prop · GD0361 · 1989-12-31 00:00:00 — För den som inte harförarbetena tillgängliga kan det, menar lagrådet, exempelvis vara svårt attinse att bestämmelsema om skyddsombud i 7 kap. 13 § och 9 kap. 3 §arbetsmiljölagen saml 14 kap. 7§ sekretesslagen inte gäller i fråga omelevskyddsombud. Lagrådet påpekar att man i sammanhanget måste beakta atl denföreslagna lagstiftningen skall tillämpas av personer som saknar juridiskutbildning. Föregen del anser jag att benämningen elevskyddsombud är att föredra eftersom denpå ett bättre sätt markerar betydelsen av elevemas medverkan. De eventuellatillämpningsproblem som kan uppslå kommer enligt min uppfattning knappast attbli av den omfattningen att benämningen elevskyddsombud måste frångås. Medelevskyddsombud avses därvid även de som representerar de studerande i högskolaoch vuxenutbildning. Valsättetvarierar mycket för de elevskyddsombud som finns . I ungdomsskolan ochkommunal vuxenutbildning förekommer val genom elevråd, elevorganisationen ellerpå annat sätt. Inom högskolan där kårobligatorium råder sker valen genomgåendegenom studentkårer eller elevkårer. Det är enligt min mening inte lämpligt atti arbetsmiljölagen närmare reglera valsättet. Lagen bör i detta avseende endastinnehålla en bestämmelse om all elevskyddsombuden väljs av elevema. Direktvalbör sålunda alltid vara ett alternativ. Jaganser att en precisering av lagtexten på sätt /SR föreslagit är obehövlig.Tanken bakom mitt förslag är ju just att elevema genom egna representanterskall få delta i arbetsmiljöarbetet på arbetsstället. Mitt förslag:Elevernas rätt att medverka i skyddsarbetet begränsas till vad som är rimligtmed hänsyn till utbildningens art och utbildningsperiodens längd. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser med undanlag av SFS tillstyrker förslaget eller lämnardel utan erinran. SFS anför att all utbildning inom högskolan måste omfattas avskyddsarbetet och atl det inte finns anledning att göra någon avgränsning förspeciella områden eller utbildningar. i befarar attgodtycke kan bli följden om beslutsfattare vid en skola själva med hänvisning tillutbildningens art och utbildningsperiodens längd får avgöra närelevrepresentation skall ske. Skälen till mitt förslag:Varken texten i arbetsmiljölagen eller lagmotiven ger någon skarp avgränsningav vilka slags verksamheter som lagen avser gälla inom utbildningsområdet.Tydligt är att fritidsverksamhet av ren hobbykaraklär inte räknas hit. När detgäller fritidsaktiviteter vari ingår moment av utbildning hänvisar motivenendast till att det i första hand är yrkesinriktad utbildning somarbetsmiljölagen gäller för inom utbildningsområdet. I övrigt sägs i motivenall arbetarskyddsslyrdsens föreskrifter inte kan ges samma innehåll över lagenshela tillämpningsområde och att detta är ett förhållande som får uppmärksammasi arbetarskyddsslyrdsens författningsarbete. Frågan om utbildningenslängd saknar i princip betydelse för arbetsmiljölagens tillämplighet. Underlagen faller sålunda exempelvis s. k. korta kurser vid folkhögskolorna. Sådanakurser är ibland inte längre än . Liknande korta kurser förekommerinom t. ex. arbetsmarknadsutbildningen. I sammanhanget kan också nämnas denverksamhet i form av PRAO i gmndskolan och för gymnasieskolans del sådanutbildning som är förlagd till arbetsplats utanför skolan, bl. a. arbetsteknikoch liknande praktiska ämnen (t. ex. vårdpraktik). Dessa verksamheter har storomfattning på vissa utbildningslinjer inom skolan. Enligt uppgifter frånskolöverstyrelsen är det sällsynt att eleverna är än ett par tillnågra veckor på samma arbetsplats i samband med sådana inslag i utbildningensom PRAO. En lagbestämmelse omorganiserad samverkan i arbetsmiljöfrågor på elevområdet bör emellertid enligtmin mening innehålla en avgränsning mot fritidsaktiviteter vari ingår moment avutbildning och mot korttidsutbildning. Att i lagstiftningen precisera vad förslags utbildning som skall omfattas är å andra sidan inte lämpligt. Inte hellersynes det lämpligt att slå fast ell bestämt tidsmått som krav för attbestämmelsen skall vara tillämplig. Jag förordar att i lagen istället görs en hänvisning till vad som är rimligt med hänsyn tillutbildningens art och utbildningsperiodens längd. Med en sådan hänvisning bördet vara klart att bestämmelsen inte omfattar frilids-betonade aktiviteter ävenom utbildningsmoment ingår. Det bör också stå klart att sådana kortakurser och sådan verksamhet av praktikkaraklär som nämnts i det föregående inteavses falla under bestämmelsen. Vad gäller lidsfaktorn anser jag att det iallmänhet inte kan vara rimligt atl välja elevskyddsombud som skall sättas in iskyddsarbetet när del gäller utbildningar som är kortare än ca en termin ellerca . En betydande flexibilitet måste dock finnas. Skyddsombud skall enligtarbetsmiljölagen utses på arbetsställen med normalt minst fem arbetstagare.Någon motsvarande bestämmelse i fråga om devskyddsombud föreslås inte. Delligger i sakens natur alt en fömtsättning för att elevskyddsombud utses är altdetta är meningsfullt med hänsyn till antalet elever. När det gäller de närmarepraktiska avgränsningarna bör dessa göras i form avverkställighetsföreskrifter. Därmed elimineras riskerna för det godtyckeElevorganisationen befarar beträffande vilka utbildningar som omfattas avregeln om elevernas medverkan i arbetsmiljöarbetet. 3.5 Rätt till information Mitt förslag:Elevskyddsombuden skall ha rätt till den information som behövs för uppdragetmed undantag av sådana uppgifter som omfattas av tystnadsplikt enligt 7 kap. 13§ första stycket arbetsmiljölagen. I det allmännas verksamhet gällersekretesslagen (1980:100). Arbetsgruppensförslag: Ingen särskild bestämmelse om rätt till information fördevskyddsömbudenbehöver införas i arbetsmiljölagen. Remissinstanserna:Några remissinstanser anför all elevskyddsombuden bör ges en uttrycklig rätt lillinformation. De flesta remissinstanser är eniga om att yngre elever inte bör harätt att ta del av vissa känsliga personuppgifter. Däremot är fleraremissinstanser av den uppfattningen att åtminstone vuxna elever bör få samma rälltill information som arbetstagarnas skyddsombud. Skälen till mitt förslag:Skyddsombud har enligt 6 kap. 6 § arbetsmiljölagen rätt till de upplysningarsom behövs för verksamheten. Detta kan gälla även hemlig information t.ex.personuppgifter i s.k. anpassningsärenden eller företagshemligheter. En skyddskommiltéledamolkan få del av samma uppgifter om de behandlas i skyddskommittén. Inom den privatasektorn har skyddsombud och skyddskommiltéledamöter tystnadsplikt enligt 7kap. 13 § arbetsmiljölagen bl.a. för uppgift om enskilds personligaförhållanden. 1 fråga om arbetsställen i del allmännas verksamhet gälleristället bestämmelser i sekretesslagen (1980:100). Att information som ärhemlig enligt sekretesslagen kan lämnas lill skyddsombud grundar sig på 14 kap.7 § sekretesslagen där det sägs all sekretess enligt vissa paragrafer intehindrar att myndighet fullgör vad som i lag är föreskrivet om skyldighet attlämna information till företrädare för arbetstagarorganisation ellerskyddsombud. Dessa har sedan tystnadsplikt enligt t2 1989/90. sekretesslagen.Brott mot arbetsmiljölagens och sekretesslagens tystnadspliktsbestämmelsersanktioneras genom en ansvarsbestämmelse i 20 kap. 3 § . Arbetsgruppen har anförtatt bestämmelser om att eleverna skall beredas tillfälle att medverka iskyddsarbetet på arbetsplatser får anses innebära att deras representanter fårde upplysningar låt vara inte hemliga sådana som är nödvändiga för altdelta i skyddsarbetet. Jag delar arbetsgmppens uppfattning om all det ibegreppet medverkan bör ligga en rätt atl få del av för uppdraget erforderligauppgifter. Elevskyddsombudens uppdrag kan emellertid inte preciseras på sammasätt som för arbetstagarnas skyddsombud eller för en skyddskommittéledamot.För arbetstagarnas skyddsombud gäller som nämnts 6 kap. 6 § arbetsmiljölagenmedan skyddskommil-léledamöternas räll till information anses följa avbestämmelserna om skyddskommitténs uppgifter enligt 6 kap. 9§ arbetsmiljölagen.Om elevskyddsombudens rätt lill information lämnas oreglerad kan en oklarhet uppkommaom i vilken omfattning de har en sådan rätt. Jag anser det därför vara viktigtatt i arbetsmiljölagen slå fast atl elevskyddsombuden har en rätt att få ta delav sådan information som de behöver för sitt uppdrag och som inte är hemlig. För det offentligaskolväsendet finns regler om sekretess vad avser uppgifter som rör enskildspersonliga förhållanden. Del är i första hand uppgifter om enskilda anställdaeller studerande som kan vara känsliga. Det finns emellertid flera skäl tillvarför sekretesslagens bestämmelser om inskränkningar i tystnadsplikten intebör bli tillämpliga på elevskyddsombud. Enligt 7 kap. 9 § sekretesslagengäller särskilt sträng sekretess beträffande den särskilda elevvården som tarsikte på uppgifter hos psykolog och kurator. Sekretessen för uppgifter omenskilds personliga förhållanden gäller med omvänt skaderekvisit vilket innebäratt uppgifter bara får lämnas ut om del är klart att utlämnandet inte kan varamenligt för den enskilde. Jag anser inte atl det är lämpligt attelevskyddsombuden är närvarande när dessa känsliga frågor behandlas.Skyddsintresset för den enskilde måste här väga över. De sanktionsmöjligheterenligt som följer av brott mot tystnadsplikten utgör också enanledning till varför elevskyddsombuden, som till en del inte är myndiga, intebör likställas med arbetstagarnas skyddsombud när det gäller rätten till hemliginformation. Det förhållandet att jag inte föreslår någon inskränkning isekretessen enligt 14 kap. 7§ sekretesslagen innebär således att hemliginformation inte får lämnas ut lill elevskyddsombud med stöd av denna paragraf 3.6 Elevskyddsombudens rätt till ledighet och utbildning Mitt förslag:Huvudmannen för utbildningen skall se lill att elevskyddsombuden får denutbildning och den ledighet som behövs för uppdraget. Arbetsgruppens förslag:Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller Prop. 1989/90:61 lämnardet utan erinran. LO framhåller att även lärama måste erhålla kompletterandekunskaper för att på rätt sätt förmedla arbetsmiljölagens intentioner tilleleverna. i anser att det är somskall ansvara för att elevskyddsombuden får sin utbildning och därigenomgarantera att alla elever får lika utbildning. Även Kooperativa institutetanser att bör genomföra utbildningen av elevskyddsombuden.Svenska kommunförbundet fömtsätter atl statsmedel utgår för att täcka utbildningskostnademaför elevskyddsombuden. Även /SR är tveksam till arbetsgmppens bedömning atlkostnaderna för utbildning och extra undervisning ryms inom ramen för de lokalldisponibla medlen för utvecklingsarbete inom skolan. /SR anser att kostnademaför exlraundervisning beträffande högskolan bör täckas genom en ökning avstudiemedelsbidraget. SFS delar arbetsgmppens åsikt om att kostnaderna för exlraundervisningenoch belastningarna på studiemedelssystemet kan förväntas bli små. Däremot anserSFS all det är principiellt fel att studentema skall bekosta sitt deltagandegenom studielån. SFS föreslår därför alt representanterna skall arvoderas somkompensation för ökad skuldsättning. Skälentill mitt förslag: Frågan om ledighet för elevskyddsombuden har en annaninnebörd för elever än för arbetstagare med arbetsskyldighet och rätt till lön.När del gäller elever blir det i stället fråga om överväganden som utgår frånbestämmelser om skolplikt eller om räll till utbildningsbidrag. Huvudmannenför utbildningen bör få ansvaret för atl elevskyddsombuden får den ledighetsom de behöver för uppdraget. Närdel gäller del offentliga skolväsendel finns redan i skolförfattningarnaföreskrifter om ledighet. I dessa författningar bör även regleras de närmare formemaför elevskyddsombudens ledighet. Fråganom ledighet för elevskyddsombuden har samband med frågan om exlraundervisning.Jag delar den uppfattning som framförs i betänkan-del atl man får räkna med ettbegränsat behov av exlraundervisning för att ersätta den lektionstid somelevskyddsombud använder för skyddsarbetet. Detta torde vara aktuellt endast iungdomsskolan och där endast för vissa elever som engagerar sig i störreomfattning. Vissa nuvarande föreskrifter om stödundervisning kan därvid behövakompletteras. Enligt6 kap. 4 § arbelsmiljölagen skall arbetsgivare och arbetstagare gemensamt svaraför att arbetstagarnas skyddsombud får erforderlig utbildning. När det gällerelevskyddsombud anser jag att det är lämpligast att respektive huvudman förutbildningen får ansvaret för att de valda elevskyddsombuden får adekvatutbildning för uppdraget. Beslutsfattaren får sedan avgöra om utbildningenskall ske i egen regi eller på annal sätt t. ex. genom en elevorganisation. Närdet gäller utbildningens längd anser jag inte att denna bör fastställas i lagenutan bör vara flexibel och kunna anpassas efter elevernas behov och samhälletsutveckling. Den i promemorian föreslagna omfattningen om en dags utbildning börkunna fungera som riktlinje. Närdet gäller kostnaderna för reformen i stort dvs. kostnader för utbildningav elevskyddsombuden har arbetsgmppen i betänkandet räknat med engenomsnittlig utbildningstid om till en kostnad per individ av 200 kr.Den totala årliga kostnaden för utbildning av elevskyddsombud iarbetsmiljöarbetet beräknas bli ca . Då inkluderas intelokalkostnader och andra fasla kostnader eftersom dessa inte antas påverkas avförslaget. En fömtsättning för beräkningen är att man liksom i den utbildningsom sker kan åstadkomma besparingar genom samordning i vissafall med utbildning av lärarrepre-sentanter saml genom insatser från elevemasorganisationer. Beträffande kostnademahänvisas i propositionen om skolans utveckling och styrning till medel somdisponeras lokall för utvecklingsarbete inom skolan. Av 20§ första stycket 4förordningen (1982:608, ändrad senast 1989:377) om statsbidrag till lokalskolutveckling m. m. framgår att bidragsdelen för lokah utvecklingsarbete fåranvändas till utvecklingsarbete som har till syfte atl främja och stärkaelevemas inflytande och medbestämmande. I samma paragraf åläggs skolstyrelseoch rektor att se lill att detta ändamål tillgodoses. Det är min uppfattningatt med reformen följande kostnader ryms inom ramen för de medel som på dettasätt disponeras för utvecklingsarbete inom gmndskolan, gymnasieskolan och denkommunala utbildningen för vuxna. När det gälleruniversitet, högskolor, folkhögskolor m. fl. finns inte särskilda medel avsattaför utvecklingsarbete. Det är emellertid min uppfattning alt de kostnader somreformen medför kan täckas av de medel som respektive utbildning disponerar försin verksamhet. Många högskolestuderandeär aktiva i olika slags kårfackligt arbete. Det är vanligt att förenaflera uppdrag som ofta griper in i varandra. En förlängning av studietidenenbart på gmnd av ifrågavarande uppdrag kommer därför endast att ske i undantagsfall.Jag delar den uppfattning som framförs i betänkandet alt kostnadema föreventuell exlraundervisning när del gäller universitets- ochhögskolestuderande kan antas vara marginella. De bör därför enligt minuppfattning kunna täckas av nuvarande sludiemeddstillddning. 3.7 Arbetsmiljölagens tillämpning på låg- ochmellanstadier Mitt förslag:Arbetsmiljölagen görs tillämplig även för elever på gmndskolans låg- ochmellanstadier. Reglerna om elevmedverkan skall dock inte gälla elever i årskurs1 6 i gmndskolan eller motsvarande ungdomsutbildning. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer i stort sett med mitt förslag. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser tillstyrker eller lämnar förslaget ulan erinran vadgäller lagens tillämplighet även på gmndskolans låg- och mellanstadier.Samtliga remissinstanser med undantag av styrelsen för samhällsvetenskap viduniversitetet i tillstyrker förslaget eller lämnardet utan erinran vad avser begränsningen av elevmedverkan för Prop.1989/90:61 yngre elever. och Skola har anfört att representanterför föräldrarna bör kunna företräda eleverna vid skyddsrond och i skyddskommittéi låg- och mellanstadieskolor. Skälentill mitt förslag: Ett motiv till att elever på gmndskolans låg- och mellanstadieri dag inte omfattas av arbetsmiljölagen är att det vid lagens tillkomst inteansågs förekomma några moment på dessa stadier som kunde jämställas medyrkesarbete och där yrkesinspektionens speciella sakkunskap kunde komma tillnytta. då arbelsmiljölagen trädde i kraft förekom inte praktiskarbetslivsorientering (PRAO) på låg- och mellanstadierna. Den nya läroplanenför (Lgr80) gjorde detta möjligt och PRAO förekommer i de lägreårskurserna i viss omfattning. Numeraär det befogat att låta arbetsmiljölagen omfatta hela skolan. Särskilt medtanke på all skadoma på mellanstadiet enligt gjorda undersökningar är fler änpå högstadiet förefaller det rimligt att man vid genomgång av lokaler,belysning etc. skall ha stöd av arbetsmiljölagen även när det gäller de yngreeleverna. Härtill kommer det vidgade arbelsmiljöbe-greppel som medför attskyddsarbetet numera inte är lika bundet till mekaniska och kemiska risker ochliknande som . Vidare kan en elevmedverkan i lämpliga former vara avvärde även på nivåer som ligger under högstadiet. Delär enligt min mening därför naturligt atl utvidga arbetsmiljölagen till attgälla även för låg- och mellanstadierna i samma omfattning som lagen i daggäller för utbildningsområdet i övrigl. Jagdelar emellertid också den uppfattning som framförs i betänkandet att de nuföreslagna nya reglerna om organiserad elevmedverkan inte bör gälla för eleveri årskurserna 1 6 i gmndskolan. 1 likhet med styrelsen för samhällsvetenskapvid i anser jag dock atl även de yngre barnen utgör enresurs som det gäller atl tillvarata. De yngre eleverna bör därför i takt medsin mognad få möjlighet att i olika former vid sidan av det organiseradeskyddsarbetet få delta i skolans arbetsmiljöarbete. För tydlighetens skull börframhållas att vuxna som studerar på en nivå, som motsvarar högst årskurs 6 i gmndskolan,genom att delta i gmndutbildning för vuxna (Gmndvux) naturligtvis skall kunnamedverka i skolans arbetsmiljöarbcte på samma sätt som gäller för elever ochstuderande på högre utbildningsnivåer. Avsiktenmed mitt förslag är som tidigare nämnts att elevema skall medverka genomelevskyddsombud utsedda bland elevema. Genom medverkan skall elevema hamöjligheter att påverka sin arbetsmiljö saml som en förberedelse för arbetslivetlära sig att delta i del samspel mellan olika parter som fömtsätts iarbetsmiljölagen. Även de yngre eleverna skall som tidigare anförts i olikaformer ta del i arbetsmiljöarbetet. Jag anser det därför inte nödvändigt ellerlämpligt all såsom och Skola föreslagit införa en föreskriftom atl föräldrar skall representera de yngre elevema. 4 Ikraftträdande Prop. Jagförordar all de nya bestämmelsema får träda i kraft . Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom arbetsmarknadsdepartementetupprättats förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160). 6 Specialmotivering 1 kap. Tillämpningsområde Vidtillämpning av 2 kap., 3 kap. 1 14§§, 17 § andra stycket och 18 § samt 7-9kap. skall med arbetstagare likställas 1. densom genomgår utbildning, 2. den som under vård i anstaltutför anvisat arbete, 3. väriipliktig och annan somfullgör i lag föreskriven tjänstgöring eller som deltager i frivilligutbildning för verksamhet inom totalförsvaret. Eleveroch vårdtagare som avses i första stycket 1 och 2 skall likställas medarbetstagare även vid tillämpning av 5 kap. 1 och 3 §§. I fråga om elever finnsdessutom bestämmelser i 6 kap. 17 och 18 §§. 1fall som avses i första och andra styckena skall vad som i lagen sägs om arbetsgivaregälla den som driver den verksamhet i vilken arbetet ulfbres. Genomen ändring i första stycket 1 blir arbetsmiljölagen i tillämpliga delar ocksågällande på låg- och mellanstadieelever i gmndskolan. Ändringen har motiveratsi avsnitt 3.7. Påförslag av lagrådet har en hänvisning till de nya bestämmelsema omelevmedverkan enligt 6 kap. 17 och 18 §§ gjorts i paragrafens andra stycke. Samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare m. m. Desom genomgår utbildning skall av huvudmannen för utbildningen ges tillfälle attgenom elevskyddsombud medverka i skyddsverksamheten på arbetsstället, om del ärrimligt med hänsyn till utbildningens art och utbildningsperiodens längd. Elevmedverkangäller dock inte elever i lägre årskurs än årskurs 7 i ellermotsvarande ungdomsutbildning. Genomdenna nya paragraf ges de som genomgår utbildning tillfälle att medverka iskyddsarbetet genom elevskyddsombud. Bestämmelsen har utförligt kommenteratsunder avsnitt 3.2. Medverkan begränsas tillvad som är rimligt med hänsyn till utbildning ens art och utbildningsperiodens längd. När det gäller de närmare prak tiska avgränsningama bör dessa göras i form av verkställighetsföreskrifter. Genomandra stycket införs en begränsning av bestämmelserna om Prop. 1989/90:61 elevmedverkan.Elever i de sex första årskurserna i omfattas således inte avbestämmelserna om medverkan. Denna begränsning utesluter givetvis inte attäven dessa elever ges möjlighet alt efter förmåga delta i skolansarbetsmiljöarbete. Såsom framhållits i avsnitt 3.7 skall vuxna som studerar påen nivå som motsvarar högst årskurs 6 i gmndskolan genom att delta i gmndutbildningför vuxna (Grundvux) naturligtvis kunna medverka i del organiseradearbetsmiljöarbetet på samma sätt som elever och studerande på högreundervisningsnivåer. Elevskyddsombudenutses av eleverna. Huvudmannenför utbildningen skall se lill att elevskyddsombuden får den utbildning och denledighet som behövs för uppdraget. Elevskyddsombudenhar rätt till den information som behövs för uppdraget med undantag av informationom uppgifter som är föremål för tystnadsplikt enligt 7 kap. 13 § förstastycket. 1 fråga om uppgifter som är föremål för sekretess i det allmännasverksamhet gäller sekretesslagen (1980:100). Avdenna nya paragraf framgår all elevskyddsombuden skall utses av eleverna. Det fömtsättsdärvid att elevskyddsombuden väljs bland eleverna på arbetsstället. Genomandra stycket åläggs huvudmannen för utbildningen alt svara för attelevskyddsombuden får den utbildning och den ledighet som behövs föruppdraget. För elever inom del offentliga skolväsendet är det lämpligt att denärmare formerna för elevskyddsombudens ledighet och den därmed sammanhängandefrågan om kompensationsundervisning regleras i skolförfattningarna. Där finnsnämligen redan föreskrifter av dessa slag. Genomtredje stycket ges elevskyddsombud rätt att ta del av de uppgifter som behövsför uppdraget med undantag av uppgifter enligt 7 kap 13 § första stycketarbetsmiljölagen, dvs. uppgifter om yrkeshemligheter, arbetsförfarande, affärsförhållande,enskildas personliga förhållande eller förhållande av betydelse för landetsförsvar. I det allmännas verksamhet gäller sekretesslagen (1980:100). Att någoninskränkning i sekretessen enligt 14 kap. 7 § sekretesslagen ej gjorts innebärsåledes att hemlig information inte får lämnas ut till elevskyddsombuden medstöd av denna paragraf Jaghemställer att regeringen föreslår att anta det av lagrådet granskadelagförslaget. 8 Beslut Prop. Regeringenansluter sig till föredragandens övervägande och beslutar att genom propositionanta det förslag som föredraganden lagt fram. Sammanfattning av betänkandet Ds 1989:5 Prop-1989/90:61 Elevmedverkan i arbetsmiljöarbetet, m. m. ®'' ' Arbetsgmppenlägger i detta betänkande fram förslag till lagreglering av elevmedverkan i arbetsmiljöarbelet.Dessutom föreslås en utvidgning av arbetsmiljölagen när det gäller elever igrundskolans låg- och mellanstadier. Underde år som gått sedan arbetsmiljölagen trädde i kraft har elevinflytandet påarbetsmiljöfrågor utvecklats utan stöd av särskild lagstiftning. Av en enkät,som arbetsgruppen har genomfört, framgår bl.a. att hälften av landelshögstadieenheter och två tredjedelar av gymnasieenheterna har elevskyddsombud.Eleverna är också i viss utsträckning representerade i skyddskommittéer.