prop · GD0376 · 1989-12-31 00:00:00 — för detta ändamål är allt för begränsat. Fleraremissinstanser, bl. a. i . ochHaparanda kommuner påpekar viklen av all ekonomiska resurser tillförs länen.Örnsköldsviks kommun anser all kultursatsningar skall finansieras genom det s.k. länsanslaget. Landstingeti saknar en genomtänkt infrastmkturell satsning på etl stortantal mindre orter i t. ex. Norrlandslänen så att de kan ta sin roll som noderi ett inom- och mellanregionall nätverk för kulturell, social och ekonomiskexpansiv utveckling. i påpekar vikten av samplaneringmed . i menar all länsstyrelsema normaltsaknar kulturpolitisk kompelens under del att landslingen i de flesta fall harsärskilda politiskt sammansatta nämnder som är specialiserade på området.Landstinget i anser att landstingen genom sitt ansvar för deregionala kulturinslitutionema kan fungera som en garant för en god spridninginom länet av de instilutionsbundnakulturaktivitelema. Länsstyrelseni län anser att en spridning av kulturella aktiviteter är av stort värdeoch de regionalpoliliska medlen bör tillsammans med andra kunna utnyttjas för atlpåverka en sådan spridning. ,, och kommuner påpekar att utvecklingav Ekomuséum Bergslagen bör ges lika hög prioritet som projekten i SydöstraSverige. kommun anser att det är viktigt atl ta till vara kulturmiljönmed bergshantering i etl skede med industri-utveckling i andra riktningar. Fleraremissinstanser, bl. a. , i , , ,och kommuner saml Hela ska leva anseratl stödet till samlingslokaler bör förbättras. anser att slödelbör gälla på samma villkor i hela landet. stöder förslaget men menaratt reglema bör ändras så att samordnade lösningar med samlingslokaler ochannan socialt angelägen samhälls- och boendeservice främjas.Boverket anser det viktigt atl uppmärksamma Prop. 1989/90:76 alt det inte enbart är i glesbygden behoven av samlingslokaler finns. i län och kommun delar inte kommitténsförslag att länsstyrelsema skall få ett ökat ansvar när det gäller kulturfrå-goma.Karlstad kommun anser atl det är en uppgift för kommunema i länet genomkommunförbundels länsavdelningar. i län anser alt medlen börtillföras landstingen för all av dessa fördelas på olika kulturändamål.Liknande synpunkter framförs av samt iGävleborgs län. Länsstyrelseni motsätter sig ramar och regler för olika kulturella ändamålsom utredningen föreslår. anser att det är och har varit fullt möjfigtför länsstyrelsema alt stödja kulturella ändamål via projektmedlen. Nordiskamuseet anser att kullurstödels inriktning bör diskuteras ytterligare. Museetvill också peka på atl begreppsparet region och kultur bör bli föremål för ellnoggrannare övervägande. Museet anser all man bör vara mycket försiktig medytterligare muséisatsningar, och i stället sträva efler all utveckla debefintliga museerna, i första hand länsmuséema, lill fungerande turistmål ochstödjepunkter för det regionala kulturlivet. Vidare menar museet all de medelsom kan frigöras för ökad kulturverksamhet i första hand bör användas för enuppbyggnad av infrastmkturen i anläggningar och organisationer, som behövs förfortsall utveckling av kulturverksamheten i regionema. Statenskulturråd avvisar tanken på att rådet vid sin fördelning av medel skall lauttalat regionalpoliliska hänsyn. "Del är inte rådets uppgift, och detfaller inte inom rådets kompetensområde, all göra andra än kulturpoliliskabedömningar." Rådet motsätter sig också en generell höjning av bidraget lillstudieförbundens kulturverksamhet och bidragen till föreningar i dessaregioner. Rådet anser i stället att ett ökat stöd bör ske i form av särskildaprojektmedel som fördelas efter ansökan och som tar sikte på att utvecklaverksamheter och samarbetsformer anpassade till de speciella fömtsättningar somgäller i des;sa landsdelar. Rådet instämmer i vad kommittén anför om beröringspunktemamellan kultur och turism. Rådet anser vidare i likhet med kommittén atl kulturfrågomabör uppmärksammas i del kontinuerliga planerings- och utvecklingsarbete som länsstyrelsemabedriver. FolkrörelserådetHela ska leva finner det anmärkningsvärt att frilufls- ochidrottsrörelsens betydelse för gemenskap, samvaro och sysselsättning inteberörs i utredningen. Tillgångentill billiga och rationella transportlösningar är en gmndfömtsättning förlandsbygdsföretagens möjligheter atl utveckla produktion i små samverkandeenheter. Bostadslånesystemetbör ses över för att underlätta anpassning av ny bebyggelse till regionens byggnadstraditioner. Forskningsrådetbör ges uppdraget att tillsammans med berörda myn- Prop. 1989/90:76 digheterutveckla ett program för FoU-insatser som syftar till att tillvarata Bilaga2 bebyggelsens identitetsskapande egenskaper. Deselektiva stöd inom livsmedels- och fiskepolitiken, som huvudsakligen är regionalpolitisktmotiverade, bör inordnas i stöden för regionalt utvecklingsarbete. bör ges uppdraget att studera behovet av företags-stödjande ålgärderriktade lill producenlkooperativ i småförelagsform. Vuxenutbildningoch vidareutveckling av distansulbildnigen är av strategisk betydelse förlandsbygdens små företag med begränsade möjligheter till intemutbildning. Dettagäller inte minsl gmndläggande förelagamtbildning. Avanslagen till STU bör 10 milj. kr. avsättas för tillämpad . LBSanser att betänkandets kapitel om landsbygdsutveckling är ganska summariskt och allmänt hållet. Landsbygdsproblemen har inte föranlett kommittén att föreslå några klara målsättningar eller geografiska priorite ringar. Del är enligt lantbmksstyrelsens uppfattning en brist i kommitténs förslag. Enligt SLUs uppfattning slår landsbygden inför flera viktiga utma ningar. Till dessa hör bl.a. jordbmkets avreglering vilket riskerar att allvarligt försämra fömtsättningama för en näringslivsutveckling i redan befolkningssvaga områden. Härtill kommer effektema i förädlingsled. Re gionalpolitiken bör enligt SLUs uppfattning ha tifi uppgift att precisera insalsbehov inom respektive seklorsområde och ange medel för fömyelse och utveckling. Dessa uppgifter bör stå i överensstämmelse med av sam hället antagna mål för landsbygdens utveckling. SLU tar också upp att kommittén har refererat ALA-gmppens landsbygds- och industrikontaktp rojekt. Verksamheten har stark regional anknytning med ett utvecklat samarbete med länsstyrelser och kommuner i alla delar av landet. Det är enligt SLU önskvärt att ALA-gmppens verksamhet uppmärksammas i del kommande regionalpolitiska beslutet för att kunna fördjupas, intensifieras och få en större omfattning. Hela ska leva framhåller att det centralt krävs ell samlat politiskt ansvar för samhällsut vecklingen på landsbygden, och atl ett centralt ansvarigt samordningsor gan för landsbygdens utveckling är en nödvändighet. finner det i detta sammanhang anmärkningsvärt all Glesbygdsdelegatio nens betydelse för det regionala utvecklingsarbetet inte berörs i utredning en. För att styra utvecklingen i räll riktning och även ge landsbygden möjlighet att fungera ekonomiskt, socialt och kulturellt, krävs, enligt Folk rörelserådet, en ny helhetssyn och en bättre utvecklad samverkan och samordning mellan verk, myndigheter och organisationer på alla nivåer. framhåller vidare all ett decentraliserat beslutsfattande samt decentralisering av verksamheter och service är nyckelbegrepp som ofta framförts i landsbygdskampanjens budkavlar. anser också atl begreppet landsbygd huvudsakligen skall avse områden utanför 407 Mindre tätorteroch byar bör ingå i landsbygdsbegreppet. 1989/90:76 begreppenglesbygd och skärgård krävs för alt markera särskilda insatsbe- Bilaga 2 hov.Folkrörelserådet menar att landsbygdens åtgärdsbehov är av ett sådant slag attde ofta inte kan generaliseras utan måste preciseras i samspel mellan en bygdsbefolkning och främst kommunen respektive . En utökad valfrihet ibåde äldre- och barnomsorgen, ökad flexibilitet och anpassning till lokalaförutsättningar och behov, är självklara utgångspunkter vid planeringen av allservice och omsorg på landsbygden. Fleraremissinstanser bl.a. Hela ska leva, utvecklingsfondeni och LBS anser att det behövs en samlad landsbygdspolitik för90-talet som är utvecklingsinriktad och en viktig del av regionalpolitiken. Länsstyrelseni samt anser atl utredningen intelämnat förslag lill en samlad strategi för landsbygdens utveckling medgenomarbetade åtgärdsförslag. Vidare anser att STUsoch SLUs samverkan för all stödja landsbygdsföretagare bör utvecklas, spridasoch fördjupas. Enligtlänsstyrelsen i är det viktigt att en framtida lands-bygdspolilikockså får en tydlig profil av glesbygdspolitik. kommun anser atl landsbygdsinsatsemabör ingå i övrigt regionalpolitiskt arbete men kommer att kräva betydligtstörre insatser än de som redovisas i betänkandet. Kommunen nämner andrainsatser som kan motverka de intentioner som utredningen redovisar, bl.a.avdragsrätten för resor till och från arbetet, ändrade skatteregler för kombinalionsföretagm. För all ge Inlandskommunema en rättmätig möjlighet att arbeta på sammavillkor som andra delar av landet bör, enligt kommun, en särskildorganisation tillskapas inom med uppgift alt drivaregionalpolitiska frågor i sektorspolitiken. Länsstyrelseni län anser att avsnittet om landsbygdsutveckling är mycket svagt ochofullständigt. Utvecklingen mot en ökad marknadsanpassning i jordbmket,anpassning lill EG och balans i produktionen kommer sannolikt att få storaregionalpolitiska konsekvenser. Den helt avgörande frågan för landsbygdensutveckling nämligen jordbruksmarkens framtida användning, har överhuvudtagetinte berörts i utredningen. Länsstyrelseni påpekar att utvecklingen på landsbygden i hög grad är beroendeav all de infrastmkturella satsningar, som man talar om i utredningen verkligenkommer landsbygden lill del. Utvecklingsfondeni anser att de förslag till ålgärder som kommittén för fram ärytterst marginella. Det hade, enligt fonden, varit värdefullt om kommitténtillämpat sin bredare syn på regionalpolitiken, som inbegriper väsentligasektorsområden, även vid analysen av landsbygdens utveckling och behov avinsatser. Fonden anser del angeläget att ell särskilt anslag förlandsbygdsutveckling tillförs länen. Föratt bidra till en levande landsbygd bör, enligt LMV fastighetsbild ningslagen ge möjlighet till ökat utrymme för kompletterande funktioner till boendel inom egen faslighet. Verket anser att bostadsfastigheler bör kunna innefatta viss jordbmksmark eller annan mark i anslutning lill bebyggelsen. En mindre djurhållning med hästar, får eller nötkreatur kan 408 t.ex.enligt lantmäteriverket vara fördelaktigt med hänsyn till närmiljön Prop.1989/90:76 kring en bostad och som etl sätt att bidra lill landskapetsöppethållande Bilaga 2 när igenväxning hotar. LMV menar alt fömtsättningenär att lämpliga fastigheter för permanent bosättning bildas, och att det iområdet inte råder konkurrens om den mark som behövs för en kompletterande funktiontill boendet. Landstingeni och påpekar att utredningen inte konkretbehandlat de förslag som framkommit genom landsbygdskampanjen ochlandsbygdsriksdagen, och inte heller lämnat förslag lill konkreta åtgärder.Glesbygdsdelegationen anser att utredningen inte tillräckligt uppmärksammarlandsbygdskampanjen och inte heller tagit till sig den arbets- ochplaneringsmetod som tillämpats under kampanjen, dvs. nerifrån och upp. Länsstyrelseni anser att utöver stöd lill glesbygdsförelag börlänsstyrelsen genom ett förstärkt länsanslag ges resurser all tillsammans med kommunemage bidrag lill verksamheten inom de ca 60 bygdeg-mpper som bildats i länet inomramen för den nu avslutade landsbygdskampanjen samt för all kunna bedriva enaktiv projektverksamhet. Enligtlänsstyrelsen i har del s. k. länsanslaget, länsstyrelsensmedel för regionala utvecklingsinsatser, visat sig myckel värdefullt.Länsstyrelsen anser all det är medel från det anslaget som bl.a. gjortlänsstyrelsens medverkan i arbetet med landsbygdsutveckling möjlig. Likaså harlänsstyrelsen kunnat medverka i många värdefulla utvecklingsprojekt i länet.För län utanför stödområdena är länsanslaget extra betydelsefullt och en rejäluppräkning är motiverad, då nu regionalpolitiken enligt kommitténs förslagskall tillföras stora summor. Även länsstyrelserna i ochHallands län tillslyrker atl ytterligare resurser för landsbygdsutvecklingtillförs länen i . FolkrörelserådetHela ska leva anser alt landsbygdspolitiska handlingsprogram börupprättas av alla länsstyrelser och kommuner. Glesbygdsdelegationen menar atlregeringen bör redovisa ell landsbygdspoli-tiskt program för 90-talet i sinregionalpolitiska proposition. Regeringen bör dessutom uppdra åtfackdepartementen alt precisera programmet i samarbete med ansvarigt organ för landsbygdspoliliken.Vidare anser delegationen att fackdepartementen bör vara skyldiga atl årligenredovisa hur det preciserade programmet genomförs. Delegationen menar också attregeringen bör uppdra åt länsstyrelserna att upprälta regionala landsbygdsprogram. Länsstyrelseni anser att det krävs ett ökat samordningslänkande hos olika seklorsorgannär det gäller planerings- och servicein-salser från samhällets sida. Bland dekrav på förändringar av regionalpolitiken som är ett resultat av kampanjenframstår, enligt , som allt viktigare en bebyggelse- ochbostadspolitik bättre anpassad till landsbygdens villkor. iKristianstads län anser atl om landsbygden skall bli ett bra altemativ till städemaär del viktigt att utveckla boende, service och sysselsättning såväl på denrena landsbygden som i de mindre tätorterna. En positiv syn från kommunernassida för nybyggnad av boslä- deroch en förbättrad infrastmktur på landsbygden är, enligt Prop.1989/90:76 väsentliga inslag. Förlandsbygdsutvecklingen har, enligt kommun, kommunema på många områdenden viktigaste roUen. Kommunen anser att regionalpoliliska medel förlandsbygdsutveckling med fördel kan hanteras av kommunen med målformuleringfrån centralt/regionalt håll. Länsstyrelseni ans;er att genom avreglering och minskat stöd lill den areella sektommåste en betydande del av de kommande insatsema koncentreras på att utveckla kombinalionsförelagandedär jord-och skogsbmk är en del. , iVästernorrlands län och Säters kommun påpekar att det kommer all behövasextraordinära insatser för all kunna bibehålla en levande landsbygd förkommuner som är beroende av jord- och skogsbruksnäringen. För att detta skall varamöjligt bör ålgärder via bl.a. glesbygdsstödet/Norrlandsslödet bättre kunnautnyttjas lill all komplettera de areella näringama med andra verksamheter.Ett sätt är, enligt i , att vidga användningenav glesbygdsstödet till investeringar som avser produktutveckling,förelagsutveckling och marknadsföring. Enligt kommuns uppfattning är detutomordentligt viktigt att man slår vakt om glesbygdsstödet som stödform och atlresursema härför snabbt anpassas efler behovet. De skatteregler som gäller förförelagande i glesbygden missgynnar, enligt kommunen, de kombineradeföretagsformer som tillämpas där, jämfört med aktiebolagsformen som ärförhärskande i del mera urbaniserade samhället. Norrlandsförbundetunderstryker betydelsen av all kraftfulla satsningar görs i inlandet ochglesbygden. Förbundet påpekar att nu måste konkreta genomförbara förslag, somkom fram i landsbygdskampanjen, realiseras med statligt och kommunalt stöd föratt ej den positiva kreativa andan skall förbylas i sin motsats. Deregionalpoliliska effektema av en ny jordbmkspolitik bör, enligt länsstyrelseni , noga beaktas och då i synnerhet samordning av olika förslagfrån skilda departement. påpekar vidare att "i det nyaskatteförslaget är kvittningsrätlen borttagen. Denna är en mycket viktig faktorvid start av nya kombinationsförelag i gles- och skogsbygd. För att förebyggaoch hindra spekulation med höjda faslig-helspriser som konsekvens, kan en sån kvittningsrättmed fördel kopplas till bosättningstvång och/eller tids;begränsas till allgälla ". Glesbygdsdelegationentycker att det är bra all kooperationen uppmärksammas, men anser att förslagetom utredning inte är särskilt djärvt. Istället bör, enligt delegationen,utbildning av blivande kooperatörer, på exempelvis folkhögskolor, ges hög prioritetfiksom utbildning av politiker och tjänstemän för all öka kunskapien blandbeslutsfattare om den kooperativa företagsformen. Dessutom anser delegationenalt den långsikliga finansieringen av de kooperativa servicecentra som vuxitupp måste lösas. Ett altemativ kan, enligt delegationen, varaatt kombinera dessa centra med annan verksamhet, t. ex. kvinnocentra. Mönsteråskommun anser att tillgång till bil är en fömtsättning för att 410 Därför bör, enligt kommunen, eventuella åt- Prop. 1989/90:76gärder för all minska biltrafiken riktas mot områden där befolkningstäthet Bilaga 2 och infrastmktur gör utbyggnad av kollekliva transportmedel till ettrealistiskt altemativ. Glesbygdsdelegationenanser att bra vägar är nödvändiga på landsbygden. Det gäller såväl störretrafikleder som småvägama. Satsningar på É 66 och bättre kommunikationer iBergslagen är regionalpolitiskt betydelsefulla, men delegationen menar all nuska de små vägama på landsbygden prioriteras. bör,enligt delegationen, denna ges en enhetlig vägnumrering med Europavägsstatusoch successivt uppmslas. påpekar vikten av ett väl fungerande skogsbilvägnätför skogsbmket. Glesbygdsdelegationenär kritisk till behandlingen av jämvägama och menar all en mer offensivinställning tiU utvecklingsinsatser för de regionala banoma borde haredovisats, och förslag borde ha lämnats om särskilda medel för detta ändamål. tillstyrker förslaget att ingen offentlig service på landsbygden fårdras in innan altemativa möjligheter att samordna servicen med annan på ortenexisterande verksamhet har prövats samt att skall medverka i ensådan prövning. Delegationen anser också, i likhet med kommittén, att Postenkan få en huvudroll som bas för integrerad lokal service. Delegationen anservidare alt regeringen ska ge länsstyrelsema i uppdrag att upprättainomregionala decentraliserings-program. Länsstyrelseni finner kommitténs förslag vällovligt men vill betona att detfordras resurser och befogenheter för om det skall ha någonverkan. Den s.k. "Kustförordningen", enligt vilken länsstyrelsenskall pröva personalindragningar vid elva statliga myndigheter i kust- ochskärgårdsområdet, har enligt tyvärr visat sig ganska"tandlös". Kommitténuppmärksammar brislen på bosläder på landsbygden och betydelsen av atllandsbygdens intressen tillvaratas i den fysiska planeringen enligt den nyaplan- och bygglagen. Glesbygdsdelegationen m. fl. understryker kraftigt detta. KOVbeklagar all kommittén så lite berört frågan om tillgången till service i glesbygds- och skärgårdsområden i sitt betänkande. Verket före slår bl. a. att maximibeloppet för servicebidrag till kommersiell service i glesbygd höjs från högst 60000 till högst . per butik och år, att behovet av stöd för all utveckla och introducera dislributionslösningar som uppfyller livsmedelslagstiflningens krav för såväl kyl- som frysvaror i landets glesbygdsområden beaktas vid den av utredningen föreslagna re formeringen av gods- och transportstödet, all förhöjt glesbygdsstöd ska kunna lämnas till investeringar som följer av skärpta temperaturkrav vid distribution av fivsmedel, att förhöjt investeringsstöd även ska kunna lämnas till utmstning för bensingasåtervinning vid drivmedelsanläggning ar i glesbygd, atl kommuner i prioriterade delar av inlandet som bekostar hemsändning av dagligvaror i normalfallet ska beviljas av nettoulgiftema i hemsändningsbidrag, all glesbygdsstöd ska kunna lämnas 411 tillinvesteringar som fordras för samordning av annan service med dag- Prop.1989/90:76 ligvamservicen samt att föreslagna nya stödformer för"mjuka" invesle- Bilaga 2 ringar och konsultinsatser även skaomfatta utbildningsinsatser och konsulthjälp riktad till glesbygdsbutiker. FoU-satsningamainom del trälekniska området bör ökas. föreslåsstaten kunna betala av kostnadema för en utökad kolleklivforskning.Som villkor bör ställas atl verksamheten decentraliseras så att kontaktytan motsmåföretagen ökas. Angelägna områden för FoU-insatser är: växtförädlingoch utveckling av produktionstekniken för att öka virkesproduktionen ochförbättra k\alileten på skogsråvara, maskinparkensanpassning lill ett småskaligl skogsbmk, utvecklingsarbete för atl öka förädlingsindustrins användning av lövträd. STUkonstaterar all eftersom landst)ygdens näringsliv saknarresurser för tillämpad FoU bör enligt betänkandet samhället skjuta tillresurser och man föreslår att lOmilj.kr i STUs budget avsätts för dettaändamål. STU menar att erfarenheter från tidigare regionalpoliliska uppdragvisar att STUs kompetens bäst kan utnyttjas för målinriktade avgränsadespecifika insatser. STU föreslåir därför, att speciella regionalpoliliskauppdrag av FoU-karaktär även fortsättningsvis bör läggas på STU. Utöver dessauppdrag skulle, enligt STU, ett tillskott i STUs budget på 10 milj. kr. per årför teknikspridning till företag på landsbygden kunna användas för att byggaupp filialverksamhet till ett par kollektiva institut inom någon av deprioriterade regionema, altemativt till att bygga ut den småförelags-servicesom bedrivs vid nio av de kollektiva instituten. Landstingeti län understryker vikten av att FoU-satsningama inom det trätekniskaområdet kommer till stånd. Delta är, enligt , speciellt viktigt förSydöstra , där den småskaliga träindustrin spelar en mycket stor rollför sysselsättningen på landsbygden. Sverigesturistråd bör ges i uppdrag alt i samverkan med berörda organisa tioner kartlägga turismens utvecklingsmöjligheter i Inlandet, Bergslagen och Sydöstra , samt att de föimtsättningar som finns för en vidare utveckling av den småskaliga upplevelseturismen därvid särskilt bör beak tas. Staten och branschorganisationema bör ta upp förhandlingar om ell kolleklivforskningsprogram för turism. 5rmenar att dess ansvar omfattar de geografiska områden som °kommittén avser. Ansvaret innefattar även en bevakning av alla former avturism. Många av de utvecklingsprojekt som rådet driver är direkt inriktade påvad som skulle kunna betecknas som småskalig upplevelselurism. Det gäller t.ex. inventering och utredning av s. k. landsbygdsturism, projekt inomfisketurism, studier av hälsolurism och kvinnors speciella preferenser inomturism och rekreation samt givetvis det stort upplagda treårs-projeklet inomkulturområdet. kan mot denna bakgmnd inte se all en särskildkartläggning av det slag som kommittén föreslår kan fylla någon funktion. Denbästa kompetensen när del gäller all la tillvara olika regioners utvecklingsmöjligheterpå turistområdet finns lokall och regionalt. De regionala lurislorganisationemai samverkan med kommuner och näringsliv har genomgående etl mycket bra grepp omvilka resurser som finns i respektive region och vilka utvecklingsmöjlighetersom föreligger. Rådets roll måste främst vara att bevaka de nationellaaspektema på turismen, alt tillhandahålla generell kunskap och kompetens påturist- och rekreationsområdet samt att underlätta en smidig samverkan mellanolika aktörer inom sektom. anser därför all ell uppdrag av det slagsom kommittén skisserat skulle strida mot den arbetsfördelning som utvecklatsmellan rådet och de regionala lurislorganisationema. Delär enligt Hela ska leva angelägel alt formerna förlandsbygdsturism utvecklas. ser positivt på utredningensförslag att ST får ell sådant uppdrag. STdelar uppfattningen all del behövs en kraftig förstärkning av turist-och rekrealionsforskningeni men menar att det inte i första hand är mer målinriktad forskning sombehövs, om man med del avser tillämpad forskning på gränsen lillutredningsverksamhet. Allra mest eftersatt är istället den mer gmndläggandekunskapsuppbyggnaden och de långsiktigt motiverade forskningsinsatsema. Dennatyp av forskning, som har sin naturliga hemvist i högskolan, saknas nu nästanhelt. En ökad satsning på detta område ser turistrådet därför som den mestangelägna åtgärden. Enligtutvecklingsfonden i är Dalamas turistnäring intresserad attsnarast inleda överläggningar om fömtsäitningama att starta ett kollektivt FoU-programavseende turism.