prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — 1fortsättningen bör gälla, att vanliga skatterättsliga principer skall tillämpasvid bedömningen av om en resa är en tjänsteresa eller en skattepliktig förmän.Skattefriheten omfattar således enligt förslaget endast vad som kan utgörasedvanlig personalrabatt enligt punkt 3 b av anvisningarna till 32 §. I anvisningspunkten tas in bestämmelser om att råntefriaeller lågförräntade lån skall tas upp som intäkt av tjänst. Pä tagrådetsinitiativ klargörs i första stycket att det skall röra sig om län fränarbetsgivaren eller uppdragsgivaren. Vidare klargörs, likaledes eftersynpunkter från lagrådet, att statsläneräntan bör anses som jämförelseränta vidbedömningen av om skatteplikt föreligger och att förmånen i det enskilda falletbestar i skillnaden mellan jämförelseräntan, dvs. statsläneräntan i slutet avnovember månad året före beskattningsåret med tillägg av en procentenhet, ochden avtalade räntan. Av kontantprincipen följen att skatteplikten inträder närränteförmånen åtnjuts, dvs. Genom att förmånen blirföremål för beskattning på samma sätt som andra förmåner behövs inte någonsärreglering för att markera att förmånen skall beskattas hos den anställde,även om den tillfaller någon närstående till honom. Detta följen som lagrådetanmärkt, av allmänna principen I lagrädets förslag till lydelse av anvisningspunktenhar emellertid närståendefallet särskilt reglerats i det förslå stycket. Somnyss nämnts och mot bakgrund av vad lagrådet anmärkt i sitt yttrande, kan detinte anses påkallat att särskilt reglera närståendefallen vad beträffarränteförmånen Om förmånen utges av någon annan än arbetsgivare elleruppdragsgivare, men tillfaller den skattskyldige pä grund av hans tjänst ärförmånen likaledes skattepliktig, vilket klargörs i andra stycket. Lagrådet framhåller att bestämmelserna fär anses omfattaäven den situationen att arbetsgivaren lämnar ett lån först näranställningsförhållandet upphört. Mot den bakgrunden föreslär lagrådet att deti andra stycket införs en regel av innebörd att med lån från arbetsgivare elleruppdragsgivare skall likställas lån som kan anses ha samband med tidigareanställning eller uppdrag. Bestämmelserna får anses omfatta även den av lagrådetbeskrivna situa- 674 Att sä är fallet får emellertid anses följa avallmänna principer vad Prop. 1989/90'110 gäller förmänsbeskattningen. Detfinns därför inte något behov av att särskilt reglera den angivna situationenjust vad beträffar ränteförmånen Det av lagrådet förordade tillägget i dennadel bör därför inte genomföras. I sitt yttrande påpekar lagrådet som en följd av detföreslagna systemet att det inte är någon helt aktuell statslåneränta sombildar grunden för förmånen och att statsläneräntan följaktligen kan varasänkt redan när ett lån upptas. Att sä är fallet har som lagrådet anmärkersamband med önskemålet att kunna förutse konsekvenserna av sådana lån somavses. Ett annat syfte är att förmånen skall kunna beaktas på etttillförlitligt sätt vid beräkning av preliminär skatt och underlag försocialavgiften Om en betydande sänkning av statslåneräntan skulle inträffa viden senare tidpunkt än året före beskattningsåretkan, t. ex. vid större lån, det inte uteslutas att den föreslagna regleringenkan ge upphov till oskäliga konsekvensen En generell jämkningsmöjlighet införsdock inte för sådana situationen Visar det sig emellertid i den praktiskatillämpningen uppstå klart oskäliga konsekvenser av någon omfattning tillföljd av dessa regler, kan det dock finnas anledning att ta upp frågan tillförnyat övervägande. Som framgår av sista meningen i första stycket skall detbelopp som motsvarar ränteförmånen anses som en betald ränteutgift. Detta innebäratt de föreslagna reglerna i 3 § 4 mom. SIL om avdrag i inkomstslaget kapitalblir tillämpliga. Den föreslagna regleringen gäller inte för ränteförmåner ifåmansföretag, vilket anges genom hänvisningen i tredje stycket. I övrigt görs några redaktionella ändringan Anvisningspunkten, som närmare reglerar den partiellaskattefriheten för vissa avgångsbidrag och -ersättningar upphör att gällaeftersom skattefriheten upphön Ändringen är av samma slag som i 19 § första stycketfjärde ledet och innebär att beloppsgränsen för när vissa ersättningar somgrundas på förvärvsinkomst blir skattepliktiga tas bort. Andringen innebär att vissa restituerade avgifter m. m.som har beskattats i inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet istället hänförs till inkomst av tjänst. Kravet pä att medhjälpande make skall ha arbetat minst 400timmar i företa get under beskattningsåret för att själv beskattas för den ersättning han upp burit har slopats. Likaså har bestämmelsen som reglerar när arbete som ut förts i makarnas gemensamma bostad får medräknas tagits bort. I stället gäl ler som förutsättning för att medhjälpande make själv skall beskattas för den 675 uppburnaersättningen att denna är marknadsmässig. Som en konsekvens av Prop.1989/90:110 att 400-timinarsgränsen tagits bort har också reglerna om hurbeskattning skall ske när den inedhjälpande maken varit verksam i företagetendast under del av året slopats. Anvisningspunkten skall ocksä tillämpasbeträffande inkotnstuppdelning i fåmansägt handelsbolag, varför detta begrepphar lagts till i lagtexten. Frågan otn beskattning av inkomster från handelsbolag tillföretagsledarens make och barn, som ocksä är delägare i bolaget, regleras isista stycket av anvisningspunkten. Som framgår av den allmänna motiveringen(se avsnitt 8.12.3) skall dessa bestätnmelser inte vara begränsade till attavse endast ersättning för utfört arbete. Den föreslagna lagtexten harutformats i enlighet härmed. 1 denna nya anvisningspunkt har - med ett undantag - destoppregler som tidigare fanns i 35 S 1 a mom. och 4 mom. KL förts in.Undantaget gäller bestämmelsen om överträdelse av läneförbudet. Dennabestämmelse har tagits in i punkt 15. Beskattningskall ske i inkomstslagettjänst i stället för som tidigare i inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet(se avsnitt 8.12.1). I första stycket har den ändringen gjorts att stycketendast avser företagets förvärv av lös egendom från utomstående. Stycket skallalltså inte tillämpas som andra stycket, som reglerar delägaresinförsäljning av lös egendom som är onyttig för företaget. Vidare har bilaruttryckligen undantagits frän tillämpningen av första stycket. Andra - fjärde styckena har- bortsett frän en smärrejämkning- utformats i enlighet med vad lagrådet har föreslagit i sitt yttrande. Andra stycket behandlar delägares eller delägarenärstående persons avyttring av egendom till fåmansföretaget. Sker avyttringentill ett pris som överstiger marknadsvärdet beskattas det överskjutandebeloppet som intäkt av tjänst hos överlätaren. Resterande del av vederlagetbeaktas vid beräkningen av reavinst enligt 24 S 6 mom. Avserinförsäljningen sädan egendotn som avses i 30 S SIL och som inte är till nyttaför företaget beskattas överlätaren för hela köpeskillingen utan avdrag förnågot omkostnadsbelopp. I Iredje stycket anges genom en hänvisning till 26 § 1mom. första stycket SIL att endast äkta bostadsrätter omfattas av andrastycket. Vidare anges att andra stycket är tillämpligt ocksä på sådan andeleller aktie som avses i andra stycket av nämnda moment i SIL. 1 fjärde stycket regleras delägares eller delägarenärstående persons förvärv av egendom från ett fämansföretag till pris somunderstiger egendomens marknadsvärde. I sädana fall skall ett beloppmotsvarande skillnaden beskattas som intäkt av tjänst hos förvärvaren. Dennabeskattningskonsekvens inträder även vid förvärv frän handelsbolag om denförvärvade egendomen omfattar hus eller lägenhet som i och med förvärvet blireller kan antas komma att bli privatbostad eller tomtmark som avses bli bebyggdmed sädan bostad. Vidare har angetts att om en företagsledare beskattats enligtförsta stycket vid företagets förvärv av egendomen skall han inte beskattasenligt fjärde stycket om han förvärvar egendomen från företaget till ett pris som understiger marknadspriset. underinnehavstiden lagt ned Prop. 1989/90:110 kostnader som medfört förbättringav egendomen skall motsvarande belopp beskattas hos företagsledaren enligt deregler som gäller för utdelning från fämansföretag. Bestämmelsen \ femte stycket, som behandlar hyra ellerannan ersättning som företagsledare eller företagsledare närstående uppbär fränett fämansföretag för upplåtelse av lokal, motsvarar nuvarande andra stycketav 35 § 1 a mom. Bestämmelsen omfattar även fåmansägt handelsbolag. 1 sjätte stycket anges att företagsledare ellerföretagsledare närstående person som erhållit ett län till fördelaktig räntafrän företaget skall beskattas för förmånen som inkomst av tjänst. Pä lagrådetsinitiativ har beträffande schablonen för bestämmande av marknadsräntananknytning gjorts till statsläneräntan pä samma sätt som i punkt 10 avanvisningarna till . Jämför kommentaren till denna anvisningspunkt. Bestämmelsen i sjunde stycket motsvarar nuvarande 35 § 1 amom. femte stycket som reglerar beskattningen när ett fämansföretag skrivit nedlän som lämnats till företagsledare eller företagsledare närstående person. I åttonde - trettonde styckena definieras begreppenfämansföretag, fåmansägt handelsbolag, företagsledare i fåmansföretag ochfåmansägt handelsbolag samt närstående. Handelsbolag har tagits bort från definitionen avbegreppet fämansföretag i åttonde stycket. Definitionen har ocksä ändrats säatt det i lagtexten direkt anges att avgörande för om ett företag skall ansessom ett fämansföretag är att en fysisk person eller ett fätal fysiska personeräger sä mänga aktier eller andelar att vederbörande därigenom har mer änhälften av rösterna i företaget. Har ett bolags aktier olika röstvärde innebärdetta att bolaget kan komma att betraktas som ett fämansföretag trots attbolagets aktier är spridda pä ett stort antal ägare om röststarka aktier finnssamlade hos ett fätal fysiska personen Företag som enligt lagen (1985:571) omvärdepappersmarknaden är s. k. aktiemarknadsbolag skall inte anses somfämansföretag även om mer än hälften av aktierna kontrolleras av ett fätalfysiska personer. I lagtexten har ett nionde stycke med denna innebörd förtsin. Utanför kretsen av aktiemarknadsbolag faller bolag vars aktier visserligenär föremål för omsättning pä kapitalmarknaden men för vilka endast inofficiellanoteringar föreliggen Utöver aktiemarknadsbolagen undantas i nionde stycketsädana bostadsföreningar och bostadsaktiebolag som avses i 2 § 7 mom. förstastycket SIL. Förslaget att ta bort handelsbolagen urfåmansföretagsdefinitionen har medfört att ändringar mäste göras i ett antalföreskrifter utanför den egentliga fämansföretagslagstiftningens område däruttrycket fåmansföretag används. Avsikten med dessa ändringar är att uppnå enoförändrad innebörd av ifrågavarande bestämmelsen Reglerna skall alltså ägatillämpning pä handelsbolag i samma utsträckning som . Ordetfämansföretag har ersatts med orden fämansföretag och fåmansägda handelsbolag.Ändringar av detta slag har i KL skett av punkterna 2 och 4 av anvisningarnatill 21 §, punkten 20 av anvisningarna till 23 § samt punkten 11 avanvisningarna till I ett tionde stycke har införts en definition av begreppetfåmansägt han- Prop. 1989/90:110 delsbolag. Avgörande för frågan om etthandelsbolag skall betraktas som fåmansägt är enligt huvudregeln i a att avbolagsmännen en fysisk person eller ett fåtal fysiska personer har ettbestämmande inflytande i bolaget. Genom bolagsavtalet finns det frihet attfrångå huvudprincipen att varje bolagsman har lika rätt att vidta åtgärder iförvaltningen av handelsbolagets angelägenheten Den eller de bolagsmän somäger mer än kan därför antas genom bolagsavtalet hatillförsäkrat sig ett bestämmande inflytande. Finns det endast ett fätalbolagsmän i bolaget är handelsbolaget naturligtvis ocksä utan ett sådantbolagsavtal ett fåmansägt handelsbolag. I b finns en kompletterande bestämmelseom handelsbolag vars verksamhet är uppdelad pä verksamhetsgrenan Elfte stycket motsvarar i huvudsak bestämmelsen inuvarande 35 § 1 a mom. sjunde stycket angående vem som skall anses som ägaretill aktie eller andel i ett fämansföretag. Rösträtt kan i vissa fall enligt 3kap. 15 § aktiebolagslagen tillkomma annan än ägaren. I sådana fall skall den,som i akdebo-ken blivit införd som nyttjanderättshavare eller innehavare avavkomsträtt och som alltså äger rösta för aktien, anses inneha aktien pä ettmed ägande jämförligt sätt. I den män ett bulvanförhällande har tillskapats föratt försöka förhindra att företaget skall anses som ett fämansföretag skallvid prövningen om företaget ägs av ett fåtal personer i sådan omfattning attföretaget är ett fåmansföretag de av bulvanen ägda aktierna anses innehavda avhuvudmannen. I definitionen av begreppet företagsledare i tolftestycket har ordet "fåmansföretagfämansföretag och fåmansägda handelsbolag". I övrigt har bestämmelsenflyttats över från 35 § 1 a mom. åttonde stycket utan ändrad lydelse. Definitionen i 35 § 1 a mom. nionde stycket av begreppetnärstående har flyttats till trettonde stycket i oförändrad lydelse. Bestämmelsen angående lån som tagits i strid motlåneförbudet i aktiebolagslagen har på förslag av lagrådet brutits ut till enegen anvisningspunkt eftersom den inte är begränsad till enbart fämansföretagutan omfattar alla aktiebolag. Sädana lån skall beskattas som inkomst av tjänsthos låntagaren. Föreligger synnerliga skäl, t. ex. i vissa fall omåterbetalning av hela beloppet skett under beskattningsåret, kan dockbeskattning underlåtas. Normala varukrediter innebär inte någon överträdelse avläneförbudet och utlöser således inte någon beskattning. Om kreditvillkoren ärovanhgt fördelaktiga kan det dock finnas anledning att behandla krediten somett maskerat penninglän, vilket bör föranleda beskattning. I nuvarande anvisningspunkts första stycke hänvisas tillreglerna om skattefria ersättningar i punkt 4 andra stycket av anvisningarnatill 32 §. Dessa regler föreslås bli upphävda i följd varav även hänvisningenutgån I fråga om avdrag för preliminär skatt hänvisas tillspecialmotiveringen till PfOD 1989/90'1 10 10 § uppbördslagen (1953:272). Anvisningspunkten innehåller i övrigt regler om avdrag förkostnader vid tjänsteresa inom och utom riket. Dessa behandlas utförligt i denallmänna motiveringen (avsnitt 5.3.3.1 och 2). I förtydligande syfte har på lagrådets förslagbestämmelserna om kostnadsökning under förrättning pä utrikes ort tagits in iett nytt sista stycke. Uttrycket tjänst i de nuvarande reglerna har bytts ut motdet mera alltäckande uttrycket arbete. För att inte uttrycket "i ett ochsamma arbete" skall föranleda missförstånd har på lagrädets inrådan isjätte stycket uttrycket "i en och samma anställning" använts. 1 femte stycket tas in bestämmelser om vad som bör gällavid tjänsteresa dä traktamente inte uppbärs. 1 sjunde stycket behandlas avdrag för logikostnader. Avutformningen följer att något schablonavdrag härvid inte medges skattskyldigasom inte erhåller ersättning för övernattningskostnader från arbetsgivaren. Bestämmelserna i nionde stycket om reduktion av avdragetvid kostförmän har kommenterats i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.3.3.1). Som närmare har utvecklats i den allmänna motiveringen(avsnitt 5.3.3.3), är inga andra materiella inskränkningar av förutsättningarnaför avdrag vid tillfällig anställning och dubbel bosättning avsedda än de somföljer av den föreslagna avständsbegränsningen. Även de utvidgningar somföresläs samt förslagen otn tidsbegränsning av avdragen och hur beräkningen avavdragen bör gä till har behandlats i den allmänna motiveringen. I fetnte stycket anges att avdrag medges under längstvissa angivna tider. Om avdrag medgetts under en inledande tremånadersperiodenligt bestämmelserna i anvisningarna i punkt 3, bör tidsgränserna räknas fränvistelsens början. Femte stycket har på lagrådets inrådan ändrats så att dettaframgår av lagtexten. I sjunde stycket klargörs att reduktion av avdraget förökade levnadskostnader vid kostförmån även gäller de situationer som behandlasi denna anvisningspunkt. Anvisningspunkten innehåller bestämmelser om avdrag förhemresekostnader och har behandlats närmare i den allmänna motiveringen(5.3.3.4). I denna anvisningspunkt införs en bestämmelse sombehandlar det fallet att den anställde använt egen bil i tjänsten och själv fått stå för kostnaden eller fått ersättning av sin arbetsgivare för denna. Regeln, som föreskriver att av drag för kostnaden i sådant fall medges med 12 kn per körd mil i tjänsten, infördes redan i den första etappen av skattereformen såsom ett sista stycke av punkt 3 av anvisningarna till KL. Den ändring som företas inne bär, att regeln flyttas till en egen anvisningspunkt, 3 c. En motsvarande be- -in stämmelseföresläs nu gälla ocksä i näringsverksamhet i vissa fall, punkt 32 Prop.1989/90:110 av anvisningarna till 23 § KL (avsnitt 8.10.5). Uthyrning av bostadsrätt regleras i 3 § 3 mom. SIL, ditoCkså bestämmelserna i andra stycket flyttas. I anvisningspunkten finns regler om beskattningstidpunktennär inte bokföringsmässiga grunder skall tillämpas utan i ställetkontantprincipen, dvs. vid beskattning enligt KL i fråga om inkomstslagettjänst. Genom hänvisning blir dock reglerna tillämpliga även beträffandeinkomst av kapital i den män inte särskilda regler ges. De särskilda bestämmelsersom hänför sig till inkomst av kapital eller annan fastighet har utgått. Enligt nuvarande regler får inkomster och utgifterhänföras till det år som de belöper på även om de uppbärs resp. betalas enkortare tid före eller . Dessa regler har preciserats ochsamtidigt har de uttryckligen gjorts obligatoriska. tiU 41 a § punkterna 1, 2 och 4 I dessa anvisningspunkter finns bestämmelser ombeskattning av andel av samfällighet, utdelning från samfällighet samtkapitalavkastning av samfällighet. För fastigheten som schablonbeskattas enligt nuvarande 24§ 2 mom. KL och 2 § 7 mom. SIL, innebär reglerna att deras andelar avsamfällighets taxeringsvärde skall inräknas i underlaget förintäktsberäkningen när samfälligheten utgör en särskild taxeringsenhet. Vidareskall utdelning och kapitalavkastning av samfällighet tas upp som inkomst avkapital, i sistnämnda fall dock endast om avkastningen överstiger 300 kn Mitt förslag till omläggning av bostadsbeskattningeninnebär att andel av samfällighet som utgör särskild taxeringsenhet bör ingå iunderlaget för beräkning av fastighetsskatt för sädan fastighet som utgörprivatbostad. I fråga om sådana bostadsföreningar och bostadsföretag som avsesi 2 § 7 mom. SIL bör andelen inräknas i underlaget för beräkning avschablonintäkten. Bestämmelserna om beskattning av utdelningar ochkapitalavkastning för de nämnda fastigheterna flyttas till 3 § 3 mom. SILbeträffande berörda privatbostäder och till 2 S 7 mom. I anvisningspunkten ges vägledning för värderingen avnaturaförmånen 680 Utöverspråkliga ändringar görs vissa justeringar i andra stycket som har Prop.1989/90:110 samband med förslaget vad beträffar 42 §. I tydlighetens intresse bör anmärkas, att vad som sägs iförsta stycket om hyrespriset på orten har generell giltighet. För jordbrukarei allmänhet, som äger och brukar en jordbruksfastighet, gäller enligt andradelar i förslaget att mangärdsbyggnaden bryts ut och endast blir föremål förstatlig fastighetsskatt. För denna kategori skall alltså något värde avbostadsförmän inte tas upp. Anvisningspunkten innehåller regler om värdering av förmånav fri bil. De delvis nya regler som föreslås kommenteras relativt utförligt iden allmänna motiveringen, avsnitt 5.3.2.1. Enligt den \ första stycketföres\agna huvudregeln värderas förmån av fri bil som inte är äldre än tre ärtill av basbeloppet med tillägg av av nybilspriset i slutet av åretföre beskattningsåret för senaste årsmodell av förmänsbilen. Salufördes inteden aktuella bilmodellen vårderas förmånen på samma sättmen utifrån ett uppskattat nybilspris för motsvarande modell. Nybilspriseranges i av RSV upprättad förteckning. Genom en ny sista mening i stycket angesatt det värde som framkommer vid en beräkning enligt de redovisade reglernaemellertid inte får överstiga eller undersdga av sådant nybilsprissom avses i stycket. I sådana situationer skall alltså förmänsvärdet justerasoch tas upp så att det motsvarar de nyssnämnda procentsatserna. Om förmänsbilens årsmodell är äldre än tre är skallförmånsvärdet nedsättas till av det värde som framkommer vid en beräkningenligt första stycket. De särskilda spärreglerna (42 resp. avnybilspriset) skall alltså endast användas i förekommande fall vid denberäkning som görs enligt första stycket. Därefter skall värdet sättas ned med15 %. De nu föreslagna reglerna återfinns i andra stycket. Om förmånsbilens årsmodell är sex är eller äldre skallenligt tredje stycket förmänsvärdet tas av det värde somframkommer vid en beräkning enligt de regler som gäller för årsmodeller yngreän varvid ett uppskattat nybilspris fastställs av RSV för dessa fall.Detta pris baseras pä av det genomsnittliga nybilspriset hos de vanligastebilmodellerna. Alternativt får - om nybilspris fortfarande kan beräknas förförmånsbilen enligt vad som anges i första stycket - förmånsvärdet tas upp till85 % av det värde som gäller för årsmodeller yngre än tre ån I sådanasituationer har alltså den skattskyldige valfrihet. Som berörts i den allmänna motiveringen skallförmånsvärdet nedsättas med 1/5 om den skattskyldige bekostar allt drivmedelför det privata nyttjandet. Nedsättningen skall ske med 1/5 oavsett eftervilket stycke i anvisningspunkten förmånsvärdet har beräknats. Den föreslagnareduceringsregeln återfinns \ femte stycket. Nuvarande sista stycket har utgått. Reglerna i anvisningspunkten om extrautrustning kvarstänDet kan anmärkas, att även jämkningsreglerna i princip (punkt 4 avanvisningarna till 42 §) kvarstår oförändrade. I fråga om jämkning m.m.hänvisas till den allmänna motiveringen, bl.a. vad gäller förmänsbilar som eller äldre. punkt 3 Prop. Anvisningspunkten innehåller regler för värdering avkostförmän. Enligt förslaget skall förmånsvärdet i fortsättningen varalika med det genomsnittspris som anges i första stycket. Det nuvarande andra stycket i anvisningspunkten bortfallersåsom onödigt. Som framgår av den allmänna motiveringen, avsnitt 5.3.2.1,genomförs inte förslaget i lagrädsremissen om beskattning av kostförmän videnstaka tillfälle. I anslutning till vad som anförs i den allmännamotiveringen om vad som bör gälla när t. ex. personalrestauranger genomstordriftfördelar kan ta ut ett pris som understiger genomsnittspriset, påpekarlagrådet att "kontrollmöjligheterna i ett system med beskattning avförmån av fri kost är praktiskt taget obefintliga". Kontrollproblemenskall emellertid inte överdrivas. En personalrestaurang utgör normalt inte enintegrerad del av arbetsgivarens verksamhet och torde därför särredovisas. Omrestaurangen är inrymd i arbetsgivarens egna lokaler krävs givetvis att enmarknadsmässig hyreskostnad belöper på utnyttjandet. - Lagrådet förordar attdet bör komma till uttryck i anvisningspunkten att förmån av delvissubventionerad kost är skattepliktig. Detta fär i och för sig anses följa avvad som i princip gäller . Lagrädets förslag till utformning avreglerna är emellertid klargörande och bör därför genomföras. I anvisningspunkten görs endast redaktionella ändringan Anvisningspunkten innehåller bestämmelserna om detsärskilda grundavdraget för pensionären I anvisningspunktens andra styckeanges hur det maximala avdragsbeloppet skall bestämmas för olika kategorier avskattskyldiga. Därvid skiljs i princip mellan skattskyldiga, som uppbärfolkpension med belopp som tillkommer gift vars make uppbär folkpension, ochövriga skattskyldiga. Utgångspunkten för avdragsberäkningen är för den förrakategorin 1,325 basbelopp och för den senare 1,5 basbelopp.