prop · GD03143 · 1989-12-31 00:00:00 — Omutredningsförslaget skulle antas förordar att undantag görs åtminstoneför så att rätten att meddela beslut där skaU ankomma pålänsstyrelsen. I är nämligen så många kommuner berörda att ennödvändig samordning hos kommunerna av åtgärdema skulle bli svårgenomförbar. Fleraremissinstanser som godtar utredningens förslag om att beslutanderätten skallanförtros kommunerna menar att länsstyrelserna i ett eller annat avseende skallinvolveras i beslutsprocessen. Sålundapekar plan- och bostadsverket på att trafiken i storstadsregionerna är kommunövergripandemed framför aUt stor arbetspendling med bil. Det kan i dessa områden finnasolika uppfattningar mellan kommunerna om miljösituationen, bedömningen avgränsvärden för föroreningarna och omfattningen av bilförbudet. Lagen bördärför enligt verkets mening kompletteras med regler för kommunövergripanderegional samordning med förslagsvis som samordningsinstans. föreslår att ges rätt att undervissa angivna fömtsättningar liknande de som gäller för detaljplan i (1987:10) upphäva kommunernas beredskapsplaner. Liknande synpunkter framförs avlänsstyrelsen i . Länsstyrelseni anser att ansvaret för att fastställa den kommunalaberedskapsplanen bör åvila , som därigenom ges möjlighet attbevaka de regionala samordningsintressena. bör också i dettasammanhang ha möjlighet att begära att en kommun upprättar en beredskapsplan omkommunen berörs av en angränsande kommuns åtgärder. a.på att effekterna av ett beslut om förbud mot biltrafik i en kommun kan fåmycket omfattande konsekvenser i en annan kommun. För att genomföra ett förbudfordras tillgång till statliga resurser som t.ex. polis och möjlighet tiU omprioriteringav kollektivtrafiken inom länet. Länsstyrelseni anser att det i princip bör an komma på kommunerna själva att bestämma ambitionsnivå och innehåll i beredskapsplanerna. Statens inflytande bör begränsas på så sätt att rege ringen ger riktlinjer till ledning för kommunens beslut om de fömtsättningar som enligt beredskapsplanen skall gälla för att trafikförbud skall få medde las. Vidare bör enligt finnas möjligheter för och regeringen att överpröva beredskapsplanens materiella innehåll (se avsnitt 2.7). 5'/oc/c/;o/w5/ä/M/an(. ?nnärinnepåtankenattläggaettsamordnatansvar Prop, 1989/90:143 för kommunernas beredskapsplaner på eller ettannat organ Bilaga 3 som omfattar hela regionen. För stockholmsregionendiskuteras inrättande av ett regionalt luftvårdsförbund somockså skulle kunna vara ett lämpligt samordningsorgan. Mångaremissinstanser som godtar utredningens förslag framhåller nödvändigheten avsamordning meUan kommunerna inom samma region. att flera region-kommuner, t.ex.dalgångsavsnitten i PartiUe och kommuner, kommer att ha lika höga luftföroreningshaUersom delar av det område som angetts som beredskapsområde i . Skalllagstiftningen utnyttjas i regionen bör en samordnad beredskapsplanläggningske. anser att ett kommunalförbund bör få samma möjlighetersom en kommun, om de berörda kommunema så önskar, att upprätta en gemensamberedskapsplan. Storstadsområdet i sydvästra med dess nio kommuner ochen halv milj. innevånare är geografiskt begränsat till en normalsvensk kommunsyta. Beroendet av bilen inom området är större än i landets båda andrastorstadsområden. menar att beredskapsplanerna skall antas avkommunfullmäktige men fastställas av regeringen. Situationer där små kommunermed stor genomfartstrafik tillämpar hårdare riktlinjer än intill-liggandestorstadskommuner måste undvikas. Det är inte rimligt att en sådan liten kommunskall kunna strypa trafiken till ett helt storstadsområde. anser att frågan om samordning av de kommunala planerna inom enstorstadsregion bör övervägas ytterligare, framför allt med tanke på att ettbeslut om trafikförbud måste fattas inom en starkt begränsad tidsrymd.Föreningen frågar bl.a. hur man i ett krisläge snabbt skall kunna få framsamstämmiga beslut och biltrafikförbud i alla berörda kommuner med varierandeorganisationsformer eller olika politiska majoriteter. Vädersituationen kanförändras snabbt och de obekväma besluten måste fattas inom ett antal timmaroch inte veckor. Deallra flesta remissinstansema godtar utredningens förslag beträffande beredskapsplanen.Många instanser betonar behovet av att planen upprättas i samråd med andraberörda myndigheter och organisationer. Flera detaljsynpunkter framförs. Riksåklagarenunderstryker att det ur lagföringssynpunkt är viktigt att planen är klar i ddtaljernaså att det inte för någon väg eller gata kan råda tvivel om humvida trafik ärtillåten eUer förbjuden i en förbudssituation. Enligt ärdet nödvändigt att samråd sker med berört landsting för att bl.a. klargöra hurpersontransporter till vårdinrättningar kan verkställas. LOpekar på att de problem som uppstår vid trafikförbud direkt påverkar arbetsförhållandena för många yrkesgmpper och att samråd därför bör ske mellan kommunerna och berörda arbetsmarknadsparter. 2.5Undantag från förbudet Prop. Utredningsförslagetinnebär att generella undantag från förbudet skall gälla "flS för bl.a. polis, tull, hälso- och sjukvårdpersonal, vårdtransporter, brandkår och vägarbetsfordon.I övrigt skall kommunen få bestämma vilka generella och individuella undantagsom skall gälla vid en förbudssituation. Riksåklagarenifrågasätter om de undantag som utredningen föreslår ger en tillräckligt vid-undantagskrets.Det mest angelägna är ändå att hålla undan den stora träfikmassan. Däremotförefaller allmän och viss privat nyttotrafik kunna generellt tillåtas: iganska stor utsträckning. Härigenom kan kanske en annars ganska omfattande dispensgivningundvikas. ,, AB m.fl. fömtsätter att ett förbud inte skall gällakollektivtrafiken. Länsstyrelseni menar att utgångspunkten måste vara att dispenser frånförbudet bör beviljas mycket restriktivt. Länsstyrelseni anser att det är viktigt att undantagen redan iberedskapsplanen görs tillräckligt omfattande. Möjligheten att efter enprövning i det enskilda fäUet ge undantag måste av praktiska skäl reserverasför alldeles speciella fall. anför att ett generellt förbud mot biltrafik inte får drabbafärdtjänsten och handikappfordon. pekarpåiitt man i undantagit fordon med katalytiskavgasrening. Föreningen; frågar också hur man skall klara buss- ochdistributionstrafiken med diseldrivna fordon och hur dessa fordon som tUlstor del skall bära den kollektiva trafiken påverkar miljön. anser att ett förbud rimligtvis inte bör drabba genomfartstrafiken dvs. trafiksom inte har något ärende till den aktuella orten. Kringfartslederutanför restriktionsområdet bör finnas. Trafik till och från och inom bilfarjehamnaroch terminaler för kombitrafik måste enligt förbundet få tillåtas också inomförbudsområden. 2.6De negativa eCTekterna av ett föirbud och möjligheterna att lindra dessa Somframgått är många remissinstanser kritiska mot utredningen för att de negativa effektemaav ett förbud inte belysts närmare. Flera anser att såväl ekonomiska sompraktiska konsekvenser måste utredas närmare. Sålundasaknar bl.a. klarlägganden av de ekonomiska effektema för enskildaoch samhället vid ett;förbud. KAKanser att följderna av en avstängning måste utredas vidare med frågeställningarna:Vilka blir éffékterna''för näringslivet och offentlig verksamhet? Hur kommerkollektivtrafiken att klara en avstängning? Vilka miljöeffekter uppstår iområdet närmast den avspärrade zonen? GöteborgsregionenskommunalförbundkonsXaXerar att de åtgärder som kan vidtas med stöd avlagstiftningen kan få ekonomiska följder för enskilda och företag genominkomst- och produktionsbortfall och ställer frågan om krav på ersättning kankomma att ställas mot kommunema. frågar vem som skall bära de ekonomiska konse kvenserna av en trafikavstängning - individ, företag eUer samhälle eller om 40 ingenersättning är tänkt att utgå. Liknande frågor framförs av Göteborgs- Prop.1989/90:143 regionens kommunalförbund. Göteborgskommun menar att det inte kan bli aktueUt med några ersättningskrav motkommunerna vid förbud. Närdet gäller möjligheterna att mildra de negativa effekterna av ett för-budihänvisarlänsstyrelsen i till beräkningar som visarattkollektivtrafiken inte har någon möjlighet att öka sin kapacitet så att allaresanden får,plats. Detta innebär att vissa verksamheter kan behöva stänga heltoch:att ändringar av arbetstider bör tillämpas generöst. framhåller att kollektivtrafiken i kortsiktigtknappast kan klara resandeökning under högtrafik. KoUektivtrafikenbehöver öka om samtliga personresor till och från Göteborgskall ske kollektivt under högtrafik. anser att en kapacitetshöjning av kollektivtrafiken på upp till50 % kan skapas i genom att bussar lånas in och vagnparkendisponeras om. anser att bolagets kapacitet bör kunna tillgodoseden ökade efterfrågan på kollektivtrafik vid ett tillfälligt förbud.Trafikanterna skulle dock utsättas för mycket stora påfrestningar, främst i formav ökade väntetider. är berett att verka för tillfälligt nödvändiga resursförstärkningartillkollektivtrafiken. Förbundet påpekar att möjlighetema till dettaikan hindrasav att tillgången på för ändamålet användbara bussar begränsas bl.a. av reglerom särskild utformning och utmstning av bussar för linjeträfik. anför att nuvarande kapacitet hos trafikföretagen ärdimensionerad efter reseefterfrågan under msningstid och uppvisar ytterstliten reservkapacitet. bör vid en förbudssituation den långdistanta trafikenledas in på vägar som går utanför förbudsområdet. Exempelvis bör vid förbud istockholmsområdet den långväga trafiken ledas över , ellerväster om . Vägvisning över sådana alternativvägar bör förberedas. Föratt undvika trafikstockningar bör trafik till förbudsområdet ges möjlighet attstanna redan på långt håll. Enligtplan- och bosladsverkel bör föreskrivas ett varningsskede förattge den enskilde innevånaren och näringslivet rådmm inför enförbudssituation. Någraremissinstanser tar upp frågan om de psykologiska effekterna av ett förbud. /C4A: pekar,på att i den mån en avstängningkan leda till ett bättre fysiskt hälsoläge dettabör vägas mot riskema för ökad psykisk obalans hos stora befolkningsgmpper.Eftersom.det handlar om ett undantagstillstånd bör även dessa synpunkter vägasin när det gäller att väga förslagets nackdelar mot dessTörddar. 2.7Författningstekniska frågor och rätten att överklaga Prop.1989/90:143 Kammarrätteni Göteborganse att det bemyndigande som en kommun skaU ""B 3 fåenligt den föreslagna lagstiftningen är en föreskrift enligt 8 kap. 3 § regeringsformen.Beslutet kommer t. ex. inom att beröra en stor del av kommunenscentrala yta och en stor del av befolkningen inom kommunen. Det förhållandetatt beslutet är begränsat till tid och mm kan inte ändra denna bedömning.Kammarrätten föreslår därför att den aktuella befogenheten i lagen ges som ettbemyndigande till regeringen och att lagen kompletteras med en förordning medett motsvarande bemyndigande till kommunerna. Riksåklagarenifrågasätter om det finns något behov av att göra den föreslagna lagensstraffbestämmelse subsidiär i förhåUande till ochtrafikbrottslagen. Rikspolisstyrelsenframhåller att det bör finnas vägmärken som visar att ett förbud gäller. Vidareunderstryker styrelsen vikten av att det i de lokala trafikföreskriftema angesatt när föi-bud mot trafik med motordrivet fordon råder fordon får ställas uppäven p remissinstanser tar också upp frågor om överprövning av de beslut utredningsförslagetfömtsätter. Länsstyrelseni anser att och regeringen bör gesmöjligheten att överpröva en beredskapsplans materiella innehåll. En sådanöverprövnings möjlighet kan vara motiverad då flera kommuners intressen i enstorstadsregion inte kunna samordnas på ett rimligt sätt. Samma kanförhållandet vara då ett övergripande kommunikationsintresse intetillgodosetts. anser således inte att man, såsom utredningen gjort,bara kan hänvisa till besvärsmöjligheten enligt 7 kap. kommunallagen. Länsstyrelseni län ifrågasätter om ett beslut om att förbjuda biltrafik över huvudtaget skall få överklagas. Eftersom ett förbud normalt kommer att bli relativtkortvarigt kan det ifrågasättas om det är någon mening med rätten attöverklaga. Förbudet har sannolikt upphört innan en överprövning hinner ske. Omen besvärsmöjlighet skall finnas synes det rimligare med förvaltningsbesvär,eftersom kommunalbesvären endast kan avse beslutets laglighet. Svenskakommunförbudet anser att beslut om undantag utöver vad som lagen och bereskapsplanenföreskriver också skall överklagas genom kommunalbesvär. Lagrådsremissens lagförslag Prop. Bilaga 4 Förslag till Lag om rätt att tillfälligt förbjuda biltrafik 1 § Om luftföroreningarna i enkommun innebär akuta hälsorisker för dem som vistas i kommunen, får kommunentillfälligt förbjuda trafik med person- och lastbilar inom vissa områden avkommunen (förbudsområden). 2 § Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter ombestämningen av vilka luftföroreningar som innebär akuta hälsorisker och om hurföroreningarna skall mätas. Förutsättningarnaför att meddela förbud 3§ Förbud får meddelas endast om 1. förbudet kan antas förhindraatt luftföroreningarna förvärras, 2. luftföroreningarna kan antasbestå under , 3. kommunen har antagit ensärskild beredskapsplan. Ettförbud skall upphävas när det inte längre behövs. 4§ Förbudsområdena skall utformas så, att den genomgående trafiken intehindras i onödan. 5§ Även om förbud har meddelats får gator och vägar inom ett förbudsområdeanvändas 1. avpolis- och tullpersonal, personal vid , läkare, dist riktssköterskor, barnmorskor eller veterinärer i deras yrkesutövning, 2. för transport av sjuka personertill och från läkare eller sjukvårdsinrättning, 3. av statlig brandkår eUerkommunal räddningskår vid räddningstjänst, 4. i väghållningsarbete ellerliknande arbete på eUer vid vägen, och 5. i andra med 1 4 jämförligaträngande faU. Frågorom ytterligare undantag prövas av kommunen i enlighet med vad som föreskrivs i6, 17 och 18 §§ . Ett undantag får förenas med särskilda villkor. 6 § 1 beredskapsplanen skallförbudsområdena anges och de åtgärder som kommunen skall vidta för att lindrade negativa effektema av ett förbud. Vidare skall förbudets omfattning angesoch den trafik som utöver vad som föreskrivs i 5 § första stycket skall undantasfrån förbudet. 7 § Innan en beredskapsplanantas skall kommunen samråda med 2. länsstyrdsen, Prop. 3. polismyndigheten. 4. landstingskommunen, 5. sådan huvudman som avses ilagen (1978:438) om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik (trafikhuvudman), 6. intilliggande kommuner. Andramyndigheter samt organisationer och företag som väsentligt kommer att berörasav ett förbud skall ges tillfälle till samråd. 8 §Vid samrådet skall kommunen redovisa motiven för ett förbud samt de viktigaste följderna av det. Resultatetav samrådet och förslag med anledning av de synpunkter som har framförts skallredovisas i en samrådsredogörelse. 9 §Om samrådet leder fram till att en beredskapsplan bör upprättas, skall kommunen utarbeta förslag till en sådan plan. 10 §Innan beredskapsplanen får antas skaU kommunen ställa ut planför slaget för granskning . Den som vill lämna synpunkter på'förslaget skall göra detta skriftligen . Kungörelseom att förslaget ställs ut skall före utställningstidens början anslås påkommunens anslagstavla och införas i ortstidning. Av kungörelsen skall framgåvar utställningen äger rum samt inom vilken tid, på vilket sätt och till vemsynpunkter på förslaget skall lämnas. 11 §Bestämmelserna i 6-10 §§ gäller även i fråga om ändringar i bered skapsplanen. Om en ändring endast är av mindre omfattning, får kommu nen begränsa samrådet och behöver inte ställa ut förslaget. Vemsom antar beredskapsplanen och meddelar förbud 12 §Beredskapsplanen skall antas av kommunfullmäktige. I samband därmed skall fullmäktige bestämma vilken nämnd som skall meddela förbuden. Omfullmäktige beslutar det, får den utsedda nämnden uppdra åt ett utskott, enledamot, en suppleant eller en anställd hos kommunen att besluta på nämndensvägnar. 13 §Den som får besluta om förbud får också besluta att förbudet skall upphöra. 14 §Kommunen skall sända kopia av den antagna beredskapsplanen och av samrådsredogörelsen till dem som kommunen har samrått med enligt 7 §. Informationom planen skall lämnas till allmänheten genom annonser i ortstidningar eller påannat lämpligt sätt. 15 §Om en antagen beredskapsplan inte längre behövs, skall den upphä vas. Innan planen upphävs skallde som kommunen samrått med i samband Prop. 1989/90:143 med planens tillkomst ges tillfälle att yUra sig. 16§ Beslut om att upphäva en beredskapsplan skall fattas av kommunfullmäktige. Kopiaav beslutet skall skickas till dem som getts tillfälle att yttra sig. Allmänhetenskall informeras om beslutet på det sätt som anges i 14 § andra stycket. 17 §Frågor om tillstånd till biltrafik utöver vad som framgår av 5 § första stycket och vad som har beslutats i beredskapsplanen prövas av den nämnd som kommunfullmäktige utsett. Omkommunfullmäktige beslutar det, får den utsedda nämnden uppdra åt en ledamot,en suppleant eller en anstäUd hos kommunen att besluta på nämndens vägnar. 18 §Särskilt tillstånd till biltrafik vid ett förbud får lämnas endast till den som har ett särskilt behov av att använda bil. Regeringeneller efter regeringensbemyndigande en kommun får meddela föreskrifter omsådana tillstånd. Beslutetskungörande m. m. 19 § Beslut om förbud mot biUrafikoch beslut om förbudets upphörande skall kungöras genom att läsas upp irundradio. Kungörandet skall ske minst innan förbudet blir gällande. 20 § Ett förbud mot biltrafikenligt denna lag skall vara utmärkt med vägmärken när förbudet gäller. Bilarsom trots förbudet får köra inom förbudsområdet skall vara försedda med ettutifrån lätt synligt särskilt märke, om det inte av bilens yttre framgår attden är undantagen från förbudet. 21 § Den som bryter mot ettförbud mot biltrafik enligt denna lag skall dömas till böter, högst ettusenkronor. 22 § Om ett fordon framförs istrid mot ett förbud mot biUrafik, får polisman hindra fortsatt färd. 23 § Kommunfullmäktiges beslut att anta eUer upphäva en beredskaps plan får överklagas enligt 7 kap. kommunallagen (1977:179). Beslutatt förbjuda biltrafik får inte överklagas. 24 § Beslut om särskilt tillstånd får överklagas hos . beslut får inte överklagas. Dennalag träder i kraft den . Bilaga5 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: fd. regeringsrådet , justitierådet ,regeringsrådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrädet beslutat inhämta lagrådets yttrandeöver förslag tiU hg om rätt att tillfälligt förbjuda biUrafik. Förslagethar inför lagrådet fön;dragits av hovrättsassessom , Förslagetföranleder följande yttrande av lagrådet: Lagförslagetsgmndläggande konstmktion innebär att kommunerna ges befogenhet att under vissa fömtsättningarfatta beslut om tillfälligt förbud mot trafik med person- och lastbilar inomvissa områden. Bland beslutsför-utsättningama enligt 3 § märks att kommunen harantagit en särskild beredskapsplan. Ett beslut kommer at t gälla för alltrafik utom sådan som anges i 5 § eller som undantas i beredskapsplanen enligt6 § eller som ges särskilt tillstånd enligt 17 §. Dennauppbyggnad av lagförslaget fömtsätter att kommunemas beslut rörande tillfälligaförbud blir att anse inte som normgivning utan som förvaUningsbeslut. Underdenna fömtsättning kan stödja sig på 8 kap. 5 § regeringsformen, somavser föreskrifter rörande bl. a. kommunernas befogenheter och åligganden.Blir det däremot fråga om normgivning, måste enligt 8 kap. 3, 7 och11 §§ regeringsformen i stället bemyndiga regeringen att utfärda föreskrifteri ämnet samt medge att regeringen överlåter åt förvaltningsmyndighet ellerkommun att meddela bestämmelser. Denangivna frågan diskuteras särskilt i remissen mot bakgmnden av bl. a.remissyttrandet i ärendet av kammarrätten i som ansett fråga vara om normgivning.Diskussionen i remissen ägnas så gott som uteslutande åt besluten omberedskapsplaner; slutsatsen blir att de inte innebär normgivning. Beträffandesjälva besluten om förbud mot biltrafik uttalas endast kortfattat, att de äratt anse som förvaltningsbeslut. Utgångspunktenför bedömningen av dessa frågor är de uttalanden som gjordes i förarbetena tillregeringsformen om innebörden av kravet på att en norm skall ha generell tillämpbarhet.1 propositionen (1973:90 s. 204) anförde departementschefen att en lag fåranses uppfylla nämnda krav "om den exempelvis avser situationer av ettvisst slag eller vissa typer av handlingssätt eller om den riktar sig tilleller på annat sätt berör en i allmänna termer bestämd krets av personer". Detär enligt lagrådets mening ofrånkomligt att de i detta fall aktuella förbudsbesluten utgör normgivning i regeringsformens mening enligt det citerade motivuttalandet. Denna bedömning stöds av doktrinen (främst , Normgivningsmakten enligt regeringsform, 2:a uppl. 1989 s. 35 O- Besluten kommer att direkt beröra en vid och allmänt bestämd personkrets; de uppfyller för övrigt även de andra i motivuttalandet angivna 4 Det kan tilläggas att beslutens innebörd får anses Prop.1989/90:143 vara av ingripande art för dem som berörs, vilket understrykervikten av att Bilaga 5 upprätthålla regeringsformens normbegrepp. Ifråga om beredskapsplanerna måste uppmärksammas att de bl. a. förutsätts iväsentliga avseenden bestämma den personkrets som kommer att beröras av ettförbudsbeslut. Vad som sägs i den allmänna motiveringens avsnitt 2.5 och ispecialmotiveringen till 6 § klargör den praktiska betydelsen av detta. Nunämnda förhållande innebär en gmndläggande skillnad gentemot de beslut ochplaner m. m. som diskuteras i remissen vid behandlingen av den konstitutionellafrågan. Även beredskapsplanerna innefattar därför enligt lagrådets mening normgivning. Medden ståndpunkt som lagrådet sålunda intagit faller ett väsentligt element ilagförslaget. Dettas gmndläggande konstmktion måste göras om, även om vissa avde närmare bestämmelserna kan behållas. En med regeringsformenöverensstämmande uppbyggnad innebär främst att regeringen måste medverka ibeslutsprocessen på ett väsentligen annat sätt än som är tänkt i remissen.Redan därav följer att en ny konstmktion fömtsätter politiskaställningstaganden som det inte ankommer på lagrådet att göra. Idetta läge har lagrådet funnit att en närmare granskning av lagförslaget inteär meningsfull. Lagrådet avstyrker detta i föreliggande utformning. Propositionenshuvudsakliga innehåll....................... 1 Förslag till lag omtillfälligt bilförbud ....................... 2 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde .. 3 1 Inledning ....................................................... 3 2 Allmän motivering............................................. 7 2.1 Biltrafikens utsläpp ochhälsorisker - vidtagna åtgärder utomlands 7 2.2 Förslag till åtgärder..................................... 11 2.3 Beslutanderätten........................................ ... 13 2.4 Fömtsättningar för att meddelaförbud............ ... 16 2.5 Överträdelse av förbud ............................... ... 17 3.................................................................. Utformningenav föreskrifter med stöd av lagens be myndiganden ................................................. 18 3.1 Förbudsområden och undantagfrån förbud....... ... 18 3.2 Beredskapsplan........................................... ... 19 3.3 Samrådsförfarande och utställandeav planförslag 21 3.4 Biltrafikförbudets kungörandeoch utmärkande ... 23 3.5 Överklaganden .......................................... ... 24 3.6 Resursfrågor............................................... ... 26 4 Ikraftträdande................................................. ... 26 5 Upprättat lagförslag......................................... ... 26 6 Hemställan ................................................... ... 27 7 Beslut ........................................................... ... 27 1 Sammanfattning av betänkandet......................... ... 28 2 Betänkandets lagförslag.................................... 30