prop · GD0317 · 1989-12-31 00:00:00 — Medhänsyn till ovanstående skulle förfaringssättet teoretiskt sett kunna Prop.1989/90:17 tillämpas men kommer sannolikt i praktiken inte att medföra någonför- Bilaga 2 bättring jämfört med dagsläget. mening kan det enda, i praktiken fungerande sättet, varaatt polisen ges möjlighet att stoppa fordonet direkt vid konstaterat fall avöverlast och kvarhålla det på lämplig plats tills avgiften erlagts ellersäkerhet ställts för denna. Med hänsyn till att denna överslagsvis kan beräknasutan större svårighet borde detta inte innebära någon allvarligare olägenhetför polisen. Förfarandet fömtsätter dock att beslutsbefogenheter om avgiftenbeträffande utlandsregistrerade fordon ges till polismyndighet. Av promemorianatt döma är detta helt möjligt att åstadkomma. befattning medproblemet begränsas därvid till fall då fordonet av tidsskäl eller dylikt måstelossa en last eller del av last som står under tullkontroll. I sådant fallmåste närmaste tullmyndighet underrättas för att fatta beslut om lämpligtförfarande. 2.5 Nedsättning och eftergift Denprövning av frågor om nedsättning eller eftergift av överlastavgift, som förnärvarande endast kan göras av regeringen, föreslås i promemorian blidelegerad till samma myndigheter som beslutar om överlastavgiftrespektive prövar överklaganden, nämligen länsstyrelse och kammarrätt. Promemoriansförslag tillstyrks eller lämnas utan erinran av nästan alla remissinstanserna.Några remissinstanser välkomnar uttryckligen förslaget i denna del.Kammarrätten i påpekar således att det för den enskilde är av värdeom redan när den fattar beslut om avgift kan pröva ärendet i heladess vidd. 1 anslutning härtill upplyses om att kammarrätten i 9 av de 14 målom överlastavgift, vilka avgjorts , i samband medavgörandet överlämnat en kopia av besvärsskrivelsen till regeringen förprövning av frågan om nedsättning eller eftergift. i länanser det vara en stor fördel att kunna pröva fråga om nedsättning ellerbefrielse från överlastavgift, eftersom framställning härom mycket ofta görs tilllänsstyrelsen. finner det av betydelse förrättssäkerheten att möjligheterna till nedsättning eller eftergift avöverlastavgift föreslås kunna beaktas redan vid behandlingen i länsstyrelsernaoch därefter i domstolarna. Tvåremissinstanser, och länsstyrelsernas organisationsnämnd,förordar i motsats till promemorian att frågor om nedsättning eller eftergiftav överlastavgift skall prövas centralt av . Riksskatteverketpåpekar att antalet ärenden om nedsättning eller efter gift är så få att varje länsstyrelse endast skulle få ett mycket litet antal ärenden och att erfarenheterna av ärendetypen på varje länsstyrelse där med skulle bli begränsad. 1 remissvaret anger vidare att verket är central förvaltningsmyndighet för vägtrafikskatt och överlastav gift och att man handlägger frågor om nedsättning av och befrielse från 31 vägtrafikskatt.Samma ordning borde enligt gälla även i Prop. 1989/90:17 fråga om överlastavgift. föreslår som altemativ till länsstyrelsennär det gäller beslut om nedsättning eller eftergift av överiastavgift. Nämndenpåpekar att det rör sig om en relativt begränsad mängd ärenden och att detdärför kunde vara en fördel om alla dispensärenden behandlades på ett och sammaställe. - Om emellertid skulle bli den myndighet, som fåransvaret för nedsättnings-ärendena, vill länsstyrelsemas organisationsnämndifrågasätta om inte länsrätten, liksom på bilregistreringsområdet, snarare änkammarrätten borde vara första instans för överklaganden. Tvåremissinstanser, kammarrätten i och i länpåpekar särskilt att myndigheterna torde sakna kännedom omregeringens praxis i ärenden om nedsättning eller eftergift av överlastavgiftoch att det kunde vara lämpligt om en sammanfattning av denna praxis gjordes. Lagenom överlastavgift tillämpas vid färd med lastbil, buss eller släpvagn,som dras av bil. Överlastavgift kan därmed inte påföras vid otillåten lastningav personbilsregistrerade fordon, men väl när det gäller av personbilar dragnasläpvagnar. Den enda ändring avseende tillämpningsområdet som föreslås ipromemorian är att lagen vad avser släpvagnar endast skall gälla sådana somdras av buss eller lastbil. Promemoriansförslag att lagen inte skall tillämpas på personbilsdragna släpvagnar har intemött någon invändning från remissinstanserna. Däremot har någraremissinstanser tagit upp frågan om en utvidgning av lagens tillämpningsområde tillatt även omfatta traktorer och motorredskap. Länsstyrelseni påpekar att lagen inte gäller för traktorer med släpvagnar ellermotorredskap och ifrågasätter om inte även dessa fordon borde omfattas avlagen. Även om fordonen i många fall inte är registreringspliktiga kan enligtlänsstyrelsen beräkning av eventuell överlast ske i förhållande till tillåtetaxel- och boggitryck för vägen. påpekar också att det förnärvarande finns s. k. dumpers som kan vara registrerade antingen som traktoreller lastbil. ifrågasätter ombegränsningen till lastbil och buss, varigenom olika former av traktorer undantas,är avsedd. Vägverketunderstryker i sitt remissvar att det är angeläget att överlastlagen utökas tillatt omfatta alla typer av tunga motordrivna fordon som framförs på väg, såledesäven motorredskap och traktorer. Bland dessa fordonsslag återfinns de allratyngsta fordonen som förekommer på vägarna och verket nämner som exempelmobilkranar och tunga entreprenadmaskiner, vilka i regel måste ha dispens frånviktbestämmelserna för att över huvud taget få trafikera vägarna. Traktordumpraroch liknande fordon är enligt konstruerade för att transportera lasti terräng och de får därigenom höga tjänstevikter, vilket medför att de lättöverskrider för transport på väg tillåtna vikter när de är lastade. ningäv traktordumprar innebär ofta att även vägavsnitt måste passeras Prop. 1989/90:17och det förhållandet att sådana fordon ofta är försedda med däck som ger Bilaga 2 litet marktryck minskar enligt verket inte på något avgörande sättrisken för allvarliga väg- och broskador om fordonen framförs på ett otillåtetoch felaktigt sätt. finner det synneriigen otillfredsställande att lagen omöverlastavgift föreslås vara begränsad till att omfatta endast lastbil och busssamt därav dragna släpvagnar. Förbundet konstaterar att betydande annan tungfordonstrafik, som bedrivs med exempelvis traktorer, traktortåg, dumprar, tmckaroch andra stora motorredskap och efter-fordon, inte omfattas av lagen omöverlastavgift, trots att trafiken inte är undantagen frånvägtrafikkungörelsens belastningsbestämmelser. Hittillshar kravet på fordonsspecifika registemppgifter om axeltryck etc ansetts varaett hinder för lagens tillämpning på fordon för vilka sådana registemppgiftersaknas eller är ofullständiga. Detta hinder skulle undanröjas med den i detföregående förslagna åtgärden att i detta sammanhang avskaffa kravet påuppgifter om vad som är gällande för fordonet. Manskulle således i avz/tthänseende bortse från överlast som inte Överskridertillåten vägbdastning men dämtöver behandla all överlast likformigt, oavsettvilket slags fordon som är för tungt för vägen. Åkeriförbundetkonstaterar att förbundets förslag innebär en ändrad gmndsyn på lagens urspmngligasyfte såtillvida att avgiftssanktionen inriktas mot övemtnyttjande av vägarna,medan övemtnyttjande av fordonen inom ramen för tillåten.bärighet iavgiftshänseende lämnas därhän. Enligt förbundets mening har också tillsynenredan från början i huvudsak haft den inriktningen, vilken därför torde varaväl etablerad. 1några remissvar tas upp ytterligare frågor i anslutning till lagstiftningen omöverlastavgift. anför att ett allvarligt och inte ovanligt förhäl lande är att gods avlämnas för transport med för lågt uppgiven vikt. Det kan enligt förbundet röra sig om flera sändningar med oriktiga viktuppgif ter som samlastas på samma fordon, varvid fordonspersonalen blir vilse ledd och överlast kan uppstå utan dess förskyllan. Möjligheterna att av en felande part få ersättning för påförd överlastavgift har visat sig vara mycket små, liksom möjligheterna i övrigt att stävja sådant ofog. Åkeriför bundet föreslår därför ett införande av en särskild ansvarsparagraf. Inne börden i denna bör enligt förbundet vara att den som för egen eller annans räkning överlämnar eller anvisar gods för vägtransport och i samband därmed lämnar oriktig uppgift om godsets vikt, gentemot fordonsägaren svarar för dubbla summan av på uppgiften belöpande del av påförd över lastavgift. Fordonsägarna skulle enligt åkeriförbundet härigenom erhålla en laglig gmnd för återkrav av överlastavgift mot uppdragsgivare, som eftersträvat orättmätiga fraktprisfördelar. framhåller i sitt yttrande betydd- Prop.1989/90:17 sen av att systemet med s. k. "tunga grupper" inom polisenbyggs ut till att Bilaga 2 bli riksomfattande. Effektema av promemoriansförslag är enligt förbundet helt avhängigt polisens möjlighet att övervakaefterlevnaden. Riksskatteverketpåpekar i sitt remissvar att förordnandet om att verket skall vara centralförvaltningsmyndighet i fråga om överlastavgift har meddelats avfinansdepartementet. Enligt verket borde denna bestämmelse i stället finnas ilagen om överiastavgift, exempelvis genom att hänvisningarna i 9 § lagen om överiastavgifttill olika bestämmelser i vägtrafikskattelagen även skulle omfatta 4 § isistnämnda lag. Kammarrätteni påpekar slutligen i sitt remissvar nödvändigheten av attpromemorians lagförslag kompletteras med övergångsbestämmelser. I principsynes därvid enligt kammarrätten böra gälla att ett nytt regelsystem skalltillämpas först i fråga om ärenden som uppkommer efter ikraftträdandet. Dettill lagrådet remitterade lagförslaget Prop. Bilaga 3 Förslag till Lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift Härigenomföreskrivs att 1-4, 11 och 8a§§ lagen (1972:435) om överiastavgift skall ha följandelydelse. Framföreslastbil, buss eller Framförs lastbil, buss, tung ter- släpvagn, som dragés av bd, på väg rängvagn eller släpvagn, som dras med högre axeltryck, boggitryck el- av bil, tung terrängvagn, traktor el ler bmttovikt än som är tillåtet för ler motorredskap, på väg med högre viss axel eller boggi på fordonet el- axeltryck, boggitryck, trippdaxel- ler för fordonet, fordonståget eller tryck eller bmttovikt än som är till vägen, utgår överiastavgift enligt låtet för viss axel, boggi eller trip- denna lag. pelaxel på fordonet eller för fordo- net,fordonståget eller vägen, utgår överlastavgift enligt denna lag. avses allmän väg, gata eller annan allmän plats. Vadsom av totalvikten enligt det senaste för fordonet utfärdade registreringsbevisetvilar på viss axel eller boggi utgör högsta för axeln eller boggin tillåtnaaxeltryck eller boggitryck. Harhögsta tillåtna axeltryck eller Har högsta tillåtna axeltryck, boggitrycköverskridits, avmndas boggitryck eller trippelaxeltryck överlastenför varje axel eller boggi överskridits, avmndas överlasten tillnärmast lägre, hela hundratal för varje axel, boggi eller trippdaxel kilogram.Vidare avdrages rör fram- till närmast lägre, hela hundratal axel på bil 500kilogram, för annan kilogram. Vidare dras för varje axel enkelaxel och för av 500kilogram, boggi . Föråterstående överlast (avgiftspliktig överlast) beräknas överlastavgift förvarje axel eller boggi på följande sätt. 6100 - -. Föråterstående överlast (avgiftspliktig överlast) beräknas överlastavgift förvarje axel, boggi eller trippdaxel på följande sätt. 1989/90:17 Bilaga 3 100-2000kg 2 4 6 och däröver per -/OOkr. perlOOkg 7 000 kr.per Har högsta tillåtna bmttovikt överskridits i fråga om fordon, som ej ingår i fordonståg, fördelas överlasten på fordonets axlar med relationstalen 1 för framaxd på bd, 2 för annan enkelaxel och 3 för boggi. Härefter beräknas avgiftspliktig överlast och överlastavgift för varje axel eller boggi enligt 2 §. Har högsta tillåtna bmttovikt överskridits i fråga om ett fordon sominte ingår i ett fordonståg, fördelas överiasten lika på fordonets axlar.Överlasten avrundas för varje axel till närmast lägre, hela hundratalkilogram. För varje axel dras därefter av . För återståendeöverlast beräknas överlastavgift för varje axel enligt 2 § andra stycket. Bestämmelsernai första stycket äger motsvarande tillämpning i fråga om fordon, som ingår ifordonståg, när den för tåget tillåtna bmttovikten ej överskridits. Har högsta tillåtna bmttoviktöverskridits i fråga om fordonståg, fördelas överlasten på tågets axlar med dei 3 § angivna relationstalen och beräknas avgiftspliktig överlast ochöverlastavgift för varje axel ef ler boggi enligt 2 §. Har högsta till-låtna bmttoviktöverskridits även i fråga om ett eller flera i tåget ingående fordon, beräknasdock avgiftspliktig överlast och överlastavgift efter fördelningen av överiastenpå varje fordon för sig, om det sammanlagda beloppet av överlastavgift därvidblir högre. Har högsta tillåtna bruttoviktöverskridits i fråga om ett fordonståg, fördelas överlasten lika på tågetsaxlar och beräknas avgiftspliktig överlast och överlastavgift för varje axelenligt 3 §. Har högsta till-låtna bmttovikt överskridits även i fråga om etteller flera i tåget ingående fordon, beräknas dock avgiftspliktig överlastoch överlastavgift efter Fördelningen av överlasten på varje fordon för sig,om det sammanlagda beloppet av överiastavgift därvid blir högre. 8a§ Överlastavgiftfår nedsättas eller efterges då särskilda omständigheter föreligger. Fråga om nedsättningeller eftergift prövas av regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer. Frågor om nedsättningeller eftergift prövas av den länsstyrelse som skall besluta eller harbeslutat om överlastavgift. påföraavgiften har överklagats, får även kammarrätten i samband med prövning avöverklagandet pröva frågor om nedsättning och eftergift. 1989/90:1 Bilaga 3 beslutenligt denna lag överklagas genom besvär hos kammarrätten. Allmänna ombudets besvärstidräknas från beslutets dag. För besvär gäller vidare 8 kap. 4, 6, 11 och 13 §§lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Vid tillämpningenav 8 kap. 6 § ä/- motpartens besvärstid dock . beslutenligt denna lag får överklagas hos kammarrätten. Skrivelsen med överklagandetskall ha kommit in tid från den dag då klagandenfick del av beslutet. För allmänna ombudet räknas dock tiden från beslutets dag.I fråga om överklagande tillämpas vidare 8 kap. 4, 6, 11 och 13 §§ lagen (1984:151)om punktskatter och prisregleringsavgifter. Vid tillämpningen av 8 kap. 6 § skaddock motpartens tid för överklagande vara . Dennalag träder i kraft i fråga om 1 § och i övrigt den 1 april1990. avgiftsgrundande färden ägt mm före ikraftträdandet gäller 1 4 §§ i denäldre lydelsen. Bilaga4 Utdrag ur protokoll vid sammanträde . Närvarande:f d. regeringsrådet , regeringsrådet , justitierådetHans-Gunnar Solemd. Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrandeöver förslag till lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift. Förslaget har inför lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn LennartRenbjer. Förslaget föranleder följande yttrande av lagrådet: 1§ anger lagens tillämpningsområde. Den ändras nu framför allt på det sättet attdels tunga terrängvagnar, dels släpvagnar till traktorer, tunga terrängvagnaroch motorredskap förs in under tillämpningsområdet. Om det såsom föreslagitssker endast genom att de nya fordonen förs in i den nuvarande lydelsen blirförsta stycket svårläst. Lagrådet föreslår därför även redaktionella ändringari detta stycke. Somanges i specialmotiveringen skall den i registreringsbeviset angivna fördelningenav totalvikten inte längre vara avgörande för vilket axeltryck och motsvarandesom är det högsta för fordonet tillåtna. Enligt vad som upplysts vidföredragningen inför lagrådet skall högsta tillåtna axel-, boggi-eller trippelaxeltrycki stället bestämmas med ledning av registreringsbevisets uppgifter om den förfordonet garanterade axelbelastningen. Detta bör framgå av lagtexten. Lagrådetföreslår att 1 § ges följande lydelse: "Överlastavgifttas ut enligt denna lag om lastbil eller buss eller tung terrängvagn ellersläpvagn, som dras av bil, tung terrängvagn, traktor eller motorredskap,framförs på väg med högre axeltryck, boggitryck, trippelaxeltryck ellerbruttovikt än som är tillåtet för fordonet, fordonståget eller vägen. avses allmän väg, gata eller annan allmän plats. Högstaför fordonet tillåtna axeltryck, boggitryck och trippelaxeltryck bestäms medledning av uppgiften i det senaste registreringsbeviset om den garanteradeaxelbelastningen." Ifall av boggi eller trippdaxel skall överlast beräknas för boggin respektive trippelaxdn. Som framgår av den allmänna motiveringen och där givet exempel innebär således sista meningen i första stycket i denna paragraf att avdrag skall göras för enkelaxel med , för boggi med och för trippdaxel med . Medhänsyn till att i 1 och 2 §§ införts trippelaxeltryck som gmnd för °"ä834 beräkning av överlastavgift bör 5 § kompletteras på motsvarande sätt. Vissasmärre, redaktionella justeringar av ordalydelsen i paragrafen bör också göras. Förslagettill ändring av andra stycket i 8 a § är föranlett av önskemålet att avlastaregeringen ärenden om befrielse från och nedsättning av överlastavgift. Genomändringen införs i paragrafens andra stycke särskilda regler om prövningen avsådana ärenden i länsstyrelse och kammarrätt. De föreslagna reglerna geremellertid upphov till tolkningssvårigheter, exempelvis vad gäller fullföljdav dessa ärenden till regeringsrätten. mening är den regel som upptas i paragrafens första stycketillfyllest. 1 och med att det i den regeln anges, att överlastavgift får nedsättaseller efterges när särskilda omständigheter föreligger, får nämligenprövningen av denna fråga om inga särskilda regler ges ske som ett led ilänsstyrelsens påföring av överlastavgift enligt 8 §. Till gmnd för prövningenligger då de särskilda omständigheter som kan ha antecknats i rapporten överden verkställda viktkontrollen samt vad bilägaren kan ha anfört i sitt yttrandetill över den ifrågasatta påföringen av överlastavgift. Resultatetav prövning kan överprövas av kammarrätt och regeringsrättenligt 11 § och allmänna förvaltningspro-cessregler efter överklagande avendera parten. Anses det påkallat med en möjlighet att anhängiggöra ett separatärende om befrielse från eller nedsättning av en redan påförd överiastavgift,kan regeln kompletteras och ges följande lydelse: "Överlastavgift fårnedsättas eller efterges om särskilda omständigheter föreligger. Detta får skesåväl i samband med prövning av ärendet om påföring av överlastavgift som eftersärskild ansökan hos ." Den nya regeln har sin naturligaplats som ett sista stycke i 8 §. 8 a § kan således utgå. Efterändring av 8 a § enligt det remitterade förslaget liksom med lagrådets förslagtill nytt sista stycke i 8 § kan beslut om överlastavgift ocksåinnefatta en nedsättning eller eftergift av avgiften. Det kan därför fömtsesatt det inte sällan blir allmänna ombudet som överklagar beslutenoch således en enskild som blir motparten. Den föreslagna tiden föröverklagande anslutningsvis förefaller då kort. Emellertid har den enskildemöjligheter att utan eget överklagande anföra sina synpunkter på frågan omnedsättning eller eftergift i överklagningsärendet. Så kan dessutom ske eftersärskild ansökan hos . Några betänkligheter behöver därför intemöta mot den korta tiden för överklagande anslutningsvis. m. Prop. 1989/90: 17 Enligtdet remitterade förslaget skall de nya bestämmelserna träda i kraft Bilaga4 . Undantag görs emellertid för utvidgningen av tillämpningsområdettill tunga terrängvagnar samt släpvagnar som dras av tunga terrängvagnar,traktorer eller motorredskap. I den delen föreslås ett senare ikraftträdande. Undantagethar i förslaget till ikraftträdandebestämmelser uttryckts så, att lagen i frågaom 1 § träder i kraft . Det är emellertid att observera attdet i 1 § även görs andra ändringar än de som avser utvidgningen avtillämpningsområdet. Dessa ytterligare ändringar sammanhänger med ändringarnai de följande paragraferna, som skall genomföras . Iklarhetens intresse bör därför i ikraftträdandebestämmelserna i ställetspecificeras vilka ändringar i 1 § som undantaget omfattar. Medhänsyn till den komplettering beträffande 5 § som lagrådet föreslagit börvidare övergångsbestämmelsen utsträckas till att omfatta nämnda paragraf. Ikraftträdande-och övergångsbestämmelserna föreslås därför få följande lyddse: "Dennalag träder i kraft . Bestämmelserna i 1 § om tung terrängvagnoch om släpvagn, som dras av tung terrängvagn, traktor eller motorredskap,träder dock i kraft först den . avgiftsgrundande färden ägt rum före ikraftträdandet gäller 1 5 §§ i denäldre lydelsen." Utöverde synpunkter som föranleds av de i remissen upptagna förslagen till ändring ilagen om överiastavgift vill lagrådet peka på en onöjaktig-het i den nuvarandelydelsen av 9 §. Enligtparagrafen äger bl. a. bestämmelserna i 66 § vägtrafikskattelagen (1988:327)motsvarande tillämpning på överlastavgift. Genom denna hänvisning gesbestämmelserna i uppbördslagen (1953:272) om indrivning, avkortning ochavskrivning giltighet även beträffande överlastavgift. Hänvisningen omfattar 58§ 2 mom. uppbördslagen, som i sitt andra stycke innehåller ett bemyndigande förriksskatteverket att meddela föreskrifter i fråga om befrielse från skyldighetatt erlägga restavgift. Lagrådetvill erinra om vad som anförts vid lagrådsgranskningen av ett förslag tilländring i lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivarebeträffande en hänvisning till 58 § 2 mom. uppbördslagen (se prop. 1987/88:40 s.49 O- På anförda skäl förordade lagrådet att hänvisningarna till uppbördslagenskulle ändras så att de inte omfattade bemyndigandet för attmeddela föreskrifter om befrielse från skyldighet att erlägga restavgift.Regeringen följde lagrådets förslag (se samma prop. sid. 52). Propositionenshuvudsakliga innehåll ........................ 1 Förslagtill lag om ändring i lagen (1972:435) om överiastavgift 2 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde .. 5 1 Inledning.......................................................... ... 5 2 Gällande lagstiftning........................................... 6 2.1 Bakgmnd..................................................... ... 6 2.2 Lagstiftningen om överlastavgifter.................... 7 3 Förslageni departementspromemorian Ds 1988:72 ... ... 9 3.1 Tillämpningsområde........................................ ... 9 3.2 Avgiftsnivå och viktavdrag ............................ ... 9 3.3 Beslutande myndighet, uppbörd och indrivning .. ... 9 3.4 Nedsättning och eftergift ............................... .. 10 4 Överväganden..;.............................................. .. 11 4.1 Allmänna synpunkter...................................... .. 11 4.2 Tillämpningsområde....................................... .. 12 4.3 Avgiftsnivån................................................. .. 15 4.4 Viktavdragets storiek och beräkning av avgiften .. 15 4.5 Beslutande myndighet, uppbörd och indrivning .. .. 18 4.6 Nedsättning och eftergift .............................. .. 19 4.7 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ...... .. 19 5 Upprättat lagförslag .......................................... .. 20 6 Specialmotivering............................................... .. 20 7 Hemställan....................................................... .. 21 8 Beslut ........................................................... 21 Bilaga1 Lagförslag i departementspromemorian (Ds 1988:72) Över lastavgift ................................................. 22 Bilaga2 Sammanställning av remissyttranden över departements promemorian (Ds 1988:72) Överiastavgift....... .. 25 Bilaga3 Det till lagrådet remitterade lagförslaget........ .. 35 Bilaga4 Lagrådet................................................. 38 Trycken, 1989 41