prop · GD0389 · 1989-12-31 00:00:00 — Reglerna om säljarens skadesländsskyldighet vid felär desamma som vid dröjsmål och beträffande den närmare innebörden av de nämndaförutsättningarna för att säljaren skall undgå skadeståndsansvaret hänvisastill vad som angivits i specialmoliveringen till 14 §. Tillämpade päfelsituationen innebär dessa förutsättningar att utrymmet för befrielse fränskadeståndsansvaret i praktiken torde vara mycket begränsat. Bestämmelsenavser den situationen att en vara som har avlämnats visar sig vara behäftad medett fel. Om avlämnandet försenas därför all säljaren i ett sent skede upptäckeratt den vara som han avser atl leverera är felaktig och därför inte i tidhinner ersätta den med en felfri vara, skall den situationen bedömas enligtbestämmelserna i 14 § om skadestånd pä grund av dröjsmäl. Feletsom sådant kan naturligtvis inte åberopas som ett ansvarsbefriande hinder. Omvaran visar sig ha ett dolt fel, kan säljaren inte undgä skadeståndsskyldighetgenom att hänvisa till att han inte har kunnat upptäcka felet före avlämnandeteller att han inte har haft anledning att misstänka att varan skulle varafelaktig. Delär inte heller tillräckligt all orsaken till felet ligger utanför säljarenskontroll, utan orsaken skall dessutom ha inneburit ett faktiskt hinder mot attleverera en felfri vara. Även om säljaren kan visa att felet i den avlämnadevaran har uppkommit till följd av en omständighet utanför hans kontroll, blirhan därför inte fri från skadesländsskyldighet i sädana fall när det bara ärfräga om ett fel i det enskilda exemplar eller parti av 9 1989/90. 1 saml Nr 89 varan som säljaren råkatvälja eller som råkat vara tillgängligt för leverans Prop. 1989/90: 89 I ell sädanlfall har det inte förelegat något hinder av del 30 § slag som avses ibestämmelsen, eftersom säljaren hade kunnat välja att fullgöraköpet med en annan, felfri vara. Den omständigheten att felet intehar kunnat upptäckas av säljaren före avlämnandet skall inte tillmätas nägonbetydelse i sammanhanget. Omen vara exempelvis visar sig ha ell dolt fel som härstammar fräntillverkningsprocessen och orsaken till felet ligger utanför säljarenskontroll, kan säljaren bli fri från skadesländsskyldighet endast ifall det vidtiden för avlämnandet inte fanns nägon felfri vara atl tillgå med vilken köpelskulle ha kunnat fullgöras. Ett hinder mol att avlämna en felfri vara kan haförelegal, om hela del parti ur vilket varan skulle las var behäftat med ettdolt fel, vars orsak ligger utanför säljarens kontroll, eller om alla de varorav ifrågavarande beskaffenhet som vid tiden för avlämnandet fanns tillgängligai säljarens lager eller pä marknaden var behäftade med sädanl fel. Som exempelkan nämnas all köpet avser en vara som säljaren själv tillverkar och att enolyckshändelse - vars orsak ligger utanför säljarens kontrollsfär - har skadathela hans lager utan att detta har kunnat upptäckas av säljaren innan varanavlämnades. Ellhinder med ansvarsbefriande verkan kan ibland uppkomma även i samband medsäljarens åtgärder för att avlämna varan. kan exempelvis skadas genom enolyckshändelse utanför säljarens kontroll under transport frän säljaren tillorten för avlämnandet, dvs. före riskens övergäng. Det kan ocksä inträffa attvarans avlämnande försenas till följd av en sädan händelse och att detta ledertill att varan som är avgörande för felbedömningen försämraspå grund av sin egen beskaffenhet. Andrastycket gäller säljarens ansvar för fel som beror pä nägon tredje man somsäljaren har anlitat. En motsvarande bestämmelse för säljarens dröjsmål finns i14 § andra stycket. Bestämmelseni förevarande stycke tar sikte dels pä en tredje man som säljaren har anlitatför att helt eller delvis fullgöra köpet, dels pä en leverantör som säljarenhar anlitat eller nägon i tidigare säljled. Beror felet pä en sädan tredje man,undgår säljaren skadeståndsskyldighet endast om både han och tredje mannenskulle vara fria frän skadesländsskyldighet enligt principerna i förstastycket. Säljaren befrias således inte frän skadesländsskyldighet pä dengrunden atl felet är hänförligt till dolda fel i komponenter som tillverkas aven tredje man för all ingå i säljarens produkt. På motsvarande sätt kan inteheller en säljare i detaljislledel som befrielsegrund åberopa att det är frågaom ett fel som finns på alla produkter av ifrågavarande slag och att det därförförelegat hinder för honom att leverera en felfri vara. Beträffande den närmareinnebörden av säljarens ansvar för en tredje man som han har anlitat kanhänvisas till vad som angivits i specialmotiveringen till 14 § andra stycket. Förslaget till ny allmänköplag innehåller i 40 § en särskild föreskrift Prop. 1989/90:89 om skyldighetför en säljare som hindras all avlämna en felfri vara att 31 § underrättaköparen om hindret. Om köparen inte fär en sådan underrättelse inom skäligtid, har han rätt till ersättning för den skada som kunde ha undvikits om hanhade fäll underrättelsen i lid. Motsvarande gäller enligt 28 § vid dröjsmäl. Ensädan bestämmelse har sannolikt inte samma praktiska betydelse för konsumentköpsom för köp mellan näringsidkare. Att någon bestämmelse av det slaget inte hartagits med bland reglerna om konsumentköp innebär emellertid inte att säljarenskulle vara befriad frän en sädan underrättelseskyldighet gentemot en köparesom är konsument. I förekommande fall fär köplagens regler i detta hänseendeges analog tillämpning vid konsumentköp. Säljarensskadesländsskyldighet enligt 30 § omfattar även skada som på grund av fel päden sälda varan uppkommer pä annan egendom som tillhör köparen eller nägonmedlem i hans hushåll och är avsedd huvudsakligen för enskilt ändamål. (Jfr27 § i utredningens förslag) Iparagrafen behandlas säljarens köprältsliga skadeståndsansvar med avseende päproduktskador, dvs. skador pä annat än den sälda varan som har orsakats avskadebringande egenskaper hos den sälda varan. En liknande bestämmelse finns i31 § andra stycket konsumenlljänsllagen. Bestämmelseni förevarande paragraf gäller bara det köprättsliga ansvaret för produktskador.Med det köprättsliga ansvaret avses det ansvar som en säljare har gentemotköparen. Det är således fräga om ett kontraktsrättsligt ansvar. Vidsidan härav kan en köpare ocksä fä ersättning för produktskador med stöd avallmänna skadeständsrätisliga regler. är del framför alltskadeståndslagens culparegel (se 2 kap. 1 § skadeståndslagen) och i rättspraxisutbildade regler om strikt ansvar för produktskador som kan bli aktuella. Pådetta område pägär emellertid ett lagstiftningsarbete avseende enproduktskadelag som ålägger bl. a. tillverkare och importörer ett strikt ansvarförvissa fall av produktskador. Dessa frågor har berörts närmare i den allmännamotiveringen (se avsnitt 2.5.3). Bestämmelsernai förevarande paragraf avser bara sakskador. Personskador omfattas inte av detköprättsliga skadeståndsansvaret (jfr 32 § andra stycket). Ersättning försädana skador får i stället krävas ut med stöd av allmänna skadeständsrätisligaregler. Förutsättningarnaför det köprättsliga skadeståndsansvaret för produktskador enligt förevarandebestämmelse är desamma som gäller för den köprättsliga skadeståndsskyldigheteni övrigl vid fel. Detta betyder för det första alt skadan skall bero på att delföreligger ett fel i den sålda varan i något av de hänseenden som följer avfelreglerna i 16-21 §§. fiestafall när en sakskada inträffar pä grund av en defekt i en vara, torde Prop.1989/90:89 denna vara behäftad med ett fel i konsumentköplagens mening, men sä31 § behöver inte alltid vara fallet. Den sälda varan kan vara helt avtalsenligmen ändå ha skadebringande egenskaper som orsakar skador pä annat än den säldavaran. En annan förutsättning för att pä köprällslig grund göra gällande ettskadeståndsansvar för produktskada är att köparen har iakttagit reglerna omreklamation enligt 23 § - förutsatt all inte ett sådant förhällande som avses i24 § föreligger. Slutligen skall säljarens skadeståndsansvar rymmas inom ramenför det s. k. kontrollansvaret som åvilar honom enligt 30 §. Föralt vara ersättningsgill enligt bestämmelsen skall produktskadan, som redan harberörts, vara en sakskada. När sädana skador uppstår i konsumentförhållandentorde de oftast vara av relativt begränsad omfattning, varför det framstår somnaturligt för konsumenten att kräva ersättning för skadan med allövriga anspråk med anledning av felet i varan framställs mol säljaren. Exempelpä den typen av skador är matvaror som förstörs därför att en frysbox intehäller kylan, tvättgods som skadas vid tvättning i en felaktig tvättmaskineller därför att nägol plagg som tvättas färgar av sig, skador pä ettplagg som stryks med etl strykjärn som utvecklar för stark värme och växter somskadas av blomjord som innehåller giftiga ämnen. kan del naturligtvisäven i konsumentförhällanden förekomma att ett fel i en vara kan vara orsaklill skador på annan egendom i betydande omfattning. Del är då oftast fråga omfel som uppkommit redan innan varan lämnade tillverkaren, exempelvis när endiskmaskin springer läck och förorsakar vattenskador eller när ett elektrisktfel uppstår i nägon hushållsapparat och förorsakar eldsvåda. Vid skador avsådan omfattning ligger det oftast närmast till hands att riktaskadeståndsanspråken mot tillverkaren. Medhänsyn till vad som har anförts har det gjorts vissa begränsningar i detköprättsliga skadeståndsansvarets omfattning vid produktskada. För det förstaomfattar ansvaret enligt förevarande paragraf endast skada som inträffar päegendom som är avsedd huvudsakligen för enskilt ändamål. Innebörden av dettabegrepp har behandlats i specialmotiveringen till 1 §. För det köprättsligaproduktansvaret gäller således atl bäde den vara som orsakar skadan och denegendom som skadas skall vara avsedda huvudsakligen för enskilt ändamål. Denskadade egendomen kan i övrigt vara säväl lös som fast. Vidareinskränks säljarens ansvar till att avse skada pä egendom som tillhör köpareneller någon medlem av dennes hushåll. Till den kretsen räknas familjemedlemmaroch andra som lever i en hushällsgemenskap av viss varaktighet med köparen,medan tillfälliga besökande och gäster inte omfattas. Däremoi blir bestämmelsentillämplig även när skadan uppkommer utanför den gemensamma bostaden,exempelvis i samband att egendomen medförs pä en resa som nägon avhushållsmedlemmarna företar eller vid en tillfällig vistelse pä annan ort. Produktskador som drabbarnågon annan person utanför denna snäva Prop. 1989/90:89 krets omfattas inteav bestämmelsen. Således omfattas inte en sakskada 32 § som orsakals av envara som en person har köpt och sedan lämnat som gäva lill en person utanfördet egna hushållet, och inte heller skada på annans egendom, som köpareninnehar som län eller hyr. Omen skada drabbar en annan hushällsmedlem än köparen, är det den skadelidandeoch inte köparen som enligt bestämmelsen har rätt att göra gällande ettskadeståndsanspråk mot säljaren. En annan sak är att det ofta kan vara enpraktisk ordning att köparen företräder den skadelidande, i synnerhet om hanhar egna anspråk på grund av felet i varan. Skadeståndets omfattning vid säljarens dröjsmål och vidfel på varan Skadeståndpå grund av säljarens dröjsmäl eller fel pä varan omfattar ersättning förutgifter, inkomstförlust, sädan prisskillnad som avses i 33 § saml annanförlust pä grund av dröjsmålet eller felet. Skadeståndenligt denna lag omfattar inte i andra fak än som avses i 31 § ersättning förförlust som köparen tillfogas genom skada pä annal än den sälda varan. (Jfr28 § i utredningens förslag) Paragrafeninnehåller de grundläggande reglerna om omfattningen av del skadestånd som kanutgå på grund av säljarens dröjsmål eller vid fel pä varan. Förutsättningarnaför skadeståndsskyldigheten framgär av 14 § (dröjsmäl) och av 30 § (fel). Bestämmelsenskall ses mot bakgrund av att andra bestämmelser i viss utsträckning gerkonsumenten kompensation för olika kostnader pä grund av etl fel. Vidavhjälpande av fel är säljaren enligt 26 och 27 §§ skyldig att åstadkommaavhjälpandet utan kostnad för köparen, varför säljaren redan till följd avdessa bestämmelser har att ersätta köparen för de eventuella kostnader som ärförenade med avhjälpandet, t. ex. utgifter för resor och transporter som ärnödvändiga för att avhjälpandet skall kunna ske. Vidare kan köparen pä grund avfel pä varan ha rätt till prisavdrag som svarar mol skillnaden i varans värde ifelaktigt respektive avtalsenligt skick (se 28 § första stycket). I stället förprisavdrag har köparen enligt 28 § andra stycket en rätt all kräva ersättningför vad del kostar att avhjälpa felet. Vid fel i varan behöver en tillämpningav förevarande paragraf alllsä aktualiseras endast om konsumenten tklfogasandra eller större ekonomiska skador på grund av felet än vad som täcks av denu berörda reglerna. Den allmänna utgångspunkten för regleringen av skadeståndets Prop. 1989/90:89 omfattningär principen om fullt skadestånd, vilken i samband med 32 § avtalsbrott iregel anses innebära att den skadelidande parten ekonomiskt skall sättas isamma läge som om motparten skulle ha fullgjort avtalet pä rätt sätt (detpositiva kontraktsintresset). Principenom full ersättning gäller emellertid inte alltid fullt ut utan begränsas avsäväl generella principer som uttryckliga bestämmelser. Fördel första gäller vid bestämmandet av skadeståndets omfattning enligt allmännaskadeständsrätisliga principer den s. k. adekvansregeln. Enligt denna omfattarersättningsskyldigheten inte förluster som saknar ett adekvat orsakssammanhangmed avtalsbrottet. Del innebär att myckel avlägsna, onormala och opäräkneligaföljder av avtalsbrottet faller utanför skadeständsskyldigheten. Det är intemöjligt att ange nägra generella riktlinjer för hur gränsen mellan adekvata ochicke adekvata förluster pä grund av etl avtalsbrott skall dras. Det fär istället liksom överlämnas åt rättstillämpningen alt avgöra denna frägamed hänsyn till de enskilda omständigheterna i varje särskilt fall. Principenom full ersättning modifieras vidare av regeln i 42 § som anger all denskadelidande parten skall vidta skäliga åtgärder för att begränsa sin skada ochatt en försummelse härvidlag kan inverka på hans rätt till ersättning. Ienlighet med vad som gäller enligt allmänna principer om ersättning ikontraktsförhällanden har den skadelidande parlen rätt till ersättning bara försin faktiska neltoförlust. Delta betyder att om den skadelidande parten medanledning av avtalsbrottet har befriats från kostnader som han skulle ha haftom köpet hade fullgjorts pä ett riktig sätt, skall detta beaktas vidberäkningen av skadeståndet genom att ersättningen minskas med motsvarandebelopp. Ettundantag frän principen om all ersättning utgär enbart för faktiska förlusterföljer emellertid av bestämmelsen i 33 §, enligt vilken skadestånd vid hävningi vissa fall utgår med del belopp som motsvarar skillnaden mellan gängse prisoch det avtalade priset, utan atl köparen behöver visa att prisskillnadenmotsvarar hans faktiska förlust. Iparagrafen anges särskilt nägra av de förlustposter som kan omfattas av ettskadestånd. Ett fel eller etl dröjsmäl leder ofta till att konsumenten åsamkasutgifter av olika slag. Det kan vara fråga om utgifter som föranleds av olikaåtgärder för att få till ständ en rättelse, t. ex. utgifter för telefonsamtal,porto eller resor m.m. i samband med reklamation eller utgifter för transportere. d. som inte blir ersatta redan enligt reglerna om avhjälpande av fel ellerprisavdrag. En annan typ av utgifter är de som föranleds av den situation ivilken konsumenten har försatts genom felet eller dröjsmålet. Har exempelvis enbil under en resa blivit oanvändbar pä grund av ett fel, kan det uppståkostnader för bärgning av bilen, för taxiresor, för övernattning på hotell m.m. Ytterligare en typ av utgifter är sädana som uppkommer därför attkonsumenten inte har tillgäng lill den köpta varan t. ex. under ett dröjsmåleller under den lid som älgar föratt avhjälpa ett fel. Exempel pä den typen av utgifter är hyres- Prop.1989/90:89 kostnader för en bil eller taxi- eller biljellkostnader när denköpta bilen 32 § inte kan användas och kostnader för att anlita tjänster,exempelvis en tvättinrätlning när en tvättmaskin är obrukbar. Konsumentensrätt till ersättning för utgifter är givetvis begränsad till vad som med hänsyntill omständigheterna framstår som skäligt. Detta följer ocksä av konsumentensskyldighet enligt 42 § att vidta skäliga åtgärder för att begränsa sin skada.Han får exempelvis inte välja ett onödigt kostsamt transportsätt såsom taxieller flyg, om han med hänsyn till omständigheterna lika gärna hade kunnat åkabuss eller tåg. Vidbedömningen av köparens ersättningskrav fär hänsyn tas lill säväl varans värdesom avtalsbrottets betydelse för köparen. Om det är fräga om en vara somköparen har dagligt behov av, t. ex. en barnvagn, bör köparens krav kunnabedömas mera generöst än om det är fräga om en vara som används mera sällan, t.ex. en kamera. Skulle köparen emellertid av en särskild anledning, exempelvisen resa, ha behov av en sädan vara utan dröjsmäl, skall detta givetvis beaktas.Gäller köpel en billig vara, säsom nägol livsmedel, bör köparen inte päsäljarens bekostnad få lägga ned särskilda kostnader pä att fä varan utbytt,ifall han lika väl skulle kunna skaffa sig en likvärdig vara på annat häll utansärskild kostnad. Isamband med säljarens avhjälpande av ett fel fär köparen ofta finna sig i ettvisst besvär till följd av de krav han gjort gällande pä grund av ett fel.Praktiska hänsyn talar för att köparen ocksä fär svara för t. ex. återlämnandeav varan eller ätertransport till säljaren vid hävning eller omleverans när detär fråga om en mindre vara. Skulle köparens transport därvid medföra särskildautgifter har han rätt till ersättning för dem. När det gäller tyngre eller medskrymmande varor bör däremoi i allmänhet säljaren vara skyldig all hämta varanhos köparen. Har däremot köparen transporterat varan till en ort dit säljareninte har nägra egna transporter kan det dock vara rimligt att köparenombesörjer återtransporten mol ersättning för utgifterna av säljaren. Iparagrafen nämns också ersätming för inkomstförlust. Etl bortfall avarbetsförtjänst kan uppstå exempelvis om köparen kommer för sent till sittarbete pä grund av ett fel på bilen eller om han med anledning av ett fel mästestanna borta frän arbetet för atl vidta åtgärder för att begränsaföljderna av ett fel pä varan. Konsumenten kan ocksä fä vidkännas ettlöneavdrag när han pä grund av ett fel eller ett dröjsmäl måste stanna hemmafrån arbetet för atl ta emot eller besöka säljaren eller nägon representant fördenne. I övrigt omfattas köparens förlust av arbetsförtjänst pä grund av feleller dröjsmäl av säljarens ersättningsskyldighet enligt förevarandebestämmelse. Delta gäller oavsett om det är fråga om inkomst av anställningeller av annal förvärvsarbete. Även i detta hänseende gäller givetvis altkonsumenten är skyldig att begränsa sin förlust. Han skall därför inte ha nägonrätt lill ersättning för inkomstförlust om det - såsom ofta torde vara fallet -skäligen hade kunnat fordras att han utnyttjat sin fritid för exempelvis ettnödvändigt besök hos säljaren. Vidtvist är det köparen som har all styrka sin förlust, Prop. 1989/90:89 exempelvis genom ett intyg frän arbetsgivaren. Dentvingande rätt till ersättning för utgifter och inkomstförlust som köparenenligt bestämmelsen har, innebär atl det inte är möjligt för säljaren att somavtalsvillkor föreskriva att köparen själv skall stä för vissa förluster, t.ex. för transport av varan i samband med hävning av köpet eller förloradarbetsförtjänst i samband med en sådan transport. Inte heller är det möjligtatt i avtalet maximera köparens rätt till ersättning till ett visst belopp.Däremoi är det givelvis inget som hindrar att man i köpeavtalet överenskommerom ett visst schablonbelopp som köparen blir berättigad alt erhålla, om haninte visar att hans förlust är större. Konsumentenhar enligt vad som uttryckligen anges i paragrafen ocksä rätt till ersättningför prbskillnad. Genom den fär konsumenten vid hävning av köpet kompensationför att han blivit tvungen att betala ett högre pris än det avtalade priset föratt skaffa varan frän annat häll. Prisskillnadberäknas enligt bestämmelserna i 33 §. Konsumentenhar rätt till ersättning även för andra förluster pä grund av ett fel eller ettdröjsmäl än sädana som nämnts särskilt i paragrafen. Det är dä oftast fräga omkostnader som närmast har karaktären av följdförluster. En sädan typ av skadasom skall ersättas enligt förevarande bestämmelse är kostnader som blivitonyttiga på grund av fel eller dröjsmål. Som exempel kan nämnas att enförhandsbetald resa med bilfärja inte kan utnyttjas därför att den nyinköptabilen är felaktig och mäste repareras. Ett annat exempel är att etl frysskåp ärfelaktigt och därför inte kan användas för förvaring av beställda matvaror,vilka mäste kasseras. Vidare kan en utebliven leverans av beställda möblermedföra att köparen går miste om en möjlighet att pä förmänliga villkor avyttradet gamla möblemanget. Som exemplen visar är del vid konsumentköp bara i ganskaspeciella situationer som sädana skador som har karaktären av följdförlustuppkommer. När det gäller sädana skador som hänger samman med konsumentensplaner för användningen av den köpta varan torde kravet på orsakssammanhangmellan avtalsbrottet och skadan väsentligt begränsa säljarens ansvar. Ettvanligare fall är att konsumenten kan ha rätt till s. k.stilleständs-ersätlning för t. ex. en bil som på grund av etl fel inte kanutnyttjas av köparen . I sädana fall torde en eventuell ersättningofta fä bestämmas på grundval av en uppskattning av skadans storlek. Etlfel eller ett dröjsmål kan också orsaka konsumenten besvär och olägenheter sominte direkt kan mätas i pengar. Frågan i vad män konsumenten kan fä ersättningför det har berörts i den allmänna motiveringen (se avsnitt 2.5.2). Enligt31 § har köparen vid konsumentköp rätt till ersättning av säljaren förett visst slag av produktskador, nämligen sädana som uppkommer pä egendom som tillhörköparen eller nägon medlem i dennes hushåll och Prop. 1989/90:89 äi avseddhuvudsakligen för enskilt ändamål. Av andra stycket i före- 33 § varandeparagraf framgär atl köparen vid sidan härav inte har rätt att med stöd avförevarande lag fä ersättning av säljaren för produktskador. Del innebär attsädana skador inte skall ersättas enligt de köprältsliga reglerna utan enligtde regler som gäller för produklskador. Denna fräga har behandlats i denallmänna motiveringen (avsnitt 2.5.3) och i specialmotiveringen lill 31 §. Harköpet hävts och köparen gjorl ett läckningsköp lill högre pris, omfattarskadeståndet ersättning för prisskillnaden mellan de båda köpen. Har nägoltäckningsköp inte gjorts och överstiger vid tiden för hävningen gängse pris fören sådan vara som köpel avser priset enligt köpel, omfattar skadeståndet dennaprisskillnad. (Jfr28 § andra stycket i utredningens förslag) Enligt32 § omfattar skadestånd på grund av säljarens avtalsbrott bl. a. ersättningför prisskillnad. Med prisskillnad avses den fördyring som en köpare kandrabbas av om det efter hävning av köpet visar sig att han mäste betala etthögre pris än det ursprungliga för att köpa en motsvarande vara pä annat häll.För rätten till ersättning för prisskillnad krävs inte att köparen har gjorlett ersättningsköp (läckningsköp). I förevarande paragraf anges hur beräkningenav ersättning för prisskillnad skall göras dels för det fall att etttäckningsköp har gjorts, dels om något sådant köp inte har kommit till ständ. Etttäckningsköp innebär att köparen förvärvar en annan vara av samma slag som dethävda köpet avsäg. Ett köp skall emellertid kunna godtas som ett täckningsköpäven om det inte avser en exakt likadan vara som det ursprungliga köpet utan enliknande vara, t. ex. av annat fabrikat. Det mäste dock krävas att varorna är iallt väsentligt likvärdiga.