prop · GD0374 · 1989-12-31 00:00:00 — Eftertaxeringenligt första stycket 3 med anledning av beslut som anges i 13 § andra stycket1 avseende annan skattskyldig får inte ske om beslutet skulle framstå somuppenbart oskäligt. 18 §Eftertaxering enligt 16 § samt 17 § första stycket stycket 1 och 2 får ske endast om den avser belopp av någon betydelse. Eftertaxeringfår inte ske om skattemyndigheten tidigare fattat beslut om eftertaxeringavseende samma fråga. 19 § beslut omeftertaxering skall meddelas före utgången av femte året efter taxeringsåret ominte annat anges i 20- 22 §§ . 20 § Beslut om eftertaxeringenligt 17 § första stycket 3 får meddelas även som anges i 19 §men senast efter det beslut som föranleder ändringen. Beslutom eftertaxering på gmnd av oriktig uppgift i omprövningsären- Prop.1989/90:74 de eller mål om taxering får meddelas som anges i 19 §men senast från utgången av den månad då skattemyndighetens ellerdomstolens beslut i ärendet eller målet vunnit laga kraft. Omden skattskyldige har avlidit, får beslut om eftertaxering inte meddelas efterutgången av efter det kalenderår då bouppteckningen efter honomgavs in för registrering. 21 §Har den skattskyldige på sätt som anges i 14 § andra stycket skatte brottslagen (1971:69) delgetts underrättelse om misstanke om brott som avser hans beskattning eller har åtal väckts mot honom för sådant brott, får beslut om eftertaxering som brottet avser meddelas av skattemyndigheten även efter utgången av den tid som anges i 19 §. Det samma gäller om tiden för att ådöma den skattskyldige påföljd för sådant brott har förlängts genom beslut enligt 14 a § skattebrottslagen. Beslutom eftertaxering får i fall som avses i 12 § skattebrottslagen också meddelasefter utgången av den tid som anges i 19 §. Beslutenligt första stycket skall meddelas före utgången av kalenderåret efter det årdå någon av de där angivna åtgärdema först vidtogs. Beslut enligt andra stycketskall meddelas före utgången av kalenderåret då åtgärd som avses i12 § skattebrottslagen vidtogs. Har den skattskyldige avlidit skall dockbeslut om eftertaxering meddelas från dödsfallet. Beslutenligt första stycket skall, utom i fall som avses i 12 § skattebrottslagen,undanröjas av skattemyndigheten, om åtal inte väcks på gmndval av denfömndersökning som föranlett underrättelsen om brottsmisstanke eller beslutetom tidsförlängning eller, om åtal har väckts, åtalet läggs ned eller intebifalls till någon del. 22 §Vad som sägs i 21 § tillämpas också beträffande en juridisk persons beskattning, om åtgärd som avses i 21 § första stycket har vidtagits mot den som har företrätt den juridiska personen eller om fall som avses i 12 § skattebrottslagen (1971:69) föreligger beträffande honom. 23§ skall efter det att en domstol meddelat beslut iett mål om taxering fastställa den skattskyldiges beskattningsbara inkomst ochvidta de taxeringsåtgärder i övrigt som föranleds av domstolens beslut. 24§ Taxeringsbeslut skall förtecknas på sätt som regeringen bestämmer. 1§ Har en skattskyldig i självdeklaration eller annat skriftligt meddelan de, som han avgett till ledning för taxeringen, lämnat uppgift som befinns oriktig, skall en särskild avgift (skattetillägg) påföras honom. Detsamma gäller om den skattskyldige har lämnat en sådan uppgift i mål om taxering och uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak eller inte har prövats. Skattetilläggenligt första stycket tas ut av den skatt Prop.1989/90:74 som, om den oriktiga uppgiften hade godtagits, inte skulle hapåförts den skattskyldige eller hans make eller, i fråga om förmögenhetsskatt,någon annan person som samtaxeras med honom. Avgiftsberäkningenligt andra stycket sker efter tjugo procent i fall då den oriktiga uppgiftenhar rättats eller hade kunnat rättas med ledning av kontrollmaterial somnormalt är tillgängligt vid taxering. Sådant kontrollmaterial kan varataxeringsavi, den skattskyldiges självdeklaration för det nästföregåendebeskattningsåret eller uppgifter som det enligt lagen (1990:00) omsjälvdeklaration och kontrolluppgifter åligger arbetsgivare eller andra, attutan föreläggande lämna till ledning för taxering avseende någon annan. Förannat kontrollmaterial än taxeringsavi och självdeklaration för detnästföregående beskattningsåret gäller vad som sagts nu endast om materialetvarit tillgängligt för skattemyndigheten före utgången av novembertaxeringsåret. Som normalt tillgängligt kontrollmaterial anses inte meddelandefrån en annan skattemyndighet. 2 §Om avvikelse har skett från en självdeklaration genom skönstaxering, påförs den skattskyldige skattetillägg. Tillägget beräknas på den skatt som till följd av skönstaxeringen påförs den skattskyldige utöver den skatt som annars skulle ha påförts honom. Vid beräkningen skall dessutom bestäm melsema i 1 § andra stycket tillämpas. Till den del skönstaxeringen inne fattar rättelse av oriktig uppgift från den skattskyldige skall skattetilläggtas ut enligt bestämmelsema i 1 §. Förstastycket tillämpas också om skönstaxering har skett på gmnd av uteblivensjälvdeklaration och självdeklaration inte kommit in trots att föreläggandesänts ut till den skattskyldige. Tillägget beräknas på den skatt som till följdav skönstaxeringen påförs den skattskyldige utöver den skatt som skulle hapåförts enligt de skriftliga uppgifter som den skattskyldige kan ha lämnat tillledning för taxeringen. 3 §Beslut om skattetillägg enligt 2 § andra stycket skall undanröjas om en självdeklaration har kommit in till skattemyndighet eller allmän förvaltningsdomstol före utgången av året efter det då beslutet fattades. Omden skattskyldige gör sannolikt att han inte före utgången avden tid som anges i första stycket fått kännedom om ett beslut om skattetilläggeller skattsedeln eller någon annan handling med uppgift om skattetilläggetsstorlek, skall skattetillägget undanröjas om en självdeklaration har kommit ininom från den dag han fick sådan kännedom. 4 §Skattetillägg tas inte ut i samband med rättelse av en felräkning eller misskrivning som uppenbart framgår av självdeklarationen eller av ett annat skriftligt meddelande från den skattskyldige. Detsamma gäller vid rättelse av en oriktig uppgift i fråga om inkomst av tjänst eller kapital, om rättelsen har gjorts eller hade kunnat göras med ledning av kontrolluppgift som skall lämnas utan föreläggande enligt lagen (1990:00) om självdekla ration och kontrolluppgifter och som var tillgänglig för skattemyndigheten före november månads utgång taxeringsåret. Skattetilläggtas inte heller ut i den mån avvikelsen avser bedömning av ett skriftligtyrkande, såsom fråga om yrkat avdrag eller värde av naturaförmån ellertillgång, och avvikelsen inte gäller uppgift i sak. Om den skattskyldigefrivilligt har rättat en oriktig uppgift, skall skattetillägg inte tas ut. 5§ Om deklarationsskyldig inte har kommit in med självdeklaration inomföreskriven tid, skall en särskild avgift (förseningsavgift) påföras honom.Sådan avgift påförs aktiebolag med och andra skattskyldiga med 500kronor. Harskattskyldig, som utan föreläggande skall lämna självdeklaration, inte kommitin med deklaration under taxeringsåret, bestämsförseningsavgiften till fyra gånger det belopp som anges i första stycket. Förseningsavgiftenligt första stycket påförs också skattskyldig som har avgett en förenkladsjälvdeklaration inom föreskriven tid men som inte följt ett föreläggande attavge en allmän självdeklaration inom den tid som föreskrivs i föreläggandet. skattskyldige inom föreskriven tid lämnat en deklarationshandling, sominte är behörigen undertecknad, tas förseningsavgift ut endast om handlingeninte undertecknas inom den tid som föreskrivs i ett föreläggande. I sådantfall beräknas avgiften enligt första stycket. 6 §Särskild avgift skall efterges heh, om felaktigheten eller underlåten heten kan antas ha ett sådant samband med den skattskyldiges ålder, sjukdom, bristande erfarenhet eller liknande förhållande att den framstår som ursäktlig. Detsamma gäller om felaktigheten eller underlåtenheten framstår som ursäktlig med hänsyn till uppgiftens beskaffenhet eller annan särskild omständighet. Skattetilläggfår efterges helt när det belopp som kunde ha undandragits genom felaktigheteneller underlåtenheten är ringa. 7 §Bestämmelserna om eftergift skall beaktas även om något yrkande om detta inte har framställts, i den mån det föranleds av vad som förekom mit i ärendet eller målet om särskild avgift. 8 § Beslut om eftertaxering fårinte avse enbart särskild avgift, utom i fall som avses i 4 kap. 17 § 1. 9 § Utöver vad som följer avbestämmelserna i 4 kap. får beslut om skattetillägg fattas på sätt som anges i10 och 11 §§ . 10 §Beslut efter utgången av året efter taxeringsåret om påförande av skattetillägg på gmnd av oriktig uppgift i omprövningsärende skall medde las med beslutet i omprövningsärendet. Beslutom påförande av skattetillägg på grund av oriktig uppgift i mål om taxering fårmeddelas från utgången av den månad då domstolens beslut vann lagakraft. 11 §Ändras ett taxeringsbeslut skall skattemyndigheten vidta den änd ring av beslut om skattetillägg som föranleds av taxeringsbeslutet. övrigabestämmelser om särskild avgift Prop. 12 § Särskild avgift får inte påföras sedan den skattskyldige har avlidit. Vid tillämpning av 72 § 2 mom. kommunalskattelagen (1928:370), 20 § lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt eller 20 § 2 mom. lagen(1947:577) om statlig förmögenhetsskatt får regeringen meddela befrielse frånsärskild avgift. 13 §Särskild avgift påförs som slutlig eller tillkommande skatt enligt uppbördslagen (1953:272). Skattetillägg som inte uppgår till , påförs inte. Särskild avgift tillfaller staten. Skallnågon vid taxering till statlig inkomstskatt påföras skattetillägg, som skallberäknas efter såväl fyrtio som tjugo procent uträknas först skatten på summanav de undanhållna beloppen. Skatten fördelas sedan vid tillämpningen av deskilda procentsatserna efter den kvotdel som vart och ett av de undanhållnabeloppen utgör av de sammanlagda undanhållna beloppen. Bestämmelsernai andra stycket tillämpas också när någon i annat fall än som avses där skallpåföras skattetillägg efter skilda procentsatser. 1 §En skattemyndighets taxeringsbeslut i en fråga som kan ha betydelse för beskattningen eller annat ekonomiskt mellanhavande med det allmän na får överklagas hos länsrätten av den skattskyldige, och, i fråga om beslut om taxering till inkomstskatt, kommunen. Denskattskyldige får också överklaga beslut att avvisa en begäran om omprövning avtaxeringsbeslut. 2 §Föreläggande vid vite och beslut om taxeringsrevision får inte över klagas. 3 §Överklagandet skall vara skriftligt och ha kommit in före utgången av det femte året efter taxeringsåret. Om taxeringsbeslutet har meddelats efter femte året efter det taxeringsår som beslutet avser och den skattskyldige har fått del av beslutet efter utgången av oktober , får överklagandet dock komma in från den dag då den skattskyldige fick del av beslutet. Denskattskyldige får överklaga ett taxeringsbeslut även om det inte gått honomemot. 4 § Även om tiden föröverklagande har gått ut, får ett beslut om skattetillägg överklagas så längebeslutet i den taxeringsfråga som föranlett skattetillägget inte har vunnitlaga kraft. 5 § skall prövaom överklagandet har kommit in i rätt tid. Har överklagandet kommit in försent, skall myndigheten avvisa det, om inte annat följer av andra eller tredjestycket. Överklagandetskall inte avvisas, om förseningen beror på att skatte myndigheten har lämnat den skattskyldige en felaktig underrättelse om hur man överklagar. överklagandetskall inte heller avvisas, om det inom överklagandetiden Prop. 1989/90:74kommit in till en annan skattemyndighet än den som fattat beslutet eller allmän förvaltningsdomstol. Överklagandet skall då översändastill den skattemyndighet som fattat beslutet med uppgift om den dag dåhandlingen kom in till myndigheten eller domstolen. 6 §Skattemyndigheten skall ompröva det överklagade beslutet. Detta gäller dock inte om överklagandet skall avvisas enligt 5 § eller hinder mot omprövning föreligger enligt 4 kap. 8 §. Ettöverklagande förfaller, om skattemyndigheten ändrar beslutet så som denskattskyldige begär. ändrar beslutet på annat sätt än den skattskyldige begär, skallöverklagandet anses omfatta det nya beslutet. Finns skäl för det, fårmyndigheten lämna den skattskyldige tillfälle att återkalla överklagandet. 7 §Om överklagandet inte avvisas enligt 5 § eller förfaller enligt 6 §, skall skattemyndigheten överlämna överklagandet, sitt omprövningsbeslut och övriga handlingar i ärendet till länsrätten. Om det finns särskilda skäl får överklagandet överlämnas till länsrätten utan föregående omprövning. 8 §Överklagandet skall vara skriftligt och ha kommit in inom tidsfrist som enligt 4 kap. gäller för beslut om omprövning på initiativ av skatte myndighet eller men från den dag då det överklagade beslutet meddelades. Överklagasett omprövningsbeslut som avser eftertaxering och yrkas ändring till denskattskyldiges nackdel, skall överklagandet ha kommit in frånden dag då beslutet meddelades. 9 §Om har överklagat ett taxeringsbeslut, skall därav föranledd talan om särskild avgift föras . Överklagandeav länsrättens och kammarrättens beslut 10 § Överklagande får inte ske av länsrättens beslut avseende 1. befrielsefrån skyldighet att lämna upplysningar eller visa upp hand ling som behövs för utredning, 2. undantagande av handling fråntaxeringsrevision, 3. en skattemyndighets beslut attavvisa en begäran om omprövning såsom för sent inkommen. 11 § Har den skattskyldige hoslänsrätten överklagat skattemyndighetens taxeringsbeslut, får myndighetenöverklaga länsrättens beslut, om det innebär att den skattskyldige har fåtthelt eller delvis bifall till sin talan. 12 § fåröverklaga ett beslut av länsrätten eller kammarrätten även om verket intetidigare har fört det allmännas talan i målet. 13 § Om den skattskyldigeöverklagar länsrättens eller kammarrättens beslut, skall överklagandet hakommit in från den dag då han fick del av beslutet. Omlänsrättens beslut överklagas av skattemyndigheten, riksskattever- 17 2 1989/90. keteller kommunen, skall överklagandet ha kommit in Prop.1989/90:74 från den dag beslutet meddelades. Detsamma gäller omriksskatteverket överklagar kammarrättens beslut. 14§ Om någon har överklagat ett beslut av länsrätt eller kammarrätt, får ävennågon annan som haft rätt att överklaga beslutet ge in ett överklagande, trotsatt den för honom gällande tiden för överklagande gått ut. Ett sådantöverklagande skall ges in inom en månad från utgången av den tid inom vilkendet första överklagandet skulle ha gjorts. Återkallaseller förfaller det första överklagandet av någon annan anledning, förfallerockså det . Företrädareför det allmänna m. m. 15 §Om en skattskyldig överklagar ett beslut, förs det allmännas talan i länsrätten och kammarrätten av skattemyndigheten. Överklagar riksskat teverket, skall det allmännas talan föras av verket. Riksskatteverketför det allmännas talan i regeringsrätten. 16 §En skattemyndighet får uppdra åt en annan skattemyndighet att i allmän förvaltningsdomstol föra det allmännas talan i ett visst ärende eller en viss gmpp av ärenden. Ett sådant uppdrag får ges endast om den andra myndigheten medger det. Riksskatteverketfår ta över uppgiften att i allmän förvaltningsdomstol föra det allmännas talani ett visst ärende eller en viss gmpp av ärenden. Riksskatteverketfår uppdra åt en tjänsteman vid en skattemyndighet att företräda verket iallmän förvaltningsdomstol. 17 §Riksskatteverket får inom den för verket gällande tiden för överkla gande föra talan till den skattskyldiges förmån. Verket har då samma behörighet som den skattskyldige. 18 § En talan får inte ändras i andra fall än som anges i 19 och 20 §§ . Som ändring av talan anses inte när klaganden inskränker sin talan eller, utanatt frågan som är föremål för prövning ändras, åberopar en ny omständighet tillstöd för sin talan. 19 §Klaganden får framställa ett nytt yrkande om inte en ny fråga därigenom förs in i målet. Imål i länsrätten får klaganden dessutom, inom den tid som gäller föröverklagande, föra in en ny fråga som har samband med den fråga som skallprövas, om länsrätten finner att frågan utan olägenhet kan prövas i målet. 20 § 1 ett mål om taxering fårklaganden föra in en fråga om skattetillägg som har föranletts av dentaxeringsfråga som är föremål för prövning, om domstolen finner attskattetilläggsfrågan utan olägenhet kan prövas i målet. 21 § Om domstolen i fall som avsesi 19 § andra stycket och 20 § inte tar upp den nya frågan till prövning, fårrätten överlämna den till skattemyndigheten för omprövning. 20 § Om det finns fler frågor isamma mål, får särskilt beslut meddelas i Prop. 1989/90: 74 någon av demtrots att handläggningen i övrigt inte har avslutats. 21 § Om det är lämpligt med hänsyntill utredningen, får särskilt beslut ges över en av flera omständigheter somvar för sig har omedelbar betydelse för utgången i målet eller över hur enviss uppkommen fråga, som främst angår rättstillämpningen, skall bedömas vidavgörandet av saken. Närsärskilt beslut meddelas bestämmer rätten med hänsyn till omständigheterna omtalan mot beslutet skall föras särskilt eller endast i samband med talan moträttens slutliga avgörande i målet. Om rätten bestämmer att talan skall förassärskilt, får den förordna att målet i övrigt skall vila till dess detsärskilda beslutet har vunnit laga kraft. 24 §Vid handläggningen i länsrätt och kammarrätt av mål om särskild avgift skall muntlig förhandling hållas, om den skattskyldige begär det. Muntlig förhandling behövs dock inte, om det inte finns anledning att anta att avgift kommer att tas ut. 1 § Vite får inte föreläggasstaten, kommun eller tjänsteman i tjänsten. 2 § Vid prövning av en ansökan omutdömande av vite får även vitets lämplighet bedömas. 3 §Vid bedömningen av vem som är behörig ställföreträdare för skatt skyldig enligt denna lag skall 4 kap. 2 § lagen (1990:00) om självdeklara tion och kontrolluppgifter tillämpas. Uppgiftersom lämnats för en skattskyldig som är juridisk person, anses ha lämnats av denskattskyldige, om det inte var uppenbart att uppgiftslämnaren saknadebehörighet att företräda den skattskyldige. Åndringi ta.xeringsbeslut tillföljd av dubbelbeskattningsavtal 4§Om en bestämmelse i avtal för att undvika eller lindra dubbelbeskattning somSverige har träffat med någon annan stat leder till att ändring skall vidtas ifråga om taxering som rör statlig eller skatt eller i fråga om någonannan åtgärd varigenom sådan skatt har påförts, får regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer vidta sådan ändring. 5§ Val av ledamot i skattenämnd förrättas av . Om det i länet finns en kommun som inte ingår i landstingskommunen förrättas valet av och kommunfullmäktige med den fördelning dem emellan som skattemyndigheten bestämmer efter befolkningstalen. I för rättas valet av kommunfullmäktige i . Valet skall vara proportionellt, om det begärs av minst så många leda- 19 mötersom motsvarar den kvot som erhålls om antalet närvarande ledamö- Prop.1989/90:74 ter delas med det antal personer valet avser, ökat med 1. Om kvotenär ett brutet tal, skall den avmndas till närmast högre hela tal. I lagen(1955:138) om proportionellt valsätt vid val inom landsting, kommunfullmäktigem. m. finns särskilda föreskrifter om förfarandet. Vidval av ledamöter skall eftersträvas att lekmannakåren får en allsidigsammansättning med hänsyn till ledamöternas ålder, kön och yrke. 6 § Valbar till ledamot iskattenämnd är den som har rösträtt vid val av kommunfullmäktige och ärkyrkobokförd i en kommun som ingår i skattemyndighetens verksamhetsområde ochinte har förvaltare enligt 11 kap. Tjänstemaninom skatteförvaUningen eller vid allmän förvaltningsdomstol eller nämndeman iallmän förvaltningsdomstol får inte väljas till ledamot i skattenämnd. Densom har fyllt eller uppger giltigt hinder är inte skyldig att ta emotuppdrag som ledamot. Skattemyndighetenprövar självmant den valdes behörighet. 7 §Den som fyllt har rätt att frånträda uppdrag att vara leda mot. får entlediga en ledamot som visar giltigt hinder. Om en ledamot är valbar, upphör uppdraget. Närett uppdrag blir ledigt, utses en ny ledamot för den tid som återstår. Omantalet valda ledamöter ändras, får en nytilllrädande ledamot utses för kortaretid än . 8 §Landstinget får besluta att av landstingskommunens medel skall till de landstingsvalda ledamöterna i skattenämnd betalas arvoden, reseersätt ningar, traktamenten och andra ekonomiska förmåner enligt de grunder som enligt kommunallagen (1977:179) gäller för ersättning till ledamöter i landstingskommunala nämnder. Kommunfullmäktige har motsvarande rätt i fråga om de kommunvalda ledamötema. Denna lag träder i kraft den 30juni 1990 då taxeringslagen (1956:623) skall upphöra att gälla. Den nya lagentillämpas första gången på ärenden och mål som avser taxering. Den gamla lagen skallfortfarande tillämpas på ärenden och mål avseende 1990 och tidigare årstaxeringar. Vad som i den gamla lagen sägs om länsskattemyndighet och lokalskattemyndighet skall gälla skattemyndighet. Bestämmelserna i 2 kap. 2 § och3 kap. 8 § i den nya lagen om vem som får besluta om taxeringsrevisiontillämpas i fråga om beslut om taxeringsrevision som fattas från och med den 1januari 1991. 4.1mål som anhängiggörs hos regeringsrätten skallriksskatteverket föra det allmännas talan. Bestämmelserna i 6 kap. 16 § tredjestycket och 17 § i den nya lagen gäller därvid. 2 Förslag till Prop. Lag (1990:00) om självdeklaration och kontrolluppgifter 1 § I denna lag ges bestämmelserom skyldighet att lämna uppgifter till ledning för taxering enligttaxeringslagen (1990:00) m.m. 2 § Begrepp som används i dennalag har samma innebörd som i kommunalskattelagen (1928:370), lagen (1947:576)om statlig inkomstskatt, uppbördslagen (1953:272) och taxeringslagen (1990:00). 3 § har sammabefogenhet som skattemyndigheterna att meddela förelägganden. Självdeklaration m. m. 1 § Uppgifter till ledningför egen taxering lämnas i form av självdeklaration. 2 § Självdeklaration skallavges på heder och samvete på blankett enligt fastställt formulär för förenkladsjälvdeklaration eller allmän självdeklaration. 3 § Var och en bör, utöver vadsom framgår av deklarationsformuläret eller av någon annan blankett enligtfastställt formulär, meddela de ytterligare upplysningar som kan vara avbetydelse för egen taxering. 4§ Fysisk person skall, om inte annat följer av 6 §, lämna självdeklaration 1. när hans bmttointäkter av eneller flera förvärvskällor under beskattningsåret uppgått till sammanlagtminst , 2. om han inte varit bosatt iSverige under hela beskattningsåret eller om han betalatsjömansskatt, när bruttointäkterna uppgått till sammanlagt , 3. när hans tillgångar av den artsom anges i 3 § 1 mom. lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt vidbeskattningsårets utgång haft ett värde som överstiger , eller 4. när underiag förskogsvårdsavgift eller statlig fastighetsskatt skall fastställas för honom. Vidbedömandet av deklarationsskyldighet enligt första stycket skall hänsyn intetas till sådan inkomst eller förmögenhet för vilken skattskyldighet inteföreligger enligt kommunalskattelagen (1928:370), lagen (1947:576) om statliginkomstskatt eller lagen om statlig förmögenhetsskatt. Harmakar, som ingått äktenskap före ingången av beskattningsåret och levt tillsammans under större delen därav, var för sig haft inkomst eller 21 förmögenhet,skall vardera makens deklarationsskyldighet bedömas med Prop. 1989/90:74hänsyn till makarnas sammanlagda inkomst och förmögenhet. Skallnågon enligt lagen om statlig förmögenhetsskatt taxeras för förmögenhet somtillhör barn eller någon annan, skall hänsyn tas därtill närdeklarationsskyldigheten bedöms.