prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — Hänsyn till skattekostnaden tas genom attbeskattningsårets inkomstskatt beräknas schablonmässigt till av denvid taxeringen till statlig inkomstskatt beräknade inkomsten före återföringav föregående års avsättning, avdrag för årets avsättning och före eventuellaAnnellavdrag och avdrag för insatsutdelning. Den beräknade skattekostnadenskall minska underlaget. Attårets verkliga skattekostnad inte skall påverka kapitalunderlaget innebär attinte heller det förhällandet att preliminärskatt betalats under beskattningsåretskall påverka kapitalunderlaget. Det innebär att preliminärskattebetalningarmäste "återläggas" vid beräkning av kapitalunderlaget. Preliminärskattsom avser termin 6 och som för ett kalenderärsföretag förfaller till betalningi januari året efter beskattningsåret har inte någon inverkan om inte betalningsker under beskattningsåret. Deninkomstskatt som belöper på tidigare beskattningsår behandlas på vanligt sätt. Eventuella skatteskulder från tidigare beskattningsår skall till den del de inte täckts av fyllnadsbetalningar behandlas som skul der vid beräkning av kapitalunderiaget. Ett exempel fårillustrera. Företagethar vid beskattningsårets utgång tillgångar på 1 100 (årets vinst är 100) ochskulder (exkl. årets skattekostnad) på 500. Föregående års survavsättninguppgick till 150. Under beskattningsåret har preliminärskatt erlagts med 25. Survunderlagetbestäms som tillgångar (inkl. erlagd preliminärskatt) -skulder - avden beskattningsbara vinsten före survavsättning, dvs. 1125-500-(av årets vinst 100=) 30 = 595 Åretsmaximala survavsättning är (av 595=) 178,5. årets vinst -I- 100,0 återföring av föregäendeårs survavsättning -f- 150,0 avdrag för åretssurvavsättning - 178,5 Åretsinkomstskatt uppgår till (av 71,50=) 21,45 Om exemplet ändras sä att det iden redovisade vinsten (100) antas ingå ej skattepliktiga intäkterpå 20 beräknas schablonskatt på (100- 20=)24. Survunderlagetblir dä 1 125-500-24= 601 Åretsmaximala survavsättning är 180,3 och årets skattekostnad 14,91. Utländskajuridiska personer har enligt 1 § första stycket 5 rätt till survavsättning.Kapitalunderlaget för utländska juridiska personers filialer i kommersjälvfallet inte att omfatta andra tillgångar och skulder än sådana somtillhör filialens verksamhet. Aktieroch andelar i ekonomiska föreningar får enligt andra stycket I inte räknas in iunderlaget om röstetalet för aktierna eller andelarna uppgår till minst 25 %eller om utdelningen är skattefri enligt 7 § 8 mom. tredje stycket b SIL.25-procentsregeln kan bli aktuell att tillämpa vid innehav av omsättningsaktiereller om en beräkning av kapitalunderlaget skall göras för ettförvaltningsföretag (jfr kommentaren till 12 §). Av andra stycket 2 framgår attandra tillgångar som avses i 27 § 1 mom. SIL än akder och andelar inte räknassom tillgång om innehavet är näringsbetingat. Det är här fråga om sädanafinansiella instrument som beskattas pä samma sätt som aktien 1andra stycket 3 finns en bestämmelse som syftar till att hindra en dubbelräkningav survunderlag för företag som är i intressegemenskap (begreppetintressegemenskap definieras i 12 §). Det förekommer t.ex. att ett moderbolagredovisar en fordran avseende anteciperad utdelning trots att dotterbolagetinte kan ta upp en motsvarande skuldpost. En sådan fordran skall inte räknas ini kapitalunderlaget. Somskuldpost räknas enligt tredje stycket 1 - utöver läneskulder m.m. -sådanareserveringar för vilka avdrag har medgetts vid inkomsttaxeringen (jfrvinstdelningsskatten, prop. 1983/84:50 s. 97). Det kan vara fråga om t.ex.avdragsgilla pensions- eller garantiavsättningan Förlagsinsatskapitali en ekonomisk förening räknas enligt tredje stycket 2 som skuld förföreningen. Däremot räknas inte föreningens medlemsinsatskapital som skuld. Beloppsom har avsatts till ersättningsfond räknas enligt tredje stycket 3 som skuld(av punkt 2 av övergångsbestämmelserna framgår att detsamma Prop. 1989/90:110gäller för andra fonder som kan förekomma övergångsvis, t.ex investeringsfonderoch återanskaffningsfonder). Bestämmelsen i tredje stycket 4 föranleds av de särskildaregler som gäller enligt 12 § tredje stycket för koncerner m.m. där det ingärutländska företag. Enhgt fjärde stycket räknas inte en survavsättning somskuld. Till skillnad från vad som gäller för juridiska personerberäknas kapitalunderlaget för fysiska personer och dödsbon pä grundval avförhållandena vid beskattningsårets ingång. Detta framgår av första stycket. I punkterna 1 och 2 av anvisningarna till 22 § KL anges ivilken utsträckning räntor och vinster pä aktier, andelar m.m hos en enskildnäringsidkare skall beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet. Av dessabestämmelser följer att beskattningen i flertalet fall inte skall ske inäringsverksamhet utan i kapital enligt bestämmelserna i 27-30 §§ SIL. Andelari kooperativa föreningar (som omfattas av 27 § 1 mom. SIL) och kundfordringar(som omfattas av 29 § 1 mom. SIL) beskattas dock i inkomstslagetnäringsverksamhet. Detsamma gäller naturligtvis generellt om tillgängen utgöromsättningstillgång i näringsverksamheten. Enligt andra stycket gjäWermotsvarande vid beräkning av survunderlaget. Tillgängen räknas alltså in isurvunderlaget om beskattning sker i näringsverksamhet. Nämnas kan ocksä attaktier, andelar m.m. hos ett handelsbolag beskattas i näringsverksamhet och attsådana till-gängar därför ingår i handelsbolagets kapitalunderlag vid enberäkning enligt 4 S (jfr 11 §). Enligt fjärde stycket 1 skall lån avseende tillgångar sombeskattas enligt kapitalreglerna hällas utanför beräkningen av survunderlaget.Reglerna är alltså symmetriska på tillgängs- och skuldsidan. När det gällernäringsfastigheter är dock reglerna något annorlunda. Näringsfastigheterbeskattas vid avyttring enligt kapitalreglerna men den löpande beskattningensker i näringsverksamheten. Fastigheterna fär också räknas som tillgångar vidberäkning av kapitalunderlaget (jfr kommentaren till 6 §). Län avseendefastigheter skall räknas sotn skuld vid beräkning av underlaget. I 44 § KL anges att när det inte kan utredas hur stor delav det upplånade kapitalet som hänför sig till olika förvärvskällor kanfördelning av avdrag för skuldräntor ske genom att kapitalet hänförs till deolika förvärvskällorna i förhållande till värdet av de i varje förvärvskällanedlagda tillgångarna. Inför övergängen till det nya skattesystemet krävs i vissafall en ny fördelning av tillgångar och skulden En mangårdsbyggnad som bebosav ägaren skall således inte längre ingå i näringsverksamheten (jfr 5 § KL). Ensädan byggnad med tillhörande tomtmark hänförs i stället till inkomstslagetkapital. Är lantbruksegendomen belånad och kan det inte utredas hur stor delav skulderna som belöper på resp. förvärvskälla måste en fördelning av skuldernagöras. Vid fördelningen bör särskilt punkt 2 sjätte stycket av anvisningarnatill 3 och 4 §§ lagen om statlig förmögenhetsskatt kunna vara vägledande. Enschablonmässig fördelning bör således göras med ledning av värdet påbostadsbyggnaden och tomtmarken jämfört med värdet av samtliga tillgångar iförvärvskällan. 47 1989/90. Nr 110 Del 1 Ettexempel fär illustrera. Anta att taxeringsvärdet på en jordbruksfastighet är 600000 kn varav 200 000 kn belöper pä bostadsbyggnadsvärde och tomtmark. Vidbeskattningsårets ingång finns andra tillgångar i verksamheten (kassa, lager,inventarier etc.) på 300 000 kn Tillgångarna uppgår sammanlagt till 900 000kr. Skulderna antas uppgå till 1 milj.kn Av skulder och skuldräntor skall såstor del hänföras till inkomstslaget kapital som värdet pä bostadsbyggnad ochtomtmark utgör i förhållande till värdet av samtliga tillgångar i förvärvskällan,dvs. (200 000/900 000=) hänförs till inkomstslaget kapital och tillnäringsverksamhet. Av skulderna hänförs alltså 780 000 kn till näringsverksamheten. Vid beräkning av kapitalunderlaget (jfr kommentaren till 6§) är värdet på tillgångarna totalt 580 000 kn (av 400 000 kn -taxeringsvärdet på lantbruksenheten exkl. bostadsbyggnads- och tomtmarksvärde -samt övriga tillgångar om 300 000 kn). Kapitalunderlaget blir således minus 200000 kn Den teknik som beskrivits kan även tillämpas vidbestämmande av i vilken omfattning i näringsverksamheten upptagna lån använtsför att anskaffa tillgångar som i survhänseende inte hänförs tillnäringsverksamheten. Huruvida en bostad skall räknas som privatbostad ellernäringsfastighet skall för varje kalenderår bestämmas på grundval avförhållandena vid kalenderårets utgång (jfr 5 § sista stycket KL). Eftersomkapitalunderlaget för fysiska personer beräknas med utgångspunkt frånförhållandena vid beskattningsårets ingång kommer händelser inteatt påverka kapitalunderlaget. I fall med brutna räkenskapsår - vilket kanförekomma undantagsvis - får bedömningen göras med hänsyn till förhållandenavid utgången av det kalenderår som avslutats närmast efter räkenskapsåretsingång. Bestämmelsen \ femte stycket innebär att man för deenskilda näringsid-karnas del tar hänsyn till pä näringsverksamheten belöpandefordran eller skuld avseende skatt och avgifter endast när det är fråga omskogsvårdsavgift, statlig fastighetsskatt eller mervärdeskatt. I första stycket 1 finns en särskild värderingsregel föromsättningsfastigheten regeln behövs hänger samman med att avdrag förvärdeminskning kan medges för sådana fastigheter trots att de utgör lagen Enligt/ör5/fl stycket 2 skall lager och kundfordringar tasupp till de värden som gäller vid inkomsttaxeringen. Inventarier m.m. (inkl.mark- och byggnadsinventarier) tas enhgt första stycket 3 upp tillskattemässiga restvärden. Anläggningsfastigheter tas enligt/ör5fa stycket 4 upp tillanskaffningsvärdet reducerat med avdrag för värdeminskning pä byggnader ochmarkanläggningar, skogsavdrag m.m. Aktier och andelar i ekonomiska föreningar tas enhgtförsta stycket 5 upp till anskaffningsvärdet såsom det definieras enligtgenomsnittsmetoden i 27 § 2 mom. första stycket SIL. Andelar i utländskaföretag tas av detta värde. Enligt/örs/a stycket 6 skall ävenandra tillgångar som avses i 27 § 1 mom. SIL än aktier och andelar tas upp tilldet enligt genomsnittsmetoden bestämda värdet. År det fråga om optioner m.m. avseende".ndelar i utländska företag tas tillgängen av detta\värde. Anläggningstillgångar i form av fordringar m.m. tas enhgtförsta st}'cket 7 Prop. 1989/90:110 upp till anskaffningsvärdet. I andra stycket finns en regel av övergängskaraktär Regelninnebär att som anskaffningsvärde för anläggningsfastigheter i stället färanvändas viss del av det för gällande taxeringsvärdet. Vid användningav taxerings-värdealternadvet skall hänsyn tas till värdeminskningsavdrag ochliknande avdrag som medgetts vid taxeringar om avdragen för ärräknat uppgått till av denna del av taxeringsvärdet. Eftersom del avtaxeringsvärdet anses utgöra anskaffningsvärde följer av första stycket 4 attvärdeminskningsavdrag och liknande avdrag vid 1992 ärs taxering och senare isin helhet skall minska det angivna värdet. Enligt tredje stycket skall jämkning göras ommarknadsvärdet på byggnader, mark och markanläggningar inte överstiger avvärdet enligt alternativregeln efter värdeminskningsavdrag m.m. Jämkning kanbli aktuell om en inte oväsentlig del av taxeringsvärdet är att hänföra tillinventarier. Bestämmelsen kan också användas i andra fall t.ex. om fasdghetensvärde minskat till följd av brand eller av andra orsaken Av fjärde stycket följer att med värdeminskningsavdragavses även belopp varmed ersättningsfond, investeringsreserv, investeringsfonde.d. tagits i anspråk. Vid värdering enligt första stycket 1 och 4 ochalternativregeln enligt andra stycket skall alltså anskaffningsvärdet minskasmed den del av utgiften som täckts av det ianspråktagna beloppet. Enligt 2 § 4 mom. ättonde stycket SIL får avdrag förförlust inte göras vid koncerninterna avyttringar av fastigheter, aktier m.m.Det förvärvande företaget övertar alltså det ingångsvärde som gällde för detövertagande företaget. Av detta följer också att det förvärvande företagetövertar det överlåtande företagets kapitalunderlag avseende egendomen.Avyttringen leder alltså till ett minskat kapitalunderlag för det överlätandeföretaget och ett i samma män ökat kapitalunderlag för det förvärvandeföretaget. Motsvarande gäller vid sådana fusioner som avses i 2 § 4 mom. SIL.Någon uttrycklig bestämmelse om detta har inte ansetts nödvändig. Värderingen av tillgångar hos fysiska personer och dödsbonskall enligt första stycket ske med tillämpning av bestämmelserna i 5 § utomsåvitt avser fastigheten vinst vid försäljning av näringsfastigheterbeskattas i inkomstslaget kapital skall sådana fastigheter - om de inte utgöromsättningstillgångar - tas upp till ett reducerat värde. Enligtandra stycket tas fastigheter av de i 5 § första stycket 4 angivna värdena. Därmed avses av anskaffningsvärdet efter avdrag för medgivna värdeminskningsavdrag. Har byggnad övergått från att vara privatbostad till att vara näringsfastighet skall anskaffningsvärdet minskas med värdeminskningsavdrag av anskaffningsvärdet för varje be skattningsår byggnaden utgjort privatbostad (jfr punkt 6 ättonde stycket av anvisningarna till 23 § KL). Även vid tillämpning av alternativregeln i 5 § andra stycket 1- 3 skall värdet reduceras till . Lantbruksenheter fär tas av den del av taxeringsvärdet som inte avser privatbostad. Vidareskall bostadsrätter i s.k. äkta bostadsrättsföreningar och liknande till- Prop. 1989/90:110 gångar som ingär i näringsverksamheten - och inte utgöromsättningstillgångar - tas upp till ett till reduceratanskaffningsvärde. Omsättningsfastigheter omfattas inte av den i andra stycketangivna begränsningen till . 1 Iredje stycket finns en särskild regel för behållning päskogskonto och upphovsmannakonto. Den innebär att hälften av behållningenräknas som tillgång vid beräkning av kapitalunderlaget. Någon prövning av ommedlen är avsedda för näringsverksamheten behöver inte göras (av punkt 3 avöver-gängsbestämmelserna framgår att motsvarande gäller för medel pä uppfinnarkonto). Löneunderlaget definieras pä samma sätt som underlaget föravsättning till resultatutjämningsfond enligt nuvarande 41 d § KL. För fysiskapersoner och dödsbon gäller att beräkning skall göras pä grundval avlönekostnaderna i förvärvskällan. Inkomstunderlaget definieras på samma sätt som underlagetför avsättning till den inkomstbaserade resultatutjämningsfonden enligtnuvarande 41 d S KL. Även här gäller att beräkning skall göras iförvärvskällan. Av definitionen följer att återföring av föregående årssurvavsättning ingår i underlaget men inte sådan intäkt som enligt punkt 16 avanvisningarna till 22 § KL påförs vid negativt kapitalunderlag(räntefördelning). Av bestämmelserna framgår att sådana juridiska personersom avses i 1 § första stycket 1-5 får göra avsättning antingen päkapitalunderlaget eller löneunderlaget. Det är inget som hindrar att företagetett är beräknar avsättning på kapitalunderlaget och nästa är pä löneunderlageteller vice versa. Särskilda regler gäller för företag som ingår i enintressegemenskap (jfr kommentaren till ). Fysiska personer och dödsbon får beräkna avsättning tillsurv antingen pä kapitalunderlaget och löneunderlaget eller påinkomstunderlaget. Avsättning görs i förvärvskällan. Det förhällandet attkapitalunderlaget är negativt hindrar inte att avsättningen beräknas pålöneunderlaget. I fråga om handelsbolag gäller särskilda Enligt/ör.sf(7 stycket görs avdraget för avsättning tillsurv pä bolagsnivä. Att dödsbon som behandlas som handelsbolag inte har rätttill avdrag framgår av 1 § andra stycket. Juridiska personer som enligt 1 S inte har rätt tillavdrag för surv bör inte kunna fäden förmånen indirekt genom att bilda ett handelsbolag. Därför Prop.1989/90:110 föreskrivs i andra stycket att rätten till avdrag för surv fallerbort om av bolagets egna kapital eller inkomst belöper päsädana delägare. I tredje stycket anges hur det maximala survavdraget skallberäknas i olika situationer. Skall ingen del av bolagets inkomst beskattas hosfysiska personer och dödsbon beräknas avdraget enligt bolagsreglerna(kapitalunderlaget belastas inte med någon skatt eftersom skatten betalas avdelägarna). Skall ä andra sidan ingen del av bolagets inkomst beskattas hosaktiebolag m.fl. tillämpas reglerna för fysiska personen slutligen inkomstenbeskattas hos båda kategorierna av skattskyldiga beräknas först det maximalaavdraget enligt bolagsreglerna (med avsättning pä antingen kapitalunderlageteller löneunderlaget) och det maximala avdraget enligt reglerna för fysiskapersoner (med avsättning pä antingen kapitalunderlaget och löneunderlaget ellerpä inkomstunderlaget). Avdraget fär inte överstiga det lägre av dessa bådamaximibelopp. Vid tillämpningen av tredje stycket måste också reglerna fjärde stycket beaktas. För en enskild näringsidkare ingår andelar ihandelsbolag i hans kapitalunderlag om andelarna utgör omsättningstillgånganHos juridiska personer ingår handelsbolagsandelar generellt ikapitalunderlaget. För att undvika dubbelräkning mäste insatskapital ihandelsbolaget som belöper pä sädana delägare räknas som skuld vid beräkningav handelsbolagets kapitalunderlag. Detta gäller även om handelsbolagetssammantagna egna kapital är noll eller negativt till följd av att andradelägare har en negativ kapitalbehållning i bolaget. Bestämmelserna i femte stycket är aktuella i de fall atthandelsbolaget bedriver flera verksamheter som saknar naturlig anknytning tillvarandra. I ett sådant fall skall kapitalunderlaget, löneunderlaget ochinkomstunderlaget beräknas för alla verksamheterna i bolaget. Bolaget kanemellertid inte helt fritt fördela survavdraget vid inkomstberäkningen förverksamheterna. Ett - i och för sig inte särskilt realistiskt - exempelfår illustrera. Anta att bolaget bedriver verkstadsrörelse, jordbruk ochkapitalförvaltning. Dessa verksamheter beskattas hos delägarna i olikaförvärvskällor (i inkomstslaget näringsverksamhet). Anta vidare att avdragyrkas för avsättning på kapitalunderlaget, att kapitalunderlaget för bolagetär 1 000 och att avdrag yrkas med maximalt belopp (300), att kapitalunderlagetföre reduktionen enligt fjärde stycket är 1 200 (delägande aktiebolag har enkapitalbehållning om 200 i bolaget) och att en beräkning av kapitalunderlagetför de olika verksamheterna separat ger till resultat 900 (verkstadsrörelsen),- 150 (jordbruksrörelsen) och 450 (kapitalförvaltningen). Bestämmelserna ifemte stycket innebär att - inom ramen för det sammanlagda avdraget om 300-högst (av 900 =) 270 av avdraget får hänföras till verkstadsrörelsen, högst(av 450 =) 135 till kapitalförvaltningen och att inget avdrag fär hänförastill jordbruket. Här finns särskilda bestämmelser för företag iintressegemenskap. Dessa bestämmelser är nödvändiga för att företagen inteskall få större sammanlagt avdrag än om företagen hade utgjort ett enda företag, , 1989/90:110 Enligt/örj-/« stycket tillämpas bestämmelserna iparagrafen om något företag i intressegemenskapen yrkat avdrag för avsättningpå kapitalunderlaget enligt 9 §, Definitionen av begreppet intressegemenskap ärhämtad frän nuvarande punkt 2 sjunde stycket av anvisningarna till 41 § KL,Vad som tillkommit är en precisering av den tidpunkt som skall vara avgörandeför bedömningen av om intressegemenskap föreligger eller ej. De företag som omfattasav definitionen är sädana juridiska personer som enligt första stycket 1-5 harrätt till avdrag för survavsättning, handelsbolag samt förvaltningsföretag. Av andra stycket följer att om ett företag iintressegemenskapen har yrkat avdrag för avsättning pä kapitalunderlaget fårövriga företag inte avdrag för avsättning pä löneunderlaget. Beroende på desärskilda reglerna för behandling av negativa kapitalunderlag (jfr kommentarentill fjärde stycket) skall varje företag beräkna sitt kapitalunderlag oavsettom avdrag yrkas för avsättning eller ej, I tredje stycket finns en särskild regel för beräkning avkapitalunderlaget när ett företag (här kallat moderföretaget) innehar andelar ien utländsk juridisk person som i sin tur - direkt eller indirekt - inneharaktier eller andelar i ett eller flera svenska företag (här kallatdotterföretag). Kapitalunderlaget i det svenska moderföretaget beräknas påföljande sätt. Som skuld tas upp ett belopp motsvarande kapitalunderlaget idotterföretaget - eller summan av kapitalunderlagen om det är fråga om innehavi flera företag - till den del beloppet överstiger av värdet avmoderföretagets andelar i den utländska juridiska personen. Som skuld tas inteupp ett större belopp än av värdet av dessa andelan Skulden kan såledesaldrig överstiga den del av andelarna som får tas upp som tillgång vidberäkning av moderföretagets kapitalunderlag. Ett exempel fär illustrera Det svenska moderföretaget A har andelar i det utländskaföretaget B. Anskaffningsvärdet för andelarna - definierat enligtgenomsnittsmetoden -är 450 000 och vid beräkning av kapitalunderlaget tasandelarna upp till 292 500. Förtaget B äger aktier i det svenskadotterföretaget C som har ett kapitalunderlag pä 500 000. Kapitalunderlaget i C(500 000) - av värdet pä A:s andelar i B (157 500) är 342 500. Dettabelopp överstiger av värdet på A:s andelar i B och vid beräkning avkapitalunderlaget i A tas som skuld upp 292 500. En utländsk juridisk person som bedriver verksamhet ifilialform i har enligt 1 § första stycket 5 rätt till avdrag försurvavsättning. Har ett svenskt moderföretag andelar i ett utländskt företagsom i sin tur driver filialverksamhet i skall bestämmelsen tillämpasäven pä sädan verksamhet. Fjärde stycket innehåller särskilda regler förbehandlingen av negativa underlag (skulderna översdger dllgängarnasskattemässiga restvärden). Ett negativt kapitalunderlag kan t.ex. uppkomma somen följd av att länefinansie- radeaktier i dotterbolag inte får räknas in i kapitalunderlaget (jfr 3 § andra Prop. 1989/90:110 stycket 1). Företag med negativt underlag skall ta upp en intäkt vidtaxeringen motsvarande av underlaget multiplicerat avstatslåneräntan vid beskattningsårets utgång. Det negativa underlaget ochdärmed intäkten reduceras i den män ett positivt underlag överförts från någotannat företag inom gruppen. Har en sådan överföring skett minskar givetvis detpositiva underlaget i det givande företaget. En förutsättning för att en sådanöverföring skall godtas är att såväl det givande som mottagande företagetredovisar överföringen öppet vid samma års taxering (jfr reglerna omkoncernbidrag). Effekten av en överföring är att det negativa underlaget intebeskattas till den del det "täckts" av ett positivt underlag. Detföretag som avstått sitt positiva underlag (det givande företaget) kan integöra avsättning på den del av underlaget som överförts. Ett exempel får illustrera. Anta att A är moderföretag till B. I A:s balansräkningfinns pä tillgängssidan aktier i B (1 000 000) och på skuldsidan lån (900 000)och aktiekapital (100 000). Kapitalunderiaget är alltså - 900 000. B:skapitalunderiag är 2 000 000. Av fjärde stycket följer att A skall ta upp enintäkt om (av av 900 000=) 18 900 (om statsläneräntan antas vara ). B har emellertid möjlighet att överföra 900 000 av sitt kapitalunderlag. Atar i sä fall inte upp någon intäkt och B kan beräkna avsättning på 1 100 000. Skulle koncernens sammantagna underlag (summan av depositiva och negativa underlagen) vara negativt får ett motsvarande beloppbehandlas som ett positivt underlag. Detta belopp kan användas endast för atttäcka befintliga negativa kapitalunderlag. Det kan inte läggas till grund försurvavsättning. Beloppet skall hänföras till det företag som har det högstanegativa underlaget. Detta företag kan i sin tur överföra hela eller del avbeloppet för att täcka negativa kapitalunderlag i andra företag. Innebörden avbestämmelsen är att negativa kapitalunderlag skall beskattas endast om demotsvaras av positiva underlag i andra företag. För regelns tillämpning krävsatt företagen visar att koncernens sammantagna underlag är negativt. Moderföretaget A har ett negativt kapitalunderlag på 1milj.