan behöva tömmas. det bör inte krävas aUhyresgästema skall behöva få sin boendemiljö påtagligt försämrad på grund av enfastighetsägare som av spekulativa eller andra egeimyitiga skäl låterlägenheter som är eftertraktade på bostadsmarknaden stå Enligtnuvarande lagstiftning är möjlighetema till ingripande mot en klandervärdfastighetsägare beroende av att han ännu inte helt lyckats avveckla samtligahyresförhållanden. Delta kan lätt uppfattas som svårförståeligt. Lagstifmingenkan dessutom leda till all ett förvalmingsförfarande som hunnit inledas redanmedan någon lägenhet ännu var uthyrd måste avbrytas, om också denna lägenhetställs outhyrd under förfarandets gång. Redan av dessa skäl anser jag au ettingripande bör kunna ske även om det för tillfället inte finns någon lägenhet ifastigheten som är ulhyrd. Del kan vidare tänkas au det firms fall då samtiigalägenheter står tomma därför all de föregåendehyresgästerna tvingats avflytta alltför . De skäl som legat till gmnd föralt hyresrätten upphört visar sig senare inte hålla eller vara direktfelaktiga. Enligt min mening bör del finnas möjlighet till ingripanden ävenvid försumlig faslighetsförvalming i dessa fall. Sammanfatmingsvisanser jag alltså au lagens tillämpningsområde bör vidgas så atl del blirmöjligt att ingripa mot en klandervärd fastighetsägare även i de fallingripandel inte primärt tar sikte på atl skydda de hyresgäster som förtillfället bor i huset. Ingripande bör vara möjligt endast i sådana fall dåfastighetsägarens handlande är uppenbart oförsvarligt. Jag föreslår därför atldel i 2 § bostadsförvalmingslagen införs en ny bestämmelse om aU beslut omsärskild förvalming får meddelas, om en fastighetsägare underlåter alt hyra utbostadslägenheter i en fastighet och det med hänsyn till bostadsförsörjningenär uppenbart oförsvarligt all lägenheterna står outhyrda. Jag återkommernärmare i specialmotiveringen till innebörden av miu förslag. Jagär medveten om atl den förslagna lagändringen ger endast begränsade möjlighetertill inskridanden. Jag anser dock inte att man av detta skäl bör avstå från aUanvända bostadsförvalmingslagens möjligheter till ingripande, inkl.Ivångsförvaltning, för all komma till rätta med de situationer jag åsyftar. Jagvill tillägga au jag anser att ett ingripande i form av beslut om särskildförvalming är all föredra framför ett vitesföreläggande som för en oseriösfastighetsägare inte alltid fyller en avhållande funktion. Detbör liksom hillills vara en uppgift för kommunen eller organisation avhyresgäster au initiera ett ingripande enligt lagen. 5 Övrigaändringar i PBL Prop.1989/90: 37 5.1 Förfarandereglerna för detaljplan, områdesbestämmelseroch fastighetsplan Plan-och bygglagen, PBL, syftar bl. a. till en decentralisering av beslutanderättenoch till eu ökat medborgarinflytande i markanvändningsfrågor av endast lokalbetydelse. Lagen innehåller i detta syfte en rad delvis ganska detaljeradebestämmelser om förfarandet vid planläggning och lovgivning. Erfarenhetenhar visat all förfarandereglema i vissa situationer - särskilt när del gällerenkla ärenden eller ärenden som berör endast ett fåtal personer -medför eu merbyråkratiskt förfarande och större kosmader än som är nödvändigt med hänsyntill de nämnda syftena med PBL och till rättssäkerheten. Reglerna bör därförgöras mer flexibla så all förfarandet kan anpassas efter den situation i vilkende skall tillämpas. Jagföreslår ändringar av detta slag i bestämmelserna om områdesbestämmelser,detaljplan och fastighetsplan när del gäller kungörande av utställning och avantagandebesluls laga kraft, när del gäller underrättelse till parter och andraom utställning, om ullålande över inkomna synpunkter, om antagandebeslul och omantagandebesluls laga kraft samt när del gäller expediering av beslut. 5.1.1 Kungörande om utställning Mittförslag: Bestämmelserna om tidpunkten för att ställa ut ett förslag tilldetaljplan, fastighetsplan och områdesbestämmelser ändras så att del inte finnsnågra formella hinder mot atl påbörja utställningen som utställningenkungörs. Kungörandet måste dock ske minst före utställningstidensslut. Nuvarandebestämmelser om kungörelsens innehåll behålls*oförändrade. Promemorieförslaget:Överensstämmer i stort med miu förslag i fråga om tidpunkten för utställning.Däremot föreslås del också i promemorian att det skall vara möjligt au ikungörelsen i ortstidning utesluta uppgiftema i 5 kap. 24 § första stycket 3 omvilken mark eller särskild räu till mark som till följd av planens antagandekan komma att las i anspråk för inlösen. Förslaget motiveras av att görakungörandet i ortstidning billigare för kommunema och av all de berördafastighetsägama och rättighetsinnehavama enligt gällande bestämmelser ändåunderrättas i brev. Remissinstanserna:Tillstyrker promemorieförslaget eller lämnar del utan erinran. Skälen för mitt förslag:Innan eu förslag till detaljplan ställs ut skall kungörelse om utställningenanslås på kommunens anslagstavla och införas i 3 1989/90. ortstidning minst en veckaföre utställningstidens början (5 kap. 24 § första Prop. 1989/90: 37 Enligthuvudregeln skall underrättelse om innehållet i kungörelsen senast somkungörandet sker sändas till kända sakägare och vissa andra intressenter (5 kap.25 § första stycket). också beträffandefastighetsplaner (6 kap. 12 §) och områdesbestämmelser (5 kap. 33 §). Enligtpromemorian har regeln om tidpunkten för kungörandet iimeburit problem,eftersom besökare ofta kommer och vill ta del av planförslaget somkungörandet skett eller någon dag därefter och besökarna då måste uppmanas atlkomma tillbaka . Jagkan för min del inte se all del finns något hinder mot all kommunen visar euplanförslag eller områdesbestämmelser för besökare som kommer föreutställningstidens början, om förslaget då är färdigt och redovisat i en allmänhandling. Däremot har jag förståelse för att del kan vara en fördel, omkommunen får möjlighet au låta utställningstiden börja löpa redan från den dagkungörandet sker. Enligt nuvarande bestämmelser skall utställningstiden varaminst (5 kap. 23 §) och kungörandet ske minst föreutställningstidens början. Den minsta lid som lagen nu tillförsäkrar denenskilde för aU la del av ett planförslag eller eu förslag till områdesbestämmelserbör inte förkortas. Lagrådet har i sitt yttrande redovisat två alternativ föratl förenkla förfarandet. Som ett altemativ föreslås att bestämmelsemautformas så atl den minsta liden för utställning bestäms ochau kungörandet skall ske senast dagen före utställningstidens början. Deltaförslag innebär onekligen förenklingar. Jag anser dock för min del aU det inteär tillräckligt au av förenklingsskäl föriänga den minsta tiden förutställning. Förslaget medger inte heller att utställningen kan börja samma dagkungörandet sker. Jag föreslär därför att kungörandet skall ske senast den dagutställningstiden börjar och minst före dess slut. På så säu blirdet möjligt atl låta utställningen börja kungörandet sker,under fömlsäiming aU utställningstiden bestäms till minst fyra veckor.Regleringen överensstämmer med lagrådets ändra alternativ. Kungörelsenom utställning av ett deialjplaneförslag skall bl. a. innehålla uppgift omvilken mark eller särskild räu till mark som till följd av att planen antas kankomma au tas i anspråk genom inlösen (5 kap. 24 § första stycket 3).Bestämmelsen infördes vid lagens ikraftträdande på förslag av lagrådet, somansåg del väsentligt från rällssäkerheissynpunkt au de berörda mark-ägama ochrättighetsinnehavama uppmärksammades på en plans konsekvenser för dem i dettahänseende (PBL-propositionen, bil. 10 s. 259 och 269). Enuppgift av det nyssnämnda slaget kan ibland bli mycket uuymmes-krävande ochleda till höga armonskostnader för kommunema. Flera önskemål har därför enligtpromemorian framförts om atl det borde räcka med att man på annat sättbevisligen undcrtättar dem som kan bli berörda av en tvängsinlösen. Föregen del kan jag ha förståelse för önskemålet att få ned kostnadema för annonseringen. Jag är emellertid inte nu beredd alt gå så långt au föreslå ett slopande av den uppgiflsskyldighet som infördes på lagrådets inrådan. För aU .,, godta en sådan ändringskulle det krävas att de berörda fastighetsägama och rättighetsinnehavama påannat sätt i god lid blev underrättade om de aktuella uppgiftema. Jag anserinte atl del finns tillräckliga skäl för att föreslå en sådan ordning, somskulle medföra krav på en särskild reglering för det fall de berörda personemainte blivit underrättade före utställningstidens slut. Däremot anser jag altkungörelsen såvitt gäller uppgiftema enligt 5 kap. 24 § första stycket 3 mångagånger bör kunna utformas mera kortfattad än vad som ofta är fallet. Jagåterkommer till denna fråga i specialmotiveringen. 1989/90: 37 5.1.2 Underrättelserom utställningen av planförslag m. m. Mittförslag: Kommunema medges större frihet atl välja hur underrättelser omutställning skall sändas i brev. Promemorieförslaget:Överensstämmer med miu förslag. Remissinstanserna:Tillstyrker promemorieförslaget eller lämnar del utan erinran, dock harpostverket påpekat att ordet "brev" inte är tillräckligt tydligt,eftersom deua också kan avse t. ex. ekonomibrev som har en långsammarepostbefordran. Skälen för mitt förslag:Underrättelser i samband med utställning av planförslag skall sändas i vanligtbrev till kända sakägare och vissa andra intressenter (5 kap. 25 §). Lagtextenhar enligt promemorian uppfattats så att altemativ till vanligt brev inteskulle vara tillåma. Deua har givetvis inte varit meningen. Till undvikande avmissförstånd föreslår jag att uttrycket "vanligt brev" ersätts med"brev" i de bestämmelser i där uttrycket förekommer. 5.1.3 Alternativ till kungörande i ortstidning i vissa fall Mittförslag: Möjlighet införs för kommunema au i vissa fall ersätta kungörande iortstidning med en kungörelse som anslås på kommunens anslagstavla,informationsblad om kungörelsen som sprids till de boende och brev tillsakägare och hyresgästemas organisationer eller föreningar. Denna möjlighet kanunder särskilda fömtsätmingar komma till användning när kommunen skall redovisasitt förslag efter utställningstidens slut och när kommunen antagit en planeller områdesbestämmelser. Promemorieförslaget:Överensstämmer i huvudsak med milt förslag. Något förslag om kungörande påkommunens anslagstavla finns dock inte med. 1 promemorian föreslås också i 5 kap. 30 § föreskrivna skyldigheten au underrätta sakägare och andrasärskilt angivna inuessenler som inte fåu sina synpunkter iärendet tillgodosedda utvidgas au generellt gälla Prop. 1989/90: 37 dessaintressenter, om det inte är uppenbart obehövligt. Remissinstanserna:Flertalet tillstyrker promemorieförslagei eller lämnar det utan erinran.Kammarrätten i har dock ställt sig tveksam till förslaget medmotiveringen att det kan vara svårt alt nå alla berörda. Även hovrätten förVästra framför viss tvekan och anser att förslaget inrymmer betydanderisker att många berörda inte får del av informationen. () har påpekat au hyresgäsiemas organisationer och föreningar för del mestasaknar adress inom planområdet och föreslagit att också dessa skall underrättaspå annat sätt. Vidare har i framhållit alt en delav dem som kan beröras i vissa fall inte är permanent bosatta på orten. Skälenför mitt förslag: Kommunen skall efter det atl ett förslag till detalj- ellerfastighetsplan eller områdesbestämmelser varit utställt ställa samman desynpunkter som har avlämnats och redovisa sina förslag med anledning av deavlämnade synpunkiema i ett särskilt utlåtande. Detta utlåtande eller ettmeddelande om var utlåtandet finns tillgängligt skall möjligt sändas ivanligt brev till dem som inte fått sina synpunkter tillgodosedda. Om det ärett stort antal personer som skall underrättas, får underrättelse i stället skegenom en kungörelse som anslås på kommunens anslagstavla och införs iortstidning (5 kap. 27 § första och andra styckena resp. 33 § och 6 kap. 12 §första stycket). En motsvarande underrättelseskyldighet har kommunen sedan denbeslutat anta planen eller områdesbestämmelsema. Kungörande i ortstidning fårdock i dessa fall komma i fråga som ersätming för vanligt brev endast om del ärett stort antal personer som skall underrättas och det skulle innebära stöirekosmad och besvär än vad som är försvarligt med hänsyn till ändamålet medunderrättelsen atl sända underrättelsen till var och en av dem. Omunderrättelse sker genom kungörande i ortstidning, skall dock alltidunderrättelse genom vanligt brev sändas till ägare av sådan mark och innehavareav sådan särskild rätt till mark som kan komma att tas i anspråk genom inlösenenligt särskilt angivna bestämmelser (5 kap. 30 och 33 §§ samt 6 kap. 12 §första stycket). Ettstort antal kommuner har enligt vad som uppgeils i promemorian efterlystbilligare och effektivare altemativ än kungörande i ortstidning. Man anser au kosmademaför annonsering inte står i rimlig proportion till informations-effekten. Ilikhet med vad som förordas i promemorieförslagei anser jag att del bör ges ett altemativ till underrättelse genom kungörande i ortstidning när ettstort antal personer skall nås av informationen. Jag föreslår därför att 5 kap. 27 och 30 §§ ändras så att underrättelse - under de föruisätmingar i övrigt som gäller - i stället får ske genom en kungörelse som anslås på kommunens anslagstavla och informationsblad om kungörelsen som sprids till de boende som berörs av kommunens förslag eller antagandebeslul. I likhet med vad som förordas i promemorieförslaget anser jag dock att sakägare i sådant fall även i fortsättningen skall tillsändas underrättelse i brev. Vidare anser jag, med hänvisning till vad JO anfört, atl även hyresgästemas organisationer och , föreningar då börunderrättas på samma sätt som sakägarna. Likaså bör de nuvarande bestämmelsemai 5 kap. 30 § stå kvar om imderrällelse till de markägare och rättighetshavaresom kan komina aU få mark inlöst. Enligt promemorieförslageibör underrättelseskyldigheten till de i 5 kap. 30 § särskilt angivnaintressenter som inte fåll sina synpunkter i ärendet tillgodosedda ändras såatl underrättelseskyldigheten generellt omfattar intressenterna "om detinte är uppenbart obehövligt". Därmed skulle det enligt promemorian bliklarare au del fmns en underrättelseskyldighet i sådana tveksamma fall därbyggnadsnämnden har svårt au avgöra om de som yiual sig fått sina synpunkter tillgodoseddaeller ej. För egen del är jag emellertid inte beredd alt stödja förslaget. Degällande bestämmelsema korresponderar med bestämmelsema i 13 kap. 5 § förstastycket om rätten aU överklaga ett beslut av aktuellt slag. Regleringen i 5kap. 30 § bör även i fortsätmingen vara samordnad med dessa bestämmelser. Tilldelta kommer att flertalet kommimer - för au undvika feltolkningar - lorde göra en generös bedömning i fråga om vilka som skall underrättas. Jaganser att en sådan ordning är all föredra framför alt ålägga kommunema enunderrättelseskyldighet som går längre än vad överklagandereglema kräver. 1989/90: 37 Mittförslag: Det utiåtande över synpunkter på ett planförslag som skall upprättasefter utställningen skall även redovisa skriftliga synpunkter som kommit införe utställningen. Promemorieförslaget:Överensstämmer i huvudsak med miu förslag. Remissinstanserna:Tillstyrker promemorieförslagei eller lämnar del utan erinran. Skälen för mitt förslag:Som jag nämnde (avsniu 5.1.3) skall kommunen efter utställningstidensammanställa de avlämnade synpunkiema och redovisa sina förslag med anledningav dem i ett utlåtande som skall sändas till dem som inte fåu sina synpunkterpå del utställda förslaget tillgodosedda (5 kap. 27 § första och andrastyckena). Eu beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan,områdesbestämmelser eller en fastighetsplan får överklagas av dem som senastunder utställningstiden skriftligen framfört synpunkter (13 kap. 5 § förstastycket). Även skriftliga synpunkter före utställningstidens början kan alltsågmnda en räu atl överklaga. Enligt promemorian tolkasoch tillämpas bestämmelsema i 5 kap. 27 § olika i skilda kommuner. En delredovisar även synpunkter som kommit in före utställningen, medan andra endastlar med sådana som framförts . Utiåtandet skickas isistnämnda fall inte till dem som har framfört sina synpunkter föreutställningen. Det är då också risk för att de blir bortglömda närunderrällclse om antagandet sänds ut enligt 30 §. Regeringsräiien har i eUfall där underrättelse inte sänls ut beslutat aU återställa försullen tid fören klagande som kom in för sent med sitt överklagande OJeslut den 19 april1989, mål nr 5128- 1988). Jag föreslår mot dennabakgrund atl bestämmelsema ändras så att även synpunkter som framförtsskriftligen före utställningen skall behandlas i utlåtandet och ligga tillgmnd för underrättelser till dem som inte fåu sina synpunkter tillgodosedda. Prop.1989/90: 37 5.1.5 Kungörande av att en plan m. m. vunnit laga kraft Mitt förslag: Delblir inte längre obligatoriskt alt i ortstidning kungöra au ett beslut au antaen detaljplan eller områdesbestämmelser vunnit laga kraft. Kommunen får väljaau i stället sända brev till dem som kan vara berättigade till ersätming enligtbestämmelsema i 14 kap. Promemorieförslaget:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna: Detstora flertalet tillstyrker promemorieförslaget eller lämnar det utan erinran.Kammarrätten i har emellertid pekat på au del kan vara svårt atlavgöra vilka som är ersäimingsberäuigade. Vidare har i Skaraborgslän efterlyst ell klargörande av humvida en eisäimingsberäuigad markägareförlorar sin räll till ersätming om han på gmnd av brister iunderrättelseförfarandei inte är medveten om sin skadesiluation. Slutligen harlänsstyrelsen i ifrågasatt om det inte finns anledning atlöverväga en generell informationsskyldighet till sakägarna om att en planvunnit laga kraft. Skälenför mitt förslag: När eu beslut att anta en detaljplan har vunnit laga kraflskall delta kungöras i ortstidning (5 kap. 31 § första styckeO- I kungörelsenskall tas in en upplysning om bestämmelserna i 15 kap. 4 § all talan omeventuella ersätmingsanspråk skall väckas från det alt beslutetvann laga krafl. Motsvarande bestämmelser tillämpas när en fastighetsplaneller områdesbestämmelser antas (6 kap. 12 § första stycket resp. 5 kap. 33 §). I PBL-propositionen angavsau huvudsyftet med bestämmelsen om kungörande i 5 kap. 31 § är atl defastighetsägare, som till följd av planen kan vara berättigade till ersätmingenligt 14 kap., inte skall försitta den angivna tvåårsfristen (s. 628). Bestämmelsenhar dock utformats som eU generellt krav på kungörande av lagakrafivunnabeslut, oavsett om någon gmnd för ersätmingsyrkande kan tänkas föreligga ellerej. Enligtpromemorian har många konmiuner ifrågasatt behovet av au i dagspressen införadyrbara annonser om planer eller områdesbestämmelser när del inte finns någongmnd för ersätmingsanspråk. Som skäl har de vidare anfört att de flesta planeromfattar små områden och att i de fall ersättning enligt PBL skulle kunna bliaktuell, del vore billigare för kommunen och säkrare för markägama medpersonliga underrättelser. Enligt min mening kan detfinnas anledning att först överväga om det fmns andra skäl för kungörandeutöver del angivna huvudmotivet. Eu sådant skäl kan vara aU kommunmedlemmarnabör informeras om när större och viktigare planbeslut eller beslut omområdesbestämmelser vunnit laga kraft. Kravet pä kungörande skulle i sådantfall kvarstå för sådana beslut. 1 de allra flesta fall lorde dock informationom vikliga sådana beslut ändå spridas till en större allmänhet genom bl. Jag anser därför att del inte av denna anledning finns skäl aubehålla kravet på ett dyrbart kungörandeförfarande. Ytterligare en anledningtill information är alt sakägama inom detaljplaneområde skall få veta attplanens genomförandelid börjat löpa. Del kan emellertid hållas för visst atlden som är på detta sätt berörd av en plan själv håller sig undertältad,särskilt som han inte kan vara ovetande om planarbeiet. Mot denna bakgmndsaknas det enligt min mening anledning au på gmnd av behovet av informationtill sakägama och andra behålla kravet på obligatoriskt kungörande om när ettbeslut au anta en plan eller områdesbestämmelser vunnit laga kraft. Behovet av underrättelsetill de ersäimingsberäuigade står dock kvar. Om bedömningen av vilka som kantänkas vara berättigade till ersättning görs generöst, torde det enligt minmening inte finnas något att erinra mot aU kommunen som altemativ till detobligatoriska kungörandet i ortstidning får möjlighet alt genom brev underrättadem som kan vara berättigade till ersättning. Avbestämmelsema i 15 kap. 4 § första och tredje styckena följer aU den som inteväcker talan från del atl beslutet vann laga kraft förlorar sin räuatt begära ersätming, såvida inte förhållandena är sådana alt skadan interimligen kunde fömtses inom denna lid. Om kommunen försummar sinunderrättelseskyldighet enligt de nu föreslagna bestämmelserna i fall då skadanrimligen kunde fömtses och den ersättningsberäuigade därför försuttit tiden föratt väcka talan om ersättning, får frågan om ersäimingsskyldighet för kommunenprövas enligt bestämmelserna i 3 kap. skadeståndslagen (1972: 207). 1989/90: 37 5.1.6 Kommunernas expediering av planhandlingar Mitt förslag:Bestämmelsema om expediering av lagakrafivunna detaljplaner,områdesbestämmelser och fastighetsplaner ändras så att kommunen skall skickahandlingarna direkt till faslighetsregislermyndi-ghelen ochfastighelsbildningsmyndighelen, om del inte är uppenbart obehövligt. Omhandlingama inte kan sändas , skall myndigheterna underrättas ominnehållet i handlingama. Promemorieförslaget:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna: Det storaflertalet tillstyrker promemorieförslaget eller lämnar det utan erinran. Skälenför mitt förslag: möjligt och senast efter det Prop. 1989/90:37 atl eu beslut au anta en detaljplan har vunnit laga krafl skall kommunensända två omgångar planhandlingar lämpliga för arkivering till [(5 kap. 31 § PBL och 13 § plan- och byggförordningen (1987: 383)]. Motsvarandebestämmelser gäller för beslut om områdesbestämmelser (5 kap. 33 §) ochfastighetsplaner (6 kap. 12 §). Länsstyrelsenskall se till au berörda statliga myndigheter och organ på lämpligt sätt fårdel av planen. Del ankommer således på alt förse de verkställandeorganen fastighetsregislermyndigheien (FRM) och fastighetsbildningsmyndigheten(FBM) med kopior av planen (PBL-propositionen, s. 628). Detta innebär iallmänhet all på egen hand får ta fram ytterligare kopior avplanhandlingama, utöver de två uppsätmingar som kommunen skall sända tilllänsstyrelsen. FRMoch FBM har viktiga funktioner vid genomförandet av planer. De har så gott somalltid behov av en uppsäiming planhandlingar. För att underlätta handläggningenföreslår jag - uots all huvudprincipen i PBL är att svarar förkontakten med övriga statiiga myndigheter - au kommunen får skyldighet au sändaen omgång handlingar direkt till dessa båda myndigheter. Således behöver endasten omgång handlingar sändas till . Det är självklart aU del ivissa situationer är obehövligt att skicka planhandlingar. Till den fråganåterkommer jag i specialmouveringen. Enligtpromemorian har framför allt FRM klagat över au informationen kommer för sentoch all man skulle vilja ha informationen om en plan direkt efter det atlplanen har vunnit laga krafl. Fördröjningen beror bl.