prop · GD0334 · 1989-12-31 00:00:00 — Men det kan enligt inspektionen docksättas i fråga om detta i samma grad är fallet då det gäller ett fondsparandeav det slag som det är fråga om här, med de spekulativa möjligheter iplaceringshänseende som systemet erbjuder (genom försäkringstagarens rätt attvid varje tidpunkt besluta om en förändrad placering av hans tillgodohavande).Det kan också från allmän synpunkt te sig något motsägelsefullt att en personsom önskar placera sparmedel i en aktiefond och gör detta via ettförsäkringsbolag skattemässigt gynnas framför den som i stället går genom enbank. Inspektionen inser dock att denna skillnad kan försvaras med attförsäkringsavtalet i sig leder till att det förra sparandet ofta blir mera bundetoch långsiktigt. Kammarrättenhar inget att erinra mot de föreslagna ändringama i kom munalskattelagen och det är mycket viktigt att livförsäkringar med fond anknytning och konventionella livförsäkringar blir skattemässigt likabe- handlade. 13.3 Fullmäktigei riksbank Prop. Bilaga 3 Enkomplikation, som också nämns i förslaget, utgör svårigheten att exakt beräknahur försäkringsbolagets skattekostnader skall fördelas på olikaförsäkringstagare som valt att behålla sina fondandelar respektive sådana somvid olika tidpunkter bytt till annan försäkringspremiefond. Enligt förslagetblir det försäkringsinspektionens uppgift att fastställa schablonregler för enskälig fördelning av kostnader. Fullmäktige fömtsätter att dessa tekniskafrågor blir lösta innan den nya försäkringsformen tillåts börja användas. Skattefrågomabör utredas ytterligare. Den nya försäkringsformen bör samordnas med deskattefrågor som i övrigt kommer att behandlas inom ramen för den allmännaskattereformen. Skattereformenkommer inte att vara genomförd . Med tanke på att fondförsäkringensskattekonsekvenser därigenom inte kan bli fullt belysta bör även av det skäletlagstiftningen om fondförsäkring träda ikraft först . Det ärinte tillfredsställande med ett provisorium på skatteområdet för fondförsäkringunder det första verksamhetsåret. 13.5 Ansvar m. fl. Detav arbetsgmppen föreslagna förfaringssättet innebär att fondema kommer attundgå skatt. Däremot har fonderna inte möjlighet att överföra föriuster tillförsäkringsbolagen ifall sådana skulle uppkomma. Effekten av denna asymmetrihar inte berörts i promemorian. ifrågasätter om det inte börövervägas en ordning enligt vilken även i fondema uppkomna förluster överförestill försäkringsbolagen. 13.6 Ansvar m. fl., och Denskatt som försäkringsbolaget åsamkats skall på ett skäligt sätt fördelas på de enskilda försäkringstagama. I promemorian framhålls att de försäk ringstagare som inte låtit flytta sitt tillgodohavande och därmed inte föranlett någon realisationsvinstskatt inte skall belastas med kostnader som uppkommit genom realisation av fondandelar som hör till andra försäkringstagare. Eftersom den skatt som belastar försäkringsbolaget slut giltigt kan fastställas först efter räkenskapsårets utgång anser arbetsgmp pen att kostnaden för den skatt som belöper på den enskilde försäkringsta garen får beräknas schablonvis. Det får ankomma på försäkringsinspek tionen att, med stöd av skälighetsprindpen, tillse att den metod som försäkringsbolaget tillämpar för beräkning av kostnadema för de enskilda försäkringstagarna är skälig. Det är angeläget att försäkringstagaren på förhand har möjlighet att 140 bedömavilka skattekonsekvenser som är förknippade med t. ex. en ompla- Prop.1989/90:34 cering av sitt tillgodohavande. Detmåste betraktas som otillfredställande att frågan om skattefördelning inte harutretts närmare. Eftersom de fonder, i vilka försäkringstagarnas tillgodohavandenär placerade, är gemensamma, dds för olika försäkringsbolag, dels förförsäkringar med olika beskattningsregler (kapitalförsäkringar resp.pensionsförsäkringar), är det oklart hur fördelningen av kostnader för skattmellan de olika försäkringstagarna skall gå till, speciellt om man betänker attendast de försäkringstagare som har föranlett skattekostnader skall belastas.Det måste betraktas som ett oavvisligt krav att principerna förskattefördelningen mellan de olika försäkringstagarna tas in i förarbetena tilllagen. Ipromemorian tas inte heller upp hur utdelningar från försäkringspremiefondskall fördelas mellan försäkringstagarna utan har även här hän-skjutit frågantill försäkringsinspektionen. Ävenfrån administrativ synpunkt är det i högsta grad väsentligt att riktlinjer geshur försäkringsbolagen skall förfara eller åtminstone vilka metoder som kananses skäliga. Det kan nämligen bli mycket kostsamt för ett bolag att vidtaändringar i sina administrativa datorsystem genom att de metoder som där implementeratsinte av försäkringsinpektionen skulle anses skäliga. Detkan också ifrågasättas om det är lämpligt att en sådan viktig fråga som hurförsäkringsbolagets skatt skall fördelas på de enskilda försäkringstagarna hänskjutstill en förvaltningsmyndighet. 13.8 Ansvar m. fl., , och FörsäkringsjuridiskaFöreningen Itraditionell livförsäkring förekommer för vissa typer av pensionförsäkring s.k. försörjningsränta. Villkor för hur denna kan vara utformad finns intagna ipunkt 1 av anvisningarna till 31 § kommunalskattelagen. Eftersomförsörjningsränta även kan tänkas förekomma i försäkring med fondanknytningbör det klargöras vilka villkor som skall vara uppfyllda. FörsäkringsjuridiskaFöreningen föreslår att ett tillägg till ll:e stycket efter "inte överstiger den livsvariga pensionens årsbelopp" görsenligt följande: "eller att för försörjningsränta som utgår från en försäkringenligt lag om livförsäkringar med fondanknytning och som utgår med ett belopp motsvarande värdet av ett visst antal fondandelar gäller i stället att försörj ningsräntans årsbelopp inte överstiger ett belopp motsvarande värdet av de fondandelar som gäller för den livsvariga pensionen eller inte överstiger den livsvariga pensionens årsbelopp." 13.9 Ansvar m. fl. Bilaga 3 Itraditionell livförsäkring som meddelats som kapitalförsäkring skall det tekniskaåterköpsvärdet tas upp till förmögenhetsbeskattning. I lagförslaget tilllivförsäkring med fondanknytning föreslås att undantag skall kunna ges frånbestämmelserna i försäkringsrörelselagen, även för försäkringar som gäller förlivsfall. Det framgår inte klart av promemorian om undantag även skall kunnages för skyldigheten att upprätta grunder för försäkringstagarnas rätt tillbl. a. återköp. För traditionella livförsäkringar definierar dessa gmnderförsäkringarnas tekniska återköpsvärde. Om således inte åter-köpsgmnder harupprättats kommer försäkringarna formellt att sakna tekniskt återköpsvärde.Det bör klarläggas vilka värden som skall tillämpas i dylika fall eller omsådana försäkringar är befriade från förmögenhetsbeskattning. Eftersom det ärförsäkringsbolaget som är andelsägare i försäkringspremiefonderna kan inte deregler som gäller för tillgodohavande i aktiefond tillämpas påförsäkringstagarens tillgodohavande i försäkringspremiefond. Ettav syftena med förslaget är att skapa förutsättningar för en ökad konkurrens omförvaltningen av sparandet mellan såväl försäkringsbolagen emellan som iförhållande till andra institut på kapitalmarknaden. Det måste därför ansessjälvklart att några allvarligare hinder för att byta mellan olika fonder intekan få förekomma. Avdetta skäl kan det icke vara rimligt att ett byte mellan olika fonder inomförsäkringssystemet skall kunna leda till någon realisationsvinstbeskattning.Detta avseende K-försäkring , men om vi i det nya skattesystemet fåren avkastningsskatt som omfattar även P-försäkring, så gäller invändningensåväl K- som P-försäkring. Det kan invändas att en möjlighet till skattefriabyten mellan fonderna innebär ytterligare en icke önskvärd fördel jämfört medsparande i t. ex. traditionella akitefonder. Skattefria omplaceringar mellanfonderna är dock en absolut nödvändighet om systemet verkligen skall leda tillnågon ökad konkurrens och vidare är det naturligt att ett långsiktigt bundetsparande har vissa begränsade fördelar. Eftersomde fonder i vilka försäkringstagarnas tillgodohavande är placera de är gemensamma, dels för olika försäkringsbolag, dels för försäkringar med olika beskattningsregler (kapitalförsäkringar resp. pensionsförsäk ringar), är det oklart hur fördelning av kostnader för skatt mellan de olika försäkringstagarna skall gå till, speciellt om man betänker att endast de försäkringstagare som föranlett skattekostnader skall belastas. Genom att inte låta byte mellan fonder inom försäkringssystemet föran- 142 ledanågon realisationsvinstbeskattning kommer även svårigheterna att Prop.1989/90:34 fördela skattekostnader mellan olika försäkringstagare att falla bort. Fråganom skattefördelning bör behandlas i kontakter mellan inspektionen ochbolagen så att det innan verksamheten igångsätts klargörs för både bolag ochförsäkringstagare vilka metoder som är acceptabla. Arbetsgruppenföreslår erforderliga ändringar av bestämmelserna för att en unit linked-försäkringskall vara en ålders- eller efterlevandepension. Nämnden förutsätter att en unitlinked-försäkring även skall kunna innehålla en försörjningsränta. Debegränsningar för försörjningsränta som föreskrivs i kommunalskattelagenbör i detta sammanhang ses över. Ytterligare en fråga bör i detta sammanhangnoteras. Det kan finnas ett önskemål från försäkringstagaren att ändra enpensionsförsäkring av unit linked-typ till en konventionell livförsäkring, t.ex. en livränta i samband med uppnådd pensionsålder. Det bör klargöras om sådanändring kan göras utan inverkan på klassificeringen som pensionsförsäkring. Viden konventionell livförsäkring, som är kapitalförsäkring, skall det tekniska återköpsvärdettas upp som förmögenhetsvärde. Det bör klargöras om tillgodohavande iförsäkringspremiefond följer samma regler som tillgodohavande i annanaktiefond. SLRanser det otillfredsställande att frågan om skattefördelning inte har utrettsnärmare. Detsamma gäller frågan om utdelning från försäkringspremiefond ochdess fördelning. SLR påpekar att det kan bli administrativt dyrbart för ettbolag att ändra en fördelningsmetod som försäkringsinspektionen ej anserskälig och enligt deras mening bör anvisningar i berört hänseende påkomplettera lagen. Arbetsgruppenhar inte föreslagit några särskilda regler som berör utmät ningsfrihet och arvsbeskattning. Föreningen föreslår att de regler som gäller enligt försäkringsavtalslagen och arvs- och gåvoskattelagen i möjligaste mån även bör göras tillämpliga beträffande livförsäkringar med fondanknytning. Detta innebär att om försäkringstagaren enligt avtalet avsett att göra minst tio årliga insättningar försäkringen bör vara utmät- ningsfri under den förutsättningen att försäkringen är tecknad på försäk ringstagarens eller hans makes liv. Är dessa förutsättningar uppfyllda och förmånstagare insatt bör förmånstagare åtnjuta skattefrihet för sex basbe lopp. Bilaga 3 Bankföreningenstöder de huvudprinciper beträffande förslagets skattekonsekvenser som arbetsgmppenanger men vill göra vissa påpekanden. Arbetsgmppenanser att en försäkringstagare som inte låtit flytta sina medel mellan olikafonder och således inte av denna anledning föranlett någonrealisationsvinstskatt inte skall behöva betala kostnader för den skatt somuppkommit genom försäljning av fondandelar. Bankföreningenvill i detta sammanhang påpeka att försäkringsbolaget kan behöva reduceraandelsinnehavet för en försäkringstagare även för att täckaadministrationskostnader. Också härigenom kan realisationsvinstskatt uppkommaför försäkringsbolaget. Ibetänkandet (SOU 1989:34) av utredningen om reformerad företagsbeskattning (URF),över vilket bankföreningen senare kommer att avlämna remissyttrande, föreslåsen skatt på för aktiefonders innehav av "aktier m.m.". Bankföreningenvill framhålla att eftersom BGF föreslår att beskattning skall ske iförsäkringsbolaget av utdelning från försäkringspremiefonder, skulledubbelbeskattning uppkomma om URF:s föreslagna skatt även gäller dessa fonder.Försäkringspremiefonder bör därför undantas från 1,5%-skatten. Om statsmakternagodtar bankföreningens förslag att unit linked-premier även skall kunnaplaceras i existerande aktiefonder bör ett generellt undantag från 1,5%-skattengöras för alla aktiefonder vad beträffar dessas placeringar av unit linked-meddi "aktier m. m.". Detta fordrar givetvis att aktiefonderna kansärskilja de placeringar som gjorts med unit linked-medd, men detta torderelativt enkelt kunna göras. 13.16 () ochTjänstemännens () FTFoch TCO finner det bra att i princip hela produktsortimentet för konventionelllivförsäkring skall vara tillgängligt för livförsäkring med fondanknytning. FTFoch TCO vill emellertid peka på en regel i kommunalskattelagen för nuvarandesortiment som de menar bör ges ett annat innehåll för försäkring medfondanknytning. Enligt31 § kommunalskattelagen föreskrivs i fråga om efterlevandepension till barnatt sådan skall upphöra senast när barnet fyller , i vissa fall . Enligtsamma paragraf kan dock försörjningsränta utgå till barn . Enligt FTFsoch TCOs mening är livförsäkring med fondanknytning i första hand inte en försäkringavsedd att vara en komplettering av socialförsäkringssystemen utan en del avhushållssparandet. FTF och TCO anser därför att KL § 31 bör ges ett tillägg medinnebörd att efterievande-pension vid livförsäkring med fondanknytning kan utgåtill barn oavsett ålder. I övrigt utgår FTF och TCO från att de kvalitativareglerna för pensionsförsäkring är oförändrade. FTFoch TCO framför att ett tillägg i 31 § kommunalskattelagen enligt deras förslag inte innebär några skattemässiga fördelar utan endast rätt för 144 barnöver att mottaga efterlevandepension i de fall såväl den försäk- Prop.1989/90:34 rade som medförsäkrade (make) avlider före den tidpunkt dåfondandelar- Bilaga 3 na utbetalats till fullo. 13.17 , Ansvar m. fl., ochSvenska Ettklargörande erfordras av bestämmelserna rörande utmätningsfrihet och därmedsammanhängande förmånstagaravdrag vid arvsbeskattning. Enligtinspektionen bör det närmare utredas vilka värderingsregler och redovisningsteknskaprinciper som. i olika sammanhang, bör gälla beträffande försäkringsbolag som meddelarfondförsäkring. mån en sådan utredning skulle komma fram till att avvikelser frånbokföringslagen är befogade har inspektionen viss möjlighet att meddela sådanaavvikelser enligt 11 kap 1 § försäkringsrörelselagen och 49 § försäkringsrörelseförordningen. 15 Konsekvenser för konventionell livförsäkring m.m. Under1980-talet har den individuella livförsäkringen i alla svenska livförsäkringsbolagexpanderat kraftigt. Denna expansion har sannolikt resulterat i att dessabolag ådragit sig relativt höga kostnader. Särskilt har de redan tecknade försäkringamaåsatts höga startkostnader. Om, som arbetsgruppen antyder, den nyafondförsäkringen kommer att ta en väsentlig del av marknaden kanhändasärskilt med tanke på att även banker tillåts driva försäkringspremiefonder kan detta få negativa konsekvenser för bolagens befintliga bestånd, måhändasärskilt de bestånd som byggts upp av relativt nystartade livförsäkringsbolag.Kostnadsaspekterna kunde också ställas i fokus eftersom det kan finnasanledning tro att annuleringsfrekvenser, återköp och liknande, kan komma atttillta. Arbetsgmppen diskuterar inte alls dessa konsekvenser för de befintligalivförsäkringsbolagens bestånd av livförsäkringar. föreslåratt utredningenkompletteras med en sådan konsekvensanalys innan lagstiftningen träder ikraft. Genomett införande av fondförsäkring i den form som arbetsgruppen föreslår har lagstiftaren mer eller mindre tagit ställning till tvåprincipiellt viktiga frågor inom svensk personförsäkring: 145 10 1989/90. - möjlighetenav att tilldela överskott i rörelsen till andra än försäkrings- Prop.1989/90:34 tagarna Bilaga 3 möjlighetenav att andra associationer än försäkringsbolag ges tillträde på den svenska personförsäkringsmarknaden Folksamanser att det hade varit angeläget att dessa frågor särskilt eventuellakonsekvenser av dem mera utförligt hade diskuterats i promemorian. Bankföreningenvill i samband med det nu aktuella unit linked-förslaget påpeka att det ärbetydelsefullt att även andra åtgärder vidtas för att möjliggöra en,generellt sett, ökad integration av bank- och försäkringstjänster. Man anseratt ett viktigt steg vore att tillåta nya strukturformer med dels bank ochförsäkringsbolag som systerbolag under ett gemensamt holdingbolag, delsförsäkringsbolag (t ex för livförsäkring och kreditförsäkring) som dotterbolagtill bank, dels bank som dotterbolag till försäkringsbolag. Bankföreningenanser det angeläget att arbetsgmppen framlägger förslag för attmöjliggöra detta. Däremot skulle en reform med holdingbolag som enda tillåtnaintegrationsform vara alltför begränsad och inte praktiskt användbar för allainstitut; detta har bankföreningen närmare utvecklat i sitt remissyttrande198903 29 (sid 37 39) över kreditmark-nadskommitténs slutbetänkande (SOU1988:29). har i yttrandet tillstyrkt arbetsgmppens förslag attde tilltänkta, särskilda försäkringsbolagen för livförsäkring medfondanknytning skall kunna lämna vinstutdelning. Föreningen anser att även ettgenerellt slopande av nuvarande utdelningsförbud borde övervägas; detta är enviktig fråga dels när det gäller att möjliggöra integrationbank/försäkringsbolag, dels när det gäller att undanröja eventuella hinder försvenskt deltagande i det finansiella samarbetet med EG. Ettannat viktigt område när det gäller integration av bank- och försäk ringstjänster är pensionssparande. har med brev 1988-09- 21 till överlämnat en PM med förslag om ett system för pensionssparande i bank. Förslaget kan anses ha koppling till skatteregler, som varit föremål för översyn av utredningen om refor merad inkomstbeskattning. I betänkandet (SOU 1989:33) av utredningen om reformerad företagsbeskattning (RINK), Del I, sid 209, finns ett om nämnande av "ett eventuellt framtida pensionssparande i bank". Bankfö reningen har dock inte kunnat finna något konkret ställningstagande till denna fråga i RINK:s betänkande. Föreningen är angelägen om att dess förslag om pensionssparande i bank kan förverkligas. Detta bör lämpligen kunna ske i samband med den förväntade skattereformen. Här vid är det också av stor betydelse att pensionssparande i inte belastas hårdare av skatter etc. än vad som är fallet med pensionsspa rande utomlands. I annat fall föreligger uppenbar risk att pensionssparan de flyttas från till utlandet. Framställning omrättför svenska försäkringsbolag att förmedlaförsäkringar till utlandet, m m Försäkringsinspektionentar i denna framställning upp tre frågor. För det första föreslår inspektionenlagändringar som gör det möjligt för svenska försäkringsbolag att förmedlaförsäkringar till utländska försäkringsbolag som saknar koncession att drivaförsäkringsrörelse här i landet. Vidare föreslår inspektionen att de reglerändras som anger på vilket sätt inspektionen skall ingripa i vissa fall dånågon driver försäkringsrörelse i utan att ha koncession. Slutligenföreslår inspektionen ett tillägg till bestämmelserna i försäkringsrördsdagenom föreläggande om rättelse mm. 1 Försäkringsbolags rätt att förmedla försäkringar frånutlandet Försäkringsrörelselagstiftningenuppställer inget hinder mot att svenska försäkringstagare tecknar försäkring(med undantag av trafikförsäkring) hos utländska försäkringsgivare som inte harkoncession i . Det förekommer också i praktiken att svenska fysiska ochjuridiska personer tar försäkringar i utlandet. Däremotfår ett utländskt försäkringsföretag inte driva försäkringsrörelse här ilandet utan att ha koncession (jfr 1 kap. 1 § försäkringsrördsdagen (1982:713),FRL, och 1 § lagen (1950:272) om rätt för utländska försäkringsföretag attdriva försäkringsrörelse i , LUF). Det ankommer på inspektionen attingripa om någon ändå ägnar sig åt sådan verksamhet. Inspektionen kan sägashittills ha anlagt en förhållandevis sträng syn på vad som skall anses sominslag i en koncessionspliktig försäkringsrörelse. Inspektionensbedömning av var gränsen går mellan tillåtna och otillåtna aktiviteter, somsyftar till att få här i landet bosatta personer att teckna försäkring hosutländska försäkringsföretag utan koncession i , är i huvudsak den attdet måste vara den potentiella svenske försäkringskunden som själv tarinitiativ till kontakt, tecknande av försäkring m m med det utländskaföretaget. Så snart som det utländska företaget på något sätt genom egnaaktiviteter i söker att anskaffa försäkringar för sin räkning, är dettaatt betrakta som ett led i det utländska företagets drivande avförsäkringsrörelse. Det utländska försäkringsbolaget får inte heller ha ombudeller andra medhjälpare som aktivt verkar för anskaffning av försäkringar. 1 enpromemoria av , som bifogas, redovisas inspektionens synnärmare i anslutning till ett antal typfall. I sammanhanget kan erinras om attföredragande statsrådet i propositionen omförsäkringsmäklare inte ansåg sig nu kunna ta ställning till hur gränsen Prop.1989/90:34 mdlan tillåtna och otillåtna aktiviteter bör dras (prop. 1988/89:136s. Innebördenav det som har sagts är bl. a. att t. ex. ett svenskt försäkringsbolageller en svensk försäkringsmäklare liksom en försäkringskonsult eller enförsäkringsrådgivare som är verksam i inte har rätt att aktivtmedverka till att en svensk försäkringsrisk får täckning hos ett utländsktförsäkringsbolag som saknar koncession här i landet. Ioch med att lagen (1989:508) om försäkrinsmäklare träder i kraft den 1 januari1990 sker emellertid en förändring för försäkringsmäklarnas del. Enligt dennalag skall varje juridisk och fysisk person "som utan att vara beroende avförsäkringsgivarintressen yrkesmässigt till olika uppdragsgivare förmedlardirektförsäkringar från flera av varandra fristående försäkringsgivare"vara registrerad hos försäkringsinspektionen. För att bli registrerad måstepersonen i fråga uppfylla vissa krav i syfte att skydda hans uppdragsgivare.Den som är registrerad som försäkringsmäklare har, beroende på registreringen,rätt att förmedla personförsäkringar eller skadeförsäkringar, eller alla slagav försäkringar, från såväl svenska som utländska försäkringsgivare, oavsett omde senare har koncession eller ej i . Somskäl för att tillåta en försäkringsmäklare att förmedla försäkringar även frånhär i landet icke koncessionerade försäkringsföretag anförde föredragandestatsrådet att det inte kan vara rimligt att inskränka mäklarens möjligheterså att han bara får föreslå lösningar som erbjuds av försäkringsföretag medkoncession i . Mäklaren måste kunna föreslå den lämpligaste lösning somstår uppdragsgivaren till buds, dvs. även försäkringslösningar som erbjuds avförsäkringsföretag som inte har koncession i . Enligt föredraganden vardet i annat fall svårt att se att mäklaren verkligen fullgjort sitt uppdrag påbästa sätt. Det stämmer också med utvecklingen inom EG, anfördes det vidare,att försäkringsmäklaren kan erbjuda sig att förmedla alla sådana försäkringarsom uppdragsgivaren själv hade kunnat ta initiativ till (a.prop s 29). Ifrågan om var gränsen går mellan tillåten förmedlingsverksamhet och otillåtenförsäkringsverksamhet (för ett utländskt försäkringsbolags räkning) anfördeföredraganden, att mäklaren vid normala kundkontakter bör ha rätt att upplysaom att han har kunskap om och möjlighet att förmedla även utländskaförsäkringar. Om han däremot vänder sig till en större krets genom annonseringeller annan reklam, fortsatte statsrådet, och därigenom förespråkar ett visstutländskt försäkringsbolag eller en viss typ av bolag, får han anses ha lämnatsin mäklarroll och mer anses som företrädare för de bolag som hanrekommenderar. Hans handlande bör då bedömas enligt bestämmelserna i (a.props 29). Rättenatt förmedla försäkringar från försäkringsgivare utan koncession i innebär konkurrensfördelar inte bara för försäkringsgivarna i fråga (något som berördes under lagstiftningsarbetet, se nyssnämnda prop. s. 28 f samt 1988/89: NU 29 s. 13). Den ger också mäklarna själva ett försteg framför de svenska försäkringsbolagen.