prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — Dotterföretaget B har ett kapitalunderlag pä 500 000, dotterföretaget kapitalunderlag pä 400 000 och dotterföretaget D ett negativtkapitalunderlag på 200 000. Koncernens sammantagna kapitalunderlag är - 300000. Vid beskattning av det negativa kapitalunderlaget i A skall koncernensnegativa underlag på 300 000 behandlas som en "pluspost" och A tarupp en intäkt på (av av 700 000=) 14 700 (om statslåneräntan antasvara ). D tar upp en intäkt på (av av 200 000=) 4 200. A kan i stället överföra del av "plusposten" på300 000 till D som då inte tar upp någon intäkt. För A beräknas en intäkt pä(av på 900 000=) 18 900. De särskilda reglerna för koncerner kan medföra särskildahanterings problem för skattemyndigheterna. Har ett företag i en koncern i deklarado- nen framställt yrkande om avdrag för avsättning till L-surv och ändras detta yrkande senare till ett yrkande om avdrag för avsättning till K-surv krävs -j bl.a att övriga koncernföretag använder reglerna för K-surv.Det innebär att Prop. 1989/90:110 företag med negativa kapitalunderlag skall taupp en intäkt. Beslut om omprövning till den skattskyldiges nackdel färmeddelas inom ett är efter utgången av taxeringsåret. Att ett företag mednegativt kapitalunderlag även efter utgången av normalt kan beskattasgenom eftertaxering för ett negativt underlag följer av förslaget till 4 kap.17 § första stycket 3 den nya taxeringslagen (jfr prop. 1989/90:74 s. 314). Ettbeslut kan vanligen inte anses vara uppenbart oskäligt om det föreliggerintressegemenskap mellan de skattskyldiga. Enligt 1 § andra stycket har förvaltningsföretag intesjälva rätt att göra survavsättning. Såsom begreppet intressegemenskapdefinierats i första stycket omfattas dock förvaltningsföretagen av reglernaför beskattning av negativa underlag. Ett förvaltningsföretag med ett negativtunderlag skall därför ta upp en intäkt i den mån det negativa underlaget intetäckts av ett positivt underlag från ett annan företag. Har förvaltningsföretagetett beräknat positivt underlag fär det överföras till ett företag inednegativt underlag. Av femte stycket framgår hur reglerna skall tillämpas pähandelsbolag. Reglerna avviker något från de som beskrivits tidigare. Intäktenberäknas för det eller de företag som beskattas för handelsbolagets inkomstunder förutsättning att företaget (företagen) ingär i intressegemenskapen.Beskattas del av handelsbolagsinkomsten hos personer utanförintressegemenskapen reduceras intäkten i motsvarande män. Av definitionen avbegreppet intressegemenskap i första stycket följer att någon intäkt aldrigberäknas för en delägare som är fysisk person eller dödsbo. Skatteutjämningsreserv fär övertas vid sädan fusion somavses i 2 § 4 mom. första stycket SIL. Vid sådant övertagande skall föregåendeårs survavsättning i det överlätande företaget återföras i det övertagandeföretaget. I terminologiskt hänseende knyter bestämmelserna isurvlagen an till beteckningarna i KL och SIL. Juridiska personer som avses i 1 § första stycket 1-5 ochsom yrkar avdrag för survavsättning skall enhgt första stycket isjälvdeklaration lämna de uppgifter som behövs för att beräkna underlaget. I andra stycket regleras skyldigheten att lämna deuppgifter som behövs för att ta ställning till om intressegemenskap föreliggermellan det ifrågavarande företaget och annat eller andra företag. Skyldighetenatt lämna uppgifter angående frågan om intressegemenskap föreligger omfattaräven förvaltningsföretag (jfr 12 § första stycket). Motsvarande gäller ävenför handelsbolag (jfr 2 kap. 25 § lagen (1990:000) om självdeklaration ochkontrolluppgifter). 16 § Prop. Fysiska personer och dödsbon kan träffas avräntefördelning. Skyldighet föreligger därför att lämna de uppgifter sombehövs för att beräkna kapitalunderlaget. Uppgiftsskyldigheten omfattardärutöver inkomstunderlaget eller löneunderlaget om avdrag för avsättningberäknats pä något av dessa underlag. Lagen träder i kraft och tillämpas förstagängen vid taxering. Investeringfonder och liknande fonder som kan förekommaövergångsvis skall vid beräkning av kapitalunderlaget enligt 3 och 4 §§betraktas som skulder. Behållning pä uppfinnarkonto får till hälften räknas somtillgång vid beräkning av kapitalunderlaget. Avskattning av resultatutjämningsfond, avsättning tillinternvinstkonto och reserver i lager och pågående arbeten som kan finnas vidövergången till det nya systemet regleras i lagen om återföring av obeskattadereserven Enligt denna lag fastställs ett uppskovsbelopp som skillnaden mellande obeskattade reserverna och den survavsättning företaget gjort. Vid återföringen av dessa reserver och fastställande avuppskovsbeloppet fär reserverna räknas in i kapitalunderlaget förjuridiska personer och för fysiska personer som väljer avsättning tillkapital- och lö-nebaserad reserv (för fysiska personer som beräknar avsättningpå inkomstunderlaget räknas de återförda reserverna i sin helhet in iunderlaget). Underlaget för surv utgörs av företagets beskattade egnakapital. För juridiska personer ligger en latent skatteskuld pä i deobeskattade reserverna. Detta skulle tala för att enbart av reservernaskulle medräknas i survunderlaget. Beräkningar visar dock att detta skulle geen ojämn av-skattningsprofil - i förhållande till den avsedda -med för högt skatteuttag det första, det tredje och det fjärde året och ett förlågt skatteuttag . Om å andra sidan de obeskattade reserverna isin helhet räknas in i underlaget blir förhällandet det motsatta med bl.a. ettför högt skatteuttag . Detta resultat följer av attsurvunderlaget i båda fallen kommer att variera mellan olika år underavskattningsperioden. Det sammanlagda avskattningsbeloppet för hela perioden äroberoende av vilken modell som väljs. Problemet gäller periodiseringen. Därutöver kommer det fastställda uppskovsbeloppet - om man väljer extremerna ...- 70 eller100 % - att ge en felakdg bild av storieken på skatt som fakdskt Prop.1989/90:110 kominer att betalas. Beräkningar visar att avdrag för halva denlatenta skatteskulden - dvs. av gamla reserver - på etttillfredsställande sätt löser såväl periodiseringsproblemet som dennamissvisning. Det förhållande som framhållits ovan gäller även förfysiska personen Den latenta skatteskulden uppgår här till - för fysiskapersoner som enbart betalar kommunalskatt. Även här är det motiverat att isurvunderlaget medräkna hälften av den latenta skatteskulden - - i deåterförda reserverna. Det uppskovsbelopp som redovisas vid utgången av detnärmast föregäende beskattningsåret, dvs. efter avdrag för den del av beloppetsom föregående år återförts till beskattning, räknas in i survunderlaget med70 % för juridiska personer och för fysiska personer (däremot skalldet uppskovsbelopp som redovisas vid beskattningsårets utgång inte påverka beräkningenav underlaget). Här beaktas hela den latenta skatteskulden. Det innebär att densuccessiva överföring av uppskovsbeloppet till skatt och redovisat egetkapital som sker inte inverkar på survavsättningensstorlek. Vid beräkning av kapitalunderlaget enligt 3 § skall åretsinkomstskatt beräknas schablonmässigt (jfr kommentaren till 3 §). I underlagetför beräkning av schablonskatt skall inte ingå de obeskattade reserver somskall återföras till beskattning, inte heller den del av uppskovsbeloppet somtas upp till beskattning. Vid beräkning av kapitalunderlaget för fysiska personeroch dödsbon finns en bestämmelse som skall förhindra att negativakapitalunderlag vid övergången ger upphov till räntefördelning. Redovisas ettnegativt kapitalunderlag vid taxering får ett motsvarande beloppminskat med fribeloppet enligt reglerna om räntefördelning i punkt 16 avanvisningarna till 22 § KL behandlas som en övergångspost vid 1992-1999 årstaxeringan I andra stycket anges hur övergångsposten skall beräknasom den skattskyldige har flera förvärvskällor avseende enskildnäringsverksamhet. Ett exempel fär illustrera. Anta att den skattskyldige har tre förvärvskällon A-C, ivilka kapitalunderiaget är -I- 300 000, -100 000 och - 400 000. Detsammanlagda kapitalunderlaget är således -200 000. Därav belöper 1/5-del eller40 000 på B och 4/5-delar eller 160 000 på C. Beloppet skall reduceras med 50000 motsvarande fribeloppet. Den skattskyldige kan välja hur han vill fördelafribeloppet. Vid beräkning av kapitalunderlaget vid taxeringskall andra fastigheter än omsättningsfastigheter enligt tredje stycket tasupp till det högsta av de värden som anges i 6 § andra stycket, dvs. det högstaav värdena enligt 5 § första stycket 4 eller 5 § andra stycket (i båda fallenefter att värdena reducerats till ). Bestämmelserna i första-tredje styckena gäller inte vidberäkning av kapi talunderlag i handelsbolag. pimkt 7 Prop. Som framgår av punkt 22 av övergångsbestämmelserna tilllagen om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) gäller övergångsvis särskildaregler när ett handelsbolag avyttrar näringsbetingade aktier m.m. Vinst vid ensädan avyttring beskattas i inkomstslaget kapital om avyttringen sker före utgångenav är 1991 och - enligt de permanenta reglerna i punkt 1 tredje stycket sistameningen av punkt 1 av anvisningarna till 22 § KL - i inkomstslagetnäringsverksamhet om avyttringen sker . Beräknas handelsbolagetskapitalunderlag vid taxering enligt reglerna för fysiska personer ochdödsbon - dvs. med utgångspunkt i förhållandena vid beskattningsårets ingång -skall aktierna räknas in i underlaget endast om bolaget alltjämt inneharaktierna vid beskattningsårets utgång. 12.6 Lagen om återföring av obeskattade reserver Av första stycket framgår vilket bokslut som skall liggatill grund för beslutet om uppskovsbelopp. I stycket anges att uppskov kanmedges med beskattningen vid äterföringen av de obeskattade reserverna. Iförsta stycket anges ocksä att bestämmelserna i lagen gäller för såväl fysiskasom juridiska personer utom dödsbon som behandlas som handelsbolag. I andra stycket definieras de obeskattade reserverna förvilka uppskov kan medges. Därmed avses resultatutjämningsfond, avsättning tillinternvinstkonto och reserver i lager och pågående arbeten. Harsupplementärregel 1 tillämpats vid lagervärderingen och har nedskrivning gjortsmed ett belopp som överstiger värdet av varulagret vid beskattningsårets utgångutgör även det belopp som avsatts till lagerregleringskonto en obeskattadreserv. Med lager avses även skadeförsäkringsföretags, bankers och andrafinansiella företags värderegleringskonton. Vad gäller lager och pågåendearbeten skall den faktiska värderingen vid - i normalfallet - taxeringjämföras med det värde som skulle ha godtagits om man vid denna taxeringtillämpat de regler som gäller vid taxering. När det gäller livförsäkringsföretagen innebärbestämmelsen att de reserver som påverkat beskattningen hos företaget - dvs.K-försäkringsdelen -omfattas av de särskilda avskattningsreglerna. I iredje stycket anges att särskilda regler gäller för definansiella företagen. Av paragrafen framgår att ett beslut om uppskovsbelopp ären del av inkomsttaxeringen. Uppskovsbelopp skall bestämmas vid 1992 årstaxering ellen om företaget inte taxeras det året, vid taxering. Ettuppskovsbelopp skall bestämmas även om företaget väljer att återföra helabeloppet vid taxering. Även för banker m. fl. beslutas om uppskov. Ensärskild bestämmelse finns om handelsbolag. Eftersom delägarbeskattning gällerhar särskilt föreskrivits att uppskovsbeloppet skall avse bolaget. Bestämmelseninnebär att uppskovsbeloppet hänförs till bolaget och att beskattning sker genom att bolagets resultat under ifrågavarande årpåverkas av återfört upp- Prop. 1989/90:110 skovsbelopp före resultatfördelningpå delägarna. Uppskovsbeloppet kommer härigenom att proportioneras pådelägarna i förhållande till deras andel i handelsbolagets resultat. Dettainnebär ocksä att uppskovsbeloppet följer andelen och inte delägaren. Vid t.ex.avyttring av andelen kvarstår ingen skyldighet för delägaren att svara förframtida uppskovsbelopp. Rätten till lagernedskrivning begränsades för bl. a.aktiebolag genom lagsdftning (prop. 1989/90:50, SkUlO, SFS1989:1021). Ändringen kan få vissa konsekvenser för ett aktiebolag somtillsammans med en fysisk person är delägare i ett handelsbolag.Skatteutskottet påpekade (SkU 10 s. 94 f) att om handelsbolaget gjortlagernedskrivning enligt de regler som gäller för fysiska personer så mästeöverskjutande belopp återläggas i aktiebolagets deklaration. Senast när helalagerreserven äterförs-och uppskovsbeloppet beslutas - bör aktiebolaget fåavdrag med motsvarande belopp. Uppskovsbeloppet är skillnaden mellan de obeskattadereserverna och - i förekommande fall - avdrag för årets survavsättning.Följaktligen ingår i avdragsposten även den del av survavsättningen som kansägas utgå på årets vinst (K-surv för juridiska personer), förändringen ilönesumman (L-surv för fysiska och juridiska personer) eller påårets nettointäkt (I-surv för fysiska personer). Förfarandet innebär dels att den del av uppskovsbeloppetsom får fördelas blir mindre än om avdragsposten reducerats med denna del avsurvavsättningen, dels att i praktiken skattebetalningarna blir något högredet första året. Detta kompenseras dock genom att skattebetalningarna underåterstoden av avskattningsperioden blir något lägre. En korrigering med enschablonmässigt beräknad survavsättning grundad pä årets resultat (K-surv ochI-surv) eller på förändringen i lönesumma (L-surv för fysiska och juridiskapersoner) skulle vidare medföra tekniska komplikationer där olika regler skullebehöva tillämpas för olika slag av skattskyldiga. Av paragrafen framgår att uppskov med beskattningen skallmedges först efter yrkande. Sådant uppskov medges endast icke-finansiellaföretag. Av första stycket följer att företaget kan fördelabeskattningen av uppskovsbeloppet vid 1992 - 1995 ärs taxeringar med lägst . Företaget kan tidigarelägga - men inte senarelägga - beskattningen iförhällande till detta schema. Fysiska personer behöver enligt andra stycket inte ta uppnågon del av be loppet vid 1992 ärs taxering. Om fysiska personer ingär som delägare i han delsbolag behöver bolaget vid taxering inte ta upp den del av upp skovsbeloppet som belöper på de fysiska personerna. Utnyttjas denna möj lighet gäller vid följande ärs taxeringar bestämmelserna i första stycket. a. att av uppskovsbeloppet skall tas upp vid 1993 ärs Prop.1989/90:110 taxering. Tredje stycket reglerar den situationen att ett företaginte taxeras ett är, t.ex. till följd av att räkenskapsåret förlängts. I sädanafall tas vid den därpå följande taxeringen ut ett tillägg om . Tilläggetberäknas på det uppskovsbelopp som enligt första stycket lägst skulle hatagits upp till beskattning vid taxeringen föregäende är (jfr exempel iavsnitt 8.13.1). Eftersom fysiska personer inte behöver ta upp någon del avuppskovsbeloppet vid 1992 ärs taxering utgår inte något tillägg vid 1993 årstaxering. I fjärde stycket finns regler för det fall attförvärvskällan upphön Huvudregeln är att återstående del av uppskovsbeloppetomedelbart skall tas upp till beskattning. Ett undantag från denna principgäller om en fysisk person överför sin näringsverksamhet eller driften av dennatill ett aktiebolag. För att sådan överföring skall medges börförutsättningarna vara sädana att möjlighet föreligger att föra övertillgångar till skattemässiga restvärden till aktiebolaget utan attuttagsbeskattning kommer i fråga. I lagtexten har villkoret formulerats sä attintressegemenskap skall föreligga mellan den fysiska personen och aktiebolaget.Beskattning av uppskovsbeloppet träffas hos aktiebolaget av bolagsskatt om 30%och inte av progressiv inkomstskatt och avgifter som fallet är vid återföringhos egenföretagare. Bestämmelsen är formulerad så att den ger möjlighet förägaren av en jordbruksfastighet att behälla själva fastigheten i egen ägo medanövriga tillgångar och skulder förs över till den juridiska personen. Enligt fetnte stycket skall återstående del avuppskovsbeloppet återföras till beskattning när ett dödsbo övergår till attbeskattas enligt reglerna för handelsbolag. För de finansiella företagen gäller att uppskov sker viddebiteringen av preliminär och slutlig skatt. Reglerna gäller för samtligafinansiella företag som kommer att lyda under kapitaltäckningsregler utomhypoteksinstituten samt . Av andra stycket framgår att hela uppskovsbeloppet tas upptill beskattning vid 1992 eller-om företaget inte taxeras detta är- vid 1993års taxering. Debitering av preliminär och slutlig skatt pä uppskovsbeloppetsker dock som om skatten belöpte pä beskattningsår somtaxeras 1992 - 1995. Vid beräkning av den skatt som kan anses belöpa päuppskovsbeloppet fär,vid 1992 - eller i vissa fall 1993 - års taxering enproportionering av den totala skatten göras på uppskovsbeloppet resp. övriginkomst. Någon valfrihet att tidigarelägga skattebetalningen finns inte. Den skattskyldige bör ha rätt att välja omuppskovsbeloppet (inkomstbelop pet) skall behandlas som förmänsgrundande inkomst eller ej (avsnitt 5.6). I det förra fallet tas fulla egenavgifter ut och i det senare fallet endastsärskild löneskatt. Sädan valrätt blir givetvis aktuell endast om inkomstbeloppet in gär i förvärvskälla där inkomsten i övrigt är förmånsgrundande och underlag 749 för fulla egenavgiften Idet fall det rör sig om en passiv näringsverksamhet Prop. 1989/90:110 ellerden skattskyldige på grund av sin ålder skall betala endast särskild löneskattgäller detta naturligtvis också i fråga om det här aktuella inkomstbeloppet. Regelnhar utformats så att inkomstbeloppet i de fall en valmöjlighet föreligger blirförmänsgrundande och underlag för fulla egenavgifter endast om denskattskyldige framställer yrkande om detta. 12.7 Lagen (1989:1046) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Ändringenföranleds av att basbeloppet skall beräknas med utgångspunkt från prisläget ioktober i stället för november (avsnitt 4). 12.8 Lagen (1962:381) om allmän försäkring Ändringarnai första styckets inledning och i andra och tredje styckena kommenteras ispecialmotiveringen till 2 kap. 3 § . I första stycket har också tagits inen regel om att vissa ersättningar från fåmansföretag m.m. inte skall anses sominkomst av anställning. Socialavgifter eller särskild löneskatt skall därförinte heller tas ut pä sädana ersättningan Därjämte har i andra stycketjusteringar skett med hänsyn till den nya indelningen i inkomstslag. Ändringenkommenteras i specialmotiveringen till 11 kap. 3 §. Ändringarnai första styckets inledning kommenteras i specialmotiveringen till 2 kap. 3 §SAL. Vidare har tagits in en regel om att vissa ersättningar från fåmansföretagm. m. inte skall anses som inkomst av anställning. I en ny punkt, q, hartillfälliga förvärvsinkomster tagits upp. Denna punkt kommenteras ispecialmotiveringen till 3 §. Iförsta stycket har - med anledning av den nya indelningen i inkomstslag vidtaxeringen - punkterna a och b sammanförts. nya punkten b - samt 2 § första stycket q - avses sådana tillfälliga inkomster som skall redovisas under inkomst av tjänst. Det kan vara fråga om priser från fiske- eller kunskapstävlingar eller vinster från deltagande i reklamtävlingan Hit hör även olika inkomster av hobbyverksamhet, även om dessa kan vara mer varaktiga. Alla dessa avser ersättningar för utfört arbete, antingen i egen regi eller inom ramen för annans verksamhet. mänga fallkan det inte anses vara fråga om arbete för någon annans räkning. Tanken är att sädana inkomster skall inräknas i underlagetför socialavgifter eller särskild löneskatt. Beroende av mottagarens ålderskall antingen fulla avgifter eller endast särskild löneskatt utgå. I den månmottagaren inte fyllt skall sålunda beräkning av pensionsgrundade inkomstgöras för honom. Avgörande för om sädana tillfälliga förvärvsinkomsterskall räknas som inkomst av anställning eller som inkomst av annatförvärvsarbete är om de kan härledas ur ett uppdragsförhållande eller inte. Lagrådet har anfört att denna princip för gränsdragningenmellan de tvä inkomstslagen och därmed mellan de tvä olika avgiftssystemen intekommit till uttryck i författningsförslagen. Den nya punkten b samt 2 § första stycket q tar som nyssnämnts endast sikte pä sädana tillfälliga inkomster som skall beskattas iinkomstslaget tjänst. När ett anställnings- eller uppdragstagarförhållande kananses föreligga skall ersättningarna i avgiftshänseende behandlas somanställningsinkomster. Om den prestation som utgör grund för ersättningen intekan anses ha skett inom ramen för någon annans verksamhet utan är självständigtbedriven skall ersättningen i avgiftshänseende behandlas som inkomst av annanförvärvsverksamhet. För att klargöra denna uppdelning har i förhållande tilllagrådsremissens förslag viss omformulering gjorts i de nämnda bestämmelserna. Som anförts i allmänmotiveringen (avs. 5.6.2) bör närersättningar som skall beskattas som inkomst av tjänst betalas ut av en personbosatt utomlands eller utländsk juridisk person, som inte är att anse somarbetsgivare, socialavgifter eller särskild löneskatt tas ut i form avegenavgiften För att detta syfte skall uppnås krävs en komplettering avlagrädsremissens lagförslag. Regler med den nu nämnda innebörden har därförtagits in i första stycket e i förevarande paragraf och i 3 kap. 2 a §. Avgörande för bedömningen av om inkomst avnäringsverksamhet skall anses som inkomst av annat förvärvsarbete och därmedbli förmänsgrundande är det ställningstagande som görs vid taxeringen. Någonsärskild bedömning behöver således inte som göras vidberäkningen av den pensionsgrundande inkomsten. Till följd härav utgårnuvarande andra och fjärde styckena. Slutligen har ett tillägg gjorts i det nya andra stycketom att vissa ersättningar från fåmansföretag m.m. inte skall räknas sominkomst av annat förvärvsarbete. 12.9 Lagen (1981:691) om socialavgifter I paragrafen har ett tillägg gjorts som erinrar om att SALockså tillämpas i fråga om den särskilda löneskatten. 2 kap. Prop. Förändringen som gjorts i första meningen i första stycketsyftar till att i kombination tned de ändringar som gjorts i 3 kap. 2 § och 11kap. 2 § AFL fånga in vissa förmåner och ersättningar som faller utanföravgiftsområdet eller där tveksamhet har visat sig föreligga i detta avseende. Dessa områden avser kostnadsersättningar, vissaförmänstyper, ersättningar pä grund av arbete utan anställning eller uppdragsamt avsaknad av förvärvssyfte. Kostnadsersättning är en särskild ersättning som betalasut vid sidan av lönen för att täcka kostnader som arbetstagaren har i tjänsten.Traktaments-och resekostnadsersättning utgör exempel pä detta.Kostnadsersättningar skall avskiljas frän lön och ingår inte i underlaget förberäkning av arbetsgivaravgifter. Någon anledning att förändra denna princip kan inte ansesföreligga. Vad som gett upphov till problem är emellertid ett uttalande iförarbetena till lagstiftningen, prop 1959:100, s. 86, enligt vilketkostnadsersättningar inte avsägs grunda pensionsrätt även om de avvägts sä attde innefattade en förtäckt löneförmån. Detta innebär att först när ersättningeni sä hög grad avviker frän vad som kan anses som en rimlig kostnad att manklart kan tala om en felaktig rubricering sä kan den komma att betraktas somlön. Regeringsrätten har i några avgöranden tolkat uttalandetså att om ersättningen haft funktion av kostnadsersättning (traktamente) skallbeloppet inte grunda avgiftsplikt för arbetsgivaren om arbetsgivarens beräkningsgrunderutgått från gällande kollektivavtal men varit gynnsammare än vad som följer avRSV:s föreskrifter i ämnet. uttalande tillkom när avgiftsnivån var väsentligtlägre. Efterhand som denna stigit har arbetstagare och arbetsgivare haft ettgemensamt intresse av en utveckling som bl.a inneburit en förskjutning fränlön till andra ersättningan Det vore naturligtvis önskvärt om detta förhällandekunde bringas att upphöra. Även med beaktande av de nya reglerna för avdrag för ökadelevnadskostnader och resekostnader i tjänsten torde man fä räkna med attförhållandet med ersättningar som utgör förtäckta löneförmåner kvarstår tillviss del.