prop · GD0343 · 1989-12-31 00:00:00 — Fömtsättningen för räkneexemplet är attnuvarande regler för räntebidrag inte ändras. Deeftergifter som förefaller nödvändiga för svensk del för att uppnåinternationell enighet drabbar främst den politiskt och samhällsekonomisktangelägna bostadskreditgivningen. Följden blir högre räntekostnader och därmedföljande ökade boendekostnader eller alternativt krav på ökadebostadssubventioner. Även konkurrensförhållandena på en i stort sett välfungerande bosladsfinansieringsmarknad kan rubbas, både vad avser balansenmellan kreditgivarna (försäkringsbolag, bankägda bostads-institut och hypoteksinstitut)och konkurrensen om kapital. Det finns risk att stora gmpper placerare lämnarbostadsmarknaden för mera lönsamma placeringar i en mindre gynnsamkreditsituation än dagens. LRFframhåller att om förslaget till skärpta kapitaltäckningsregler påjordbruksfinansieringens område genomförs medför detta att det ställs krav påatt kreditgivarna ökar sitt eget kapital. Det ligger i sakens natur attkreditgivarna kommer att övervältra de merkostnader de därigenom åsamkas påberörda kredittagare, dvs. Lantbrukarna kommer självklart attsträva efter att föra kostnaden vidare till konsumenterna. 7 Ikraftträdande och övergångsregler m.m. Bankinspektionenerinrar att den tidigare påpekat att de föreslagna regler na kommer att åtminstone på kort sikt skapa problem för och för finansiering av lantbruk m.m. Genom den 198 möjlighetsom lämnas att efter prövning även acceptera andra instrument i Prop.1989/90:43 del primära kapitalet kan övergångsregler skapas för alt ge sådanainstitut 2 ett tillräckligt rådmm att anpassa sig till de föreslagnareglerna. Bankinspektionenhar noterat, att kreditmarknadskommittén inte har behandlat särskilt frågan omkapitaltäckning för () som är underavveckling. Bankinspektionen vill här föreslå, att med hänsyn lill innehavarnaav de av BOFAB emitterade obligationerna, BOFAB får kvarstå i sina nuvarandeupplåningsrättsregler såsom de är angivna i bolagets bolagsordning. Bankinspektioneninstämmer i att reglerna för hypoteksinstituten bör vara helt lika med dem som gällerför andra institut. Ett slutgiltigt ställningstagande i detta avseende bördock anstå till dess förslag från den arbetande hypoleksutredningen föreligger. 7.2 Fullmäktige i riksbank Ävenom siktet bör vara inställt på enhetliga kapitaltäckningsregler bör institutenenligt fullmäktiges mening medges en rimlig övergångstid för atl anpassa sinverksamhet. Enligt Cooke-överenskommdsen skall bankerna på konsoliderad basis,med en kontrollstation , anpassa sig till de föreslagnareglerna fram till utgången av , då de skall vara helt uppfyllda. Enligtfullmäktiges mening bör Cooke-överenskommdsen följas strikt. Det innebär attbankerna på koncernbasis skall uppfylla i överenskommelsen angivna kapitalkravsåväl vid utgången av som . Beträffande kraven för de inga bindningar föreligger bör enligt fullmäktigesmening övervägas att göra övergångsreglerna mer flexibla än vad kapitaltäckningsgmppenföreslår. För t.ex. Hypoteksbanken framstår anpassningen svår alt klara ävenvid en relativt lång övergångsperiod. Den tillsatta hypoleksutredningenhar bl. a. till uppgift att behandla institutens kapitalanskaffning. En centralfråga bör därvid vara hur hypoteksinstituten skall klara av de krav som tordekomma att ställas på dem framöver. Takten i anpassningen för andra institut änbanker bör också prövas noggrant mot bakgmnd av den utveckling som sker iandra länder. Bankföreningenföreslår som en följd av sitt under kapitalbasen redovisade förslagbeträffande förlagsbevisens minsta löptid att förlagsbevis och andraskuldförbindelser, som utfärdats före lagens ikraftträdande, får inräknas ikapitalbasen även om löptiden uppgår till mindre än . Bankföreningenvill bestämt avstyrka den föreslagna övergångsregeln att kredilmarknadsbolag och hypoteksinstitut, efter regeringens eller bankin spektionens beslut, skall kunna som supplementärt kapital få räkna garan tifond eller garantiförbindelse som enligt nuvarande regler gmndar rätt till upplåning, trots atl motsvarande kapital inte inbetalts till institutet. Detta strider direkt mot Cooke-reglerna, enligt vilka endast inbetalt kapital får 199 medräknas i kapitalbasen.Det är i och för sig nödvändigt att underlätta Prop. 1989/90:43 anpassningenför fastighetsinstituten som har bundna ullåningsräntor och Bilaga 2 intesnabbt kan göra den marginalhöjning som behövs för att klara de nyakapitalkraven. Den föreslagna regeln att räkna in garantiförbindelser etc. äravsedd att underlätta dessa instituts problem. Trots denna lösning skulleemellertid problemen kvarstå för de bankkoncemer i vilka fastighetsinstitutingår. Dessa koncemer måste också leva upp till det högre kapitalkravet förfastighetskrediter. Den föreslagna lösningen skulle därmed skapa en olikhetmellan en bankkoncem, i vilken ingår ett faslighetsinstitut, och . Bankkoncemenfår ingen glädje av hjälpregdn, vilket däremot kommer att få.Detta är inte i linje med målsättningen att skapa konkurrensneutrala reglermellan olika institut och kan därför inte accepteras. Bankföreningenvill även fasta uppmärksamhet på situationen för ,. Detta institut bedriver inte längre någon nyutlåningsverksamhet och gerheller inte ut nya obligationer eller andra skuldförbindelser. BOFAB förvaltasfortsättningsvis av . BOFABS:s gamla lån haröverlåtits på vissa av BO-FABS:s tidigare ägarinstilut och tillgångama bestårnumera av fordringar på dessa institut. Sådana fordringar skulle enligt gmppensförslag kräva 1,kapitahäckning, vilket skulle fordra en betydandekapitalökning i BOFAB. anser inte detta vara rimligt mot bakgmndav att BOFAB är under avveckling och inte lånar upp nya medel. En specialregelerfordras som medger successiv avveckling av BOFABS:s verksamhet utan ökning avBOFABS:s kapitalbas. Bankföreningenframhåller vidare atl del inom EG pågår diskussioner om soliditetsreglerför kreditinstitut och definitioner av eget kapital. En tills vidare öppenfråga är därvid vilka reserver som skall inräknas i eget kapital. En annanoklar fråga är hur tio-gmppens regler kommer att tillämpas inom EG när detgäller kapitalkrav för fastighetskrediter - dels i banker/bankkoncemer, dels ifastighetsinstitut. En omständighet, som i detta sammanhang fordrar särskiltbeaktande, är att i flera av de svenska bankkoncemer, som är internationelltverksamma och därför direkt berörs av , vilkas krediter föreslås få avsevärt höjda kapitalkrav.Härigenom riskerar de svenska bankkoncemema i sin lur atl drabbas av högrekapitalkrav än många av konkurrenterna utomlands. anser det varaav största vikt alt man i inte fattar beslut som kan riskera medföraatt svenska bankers reserver behandlas sämre än reservema i EG:s banker elleratt kapitalkraven blir högre för svenska banker/bankkoncemer än för utländska konkurtentinstitut.Beslut om nya svenska kapitaltäckningsregler bör därför inte fattas förrän detär helt klart vilka regler som beslutas i EG och när dessa regler kommer atlgälla. Enligtkammartätten synes övergångstiden vara för snävt tilltagen. därförangeläget att reglema så långt möjligt tolkas generöst. Bilaga 2 De av kapitaltäckningsgmppenföreslagna reglema föreslås träda i kraft Regeringen föreslås dock få möjlighet atl föreskriva lägrekapitalkrav intill utgången av . Härigenom skulle det bli möjligt attövergångsvis lindra kapitalkraven på bostadsfinansieringsområdet. Föreningenföreslår att faslighetskrediter och bostadsobligationer riskklassificeras såatt kapitalkravet blir 1,. En sådan ordning kan rimligen inteinnebära problem i ett intemationellt perspektiv. Denav kapitaltäckningsgmppen föreslagna regeln, att bl.a. garantifond ochgarantiförbindelse under vissa förhållanden skall få räknas som supplementärtkapital intill utgången av , blir tillämplig på kreditmarknadsbolag ochhypoteksinstitut samt koncerner i vilka kreditmarknadsbolag utgör moderbolag.Däremot föreslås inte en motsvarande övergångsregel för bankkoncemer variingår kreditmarknadsbolag i egenskap av dotterbolag, eftersom övergångsbestämmelsematill bankrörelselagen saknar en regel av angivet slag. Sparbanksföreningenhar i och för sig förståelse för de svårigheter som fastighetsinstituten fårmed de föreslagna kapitalkraven. Dessa kommer med sina bundna utlåningsräntorinte att kunna göra en tillräckligt snabb anpassning till de nya reglema ominte speciella övergångsregler införs. Emellertid får de bankkoncemer i vilkafastighetsinstitut ingår som dotterbolag motsvarande problem, eftersom ocksådessa måste leva upp till de nya kapitalkraven. Den av kapitaltäckningsgmppenföreslagna lösningen skapar en konkurrensmässig olikhet mellan olika slags faslighetsinstitut,beroende på om de ingår i bankkoncern eller ej. Detta strider klart mot den iövrigt angivna målsättningen att skapa konkurrensneutrala kapitaltäckningsreglerför kreditinstituten. kan inte acceptera de skillnader somföreslås i övergångsreglerna i nu angivet avseende. fömtsätteratt det är fråga om ett förbiseende från kapitaltäckningsgmppens sida och attsaken rättas till i departementsbehandlingen. Föreningen begär således, om deav arbetsgmppen föreslagna övergångsreglerna införs, en motsvarandeövergångsregel i bankrörelselagen. SFFframhåller att den föreslagna övergångsregeln, som innebär att bl. a.garantifond och garantiförbindelse under vissa förhållanden skall få räknassom supplementärt kapital intill utgången av , blir tillämplig påkreditmarknadsbolag och hypoteksinstitut samt koncemer i vilka kreditmarknadsbolagär moderbolag, men inte på bankkoncerner vari ingår kreditmarknadsbolag somdotterbolag. SFF har följande invändningar mot detta förslag. Fördet första är det oacceptabelt att övergångsregeln inte gäller bank koncemer i vilka kreditmarknadsbolag ingår eftersom även banker på koncemnivå måste klara de nya kapitaUäckningskraven. Om inte över- 201 gångsregeln utvidgas tillatt gälla även bankkoncerner kommer främst Prop. 1989/90:43 hypoteksinstitutenatt ha en klar konkurrensfördel i jämförelse med de Bilaga 2 bankägdakreditaktiebolagen. Detta kan inte accepteras. Fördet andra anser SFF att övergångsregeln även med en ändring enligt SFF:sförslag ovan är otillräcklig. Enligt SFF:s beräkningar krävs en betydligtlängre övergångstid så att instituten successivt kan anpassa sina utlåningsräntori takt med förfallotidpunkter för räntekonverteringar. Denna synpunkt gällersåledes generellt för alla fastighetsinstitul med bundna räntor. Konsekvensenav att inte tillåta en förlängd anpassningstid enligt SFF:s förslag är attrespektive institut tvingas till marginalförstärkningar enbart på nyutlåningen.Beroende på resp. instituts faktiska kapitalsituation i utgångsläget kaninstitut tvingas till synnerligen kraftiga räntehöjningar eller omkonkurrenssituationen inte medger erforderliga räntehöjningar tvingas tillutförsäljning av delar eller hela verksamheten. En tillräcklig övergångstid ärsåledes nödvändig för att en kraftig turbulens och fullständig omstmktureringav den långa fastighetskreditmarknaden i skall kunna undvikas. Kassastyrelsenhar redan slagit fast att den accepterar principförslaget för delom de framtida kapitaltäckningsregler som skall gälla. Det finns emellertidnågra viktiga praktiska frågor som kräver kommentar, inte minst vad rörövergången från dagens system till det nya. Enförsta sådan punkt gäller själva tidsperspektivet. ochkapitaltäckningsgmppen föreslår att övergången till det nya systemet för kapitaltäckningsreglernaskall ske per , även om vissa övergångsregler skall gällabeträffande kravens nivå fram till utgången av . Det ligger också iBasel-överenskommelsen att den skall börja tillämpas så snabbt som möjligt. Ettproblem för del är emellertid att förslaget lill ändringar i stadshypotekslagenpå denna punkt är integrerat med de övriga ändringsförslagen, såväl civil- somskatterättsliga. Det är svårt att bryta ut enbart kapitaUäckningsreglema,som det knappast kan vara aktuellt atl göra andra ändringar när hypoteksutredningensarbete med just samma frågor pågår. Praktiskt sett måste man därför snararetänka sig som starttidpunkt. Kassastyrelsenförmodar att samma problem egentligen också gäller för finansbolag och kreditmarknadsbolag, dvs. att det är svårt att föra in det nya regelsystemet för kapitaltäckning i den gamla civilrättsliga lagstift ningen för finansbolag, kreditakliebolag m. m. är det svårt att tro att det skulle vara möjligt att införa den nya kreditmarknadslagen i dess helhet redan från . Även där ter sig uppskov mer realistiskt. Endast för de egentliga bankerna, där ändringarna formellt sett inte är så ingripande, skulle det väl i praktiken vara möjligt att hålla fast . Det är ju också för dem som den intematio nella överenskommelsen i första hand är avsedd, dvs. det kan kanske vara en intern svensk fråga i vilken takt reglema också görs formellt tillämpliga 202 Realiter kastar Basel-reglerna och "måltidspunk- Prop.1989/90:43 ten" vid utgången av uppenbarligen sin skugga framförsig redan Bilaga 2 , oavsett från vilket datum de blir lagligen gällande. Enannan fråga om sättet att genomföra övergången för del är kreditmarknadskommitténskoppling av kapitaltäckningsfrågorna till övergångsregler som rörbeskattningen. Kassastyrelsen syftar här på kreditmarknadskommitténs förslagtill övergångsregel lill ändringarna i stadshypotekslagen. Hela konstmktionenav denna regel kan starkt ifrågasättas, men även om man accepterar desslydelse, så ger det orimliga effekter. Innebörden är nämligen att en stor delav fondkapital inte får räknas in i kapitalbasen förrän vissasaker har inträffat vid en framtida taxering. Eftersom en sådan alltid dröjerminst efter del att nya regler blivit tillämpliga, skulle Stadshypotekalltså hamna i den situationen att man fram till dess skall uppfylla nya kapitaltäckningskravmen inte har någon formell möjlighet att efterkomma övergångsregeln, som i sintur är villkoret för att få räkna kapitalbasen på avsett sätt. Så kan det intefå gå till. Enmateriell fråga finns vidare om de regler som skall gälla för kapitaltäckningenunder övergångsfasen fram till utgången av . För kan manräkna med att Basel-reglerna innebär att ett kapitalkrav om skullegälla. skulle den statliga garanti som utgör gmndfonden inte fåräknas in i kapitalbasen överhuvud taget. Det innebär alt Staldshypotek iutgångsläget får ett underskott på kapital och måste stärka sin kapitalbas. Kapitaltäckningsgmppenhar här föreslagit att regeringen skall ha möjlighet att besluta om att engarantifond övergångsvis fortfarande skall få räknas in i kapitalbasen för hypoteksinstitutoch kreditaktiebolag. Ett villkor för detta skall dock vara att alla andramöjligheter, t. ex. i form av utgivande av förlagsbevis, är uttömda. Kassaslyrdsenanser att det är nödvändigt att övergångsreglerna beträffande den statligagarantins värde görs mjukare. har arbetat på enav statsmaktema reglerad marknad, där räntemarginalen, varit mycket smal förKassan rent av noll. 1 efterhand har Kassan därtill pålagts en avgift för gmndfonden,som inte kunnat kompenseras genom en höjning av marginalema i den gamlalånestocken. har inga möjligheter att av marginalerna på dessatidigare prioriterade lån, som fortfarande utgör över hälften av den totalalånestocken, tjäna ihop vinster som kan bygga upp fondstyrkan. Det kan endastske inom den del av rörelsen som omfattar oprioriterade lån. Mot den bakgmndenär det inte rimligt att över genomföra en reform som helt rycker undanvärdet av garantifonden; i sak är det ju just existensen av denna som harmotiverat de historiskt snäva marginalema. Som en mini-miåtgärd förslårkassastyrelsen att kvarvarande garantifond skall fåräknas som sådant supplementärt kapital som ligger vid sidan av förlagslån.Utgivande av sådana lån skall således inte vara en fömtsättning för attgarantifonden skall kunna spela en roll. 7.8 Sverigesallmänna hypoteksbank Prop. Bilaga 2 Hypoteksbankenframhåller att om kapitaltäckningsgmppens förslag till övergångsreglergenomförs, innebär det alt återstår för kapitaluppbyggnaden. Skalldenna finansieras på utestående bottenlånestock måste en generell räntehöjningske med cirka 0,. Det kan inte vara rimligt att på dettasätt nödgas ålägga nuvarande låntagare retroaktivt ansvar för en nu fråninternationellt håll begärd kapitalförstärkning, särskilt inte mot bakgmnd av Landshypoteksmer än 125-åriga verksamhet och del faktum att låntagarna under denna långa tidej i det ringaste misskött sina förpliktelser. Kapitaltäckningsgmppens förslagleder till ett alldeles för högt uppbyggnadskrav, om , såsom blirfallet, skall konkurrera på marknaden med institut som till följd av betydligthögre vinstmarginaler redan haft tillfälle alt konsolidera sig över eller inärheten av åttaprocentsnivån. Under alla omständigheter erfordras därförväsentligt längre övergångstid än . Bostadskreditmarknadeni kommer under alla förhållanden att träffas hårt av nya kapitaltäckningsregler.Det är avsevärda volymer nytt kapital som skall anskaffas av långivarna tillbostadssektorn. Även för , som har en liten kapitalbas i förhållande tillutlåningen, är det fråga om ett stort kapitalbehov. Det krävs i fallingående överväganden om hur detta kapital skall anskaffas och tid för attgenomföra anskaffningen. Liknande förhållanden torde gälla även för mångaandra långivare till bostäder i . Ett senare ikraftträdande än vad kapitaltäckningsgmppenföreslagit är alltså högst önskvärt också av rent inhemska skäl utöver destörre skäl för uppskov med beslut som anpassningen till EG bör föranleda. Dentidsfrist som skulle följa av det av förordade uppskovet med beslut om kapitaltäckningsreglerbör utnyttjas för överväganden om hur inte önskvärda effekter av nya reglerskall kunna motverkas. Kassastyrelsenaccepterar att de avdragsgilla fondavsättningar som gjorts inom lagändring i princip får sägas ha en likartad karaktär av obeskattade reserver som bankernas värdereglerings konton för utlåning. Om kreditmarknadskommittén nöjt sig med delta principuttalande, och därefter förordat att saken överlämnades till den särskilda hypoteksutredning som man ju föreslagit för andra viktiga frå gor, skulle inte mycket ha varit att säga. De konkreta förslag som kommit tén nu har lagt kan däremot inte användas. Kreditmarknadskommitténföreslår att spedalreglema om hypoteksin- Prop. 1989/90:43 stitutensavdragsrätt i 2 § 8 mom. lagen om statlig inkomstskatt upphävs. Bilaga 2 menlämnar inget förslag om någon ny regel. Kommittén hänvisar endast allmänt tillatt hypoteksinstituten bör ha samma möjlighet som andra kreditföretag altutnyttja bestämmelserna om avdrag för avsättningar till värderegleringskontoför utlåning. Det kan emellertid konstateras att detta inte utan vidare kanfungera. gäller nämligen dessa regler endast i fråga om utlåning tillallmänheten och ej för utlåning till andra kreditföretag. Stadshypotekskassan(och allmänna hypoteksbanken) har emellertid ingen utlåning alls tillallmänheten, utan den finns endast hos föreningarna. En överföring av helaavsättningsrätten till föreningarna kan emellertid inte accepteras, eftersomdet helt skulle ändra balansen inom organisationerna. Det skulle också ledatill orimliga effekter vid avskattningen av de befintliga avsättningarna. Sakligtsett är givetvis den enda rimliga modellen att skall behandlas somett enda företag i fråga om utnyttjandet av avdragsgilla fonderingar. Det ärinte Kassan och föreningarna var för sig som konkurrerar med andra institut,utan de gör det tillsammans. Under hand har det också framkommit atl det är ensådan modell som föresvävat kreditmarknadskommittén. Då lorde det emellertidkrävas specialregler, eftersom det rent juridiskt är fråga omsjälvständiga företag, som taxeras vart och ett för sig. Det föreligger intenågot legalt koncernförhållande, varför taxeringarna handhas av olika nämnder iolika län. Helt lätt är det inte att lösa denna fråga, som emellertid är vital.I själva verket torde det förhålla sig så, att de normala skattereglerna endastfungerar på ett sätt som ger neutralitet gentemot andra företag om Stadshypotekantingen är ett enda företag, eller alternativt en civilrältslig koncern medfull frihet att disponera över medelsflöden mellan de ingående förelagen.Kassastyrelsen menar att det måste vara lämpligast att här avvakta hypoteksutredningensarbete, som ju bl. a. omfattar just frågor som rör företagsstmkturen. Attden av kreditmarknadskommittén föreslagna övergångsbestämmelsen ger enfelaktig tidsföljd mellan de olika effekterna, där skärpta kapitalkrav kommerminst innan Kassan och föreningarna har möjlighet att uppfylla villkorenför alt fä räkna in alla sina fonder vid kapitalbasens bestämning, harkassastyrelsen redan tidigare påpekat. Men bestämmelsen torde också i mergrundläggande avseenden vara ofullgången. Som den är angiven får den sägas varaen civilrättslig regel, även om den hänvisar till vissa belopp vid tidigare årstaxeringar. Men i civilrättslig bemärkelse lär Kassan och föreningarna intekunna som intäkt ta upp fiktiva poster. Intäkter måste ju öka företagetsförmögenhet med mindre de balanseras av lika stora kostnader. Inteheller kan regeln fungera som den är uttryckt även om man formule rar om den så, att villkoret är att Kassan och föreningarna vid taxeringen som intäkt har tagit upp de aktuella beloppen. Det man vill uppnå är att Kassans och föreningarnas redovisade reservfonder skall minskas med vissa belopp, som i princip i stället skall återkomma som avsatta till värderegleringskonto. Enbart en fiktiv intäktspost vid beskattningen löser inte det problemet, eftersom Kassan och föreningarna inte utan särskilt 205 lagstöd har rätt att sättaned sina fonder i annan mån än som behövs för att Prop. 1989/90:43 täcka enuppkommen förlust. Och en eventuell förlust som drivs fram av Bilaga 2 enspeciell skattepliktig intäkt vid taxeringen kan ju inte bli större än detskattebelopp som belöper på intäkten. Såvittkassastyrelsen kan förstå finns det inte någon annan framkomlig väg än att i enövergångsregel uttryckligen föreskriva att Kassan och föreningarna direkt skallsätta ned sina reservfonder med de önskade beloppen. Det är förståeligt omkommittén har velat undvika en sådan lagregel, eftersom den torde saknaparallell, men det visar bara vilka principiella svårigheter man stöter på omman vill "rätta till historien". Beloppen skall vid samma bokslut tasupp som intäkt, principiellt som en bokslutsdisposition. bör ensärskild övergångsregel vid taxeringen föreskriva att .de belopp varmedreservfonderna nedsätts skall anses vara just de för vilka avdrag har erhållitsfr.o.m. Därigenom blir återföringen skattepliktig och manfår den nödvändiga parallellen mellan skatte- och civilrätten. Kassan ochföreningarna får slutligen göra de avsättningar till värderegleringskonto somkan vara möjliga. Eftersomdet kommer att handla om stora belopp är det därvid uppenbart att det liggerett stort osäkerhetsmoment i att det inte finns klara regler för hur storaavdragsgilla avsättningar hypoteksinstitut får göra. Kan det tänkas att intehela det återförda beloppet kan avsättas till värderegleringskonto? Kommer maninte i så fall in i en retroaktiv beskattning, eftersom det ju i sak är frågaom att för taxera belopp som har utgjort intäkter ochdär taxeringarna är avslutade? Kassastyrelsen vill med andra ordifrågasätta om inte övergångsregeln också skall innebära en garanti för atthela det tvångsvis återförda beloppet faktiskt kan avsättas med avdragsrätt. framstår det som troligt att nuvarande system med avdragsgilla avsättningartill värderegleringskonto kommer att avskaffas, kanske . Istället kommet ett nytt system med lägre skattesatser och mycket mer begränsademöjligheter till uppbyggnad av obeskattade reserver. Uppenbart kan det inte iett sådant perspektiv vara rimligt att först tvinga över i detgamla skattesystemet, för att därefter strax genomföra ännu en övergång. Enändring av skatteregler bör därför avvakta den generellaföretagsbeskattningsreformen, med mindre del visar sig att något nu ofömtsettgör att en sådan reform uppskjutes .