prop · GD0370 · 1989-12-31 00:00:00 — IFPIpåpekar, att utvecklingen på hemvideomarknaden, där i princip all brabiofilm blir tillgänglig, har lett till att efterfrågan på extrema våldsfilmerär mycket låg. För den intresserade är det dock mycket enkelt att få tag påocensurerade videogram t. ex. från den danska marknaden. IFPI redogör förbranschens genomförda åtgärder mot videovåldet samt drar paralleller medverksamheten mot piratkopiering, där straffskärpning och rättsliga åtgärderlett till resultat. De kontrollanter som utredningen föreslår kommer att blimycket effektiva när det gäller information och marknadsövervakning. För denseriösa delen av branschen skulle en obligatorisk förhandsgranskning gällandeall film- och videorepertoar medföra stora kostnader och administrativa problem. Omen granskning skulle beslutas, anser IFPI-VIDEO att det är uteslutet att hela utbudet granskas utan förordar att generell dispens beviljas till '06 vissaföretag eller grupper av företag. En sådan dispens kan förenas med Prop.1989/90: 70 vissa åtaganden från företagen att t. ex. frivilligtförhandsgranska tveksam- Bilaga 3 ma filmer och kombineras medvitesföreläggande eller liknande. IFPI-VIDEOunderstryker att kostnaden för märkning av videokopior är för hög . Beträffandeden selektiva förhandsgranskningen finner IFPI-VIDEO att den enbart medför ökadadministration och inte påverkar förekomsten av extremvåld på marknaden. Omvideobranschen tvingas välja mellan obligatorisk förhandsgranskning ochselektiv granskning enligt utredningens principförslag 2, föredrar branschenden rena obligatoriska förhandsgranskningen, med dispensmöjligheter. Sverigesförenade barn- och ungdomsfdmstudios framhåller att den i utredningensprincipförslag 2 föreslagna registreringen kan drabba små och resurssvagadistributörer av film och video, där en stor del av av den goda barn- ochungdomsfilmen finns. Skulle valet stå mellan förhandsgranskning ochregistrering är dock registreringsplikten att föredra. Malmökommun anser, att i första hand andra vägar än censur bör användas, men att ombehov finns av ytterligare åtgärder och förhandsgranskning bedöms somerforderlig, denna granskning bör vara selektiv. Skolstyrelsen, socialnämndenoch brottskommittén inom kommunen har dock uppfattningen att förhandsgranskningbör införas. Flertaletremissinstanser som yttrar sig om frågan ansluter sig till utredarens förslagom skärpning av straffsatsen för brottet olaga våldsskildring och att en särskildstraffsats införs för grova brott. Filminstitutetanser att den förändring i som utredningen föreslagit rimligen böråstadkomma en sanering av marknaden. IFPIframhåller att en straffskärpning skulle öka det nuvarande lilla intresset frånpolis och åklagardistrikt och dessutom ge ett indirekt moraliskt stöd åtskolor, föräldrar m.fl. att arbeta mot extremvåld och att intressera barn ochungdom för annan film. KLYSanser det tveksamt om ett behov av en bestämmelse om grovt brott har dokumenterats,även om affärsverksamheten på området visar en klar tendens att till detyttersta utnyttja det tillåtnas område. 1 detta sammanhang kan det dock inte fåkomma i fråga att göra kvalitetsgrade-ringar; dålig konst eller informationryms givetvis inom yttrandefriheten på samma villkor som "god". Somen markering, en profylax mot att det videovåld som på uteslutande kommersiellagmnder riktar sig till unga människor förgrovas, kan dock KLYS godta förslaget.KLYS kritiserar också den omvända bevisbörda man anser att redan den nuvarande videovåldslageninnehåller och som kan få än större betydelse om strafftestäm-melsen skärps. Hovrättenför Nedre tillstyrker utredningens förslag, men erin rar om att mbriken grovt brott, när inte fängelse kan följa, kan leda till att termen grov inte längre blir beteckning på ett mycket allvariigt brott. RiksförbundetHem och Skola, ansluter sig till förslaget om straffskärp- Prop. 1989/90:70ning, men pekar på att detta kan leda till att domstolamas tolerans i Bilaga3 bedömningen inför straffutmätningen ökar, vilket vore en djupt olyckligutveckling enligt förbundet. Straff skall enligt förbundet kunna utmätas ocksåför distributörer. Socialförvaltningeni kommun föreslår att till straffskärpningen för grovt brott skall fogasett förbud för en ansvarig utgivare som fällts för detta brott att registreraytterligare filmer . Entill utredningens förslag kritisk hållning har följande instanser. Elevorganisationeni kräver kraftigare insatser än vad utredningen föreslår. Tyngdpunktenbör enligt organisationen ligga på det förebyggande arbetet och inte påstraffen för lagöverträdelser. Humanistiska forsknings- och utbildningsnämndenvid menar att motiveringen för att skärpa straffet utgårfrån två högst diskutabla fömtsättningar: dels att höjt straff haravskräckande effekt på en genomkom-mersialiserad marknad, dels att det finnsett enkelt samband mellan våldsintag och våldsutslag vilket är det avgörandeargumentet för juridiska åtgärder över huvud. vidStockholms universitet finner effekten av den föreslagna straffskärpningenoviss, och .sociologiska institutionen vid samma universitet gerstraffskärpningen en marginell räckvidd. Regionåklagarmyndigheteni , som i stället förordar en allmän förhandsgranskning, är skeptiskmot tendensen att lägga ansvaret för våld mot försvarslösa personer påvideofilmer, och menar att utredningens förslag inte kan ha mer än marginellaeffekter. Myndigheten anser inte de föreslagna straffrättsliga åtgärderna varagenomtänkta, eftersom de inte tar hänsyn till effektema inom rättsväsendet ur arbetssynpunkt,och inte heller att de föreslagna straffsanktionerna är rätt avvägda.Myndigheten föreslår, liksom riksåklagaren, i stället kraftigt tilltagnaavgifter för företag som distribuerar förbjudna filmer. Götahovrätt ifrågasätter om det finns tillräckliga skäl att införa ett särskiltfängelseminimum för grov olaga våldsskildring. Komplikationeri samband med en straffskärpning framhålls av ett antal instanser.Polismyndigheten i påpekar att en skärpning av straffet för olagavåldsskildring självfallet inte i och för sig leder till en omprioriteringarav polisens uppgifter från de av statsmaktema nu fastlagda. En sådan omprioriteringblir enligt barnmiljörådet nödvändig. Kommunförbundetanser att utredningen ställer större krav på effektiviteten i ettobligatoriskt system med förhandsgranskning än i ett system medefterhandsansvar. Eftersom de nuvarande straffbestämmelserna inte har varitsärskilt effektiva bl. a. på gmnd av bristande resurser hos polisen, kommerenligt förbundet den straffskärpning utredningen nu förordar närmast att bliett slag i luften. Förbundet menar, trots att man aldrig kan garanterafullständig effektivitet, att en begränsad förhandsgranskning av videofilmerframstår som effektivare än straffskärpning. finner attförslaget om straffskärpning har så många inskränkningar att det blir uddlöst. och förbinder en straffskärp- Prop.1989/90:70 ning med effektivare bekämpning av brott mot lagen. anser att förslaget om straffskärpning inteåtföljs av förslag om effektiva instmment för att förhindra och spåra upp brottmot förbudet att sprida olaga våldsskildring och därför är halvhjärtat. Attstraffen är för låga i utredningens förslag anser i somjämför "normalstraffet" med straffet för snatteri och föreslår enstraffskärpning för båda brotten. i anser attstraffet för grov olaga våldsskildring bör likställas med straffet för grovstöld, dvs. mellan sex månaders och fängelse. RiksförbundetBRIS påpekar att rekvisiten för grovt brott är angivna så, att även sakligtsett grov brottslighet faller under gränsen för straffansvar gällande grovtbrott. Förbundet föreslår därför att rekvisiten "väsentligt led" och"stor omfattning" tas bort och ett annat rekvisit avseende "särskiltanstötliga sidor utan annat syfte än att vända sig till människans negativasidor" införs. För är det självklart att våldsskildringar där bamförekommer används under alla förhållanden anses som grov olagavåldsskildring. 7 Vuxenmedverkan och åldersgränser förslag att inte ändra på nuvarande åldersgränser, men att barn ivissa fall i sällskap med vuxen skall få tillträde till biografföreställningtrots att bamet inte har uppnått den åldersgräns som bestämts för filmen,yttrar sig ett antal instanser. Flertalet tillstyrker, bl. a. åklagarmyndigheteni , polismyndigheten i , , kammarrätten i ,, juridiska fakultetsnämnden och , , , och Skola,Föreningen , , Förbundet , och Vpk.s kvinnopolitiska utskott. Filminstitutetinstämmer till alla delar i utredningens förslag och påpekar bl. a. att ettnytt åldersgränssystem skulle innebära en risk för att vissa filmer skulleförsvinna helt från biorepertoaren på gmnd av behovet av omgranskning.Institutet anser dessutom att man bör sträva efter enhetliga åldersgränser iNorden. KLYSfinner det rimligt att man låter föräldrar och andra målsmän avgöra vad bamenskall få se på biograf Attäven ungdomar mellan kan tillåtas se bamförbjuden film tillsammansmed en vuxen person anser dock, till skillnad från utredningen, bl.a ,. IFPI-VIDEO, , och Norrköpingskommun samt . Biografbyrånär mycket positiv till de flexibla åldersgränserna och fram håller att en idealmodell vore att byrån gör ett urval av de filmer till vilka barn under en aktuell åldersgräns men i vuxens sällskap skulle få tillträde. En generell regel är dock bättre än ingenting. Byrån föreslår att man 109 skickar med en vägledning,om en film innehåller scener som kan vara Prop. 1989/90:70 olämpliga för deyngre bamen. Byrån hänvisar till och som Bilaga 3 föregångsexempel. Filmgranskningsrådettillstyrker utredningens förslag men föreslår en ny modell förcensur. En åldersgräns införs, som censuren avskaffas förvuxenfilm. Rådet föreslår att videogram endast skall få hyras ut till personersom fyllt . Enligt rådet bör även 11 - 14-åringar få tillträde till 15-årsfilmeri vuxens sällskap. Däremot bör den av rådet föreslagna 18-årsgränsen tillämpasstrikt, eftersom offentlig visning av film för vuxna enligt rådets förslag blirhelt fri från censur. och Frikyrkoråd m.fl. yttrar sig inte omförslaget till åldersgränser och vuxenmedverkan, utan ifrågasätter mer allmäntden princip man menar att utredaren bygger sitt förslag på, nämligen att hänsynfrämst tas till de bam som är utvecklade. Enligt dessa instanser bör i ställetomsorgen om den svage komma i främsta mmmet. förslag och till förmån för att behålla de nuvarande striktaåldersgränserna talar bammiljörådet, som hävdar att skadorna av en filmknappast torde bli mindre vid vuxenmedverkan. De individuella skillnadema i bamsemotionella utveckling motiverar inte enligt rådet denna flexibilitet i åldersgränsema.Samhället skulle på detta sätt sanktionera en uppluckring av åldersgränserna.En strikt åldersklassificering av filmer och videogram skulle fungera som enmycket viktig information för föräldrar och videouthyrare. Skolöverstyrelsenavstyrker likaledes utredningens förslag och föreslår i stället att nyaåldersgränser, anpassade till skolans stadieindelningar införs, dvs. bamtillåten,tillåten för skolbam, tillåten och tillåten för barn som slutat gmndskolan.Styrelsen anser att det vore önskvärt att undvika den delning av elevema påhögstadiet som 15-årsgränsen innebär. Dessutom har skolan sannolikt högmotivation till att ge föräldrar information om varför bam inte bör se filmersom har klassificerats för en högre åldersgräns/ett högre stadium. En harmoniseringav åldersgränserna till övriga regler anser SÖ inte möjlig förnärvarande, eftersom de principiella synsättet inte alls överensstämmer denordiska ländema sinsemellan. Barnfilmnämndendelar uppfattning i stort sett. SSUanser att all video som finns på hemvideomarknaden ska kunna visas för samtligaålderskategorier men att censur är särskilt viktig för gmppen under . 8 Ansvarig utgivare för videogram Utredarensståndpunkt att frågan om ansvarig utgivare snarare bör aktua liseras i samband med framtida behandling av gmndlagsfrågor rörande yttrandefriheten i olika medier delas av och . Rådet är tilltalat av tanken, men påpekar att det finns kompli kationer som inte gäller för dagspress, t. ex. att en uthyrare lätt kan mani pulera de kopior av videogram som hyrs ut. Iövrigt är de instanser som yttrat sig över frågan i stort sett eniga om att Prop.1989/90:70 en ansvarig utgivare bör finnas för videogram. Följande instanser uttalar sig om frågan, nämligen juridiska fakultetsnämndenvid , avdelningen för masskommunikation vid Göieborgsuniversitet, statens biograföyrå, PO. SACO-SR, ,och Samhälle. , SverigesFrikyrkoråd m.fl., , Filmuthyrareföreningcn, Sverigesförenade barn- och ungdomsfilmstudios, SSU, MUF, , IFPI-VIDEO,VIDSAM och . Vissainstanser, t.ex. , statens biograföyrå. fp- och m-reservanter , , , IFPI-VIDEO, Sverigesförenade barn- och ungdomsfdmstudios, kommun, MUF och anser att en sådan ordning, tillsammans med en ökad kontrolloch tillsyn, kan ingå i ett system som ersätter förhandsgranskning, medan andraanser att systemen bör kombineras. 1flera fall förordar man att vidare utredning av frågan skall ske, inom ramenför en framtida behandling av andra yttrandefrihetsrättsliga frågor.Avdelningen för masskommunikation vid framhåller att manväntat sig att utredningen ingående skulle ha berört den principiellainnebörden av denna fråga för videoområdet. Avdelningen påpekar att problemetdelvis redan finns genom att ansvaret för en tryckt stillbild därtryckfrihetsförordningen kommer ifråga i första hand är upphovsmannens,medan utspridaren kommer betydligt längre ner i ansvarskedjan. Statensbiograföyrå anser att man möjligen kan tänka sig att ha ett register vid sidanav pliktexemplarslagen där lämpligen en uppgift om ansvarig utgivare förvideogram införs. Biograföyrån menar att denna synpunkt i stor utsträckningdelas av polisen, vars arbete då skulle underlättas avsevärt. Ettantal instanser kommenterar utredarens förslag om en förstärkt tillsynsfunktionvid statens biograföyrå, de flesta tillstyrkande. Till dessa instanser hörpolismyndigheten i , hovrätten för Nedre , KLYS, . , , ,. Flertaletav de instanser som inte förordar förhandsgranskning tar fasta på en utökadkontroll och tillsyn som ett altemativ till förhandsgranskning och tillstyrkerdet därför. Andra,såsom vid avstyrker det just därför, med motivet att det inte är tillräckligt långtgåen de eller för kostsamt. Riksåklagaren anser att de straffrättsliga åtgärdema i kombination med de föreslagna ökade resursema för tillsyn och kontroll hos biograföyrån kommer att medföra att rättsväsendet inte klarar av det 111 utan att få nya resurser. En tredje kategori, t. ex.Sveriges lärarförbund, tillstyrker båda metoder- Prop. 1989/90: 70 na. Flerainstanser, bl.a. justitiekanslem, tar inte ställning till förslaget innanriktlinjerna för verksamheten närmare preciserats. Överåklagareni ifrågasätter medverkan av personal från biograföyrån vid videogramkontroll,eftersom det i praktiken inte har visat sig svårt att genom omslagen tillfilmer och videogram ta reda på innehållet. Då byrån måste medge åtal, har manunderlättat för åklagaren att på förundersökningsstadiet bilda sig enuppfattning om vad som är strafftart. Möjligen kan byrån påbörja kontroller påvissa områden och upplysa om vilka grossister som bör uppmärksammas. Statensbiograföyrå är beredd att utöka den roll byrån redan har att biträda polisen idess arbete på att övervaka videomarknaden och beivra brott mot videovåldslagen.Däremot motsätter sig byrån bestämt att ges rollen av aktiv tillsynsmyndighetför videomarknaden. Med några enstaka undantag i mycket speciella situationerhar byrån inte själv agerat aktivt för att övervaka efterlevnaden avsina beslut. Statskontoret,som förordar utredningens lösning, förslår dock att den tillsynsfunktion somskall inrättas bör ha en begränsad tidsperiod . Därefter bör funktionenomprövas. Riksrevisionsverketifrågasätter om den föreslagna tillsynsorganisationen är ett effektivt medelför att förhindra spridning av videogram som innehåller extremvåld. Verketmenar att utredningen inte heller har presenterat vare sig utformning ellerinnehåll i denna tillsynsfunktion. Verket anser, med hänvisning till andramyndigheter med liknande uppgifter, såsom datainspektionen ochkemikalieinspektionen, att frågan om avgiftsfinansiering kan vara aktuell vidett eventuellt genomförande av föreslagna åtgärder. ÄvenSvenska kyrkans centralstyrelse anser att medel för tillsynen skall tillförasfrån videobranschen, "e;' i eventuell förhandsgranskning bör avgiftsfinaniserasenligt flera i. \...,er, bl. a. och kristnasocialdemokraters förbund. Det sistnämnoa förbundet förordar också ettavgiftssystem fö. att bidra till branschens självsanering. uppfattning är att övervakningen och brottsuppspårandet iförsta hand är en polisiär uppgift, och att, om resurser för ändamålet avsätts,det inte skall vara möjligt för mvndigheten att åsidosätta givna uppgifter. Ettsamarbete krävs emellertid mellan biograföyrån och polisen och båda bör enligtrådets uppfattning få resurser för Övervakning. I det sista instämmer ocksåbarnmiljörådet. Polismyndigheteni anser att fömndersökning skall inledas endast om biograföyrånanmält ett videogram, och att det således knappast är polisens uppgift attbedöma om en strafftar våldsskildring finns i ett videogram. Kommunförbundetanser att biograftyrån är en naturlig utgångspunkt för valet avgranskningsorgan, men att granskningsorganet bör kompletteras med lekmänoch/eller företrädare för samhällets skol- och kulturpolitiska intressen. LOanser det vara av största vikt att ett centralt organ får tillsynsansva- retoch resurser så att det blir möjligt att bevaka detta brottsområde. Prop.1989/90:70 Biograföyrån är genom sin sakkunskap att bedöma våldsskildringarväl Bilaga 3 lämpad för detta. LO anser vidare att kontroller bör göras ihela landet eventuellt i samarbete med frivilliga organisationer. Arbetet böri första hand inriktas på importörer och grossister. ABFanser likaledes att tillsynsfunktionen bör ligga hos biograftyrån, men attmöjligen en särskild nämnd bestående av företrädare för folkbildning,folkrörelser, samhälle, skola etc. skulle kunna prövas. RiksförbundetHem och Skola anser att biograftyrån skall svara för registrering ochgranskning och därför bör få väsentligt ökade resurser samt åläggas ettinformationsansvar. Detförslag, som utredaren lämnar om tillsynsfunktionen, är enligt Föreningensvenska masskommunikationsforskare inte helt klart, och utredningen har inteheller presenterat en definitiv modell. Sverigesfrikyrkoråd m.fl. menar, liksom ABF, att en rådgivande nämnd vid biograföyrånskall kunna ta upp frågor som gränserna för extremvåldet, opionionsbildningetc. IFPI-VIDEOanser att tillsynen skall utövas av biograföyrån men att kontrollerna ipraktiken kan genomföras av andra som arbetar på videomarknaden, t.ex.i samband med den antipiratverksamhet som IFPI-VIDEO bedriver. bör inte hanågot tillsynsansvar. Fdmuthyrarföreningenanser att informationsinsatser i enlighet med utredningens förslag kan ankommapå statens biograföyrå, men liksom IFPI-VIDEO framhåller man att den konkretamarknadsövervakningen med gott resultat kan utföras av andra som seriöstarbetar på videomarknaden. Många uthyrare är relativt okunniga om gällanderegler, och med enkla informationsåtgärder skulle marknaden delvis kunnasaneras. är tveksamt till om en tillsynsfunktion bestående av cirka fempersoner räcker. Flertaletinstanser anser att reglering eller ingripanden mot spridning av videovåldetskall kompletteras med olika former av positiva åtgärder, såsom utbildning avbarn och ungdom inom och utanför skolan samt av annan personal, information iolika former till dem som hyr eller hyr ut videogram, främjande avkvalitetsfilm på bio och video m.m. Folkbdd-ningsfÖrbundel, ABF, Sverigesförenade Jilmsludios, . Kommunistisk Ungdom, CUF och SverigesSocialdemokratiska Kvinnoförbundhör till dessa instanser. Många instanser instämmer i förslaget att statens biograföyrå skalltillföras resurser för information. Denna mening har exempelvis justitiekanslem. ALBpekar på behovet av bättre kunskap om videoutbudet. uppger att arkivet numera datoriserat sitt register och att det därigenom är tek niskt möjligt att kontinueriigt uppdatera information, t. ex. tillföra gransk ningsbeslut, uppgifter om åldersgränser, ta ut uppgifter för tryckning av kataloger etc. '13 8 1989/90. Flerainstanser, bl.a. barnmiljörådet, och medicinska fa- Prop.1989/90:70 kullelsnämnden vid , förordar att varje filmoch Bilaga 3 videogram skall förses med vamdeklaration. I en sådan deklarationskulle dels innehållet i filmen, dels lämpliga åldersgränser kunna anges. Barnmiljörådethar också hos allmänna arvsfonden sökt medel för att framställaupplysningsmaterial om barn och våld till föräldrar, barnomsorgspersonal,lärare m. fl. Skolöverstyrelsensaknar förslag till opinionsbildande insatser i utredningen. Skolan har här enviktig roll som SÖ anser att utredningen inte observerat. Mediekunskap börenligt SÖ:s uppfattning lyftas fram i lärarnas grundutbildning ochfortbildning. AvdelningenJör masskommunikation vid har samma inställning ochpekar på två områden som behöver byggas ut: vidareutbildningen vidlärarhögskolorna och högskolans allmänna informations-, kommunikations- ochmedieutbildning. Somett exempel på positiva åtgärder nämner projektet , som bl. a. tar upp film och andra bildmedier i skolan. Biograföyrånpekar på kunskapsklyftan mellan ungdomar och vuxna när det gäller film ochvideo. Ungdomarna vet mycket mer om och ser mycket mer film och video än sinaföräldrar och lärare, som skall ge bamen deras moraluppfattningar. Trots attskolan inte kan på sin begränsade schematid ta hand om alla nya fenomen, måsteändå konstateras att skolan är den bästa kanalen att förmedla en kritisk syn påunderhållningsvåldet. Biografbyrån skulle kunna spela en större roll när detgäller att mer aktivt gå ut till skolor och lärarfortbildning i olika former(studiedagar etc). Byrån föreslår, att man får i uppdrag att göra en konkrethandlingsplan för information och utbildning i samarbete med polisen, medutgångspunkt från en förstärkning av byråns personal med fyra till femårsarbetskrafter. betonar skolans centrala roll i att ge bamen ett kritisktmedvetande om mediet och fömtsättningar att själva välja ut de filmer som devill se. Rådet anser också att varje kommun bör ha en biograf, som kananvändas för att ge detta kritiska förhållningssätt till film och video. Bamfilmnämndenunderstryker den avgörande betydelsen av opinionsbildande åtgärder ochpositiva alternativ inom skolan, radio, TV, bibliotek, press, studieförbundsamt organisationer som Hem och Skola. TV har ett speciellt ansvar förfolkbildning av detta slag anser nämnden, som också liksom förordar en kraftfull satsning på sevärd film för barn och ungdom i enlighetmed betänkandet (SOU 1988:37) Statens ansvar för visning och spridning avvärdefull film. Kabelnämndenerinrar om att det statliga stödet till lokala sändningar kan bidra till att geunga människor, genom medieutbildning och genom att aktivt delta i lokalprogramverksamhet, större förmåga att möta utbudet av rörliga bilder. Filminstitutetpekar på ett ökat föräldraengagemang, upplysning och information, frivilliga överenskommelser inom branschen liksom kuhur- politiskt stöd, som insatser när det gäller att förhindra skadeverkningar av våldsskildringar. Institutet erinrar om det pågående ambitiösa arbetet för ' ''* attförbättra kännedomen om videomarknaden, där branschen i samarbete Prop.1989/90:70 med institutet avser att ge ut en katalog över alla av branschensjälv Bilaga 3 förhandsgranskade hyrvideogram. En sådan katalog bör kunnafungera som ersättning för en registrering hos . Institutet upplyser om tillsammans med , med hjälp av den nyaanslaget till filmkulturell verksamhet för bam och ungdom, kommer att kunnaförbättra informationen om bamfilm, öka tillgången till bra film och stödjaundervisning om rörliga bilder i skolan. anser att betydligt större resurser behöver satsas på att erbjuda bamoch ungdomar roliga och spännande altemativ till våldsfilmer.