prop · GD03118 · 1989-12-31 00:00:00 — Bristande kunskaper hos den som skallutföra tillsynsarbetet kan säkert också i många fall medverka till atttillsynen över djurskyddet inte prioriteras. Itillsynen ingår inte enbart kontroll av att gällande föreskrifter följs. Densom utövar tillsynen måste kunna göra en egen bedömning av förhållandena fördjuren. En viktig del av tillsynen är också att lämna information och råd omdjurhållningen. Skall den som utövar tillsynen kunna utföra sitt arbete på rättsätt och få gehör för sina åsikter och synpunkter fordras givetvis att han ocksåbesitter sådana kunskaper på området att han respekteras. Iundervisningen på miljö- och hälsoskyddslinjen vid i ingår,som framgår av vad jag anfört, ämnet djurskydd i så begränsad omfattningatt det enligt min mening är uppenbart att utbildningen inte är tillräckligför den som skall syssla med djurskyddstillsyn. Motbakgmnd bl.a. av det ökade behovet av personal för miljöskydd beslutaderegeringen att ge universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) iuppdrag att göra en översyn av utbildningen inom miljö- och hälsoskyddsområdet.Översynen skall i första hand avse miljö- och hälsoskyddslinjen och skallomfatta såväl dimensioneringen av utbildningen som dess innehåll. Jag harerfarit att chefen för avser att föreslå regeringenatt utvidga uppdraget till att även omfatta bl. a. djurskyddsfrågoma iutbildningen. UHÄ kommer att redovisa sitt uppdrag till regeringen underhösten 1990. Föratt åstadkomma en snabb förbättring av kunskaperna hos befintlig tillsynspersonal behövs dessutom extra insatser. Den vidareutbildning i djurskydd som finns är inte tillräcklig. Insatser av en helt 12 annan omfattning krävs.Den nu tillgängliga utbildningen som anordnas av i erbjuderbara i genomsnitt tio platser . Skall kunskaperna hostillsynsmyndigheterna ökas så att det kan få någon genomslagskraft i arbetetmåste enligt min mening så många utbildningsplatser skapas att alla som önskardet kan erbjudas en plats inom de närmaste fyra fem åren. Det finns också skäl attse över innehållet i och omfattningen av denna vidareutbildning. Det bör,enligt min mening, övervägas om inte den utbildningen bör bestå av kurser somsammanlagt ger tio poäng. Som lantbmksstyrelsen har föreslagit bör lantbmksuniversitetges i uppdrag att utarbeta kurserna. Jag har för avsikt att senare återkomma tillregeringen med förslag i den delen. Enligt lantbmksstyrelsen bör utbildningenkunna bedrivas på distans. Jag anser att det bör ingå i uppdraget att ocksålämna förslag till en lämplig uppläggning av utbildningen. I regeringens förslag ipropositionen 1989/90:90 om forskning har medel reserverats för dennautbildningsinsats under nionde huvudtitelns anslag Bidrag tilldjurskyddsfrämjande åtgärder. Mittställningstagande: Ökade insatser bör göras i fråga om riktad tillsyn och projektverksamhet.Miljö- och hälsoskyddsnämnderna bör ha register över tillsynsobjekten.Nämnderna bör också i ökad omfattning anlita veterinär för tillsynen. Lantbruksstyrelsensförslag: Styrelsens rapport innehåller förslag till riktlinjer för hurtillsynsverksamheten skall utövas . Förslagen överensstämmer med vadjag förordar. a. föreslås att nämnden skall ha visst register övertillsynsobjekten och att en s. k. anvisningsveterinär skall anlitas i vissafall. Remissinstanserna: Lantbmksstyrelsensförslag till riktlinjer för tillsynen liksom förslaget om anvisningsveterinärtillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. anser dock bl. a. att det bör ankomma på varje kommun attbesluta om deltagande i särskild projektverksamhet och att avgöra om veterinärexpertis behöver anlitas i ett djurskyddsärende. Några remissinstanser tar upp frågorsom rör tillsynen över särskilda djurgmpper och anser att tillsynen i dessafall bör förstärkas. Bl.a. gäUer detta försöksdjuren. Skälen för mittställningstagande: För att tillsynen skall fungera är det viktigt attverksamheten bedrivs på ett rationellt sätt. Tillsynsarbetet måste enligt minmening organiseras och planeras mera noggrant än . Bl.a. måste fråganom vilken inriktning tillsynen skall ha ägnas större uppmärksamhet. Förnärvarande bedrivs i huvudsak enbart fortlöpande tillsyn. Endast iundantagsfall förekommer riktad verksamhet i någon form. Där sådan tillsynförekommit är emellertid erfarenheterna goda. En fortlöpande kontroll är, som lantbmksstyrelsenockså framhållit, mycket Den ärockså föga ändamålsenlig när det gäUer tillsyns- Prop. 1989/90:118 objektdär förhållandena är väl kända och man på förhand vet att någradjurskyddsproblem inte förekommer. Inom animalieproduktionen fyller denorganiserade hälsokontrollen en uppgift som kommer djurskyddet till godo. Pådet området är dessutom antalet tillsynsobjekt mycket stort. Tillsynenöver djurskyddet inom bl.a. animalieproduktionen bör ges en ny huvudinriktning.Lantbmksstyrelsen anser i sin rapport att ökade insatser bör göras i fråga omriktad tillsyn och projektverksamhet. Jag delar den uppfattningen. Engmndfömtsättning för att detta skall vara möjligt är att miljö- och hälsoskyddsnämndenvet vilken djurhållning som finns inom kommunen. Det är därför av storbetydelse att nämnden har en förteckning över viktigare tillsynsobjekt. Utan ensådan förteckning saknas det underlag som behövs för en effektivverksamhetsplanering. Medriktad tillsyn menar jag tillsyn som bygger på en verksamhetsplanering somutgår från de förtecknade tillsynsobjekten. Sådan tillsyn innebär attkontrollen inriktas på djurhåUning där problem har identifierats och attregelbunden inspektion då sker. Vid planeringen kan det vara lämpligt att veterinäranlitas. Jag återkommer längre fram till den frågan. Medprojektinriktad tillsyn avser jag tillsyn som koncentrerar sig på specielladjurhållningsmetoder. Det kan vara fråga om uppbindning av nötkreatur,utformning av svinstaUar och liknande. Projekten genomförs och utvärderas därefter. Riktlinjer för hur projekten kan genomförasbör utformas av lantbmksstyrelsen. bör regionalt kunna medverkatill projektets genomförande och svara för utvärderingen. Upptäcktamissförhållanden får miljö- och hälsoskyddsnämnden handlägga enligt ordinarie mtiner. Annandjurhållning som kan lämpa sig för tillsyn genom särskilda projektinsatser ärt. ex. zoologiska affärer, hunduppfödning och liknande verksamheter medekonomisk inriktning. För sådan verksamhet kan det emellertid i vissa fall varalämpligt också med en regelbundet återkommande kontroll av verksamheten. Lantbmksstyrelsenhar i sin rapport angivit enligt vilka riktlinjer som styrelsen anser atttillsynen i första hand bör bedrivas. Riktlinjema avser flera olika djurslag.Jag har emellertid inte för avsikt att här i detalj gå in på den frågan. Vadjag i det här sammanhanget har velat peka på är i stället att inriktningen avtillsynsverksamheten bör ägnas mycket större uppmärksamhet än vadsom sker . Därigenom kan tillsynen anpassas till det behov somfinns. Att verksamheten bedrivs på ett effektivt sätt är en nödvändig fömtsättningför att tillsynen skall fungera. Föratt tillsynen skall kunna bedrivas på det sätt som jag nu förordat krävs en planering av verksamheten också på central nivå. Lantbmkssty relsen måste på ett helt nytt sätt vara policyskapande och göra insatser för att styra och påverka arbetet så att det får den önskvärda inriktningen. För att skapa fömtsättningar för detta kommer lantbmksstyrelsen att utarbeta en och hälsoskyddsnämndernas tillsynsverksamhet. Tillsynenöver djurskyddslagstiftningen har blivit alltmer komplicerad, bl.a. på grund avutvecklingen inom animalieproduktionen med allt större enheter och enspecialiserad uppfödning. Detta innebär ökade krav på sakkunskap. Redan ipropositionen med förslag till ny djurskyddslag pekade jag på möjligheten förmiljö- och hälsoskyddsnämnderna att anlita distriktsveterinärerna förtillsynen. Jag anser att kommunerna i vissa fall bör anlita veterinär. Dettakan gälla i ärenden som rör omhändertagande av djur, när det i övrigt finnsanledning att befara missförhållanden eller när det annars finns särskilda skälför att anlita veterinär sakkunskap. Kommunerna bör också vidverksamhetsplaneringen, så som jag tidigare berört, anlita veterinär.Kommunernas möjligheter att anlita veterinär bör öka om kommunerna, i enlighetmed mina förslag i det följande, får ta ut avgift för tillsynen. Inom ramen för det s.k. frikommunförsöketpågår i vissa kommuner försöksverksamhet med tillsyn enligtdjurskyddslagen. Bestämmelser härom finns i en särskild lag (1989:99) omförsöksverksamhet med ökade kommunala befogenheter enligt djurskyddslagen(1988:534). Ett tillägg bör göras i den lagen så att det klart framgår att enkommun när den beslutar om omhändertagande av ett djur också skall besluta hurdet skall förfaras med djuret. Jagföreslår också att ett förtydligande tillägg görs i 32 §. Av den pragra-fenbör, liksom av 31 §, framgå att ett omhändertagande av djur skall ske genompolismyndighetens försorg. Prop.1989/90:11{ Mitt förslag: Kommunenskall få besluta om avgifter för tillsynen. Lantbruksstyrelsensförslag: Styrelsens förslag innebär att avgift skall tas ut för tillsyn avförsöksdjur och cirkusdjur. Styrelsen har inget förslag om att kommunen självskall få besluta om avgiften. tillstyrker förslaget att ta ut avgift förtillsynen av försöksdjur, om det är det enda sättet att åstadkomma enförbättring av tillsynen. Även ett par djurskyddsorganisationer tillstyrkerdetta förslag. Några remissinstanser, däribland försvarets sjukvårdsstyrelseoch , avstyrker förslaget. a. till att annan djurskyddstillsyn inte föreslås bli avgiftsbelagd. Förslaget att ta ut avgiftför tillsyn av cirkusdjur avstyrks av bl. a. ochcirkusakademien. Skälenför mitt förslag: Med stöd av 25 § djurskyddslagen kan regeringen eller, efterregeringens bemyndigande, lantbruksstyrelsen föreskriva att avgift skall tas utför bl. a. tillsynen enligt lagen. Iförarbetena till djurskyddslagen uttalade jag att det borde vara möjligt att taut avgift för tillsynen. Innan det fanns ett förslag från lantbruksstyrelsenom förstärkning av tillsynen var det emellertid inte möjligt att närmareange några riktlinjer för hur ett eventuellt avgiftssystem skulle Prop.1989/90:118 vara utformat. framhöll jag att avsikten inte var att avgiftsbeläggatillsyn annat än då tillsynen ställde särskilda krav på sakkunskap eller detannars fanns särskilda skäl. Bemyndigandetatt meddela föreskrifter om avgift för tillsynen har ännu inte utnyttjats. Lantbruksstyrelsenföreslår nu att avgift skall tas ut för kommunernas tillsyn över försöksdjuroch cirkusdjur. Föregen del vill jag anföra följande. Jag anser att det är rimligt att kommunernavid en satsning på en förstärkt och förbättrad tillsyn också får en möjlighetatt ta ut viss avgift för tillsynen. Det är som jag tidigare anfört angelägetatt tillsynen kan genomföras på ett kompetent och tillfredsställande sätt. Enavsikt med att förstärka tillsynen är att insatser från kommunernas sida påökad sakkunskap hos nämnderna också skall tillföra djurägaren ny och värdefullkunskap och information. Främst kan en möjlighet att ta ut avgift för tillsynenfå betydelse för kommuner som måste skaffa sig särskild kompetens förkomplicerad och resurskrävande tillsyn. Det kan t. ex. vara fråga om mycketstora anläggningar eller mycket speciell djurhållning i en ekonomiskverksamhet. Exempel på detta kan vara anläggningar för försöksdjur ochcirkusar. En möjlighet till avgiftsfinansiering kan också få betydelse när detgäller att genomföra den av mig tidigare förordade projektinriktade tillsynen.1 dessa fall genomför kommunen vissa projekt därtillsynen koncentreras på speciella djurhållningsmetoder, t.ex. utformning avsvinstallar. De djurhållare som berörs av denna tillsyn kan vid en sådantillsyn få värdefull information och hjälp till förbättringar avdjurhållningen. Utgångspunktenför tillsynsavgifter av det slag det är fråga om är att avgifterna inte fårtäcka mer än kostnaderna för tillsynen. Avgiften skall utformas så att den sombetalar avgiften erhåller en motsvarande prestation från myndigheternas sida.Vidare måste avgiftstaxan vara överskådlig så att den avgiftsskyldige kanförutse den ungefärliga kostnaden. Taxan bör också utformas så att den kanadministreras på enklast möjliga sätt. Efterförebild bl.a. i miljöskyddslagen (1969:387) förordar jag att kommunernasjälva får fastställa avgiftens storlek. Det är naturligtvis lämpligt attkommunerna håller en likartad nivå på avgifterna. Jag förutsätter att lantbmksstyrelsenbistår i arbetet med att lämna rekommendationer förkommunernas avgiftsuttag. Pågrund av vad som anförts bör avgiftsbemyndigandet i djurskyddslagenutvidgas så att det blir möjligt för regeringen att överlåta åt kommunen attmeddela föreskrifter om avgifter. Detta bör gälla inte bara avgifter förtillsynen utan också i ärenden enligt lagen. Exempel på ärenden där ettavgiftsuttag kan aktualiseras är tillstånd enligt 16§ till kennel- och ridskoleverksamhetsamt till pälsdjursuppfödning. Mittförslag: Krav skall kunna ställas på att skötselråd skall lämnas vidyrkesmässig försäljning av sällskapsdjur. Lantbruksstyrelsensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Förslaget har i allmänhet lämnats utan erinran. Skälenför mitt förslag: Sällskapsdjur finns i ett stort antal svenska hem. Nyblivnaägare har ofta dåliga kunskaper om hur djuret skall skötas. Många gångerinnebär detta att djuren inte får den skötsel de borde få. Att den som skall tahand om ett djur får sakkunnig information om hur djuret skall skötas måstevara ett grundläggande krav. Som lantbmksstyrelsen föreslår bör det därförkunna uppställas krav på skötselinformation i samband med överlåtelsen. Omkravet skall bli meningsfullt bordet dock begränsas till att avse yrkesmässigförsäljning. Bemyndigandetbör omfatta all yrkesmässig försäljning av sällskapsdjur. Med sällskapsdjuravses djur som hålls för sällskap och som hobby. Som exempel kan nämnas hundaroch katter. Också marsvin, hamstrar, burfåglar och akvariefiskar hör dit.Vilka krav på information som skall ställas kommer naturligen att variera. Kravenblir beroende bl.a. av hur omfattande försäljningen är, vilken sorts djur detär fråga om och den kunskap som köparna i allmänhet kan antas ha. Behovet avatt information lämnas torde vara störst vid sådan försäljning som sker från enzoologisk affär direkt till allmänheten. I sådana affärer handlar många som är heUokunniga om de djur de köper och som inte har haft hand om djur. I defallen måste det anses vara särskilt viktigt att köparna får veta hur djuren skallskötas. Jag anser att det vid försäljning av djur från sådana affärer som regelbör lämnas över någon form av skriftliga skötselråd till köparna. Anvisningarnaför skötseln bör också vara ganska utförliga. Ivissa fall torde något informationskrav inte alls behöva uppställas. Detta kangälla t. ex. för sådan försäljning som bara sker till en begränsad kundkretssom redan har god kunskap om djuren. om vilka krav som skall gälla bör meddelas av regeringen eller omregeringen bestämmer det av lantbmksstyrelsen. I enlighet med vad jag nuhar anfört har inom upprättats förslag till 1. lagom ändring i djurskyddslagen (1988:534), 2. lag om ändring i lagen (1986:99) om försöksverksamhet med ökadekommunala befogenheter vid tillsyn enligt djurskyddslagen (1988:534). 2 1989/90. 1 sami Nr 118 6 Hemställan Prop. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta förslagen till 1. lagom ändring i djurskyddslagen (1988:534), 2. lagom ändring i lagen (1986:99) om försöksverksamhet med ökade kommunala befogenheter vid tillsyn enligt djurskyddslagen (1988:534). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Lantbruksstyrelsens rapport (1988:9) Tillsyn enligt pp. 1989/90:118 djurskyddslagen '' Arbetsgmppenhar haft i uppdrag att med beaktande av vad som anförs i regeringensproposition /88:93 om djurskyddslag, m.m. utreda hur tillsynen av lagenskall ordnas och förstärkas. Arbetsgmppenhar genomfört en enkät om djurskyddstillsynen till landets samtliga 284kommuner. Härav framgår att den nuvarande tillsynen är otillräcklig. Arbetsgmppensöverväganden och förslag har gjorts med utgångspunkt från att en anpassning avhusdjursskötseln till nya och djurvänligare produktionsmetoder i enlighet medden nya djurskyddslagen skall genomföras successivt under en tioårsperiod.Detta sker inte enbart genom en kontrollerande tillsynsfunktion. Dessutom krävsatt insatsema vad gäller information och rådgivning förstärks. Arbetsgmppenfinner att kommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder även i fortsättningen börvara lokala tiUsynsmyndigheter för animaliepro-duktionens djur. Ett primärtkrav är att tillsynsorganisationen förfogar över kvalificerad personal så att fömtsättningamaför en ändamålsenlig och en så långt möjligt likformig tiUsyn i hela landetskapas. Arbetsgmppen föreslår att det i djurskyddsförordningen borde införasen skyldighet för kommunema att utse tillsyningsmän med lämplig utbildning.Vidare anser arbetsgmppen att tillsynen bör kunna ges en något ändradinriktning genom s. k. riktad tillsyn, projektverksamhet och anmälningsärenden. Enligtarbetsgmppens uppfattning bör länsstyrelserna även i fortsättningen somregional tiUsynsmyndighet se till att miljö- och hälsoskydds-nämndema, tillsyningsmännenoch veterinärema fullgör sina åligganden, vad gäller tillsynen av attdjurskyddslagen efterlevs. Vidareföreslår arbetsgmppen att särskilda resurser ställs till lant-bmksverketsförfogande för insatser vad gäller djurmiljö- och djurskydd. För att lagensintentioner skall kunna omsättas i praktiken krävs ett omfattande informations-och rådgivningsprogram, vidare krävs att lantbmksstyrelsen erhåUer särskildaresurser för att utveckla, planera och leda verksamheten. Arbetsgmppen harberäknat behovet av medel till totalt 6,9 milj. kr. under enfemårsperiod varav . för två tjänster vid lantbmksstyrelsen, 500000kr. till intern fortbildning, . för lantbmksverkets kostnader förfortbildning av personal vid kommunemas miljö- och hälsoskyddsnämnder, 5 milj.kr. för kurser och individuell rådgivning till jordbmkare, . förökning av bidragen till prövning av nya djurhållningsmetoder samt 100000 kr.för intema arbetsgmp-per m. m. Finansiering bör ske inom ramen för nuvarandemiljöavgifter på handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Arbetsgmppenföreslår att den fortlöpande tillsynen över pälsdjursnäringen läggs påkommunemas miljö- och hälsoskyddsnämnder. Beträffandesällskapsdjur och hobbydjur framhåller arbetsgmppen att regelbunden tillsyn iprincip endast torde vara nödvändig vid kennlar, Prop. 1989/90:118hundpensionat, ridhäststallar och zooaflrer. Arbetsgmppen förordar Bilaga1 även när det gäller sällskaps- och hobbydjur att miljö- och hälsoskydds-nämndemaintimt samverkar med de organisationer som har egen tillsyn och med de lokaladjurskyddsföreningarna. Tillsynenav tävlingshästar och hästtävlingar bör enligt arbetsgmppens förslagkompletteras med ca 15 direkt under lantbmksstyrelsen heltidsanställdaveterinärer. Av dessa bör 5 ges chefsansvar för lika många regioner. Kostnademaför denna särskilda tillsyn kan beräknas till ca 7,5 milj. kr. per år.Verksamheten bör finansieras med avgifter från de organisationer som anordnartävlingar med hästar. Tillsynenpå försöksdjursområdet bör enligt arbetsgmppen handhas av miljö- och hälsoskyddsnämndema.Avgifter bör kunna tas ut för denna tillsyn bl. a. eftersom tillsynspersonalenmåste specialutbildas. Vadgäller djurparker bör tillsynen liksom ske i samarbete mellan lantbmksstyrelsen,länsstyrelserna och miljö- och hälsoskyddsnämnderna. Tillsynen överdjurhållningen i vilthägn bör utövas av länsstyrelsema i samråd med lantbmksnämndema. Tillsynav cirkusar bör enligt arbetsgmppen kunna ske genom att länsveterinär ellergränsveterinär inför varje säsong företar en s. k. inbesiktning av allacirkusar som skall ut på turné varefter lantbmksstyrelsen utfärdar tillstånd.Krav på sådan tillståndsgivning bör införas i djurskyddsförordningen. Särskildavgift bör kunna tas ut för denna tillsyn. Arbetsgmppenföreslår beträffande transporter av djur att tillsynen bör ske genomstickprovskontroller av olika transporter. Slutligenföreslår arbetsgmppen att bör ges i uppdrag attutforma en lämplig gmndkurs i djurskydd. Kommunema bör erinras om sitt ansvarför att den personal som skall handha tillsynen har erforderlig utbildninghärför. Sammanställning av remissyttrandena över Prop. 1989/90:11 i lantbruksstyrelsens rapport (1988:9) Tillsyn enligt '' djurskyddslagen, såvitt rör frågor som behandlas i propositionen Efterremiss har yttranden över rapporten avgetts av försvarets sjukvårdsstyrelse,, universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), ,statskontoret, (), länsstyrelsemas organisationsnämnd(), kammarrätten i SundsvaU, (), statensveterinärmedicinska anstalt (SVA), centrala försöksdjursnämnden (CFN), statenskulturråd, länsstyrelsema i , , , ochVästerbottens län. Aktiebolaget och Galopp (ATG),(), (), Centralorganisationen /SR, Cirkusakademien, Föreningama djurensvänners riksorganisation, (), . (), Nordiska samfundetmot plågsamma djurförsök. (),(), (SVE-RAK), . Universitets-och högskoleämbetet har bilagt yttrande av . /SR har bilagtyttrande av Agrifack. har bilagt yttrandeav . Hämtöverhar yttrande inkommit från . 1.1Försvarets sjukvårdsstyrelse: har beretts tillfälleatt yttra sig över mbricerade rapport och har i stort intet att erinra, men viUdock poängtera följande. Att tillsynen inom försvarsmakten bibehålls enligt nuvarande principer ochenligt arbetsgmppens förslag. 1.5 Statskontoret: Vi har inget att invända mot depresenterade förslagen. 1.6 : RRV har inom ramen för enstudie om statens insatser för styming av animalieproduktionen genomfört enpilotstudie av djurskyddslagens tillämpning (Statlig styming och kontroll av animalie-produktionssystemet Promemoria gmndad på en förstudie. Dnr 1987:1663). RRV har därmed vissakunskaper om hur djurskyddstillsynen beträffande animalieproduktionens djurfungerar. Däremot saknar RRV specifika kunskaper om tillsynen i övrigt. bakgmnd sitt yttrande tilldet som rör animalieproduktionens djur. Iovan nämnda promemoria framhöll RRV bl.a. att en översyn av Prop.1989/90:11! djurskyddslagen och dess tillämpning borde genomföras inom ramenför Bilaga 2 en allmän översyn av den offentliga styrningen av animalieproduktions-systemet.De kopplingar som finns till djurens hälso- och sjukvård, näringenshälsokontroll av djur, livsmedelskontrollen m. m. skulle därigenom kunnabeaktas. RRVkonstaterar att lantbruksstyrelsen (LBS) haft på sig attgenomföra förevarande utredningsuppdrag och inser att det hade varit omöjligtför LBS att anlägga det vida perspektiv som RRV efterlyst. Dockanser RRV att LBS:s utgångspunkt är riktig, nämligen att anpassningen avhusdjursskötseln till nya och djurvänligare metoder är en långsiktig processoch att anpassningen inte enbart kan ske genom tillsyn och kontroll. Detfinns inom animalieproduktionen en direkt koppling mellan produktionsteknikoch syn på djuren. Dagens produktion är i mångt och mycket uppbyggd utan hänsyntill djurens välbefinnande. "Ökad hänsyn måste tas till att levande djuringår i produktionen", skriver statsrådet i propositionen om nydjurskyddslag (prop. 1987/88:93, s. 20). För att förändra synen på djuren ochdärmed också produktionstekniken handlar det enligt RRV:s uppfattning i förstahand om information, upplysning och rådgivning. RRVanser således att LBS:s förslag sammantagna pekar åt rätt håll, eftersom deförefaller innebära en satsning på just rådgivning, information och utbildning.Icke desto mindre anser RRV det viktigt att poängtera, att man i den fortsattaberedningen av frågan bör ha en bred ansats där man med djurskyddstillsyn inteenbart avser kontroll och där man även ser till andra typer av tillsyn ochregelsystem som berör animalieproduktionen. 1.9 Sverigeslantbruksuniversitet: I rapporten belyses allsidigt tillsyns problematiken.