prop · GD03116 · 1989-12-31 00:00:00 — Hur lagtexten bör utformas får bli beroende av vilket systemman härvid använder sig av. Om man skulle följa den ordning som finns i aktiebolagslagenmed huvudsakligen fria aktier och ett mindre antal bundna aktier finns teknikengiven i ABL. Lagen om utländska förvärv av svenska företag m m bör i så fallgöras tillämplig på bankema. Om man väljer att stå kvar vid det nuvarandeförslaget, nämligen att aktiema är bundna rent generellt med vissa fria aktier,kan man använda kommitténs förslag i fråga om att det endast är aktier somskall bli tillgängliga för utländska köpare som behöver underkastas särskildbehandling. Detta innebär t ex att utelöpande aktier inte skall behövastämplas om. De legala förändringama bör åstadkommas med så små ingrepp sommöjligt i nuvarande ordning. Ägar-och rösträttsbegränsning i bankaktiebolag rJiiaga Sparbanksföreningenmotsätter sig kommitténs förslag om ägarbegränsning. Föreningen hänvisardärvid till det särskilda yttrande som dess VD i egenskap av sakkunnigi kommittén avgivit mot förslaget om ägarbegränsning. mening är förslaget principiellt sett felaktigt. Dessutomföreligger inget behov av ett regelsystem av ifrågavarande slag, enär det intepåvisats tillräckliga olägenheter med nu gällande ordning. Samhället har idagkontrollmöjligheter som är fuUt tiUräckliga för att tillgodose det avkommittén angivna syftet med de föreslagna begränsnings-reglerna. Inteminst viktigt är förhållandet till och EG samt den lagharmo-nisering somkan förväntas på detta område. Föreliggande EG-förslag innebär inte en i lagangiven procentuell gräns för enskilt ägande. I stället föreslås ettregelsystem som möjliggör ingripande mot ägare som utövar sitt inflytande påett skadligt sätt. Allttalar för att EG-förslaget blir gällande ordning inom EGs medlemsländer. Detanknyter för övrigt nära till de regelsystem som redan finns i dessa länder.Mot denna bakgmnd är det inte rimligt att den svenska banklagstiftningen skullekomma att i detta avseende ha en avvikande utformning. skulle då kommai en unik position i den industrialiserade världen och med stor sannolikhet fåsvårigheter i den intemationella konkurrens som kan förväntas på bankområdetunder . Sparbanksföreningenmotsätter sig även de av kommittén föreslagna röst-rättsbegränsningama. Motsvaranderegler finns redan regelmässigt i bankaktiebolagens bolagsordningar. mening kan mot detta förslag anföras i huvudsak samma skäl som motförslaget om ägarbegränsning. Utländsktägande i svensk bank Kommitténföreslår en uppluckring av det nuvarande förbudet mot utländskt ägande isvenskt bankaktiebolag. Enligt förslaget tillåts ett på visst sätt begränsataktieinnehav i utländsk ägo. Deföreslagna bestämmelsema är förhållandevis komplicerade och inte särskilt ändamålsenliga från praktiska utgångspunkter. Det kan dessutom konstateras att den föreslagna uppmjukningen av det tidigare förbudet inte är tillräckligt i jämförelse med de motsvarande regler som kan förväntas gälla inom EG när den inre marknaden beräknas bli fullbordad 1992. Då torde inom EG inga begränsningar gälla på detta område. Det är inte ute slutet att en skillnad av nu angivet slag mellan den svenska lagstiftningen och motsvarande regler inom EG kan skapa svårigheter för svenska banker utomlands. ifrågasätter mot denna bakgmnd om inte möjlighetema till utländskt ägande i svenska bankaktiebolag bör vidgas ytteriigare. 8 1989/90. 1 samt Nr 116 SFFanser i likhet med sakkunnige Per Schierbeck att KMK inte anfört skäl somär starka nog att tillåta en sådan urholkning av principen om privatäganderätt. SFF hänvisar till Schierbecks yttrande. Det finns således ingasakliga skäl att med KMKs förslag som gmnd lagstifta i frågan. Oavsett härmedfinns anledning att under alla förhållanden avvakta kommande EG-regler på dettaområde. De förslag som f n diskuteras inom EG avviker starkt från KMKs förslag. Föreningenhar föga förståelse för att bankemas integritet måste skyddas med lagregler omägande- och rösträttsbegränsning och hänvisar till de argument som framförts iflera reservationer till KMKs betänkande. Reglerom rösträtts- och ägandebegränsningar garanterar inte bankledningenssjälvständighet. Däremot utgör de ett hinder vid nyetablering ochomstmkturering. bank utan ägarförankring riskerar bolagsstämmans betydelse att minskas.Nödvändiga beslut om bankens inriktning, organisation och kreditgivningriskerar att försenas eller utebli. Begränsningarna står i strid medmålsättningen om största möjliga effektivitet på kreditmarknaden. mening ankommer det på staten att utöva sin kontrollfunktion genominsyn och tillsyn. Dessa önskemål tillgodoses fullt ut genom bankinspektionenstillsynsverksamhet, genom offentliga revisorer och offentligstyrelserepresentation, genom jävsregler och genom en omfattanderapportskyldighet till olika myndigheter. Begränsningsregler av nu aktuelltslag kan, om så är önskvärt, vidare införas i enskilda bankers bolagsordningar,vilket aren betydligt smidigare ordning än begränsningar i lag. Även urEG-perspektiv torde regler av denna art vara åtminstone tveksamma. Förslagetbör inte genomföras. Föreningenhar ingen invändning mot förslaget att utländska rättssubjekt fritt skall fåäga sammanlagt högst av aktiekapitalet eller disponera högst avrösträtten för samtliga aktier samt, efter tillstånd, högst det dubblaaktiekapitalet respektive högst av rösträtten. Även här torde hänsynentill EG framtvinga mer liberala regler, men just på denna punktbör en eventuell svensk anslutning till den gemensamma kapitalmarknaden inteavvaktas. KMKhar funnit att reglerna i bankaktiebolagslagen angående finansiella koncemer i allt väsentligt är väl anpassade till kommitténs uppfattning om förutsättningarna för tillåtande av nya slag av bankkoncerner. Om ett re gelsystem skapas som är lika vare sig banken ingår i en traditionell bank- koncem som moderbolag eller i en finansiell koncem som dotterbolag ska pas fömtsättningar för konkurrensneutralitet mellan de olika slagen av kon . Mot denna bakgmnd anser KMK att det principiella förbudet i 114 banklagstiftningen mot atten bank ingår som dotterbolag i en koncem där Prop. 1989/90:116 moderbolagetinte är ett bankbolag bör upphävas. Istället föreslås att frågan Bilaga 1prövas i samband med dispensprövningen av rätten tiU förvärv av aktier i ettbankaktiebolag, varvid regeringen har att ta ställning till om ändamålet medkoncembildningen kan anses vara till nytta för bankväsendet eller det allmänna.Om ändamålet med förvärv av en majoritetspostaktie i en bank är att skapa enfinansiell koncem med en väl motiverad ekonomisk gmnd bör dispens regelmässigtbeviljas under fömtsättning att några samhällsekonomiska intressen inom kankomma tiU skada, anser KMK. KMKföreslår att regeln i bankaktiebolagen om bankinspektionens medgivande somfömtsättning för koncernbidrag mellan de i koncemen ingående företagen skallupphävas. Dessutom föreslås att bestämmelsen om kapitaUäckning i fortsättningenskall bygga på samma fömtsättningar för de traditionella bankkoncemen som förden finansiella bankkoncernen genom införande av regler om konsolideradkapitaUäckning. Föreningendelar kommitténs uppfattning att det skall finnas möjlighet att bildafinansiella koncemer, vari bank ingår som dotterbolag. Föreningen anser somframgått att de av kommittén föreslagna bestämmelsema om ägarbegränsning i bankinte bör genomföras. I konsekvens härmed finner föreningen att frågor omtillstånd att bilda finansiella koncemer bör avgöras genom särskild prövning ivarje enskilt fall med utgångspunkt i om koncembildningen kan anses vara tillnytta för bankväsendet eller det allmänna. Isamband med remissförfarandet avseende den provisoriska lagstiftningen omfinansieUa koncemer riktade kritik mot de av departementetföreslagna bestämmelsema om kapitaltäckning för moderbolaget i en finansiellkoncem och om rätten att lämna koncembidrag mellan bolagen i koncemen. Gmndenför denna kritik var att bestämmelsema inte ansågs konkurrensneutrala. KMKsförslag innebär ett erkännande av att kritiken på dessa punkter var riktig. Föreningenfinner förslagen välgmndade. Kreditmarknadskommitténhar lagt fram ett antal förslag avseende ägandet av banker,fondkommissionsbolag och andra institut på kreditmarknaden. Kommitténs förslaggällande möjligheter för ett utländskt ägande är därvid av stor vikt. I den processmot internationell samordning vi f n befinner oss är det inte längre möjligtför att begränsa utländskt ägande av svenska banker m m i denutsträckning som f n sker. Föreningen tillstyrker därför de lättnader i dettaavseende som kommittén föreslagit. I fråga om bankaktiebolag bör man dockenligt föreningens uppfattning gå ytterligare ett steg och, såsom kommitténföreslagit för bl a fondkommissionsbolagens del, helt och hållet jämställa demmed andra aktiebolag. Denbegränsning av ägandet av svenska bankaktiebolag som kommittén föreslagit vill fondhandlareföreningen, med instämmande i sex av de sam manlagt sju särskilda yttranden som avgetts i frågan, helt avvisa. Redan det förhållandet att förslaget kan äventyra en svensk samordning med de euro peiska gemenskapema är tiUräckligt för detta stäUningstagande. I de sex 115 yttrandena och ihuvudsak även i det sjunde (av sakkunnige Per Schier- Prop. 1989/90:116 beck) har i övrigt framförts övertygande skäl mot förslaget, vilket å andra Bilaga 1sidan inte är nöjaktigt motiverat av kommittén. I detta sammanhang finns detanledning att påminna om att regeringen i sitt förslag rörande tillkomsten avlöntagarfonder uttalat att det finns en risk för att varje typ av begränsningsreglersom maximerar aktieinnehavet i ett visst företag får störande effekter påaktiemarknaden (prop 1983/84:50 s 79). kan tveklöstbekräfta att denna risk är uppenbar. Föreningen avstyrker således förslagettill begränsning av ägandet av bankaktiebolag. Fondhandlareföreningenanser att kommitténs förslag angående finansieUa koncemer är väl avvägda ochbör kunna utgöra en fungerande gmnd för sådana koncerner. Förframtiden måste dock skapas bättre möjligheter än f n att i sådana koncemereller i övrigt koppla samman försäkringsrörelse med andra finansiellaverksamheter. Börsstyrelsenanser att rent principiellt bör olika marknader styras av så få regleringar sommöjligt. Detta synsätt innefattar även restriktioner för ägande och rösträtt.När det gäller ägande och rösträtt i banker finns det dock också andraöverväganden som inte får förbises, bl a bör insättama ha ett fullgott skyddför sina tillgodohavanden. I avvägningen meUan ägande, självständighet ochinsättarskydd är börsstyrelsens ståndpunkt att ett fritt ägande så långtmöjligt bör tillgodoses. De föreslagna ägarbegränsningama, som ej heller synssvara mot på området, kan därför enligt börsstyrelsens uppfattninghöjas utan att försvåra de avvägningar som nämnts. ökadutländsk konkurrens måste ocksä anses vara angelägen. Erfarenheten har dockvisat att etableringen av utländska dotterbolag inte förmätt bidra nämnvärt idet avseendet. LOförordar att förbudet mot utländska bankfilialer upphävs. Det är troligt attden därigenom förenklade proceduren för marknadsinträde kan göra att denutländska konkurrensen blir mer påtaglig än . En filial harmoderföretagets kapitaltäckning och servicekompetens som stöd. Eftersomen filial står under samma tillsyn som moderbanken och denna följer hemlandets banklagstiftning är det en nödvändig fömtsättning att kapitaltäckning, insättarskydd, neutralitet gentemot andra affärsintressen, insiderregler och konkurrensbestämmelser motsvarar minst den skydds nivå, som anses acceptabel i . I övrigt skall den utländska filialen kunna konkurrera på den svenska marknaden med de beteenderegler som gäller svenska banker. Genom att tillåta utländska bankfilialer här uppstår en motsvarighet tiU rätten för svensk bank att öppna filial utomlands. För att tillgodose svenska bankers intresse av marknadsmöjligheter utomlands bör 116 enkontroll förekomma av att rätten till filialverksamhet i praktiken är öm- Prop. 1989/90:116 sesidig. NeutralroUför banker i kreditförmedlingen Fören effektiv kapitalallokering i ekonomin, dvs förmedling av sparandet tillsådana ändamål, som ger störst lönsamhet och avkastning och i övrigt är mestangelägna, krävs att bank- och kreditväsendet inte är partiskt genomhopknytningar ägarmässigt eller på annat sätt med särskilda affärsintressen. Förhållandensom påverkar sådan sammanknytning är bl a följande: företags innehav avbankaktier, regler som begränsar vilka som kan vara moderbolag till bank,regler för spridning av ägande och rösträtt i bank, banks rätt att direkt ellervia dotterbolag göra aktie- eller andra andelsförvärv, begränsningsregler förbankrepresentation i företags styrelser, bankers indirekta ägarinflytande överföretag via pensionsfonder, bankers engagemang i leasing med detrealkapitalägande som hör till. Settfrån de icke-finansiella företagens sida kan det finnas företagsekonomiskaskäl att skapa en nära förbindelse till en bank eller ett kreditmarknadsbolag.Man önskar större säkerhet för framtida kapitalförsörjning och möjlighet attutnyttja sådana hävstångseffekter till ökade resurser, som inom den lagligasfären inte är möjliga utanför kreditväsendets ram. Detär bank- och kreditlagstiftningens uppgift att bl a bryta upp eller motverkasådana intressekopplingar. Det har skett i viss men svårbedömbar grad hittillsi . Å andra sidan finns eUer har funnits ganska tydliga gmpperingargmndade på familjestiftelser, verksamma som styrorgan för både bank ochicke-finansiella företag, vidare sfärer av gradvis beroende företag kring destörre affärsbankema och förvärv eller försök till förvärv av enbank tiU att bli en del av en koncern med vidare syftning än den rentbankmässiga. KMKbetonar förtjänstfullt principen att kreditgivning och ägande skall skiljas åt.A andra sidan öppnar kommittén med de nu föreslagna bankreformerna vissaundantag från oberoendekravet med hänvisning till önskan om breddning avbankers tjänsteutbud, till större flexibilitet vad gäUer koppling till andratjänster och till internationella tendenser. LOförordar en mer strikt politik från statsmakternas sida, när det gäller attbibehålla eller skaken neutral, opartisk roll för kreditförmedling. Hotetligger inte enbart i ägarförhållanden. I ett framtidsperspektiv med starktinternationaliserat bankväsende är det väsentligt att rågången mellan bank-ochandra affärsintressen i är trovärdig. Därigenom påverkas svenskabankers kreditvärdighet och kundförtroende i den egentliga bank-marknadskonkurrensen.I samband med kommande överväganden om EG-samarbete anser LO att bankersneutralitet i kreditförmedlingen skall drivas som ett av minimikraven förömsesidigt godkännande av utländska bankfilialer och för öppen konkurrens medbanktjänster i övrigt. KMKsförslag angående begränsning av en enskilds aktieinnehav och rösträtt i en bank innebär en gräns vid av aktiekapitalet och av det samlade röstvärdet för banker med minst 1 miljard i eget kapital. mindrebanker föreslås gränsema bli respektive . Undantag från Prop.1989/90:116 huvudregeln om ägarbegränsning görs i förslaget för statens ochsvensk Bilaga 1 banks aktieinnehav. LOanser att ägarbegränsningar vid av aktiekapitalet bör gälla för allabanker. Likaså bör en enskild ägares rösträtt begränsas till högst avröstvärdet totalt. Organisationen ansluter sig i det avseendet till den reservationsom gjorts av ledamötema och . LOföreslår att liknande ägarrestriktioner, som KMK föreslår för banker, skallinföras för fondkommissions- och fondhandlarbolag. FuUständig pa-rallellitetkan dock inte införas, eftersom sådan rörelse kan ingå som dotterbolag i bank.Representanter för kreditmarknadsbolag bör vidare inte ingå somstyrelseledamöter i icke-finansiella företag. Slutligen föreslår LO atteffektiva etikregler utarbetas beträffande handläggningen från fondföretagenssida av övertaganden, affärer med större andelar och fusioner. Internationaliseringenav de finansiella marknaderna Definansiella marknadema har vuxit explosionsartat i volym under 1980-talet.Antalet stora aktörer på dessa marknader har också ökat, då bl a deicke-finansiella företagen skaffat sig egen kvalificerad kompetens med egnafinansavdelningar och egna finansbolag. har gränsema tenderats attsuddas ut mellan olika typer av finansiella företag. Dessutom har nyafinansiella instmment introducerats. Det blir dessutom allt större likhetermellan finansieringssidan och placeringssidan i olika typer av instituts balansräkningar. Deolika finansiella marknaderna växer inte bara mycket snabbare än ekonomiematotalt gör. De blir dessutom allt mer integrerade med varandra. Dennaintegration möjliggörs av en snabb utveckling på informationsteknologins område,samt av en medveten politik från regeringarnas sida att öka kapitaletsrörlighet över gränsema. Situationeni påverkas av förebilder främst i och . Svenskabanker och finansinstitut söker sig allt mer ut på de intemationeUa marknadema.Samtidigt som denna intemationalisering är nödvändig och vitaliserande försvenskt kreditväsende måste viss försiktighet iakttas. FörSverige har diskussionen kommit att fokuseras kring skapandet av EGs inremarknad. Diskussionen handlar om att samordna den svenska lagstiftningen på ettstort antal områden med den som kommer att gälla för EG som helhet. Dettagäller inte minst de finansiella marknadema där både antagna och föreslagnabank- och försäkringsdirektiv från EG granskas. KMKhar utförligt motiverat förslagen om ägande- och rösträttsbegränsning i svenska bankaktiebolag. Stor vikt läggs vid bankemas specieUa roll i sam hället liksom det förtroende och den objektivitet som bankema förväntas 118 garanterakundema - insättama. Bankema måste vara oberoende från Prop. 1989/90:116låntagande företag genom principen att ägande och kreditgivning inte skall Bilaga 1 blandas. TCOdelar KMKs uppfattning att banker i vissa avseenden skiljer sig från andra företag:bankema har ensamrätt till inlåning från aUmänheten, de verkställer och harkontrollfunktioner för myndighetema, de har ett litet eget kapital iförhållande till balansomslutningen m m. Styrelsen i en bank är i lagförhindrad påverka banken för egna intressen men något skydd för missbmk frånenskilda ägares eller ägargmppers sida finns inte. Ett spritt ägande har sedangammalt varit en självklarhet på affärsbanksområdet. Under1970- och 80-talen har emellertid förändringar skett i några av affärsbankema.Detta har skapat oro både bland kunder och anställda i samband med uppköp ochandra stmkturella förändringar. TCOanser att det är av vikt att bankemas ägande är spritt. Detta kan t exgaranteras genom en särskild lagbestämmelse vilket KMK föreslår. KMK föreslåren begränsning i ägandet så att högst av aktiekapitalet i de störstaaffärsbankema får innehas av en enskild ägare eller flera ägare i väsentligintressegemenskap respektive högst i de mindre och medelstorabankema. Enannan tänkbar modell kan vara att Bankinspektionen eller någon annan myndighetgör en skönsmässig bedömning av ägare och ägarintressen och förhindrar enalltför stor koncentration i den enskilda banken. Denna metod tillämpas i fleraländer där eller annan myndighet skall godkänna ägarförändringar. Vissanegativa effekter har anförts mot en i lag fastställd begränsning av ägandet ibankema. En är att handeln med bankaktier försvåras liksom anpassningen tillEG. Beträffande det sistnämnda råder emellertid ännu oklarhet hurbestämmelserna på detta område slutgiUigt kommer att utformas. KMKföreslår vidare ett utländskt ägande i svenska banker där högst avaktiekapitalet och högst av röstetalet får ligga på utländskahänder. Med tanke på svårighetema för svenska myndigheter att kunna klarläggaägarbilden och intressen hos utländska företag och personer får inte detudändska ägandet vara för stort och koncentrerat. TCOföreslår att en ägarbegränsning görs i alla svenska bankaktiebolag så att ingenenskild ägare eller intressegemenskap får äga avaktiekapitalet. Undantag från ägarbegränsningen bör göras i enlighet med KMKsförslag. TCOtillstyrker KMKs förslag beträffande begränsning av utländskt ägande i svenskabankaktiebolag av aktiekapitalet och av rösträten. ISverige finns finansiella koncemer av olika slag. Det finns finansiella holdingbolagskoncerner (, , ) och det finns koncerner som fömtom finansiella institut även omfattar industri eller andra näringslivsföretag s k blandade koncerner (, ASEA 119 I den senare gmppenav koncerner kan bank inte ingå men däremot Prop. 1989/90:116försäkringsbolag, fondkommissionsbolag och andra finansiella institut. Bilaga 1 Försäkringsbolag kan dock i sin tur inte äga"rörelsefrämmande" bolag. KMKhar haft ambitionen att reglera koncerner där bank ingår medan för övrigakoncernbildningar inte finns samma skyddsintressen att bevaka. Genom regler omkapitaltäckning, ägarbegränsning, ledning, tillsyn etc skapaskonkurrensneutrala fömtsättningar i bankkoncerner. Endast ett holdingfö-retagaccepteras som moderföretag i en sådan koncern. TCO tillstyrker förslagen vadgäller bankkoncerner. Det är dock angeläget att utredningsarbetet fortsätter isyfte att skapa regler för kompletta finansiella koncerner där såväl banker somförsäkringsbolag kan ingå. Detär av stor betydelse att ett kompletterande utredningsarbete snabbt kommer tillstånd nämligen beträffande branschglidningen bankförsäkring. TCO fömtsätteratt de förändringar som kommer att bli nödvändiga för att lösa dennaproblematik kan genomföras med av KMK framlagda förslag. Detär angeläget att svensk bank- och försäkringsrörelse får samma konkurrensbetingelsersom motsvarande bolag i andra länder på de intemationella marknadema. Vissakonsekvenser uppkommer till följd av de föreslagna reglerna om finansieUakoncemer liksom möjligheterna för banker att förlägga verksamheter idotterbolag i ganska obegränsad omfattning. Den nuvarande arbetsrättsligalagstiftningen har inte fömtsett denna utveckling och möjligheterna tillmedbestämmande i koncemer är begränsad. TCO vill därför understryka angelägenhetenav en översyn av lagstiftningen på detta område så att de anställda kan fåinflytande i koncemer såväl inom som i de allt vanligare nordiska ochinternationella bankföretagen. Utvecklingeni på de finansiella marknaderna har genomgått stora förändringar underfrämst vilket är kännetecknande för flera högt industrialiseradeländer. Nya finansiella instmment har tillkommit och gränsdragningen mellan institutenhar förändrats. Både på finansieringssidan och placeringssidan tenderar nubalansräkningarna för olika institutsslag att bli allt mer likartade (,bil 2 till KMKs betänkande). Finansiellverksamhet har i de flesta länder ökat snabbare än den ekonomiska verksamheteni stort. Den nya informationsteknologin som är vanlig i bankindustrin harmedfört tillgång till nya tjänster. Hur utvecklingen kommer att bli efterutländska erfarenheter är oklar. Å ena sidan utvecklas finansiellafullserviceföretag å andra sidan finns exempel på specialisering och inriktningpå olika nischer inom den finansiella sektorn. Situationeni påverkas av förebilder i främst och Storbritan nien. Svenska banker och finansinstitut söker sig allt mer ut på de interna marknaderna. som denna internationaliseringar nödvän dig och vitaliserande för svenskt kreditväsende måste viss försiktighet iakt- 120 KMK föreslår ettutländskt ägande i svenska banker där högst av Prop. 1989/90:116aktiekapitalet och högst av röstetalet får ligga på utländska händer. Bilaga 1 Med tanke på svårighetema för svenska myndigheter att kunna klarläggaägarbilden och intressen hos utländska företag och personer bör inte detutländska ägandet var för stort och koncentrerat. Förbundetanser det väsentligt med ett spritt ägande. En prövning bör ske så att ingenenskild svensk eller utländsk fysisk ellerjuridisk person får störreinflytande än som motsvarar av aktiekapitalet och högst av röstetalet.Bankerna har möjlighet att för de fria aktier som utlänningar förvärvarföreskriva rösträttsbegränsning.