prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — Lagrådet har påpekat att det nya systemet för beskattningav livförsäkringsrörelse innebär att endast vissa intäkter hos ettlivförsäkringsföretag är skattepliktig intäkt och att nettointäkten av denskattepliktiga delen skall beräknas med tillämpning av reglerna förnäringsverksamhet. Lagrådet menar att en sådan reglering av beskattningen bordekompletteras med en regel om hur man skall behandla de kostnader som ärgemensamma för såväl den skattepliktiga verksamheten som för den del avrörelsen som inte föranleder skatteplikt. För egen del kan jag hålla med lagrådet om att systemet idetta avseende ser ut att vara bristfälligt. Emellertid bibehåller de nyareglerna dagens ordning att den verksamhet som inte ger några skattepliktigaintäkter inte heller skall föranleda några avdragsgilla kostnaden Sålunda ärt.ex. influtna försäkringspremier skattefria, medan å andra sidanutbetalningar på grund av inträffade försäkringsfall inte är avdragsgilla. De försäkringstekniska grunderna innefattar bl.a. grunderför försäkringsföretagens premiesättning. Grunderna tar hänsyn till gemensammakostnader vid premiesättningen. I grundbunden försäkring bestäms nämligennivån pä premien med hänsyn till försäljningskostnader och övrigadriftkostnader, innefattande såväl direkta som gemensamma kostnaden Dessakostnader beaktas genom ett procentuellt påslag. Driftkostnadstäckning sker alltså via - de skattefria -premierna. Det saknas anledning att därutöver medge avdrag för kostnader somär gemensamma. Mittförslag: Premie avseende försäkringssparande i utländskt försäkringsföretagskall i vissa fall beskattas. Skattesatsen skallvara av premiebeloppet för avseende utländskt försäkringssparandesom i övrigt inte beskattas. För avseende försäkringssparande iutländska försäkringsföretag - som beskattas i utlandet - skall skattesatsenkunna sättas ned med hänsyn dll den skatt som utgår i utlandet. Nedsättningskall - efter ansökan hos RSV - medges med halva eller hela skatten på premien. RINK:sförslag: Överensstämmer med mitt utom såvitt avser skattesatsen. anser att skatten är konkur-renshämmande gentemotudandet och sätter den internationella harmoniseringen i fråga. i?5V påpekarkontrollsvärigheten, vilken ytterligare poängteras av . Motsvarandesynpunkter kommer frän alla som yttrat sig i denna del. Branschorganisationernaanser att det pä grund av beskattningen av det inhemska försäkringssparandetuppkommer risk för utflyttning av kapital till utlandet. En utflyttning somberor på gynnsammare utländsk beskattning och som inte kan hindras- bl.a. pågrund av kontrollsvårigheterna. Skälen för mitt förslag:Jag har tidigare konstaterat att pensionssparande i utlandet ofta ärskattemässigt gynnat. I många fall liknar utländska system det som förnärvarande gäller i . Genom mitt förslag omavkastningsskatt på pensionsmedel förändras konkurrenssituationen gentemotutlandet. Det skulle av skatteskäl i vissa fall kunna bli lönsamt att flyttapensionssparande frän till utlandet. Den risken är mindre genom att deskattesatser jag nu föreslagit ligger pä en relativt låg nivå. Man kan utgåfrån att det kommer att finnas länder som inte har någonbeskattning alls av detta sparande. Man bör dock inte vid en internationelljämförelse utgå frän dessa länder, utan i stället jämföra med vad som kantänkas vara ett slags genomsnittlig behandling av detta kapital utomlands. Jaginser att det är svårt att finna något egentligt genomsnitt med hänsyn till attde utländska försäkringslösningarna kan avvika från de svenska men jag anseratt det ändå finns fog för påståendet att det inte är en generell regel attlivförsäkringskapitalet inte beskattas i utlandet. Däremot är det dock regelatt kapitalet är mer eller mindre gynnat. Den skattesats jag tidigareföreslagit och som kommer att bli den vanligaste jämförelsebasen år . Denär vald bl.a. mot bakgrund av sådana hänsynstaganden. Enligt svensk rätt ärförsäkringar i utlandet skattemässigt K-försäkringar, vilket innebär att avdraginte medges för premierna och att utfallande belopp inte är skatteplikdga.Detta gäller oavsett om försäkringen i och för sig uppfyller de svenskakvalitativa villkoren för vad som får klassificeras som en P-försäkring. RSVhar rätt att efter ansökan genom dispens förklara att en utländsk försäkringfår betraktas som en P-försäkring. Jag föreslår inte några förändringar avdessa Denlämpligaste lösningen för att uppnå konkurrensneutralitet gentemot Prop.1989/90:110 utlandet torde vara att beskatta insättningar () iförsäkringssparande i utlandet. Skattesatsen bör då avvägas så att det behållnabeloppet vid spar-periodens slut blir lika stort oavsett om sparandet sker iSverige eller i utlandet. Vidbestämmandet av den skattesats som bör gälla är det nödvändigt att göra ettslags genomsnittsberäkning. Detta på grund av att det svenska försäkringssparandesom kan utgöra basen för beräkningarna beskattas med antingen (P-försäkring) eller (K-försäkring). Någon jämförelse med den ytterligarelägre skattesatsen för tjänstepension behöver inte göras, eftersom dettasparande ligger inom . RINK:s bedömning var att skattesatsen egentligenborde vara för att neutralitet skulle uppnås. RINK hade då utgått från vadman räknade med skulle bli den effektiva skattesatsen med utgångspunkt i denformella () jämte antaganden beträffande faktisk avkastning, spardd, m.m.RINK föreslog som ett lämpligt genomsnitt med utgångspunkt frånförutsatta genomsnittsförhållanden. Förutsättningarnahar inte ändrats genom mitt förslag om en lägre skattesats. Det är såledesfortfarande nödvändigt att göra en beräkning med utgångspunkt i antagnagenomsnittsförhållanden. Därav följer att beräkningarna måste utföras med vissförsiktighet för att undvika en överbeskattning. Vid en sammanvägd bedömning avde tvä skattesatserna för privat P-försäkring och K-försäkring tordeskattesatsen böra ligga några procentenheter . Försiktigheten bjuderdå att skattesatsen bestäms till . Skattesatsenbör därför vara av sparbeloppet (premien). I de fall denna skattesats ärför låg kan den osäkerhet och de valutarisker som försäkringssparande iutlandet kan vara förknippat med ses som en spärr mot alltför storaöverflyttningar från svenskt till utländskt sparande. Skattenpä avseende utländskt försäkringssparande föreslås vidare utgå enligtsamma skattesats oavsett om premien avser utländsk försäkring som i och försig skulle kunna klassificeras som P-försäkring eller K-försäkring. Fränneutralitetssynpunkt kunde det eventuellt vara önskvärt att ta ut en högrepremieskatt på sparande som sker i konkurrens med svenska K-försäkringar än påsparande som sker i konkurrens med svenska P-försäk-ringan Motivet skulle dävara att avkastning på K-försäkring föreslås bli beskattad med en högreskattesats än avkastning pä P-försäkring. Effekten av den högre skattesatsenför K-försäkring motverkas emellertid av att sparandetiden vanligen är längrei P-försäkring än i K-försäkring. Det bör därför vara möjligt att upprätthällaneutralitet mellan svenskt och utländskt försäkringssparande med sammaskattesats för avseende utländska försäkringar oavsett hur dessaskulle komma att klassificeras. fall försäkringssparande i utlandet beskattas bör skatten på sombetalas till sådant försäkringssparande kunna sättas ned. Motivet är attsvenska skattskyldigas försäkringssparande i utlandet annars sammantaget skullekunna utsäftas för en hårdare beskattning än motsvarande försäkringssparande iSverige. Mitt förslag innefattar därför också en möjlighet att - efter ansökanhos RSV - erhålla nedsättning av premieskatten. Nedsättningen skall göras medhänsyn till annan beskattning av det utländska försäkringssparandetoch avvägas så att det totala skatteuttaget blir detsamma som förförsäkringssparande i . Av förenklingsskäl föreslås att nedsättningskall ske med antingen halva eller hela premieskatten. Den föreslagna skatten ärinte avsedd att försvåra betalningar till utlandet. Avsikten är endast attupprätthålla neutralitet mellan svenskt och utländskt försäkringssparande. Avdet skälet kommer skatten inte att stå i strid med förpliktelsergentemot andra länder och strider inte heller mot strävandena tillliberalisering avseende kapitalrörelser över gränserna. Enannan fråga som delvis har samband med en premieskatt är valutalagstiftningen.1 den delen har utvecklingen gått mot ett successivt borttagande avvalutarestriktionerna. En 3 000-kronorsgräns för dll utländska livförsäkringsbolaggäller . Slopande av den begränsningen är en av de frågor somövervägts i det förslag till lag om valutareglering, m.m. som nyligenremitterats till lagrådet. I lagrådsremissen förutskickas att slopandet avvalutarestriktionerna också bör kunna omfatta förbudet mot premiebetalningartill utlandet. Remissförslaget innebär dock att förbudet behålls till dess atten premieskattelag träder i kraft, vilket enligt mitt förslag skall ske den 1januari 1991. Mitt förslag:Särskilda övergångsregler föresläs i ett avseende som gäller bruteträkenskapsår och vad gäller värdering av värdepappers-och fastighetsinnehav vidövergängen till det nya systemet. RINK;s förslag:Överensstämmer med mitt i fallet med brutna räkenskapsån I övrigt föreslåsinga särskilda övergångsregien. Remissinstanserna: Deremissinstanser som tagit upp frågan om övergången dll det nya systemet menaratt frånvaron av särskilda övergångsbestämmelser medför att förslaget kommerinnebära en otilläten retroaktiv beskattning. Skälen för mitt förslag:Förslaget innebär att avkastningen på pensionssparande kommer aft beskattasmed verkan från . Avkastningen på allt pensionskapital somfinns samlat hos olika förvaltare eller hos arbetsgivare den 1 januari 1991kommer att bli föremål för beskattning efter detta datum. För skattskyldiga medbrutet räkenskapsår föreslås emellerdd en särskild övergångsbestämmelse.Lagrådet har påpekat att frånvaron av särskilda övergångsbestämmelser i detremitterade förslaget har viss betydelse i fråga om värdet av lager vidövergången till det nya systemet. Lagrådet har därför menat att den fråganborde regleras i övergångsbestämmelserna. Jag delar lagrådets bedömning ochåterkommer till frågan i specialmotiveringen. Frågan om dllåten ellerotillåten retroaktivitet har även i andra beskattningssammanhang på senare tidvarit aktuell. Pensionskapital har satts in i sparandet då avkastningen var fri frånskatt. Av det skälet Prop. 1989/90:110 har det gjorts gällande att detskulle föreligga hinder för att detta äldre kapitals avkastning skulle utgöraunderlag för beskattning. Min inställning är följande. Förslaget strider inte mot retroaktivitetsförbudet iregeringsformen eftersom det inte innebär beskattningav den avkastning somackumulerats skattefritt . Förslaget innebär att denavkastning som uppkommer e//er ikraftträdandet kommer att utgöraskatteunderlag. Det förhällandet att denna avkastning beskattas framöverinnebär inte något ingrepp i tidigare skattefrihet. Inte heller innebär detnågot brott mot retroaktivitetsförbudet att det kan förekomma situationer därdet efter lämnas pensionsutfästelser som avser intjänande avpensionsrätt under tid som ligger före ikraftträdandet. Det kapital somavsätts på grund av en sådan utfästelse avsätts för övrigt först efterikraftträdandet. Förslaget griper inte heller på något otillbörligt sätt ini redan ingångna avtal. De kontrakt som ingåtts garanterar en försiktigtberäknad avkastning, grundräntan eller kalkylräntan. Effekten av mitt förslagkan inte bedömas bli så stor att denna garanterade avkastning kommer attberöras. Mittförslag: Det skall vara möjligt för en försäkringstagare i ett homosexuelltsamlevnadsförhållande att genom försäkring ge efterlevandepension till sinsambo utan att försäkringen därigenom klassas som en K-försäkring. RINK:s förslag: Frågan var inte föremål för RlNK:s arbete. Skälen förmitt förslag: En P-försäkrings kvalitativa villkor i KL innebär att enlivförsäkring måste vara förenad med vissa villkor för att skattemässigt fåklassas som en P-försäkring. Detta gäller bl.a. kretsen av berättigade tillefterlevandepension. De förmånstagare till försäkringen som får sättas in avseendeefterlevandepension är begränsade till bl.a. familjekretsen i hetero-sexuellasamlevnadsförhällanden- antingen samlevnaden sker i äktenskapets form eller iett samboförhällande. Om en homosexuell sammanboende vill tillförsäkra sinhomosexuella sambo efterlevandepension strider ett sådant förordnande såledesmot villkoren i KL och försäkringen blir klassad som en K-försäkring. Dettainnebär att försäkring visserligen kan köpas men att avdragsrätt inte medgesför premien. Detta förhållande har uppmärksammats i skilda sammanhangbl.a. av Utredningen om homosexuellas situation i samhället. Den utredningenföreslog i sitt betänkande (SOU 1984:63) Homosexuella och samhället en lösningpä problemet innebärande att man i en särskild lag reglerade att olikasamlevnadsdefinitioner i lagstiftningen också skulle avse homosexuell samlevnad.Den aktuella bestämmelsen i KL fanns med i det förslaget. 32 1989/90. Nr 110 Del 1 I propositionen(1986/87:124) föreslog regeringen att en sådan Prop. 1989/90:110lag skulle antas. I regeringens förslag togs emellertid inte in någon ändringav de kvalitativa villkoren för efterlevandepension. Lagen antogs av (lag 1987:813 om homosexuella sambor). Jaganser att det nu inte finns någon anledning att avvakta ytterligare i fråganoch föreslår därför att de kvalitativa villkoren skall få en sådan innebördatt även en homosexuell sambo skall kunna sättas in som förmånstagare utan attlivförsäkringen därigenom måste klassas som en K-försäkring. Lagtekniskt kandetta åstadkommas genom att den nyssnämnda lagen om homosexuella samborkompletteras med det aktuella lagrummet i KL. Jagvill avslutningsvis erinra om att förslaget endast tar sikte på de privataP-försäkringarna och inte avser reglerna för den allmänna efterlevandepensionen. 7.1 Privatbostad och näringsfastighet Mittförslag: Vid inkomstbeskattningen klassificeras en fastighet antingen somprivatbostadsfastighet som redovisas i inkomstslaget kapital eller som näringsfastighetsom redovisas i inkomstslaget näringsverksamhet. Småhus,som är inrättade som en- eller tvåfamiljsbostäder, samt bostadshus påjordbruksfastighet räknas som privatbostäder om de helt eller till övervägandedelen används för eller är avsedda för ägarens eller honom närstående personerspermanent- eller fritidsboende. Äventomtmark som är avsedd att bebyggas för sådana ändamål räknas somprivatbostadsfastighet. Annanfastighet än de nu nämnda är näringsfastighet. Bostadsrätti s. k. äkta bostadsföretag räknas som privatbostad. Privatbostad somingår i dödsbo fär hänföras till denna kategori under fyra kalenderår efterdödsfallet. RINK;sförslag: Överensstämmer med mitt utom så till vida att ett innehav om högst trebostäder hos en och samma skattskyldig får behandlas som privatbostad och attendast i belägen privatbostad får redovisas i inkomstslaget kapital. Remissinstanserna: Deflesta av de remissinstanser som yttrat sig anser att huvudprincipen att enfastighet skall anses antingen som privatbostad eller som näringsfastighet ärrikdg. Företrädare för jordägare motsätter sig dock att bostadshus påjordbruksfastigheter bryts ut ur inkomstslaget näringsverksamhet. a. att kostnader för reparation och underhåll av bostaden intelängre blir avdragsgilla. Även från andra håll kritiseras detta med tilläggetatt kulturbyggnader som slott och herrgårdar inte längre kommer att kunnahållas i gott och vårdat skick om avdragsmöjligheten försvinner Frånframför allt företrädare för småföretagare påpekas att egenföretagare medlokal i den egna bostaden kommer att missgynnas eftersom förslaget innebär attvissa kostnader som de anser hänför sig till näringsverksamheten inte bliravdragsgilla. Ettantal remissinstanser anser att gränsdragningen är oklar och måste preciserasytterligare. Sålunda anser några att begränsningen av det antal bostäder somfår räknas som privatbostad bör utgå. Vidare påpekas att även privatbostad somär belägen i utlandet bör få redovisas i inkomstslaget kapital och såledesinte hänföras till näringsfastighet. Skälenför mitt förslag: Syftet bakom förslaget att dela upp fastigheter och vissabostadsrätter mellan inkomstslagen kapital och näringsverksamhet är att uppnåenkla, enhetliga och likformiga regler för inkomstbeskattningen. Enhetligaregler tillämpas därefter inom resp. inkomstslag. Inom inkomstslagetnäringsverksamhet beskattas fastigheter med utgångspunkt från fak- tiska inkomster och kostnader medan enklare och meraschablonmässiga Prop. 1989/90:110 regler tillämpas inom inkomstslagetkapital. Fastigheter och vissa bostadsrätter som redovisas i inkomstslagetkapital benämns privatbostäder medan övriga fastigheter benämnsnäringsfastigheten Jag anser också att dessa principiella utgångspunkter kanläggas till grund för de förändringar som föreslås inom de delar avbostadsbeskattningen som närmare berörs i det följande. Det bör således vara användningssättet av byggnaden påfastigheten eller bostadsrätten som avgör om den skall hänföras till kategorinprivatbostad eller näringsfastighet. Ett grundkrav för att en fastighet skall behandlas somprivatbostadsfastighet är att byggnaden på den helt eller till övervägandedelen används för permanent- eller fritidsboende av ägaren eller honomnärstående person. Med ägare avses även den som äger en andel i sådanfastighet. Som privatbostad bör under dessa förutsättningar räknas ävenbostadsrätter i s. k. äkta bostadsföretag (vanligen bostadsrättsföreningar).Härmed avses enligt en definition i anvisningar från RSV (RSV Dt 1976:43) enbostadsförening eller ett bostadsaktiebolag vars fastigheter inrymmer minst trebostadslägenheter och där av hela taxeringsvärdet för företagetsfastigheter belöper på bostadslägenheter som upplåtits till medlemmarna ellerdelägarna med bostadsrätt eller hyresrätt. Normalt torde det inte vara förenat med några störresvårigheter att göra den nämnda användningsavgränsningen. Den omständighetenatt en bostadsbyggnad hyrs ut behöver inte utgöra ett bevis för att den inteär avsedd att användas för eget boende. Om det emellertid av omständigheternaframgår att ägaren eller innehavaren inte har för avsikt att inom överskådligtid bosätta sig på fastigheten eller använda den för permanent boende eller förfritidsändamål bör den inte behandlas som privatbostad. Av definitionen följer att endast fysiska personer ochvissa dödsbon kan inneha privatbostäder Fastigheter som innehas av juridiskapersoner redovisas alltid som näringsfastigheten de s. k. andelshusenskall behandlas enligt de regler som föreslås för näringsverksamhet. Det får iannat sammanhang övervägas om fysisk persons andel i sådant hus även framdelesbör redovisas i detta inkomstslag. Enligt min mening hör denna fråga underbo-stadsrättsvärderingskommitténs uppdrag (avsnitt 7.3). Till gruppen privatbostad hänförs framför allt sedvanligaegnahem och fritidshus. Även tomtmark som skall bebyggas för permanent- ellerfritidsboende bör hänföras hit om marken är avsedd för den skattskyldigeseller honom närståendes egna boende. Mangårdsbyggnad med tillhörande tomt påjordbruksfastighet räknas också som privatbostad. Viss ledning för klassificering kan erhållas genom denindelning av fastigheter som sker vid fastighetstaxeringen. Fastigheterindelas då bl. a. i grupperna småhusenhet, hyreshusenhet, industrienhet samtlantbruksenhet. Indelning sker även i undergrupper som t. ex. hyreshusenhet:tomtmark, hyreshusenhet: huvudsakligen bostaden hyreshusenhet: bostäder ochlokaler, hyreshusenhet: kiosk m. m. För detstora flertalet skattskyldiga medför denna indelning att det blir Prop.1989/90:110 enkelt att avgöra om fastigheten skall redovisas i inkomstslagenkapital eller näringsverksamhet eftersom småhus som ägs av fysiska personer oftastutgör privatbostadsfastigheter medan hyreshus och industrienheter utgör näringsfastighetenIndelningen vid fastighetstaxeringen är dock inte bindande för uppdelningenmellan privatbostadsfastighet och näringsfastighet vid inkomsttaxeringen. Säskall t. ex. för aktiebolagens del alla fastigheter - oavsett indelningen vidfastighetstaxeringen - behandlas som näringsfastigheten I många fall leder uppdelningen mellan privatbostad ochnäringsfastighet till en inkomstskattemässig klyvning av en fastighet. Sålundaföreslås mangårdsbyggnaden på en jordbruksfastighet som bebos av ägaren blibeskattad i inkomstslaget kapital som privatbostad medan resterande del avjordbruksfastigheten beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet. Likaså bör,i fråga om en fastighet som vid fastighetstaxeringen uppdelats i t. ex. ensmåhusenhet och en industrienhet, småhusenheten betraktas som en privatbostadom huset helt eller till övervägande del används som bostad medan industrienhetenutgör näringsfastighet. Vid en blandad användning av en byggnad eller bostadsrättbör det övervägande användningssättet vara avgörande för till vilketinkomstslag den skall hänföras. Begreppet övervägande är hämtat fränfastighetstaxeringslagens system. Enligt detta är bl. a. det sätt, på vilkenen byggnad till mer än hälften används, avgörande för i vilken byggnadstyp denindelas. Enligt nuvarande inkomstskatteregler görs en uppdelning avfastigheten i en bostadsdel och en rörelsedel om en villa delvis används iägarens rörelse. Även om en del av en byggnad eller bostadsrätt, som till merän hälften utgör privatbostad, används i näringsverksamhet bör den emellertidenligt mitt förslag i sin helhet behandlas enligt de regler som gäller förprivatbostaden för räntor och tomträttsavgäld medges således iinkomstslaget kapital samddigt som avdrag för bl. a. värdeminskning intemedges. Har exempelvis hela husfasaden reparerats eller målats om medges inteavdrag för den del av kostnaderna som belöper på den del av byggnaden somtagits i anspråk för näringsverksamheten. Intäkten från näringsverksamhetenredovisas enligt de regler som föreslås för det inkomstslaget. Här skall endastnämnas att avdrag medges för kostnader som är betingade avnäringsverksamheten som sådan. Jag har förut berört de regler som bör gälla idetta avseende när övergång sker från näringsfastighet till reglerna somföreslås för privatbostad (avsnitt 6.4.11). Jag kan dock i detta sammanhang framhålla att jag delarden remisskritik som går ut på att åtskilliga gränsdragningsproblem faller bortom man slopar antalsbegränsningen i fråga om hur många privatbostäder enskattskyldig får redovisa i inkomstslaget kapital. Den delen av förslaget börsåledes inte genomföras. Detsamma gäller, med undantag för bostadsbyggnad päjordbruk, förslaget att redovisa privatbostad som är belägen i utlandet iinkomstslaget näringsverksamhet. Sådan privatbostad bör därför också redovisasunder inkomst av kapital. Underlaget för fastighetsbeskattning av detta slagav privatbostad bör vara av marknadsvärdet. En jordbruksfastighet i utlandetbör dock i sin helhet redovisas under inkomstslaget näringsverksam- Jag berör dessa frågor ytterligare ispecialmotiveringen till 5 S KL resp. Prop. 1989/90:110 fastighetsskattelageni samband med mina kommentarer till vad lagrådet anfört. Jag vill här även nämna något om den nuvarande regeln ipunkt 3 av anvisningarna till 27 S KL om s. k. byggmästarsmitta. Enligt dennaanses en fastighet i vissa fall som omsättningstillgång hos fastighetsägarenom denne eller dennes make driver byggnadsrörelse eller handel med fastighetenHärifrån görs dock enligt andra stycket b nämnda anvisningspunkt undantag fören- eller tvåfamiljsfastighet som uppenbarligen skall stadigvarande användassom bostad för fastighetsägaren eller dennes make. Denna anvisningspunktföreslås nu överförd till punkt 4 av anvisningarna till 21 S KL somundantagsregeln under b slopas. Frågan om undantag får i fortsättningen sinlösning genom den avgränsning som enligt 5 S KL föreslås gälla mellan privatbostadoch näringsfastighet, dvs. så länge en bostad är en privatbostad kan den inteutgöra omsättningstillgång hos ägaren.