prop · GD0374 · 1989-12-31 00:00:00 — ningsår sammanlagt inteuppgår till den skattskyldige under ett beskatt- ningsår sammanlagt inte uppgår till Beträffande vissa försäkringsbelopp som utgår till lantbmkare, skogs- Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop.1989/90:74 brukare,yrkesfiskare, renskötare m.fl. gäller särskilda bestämmelser i punkt 16 avanvisningarna till 21 § och i punkt 11 av anvisningarna till 28 §. (Sevidare anvisningarna.) Tillintäkt av rörelse hänföres allt vad som av här i riket bedriven rörelse kommitrörelseidkaren tillgodo, såsom: vadsom i rörelsen influtit i penningar eller varor; värdetav i rörelsen tillverkade eller saluhållna varor eller produkter, somförbrukats för rörelseidkarens, hans familjs eller övriga hushållsmedlemmarsräkning eller för avlöning åt arbetspersonal, som icke tillhört rörelseidkarenshushåll, så ock av annan förmån som i rörelsen kommit honom tillgodo. Ersättningi form av royalty eller periodiskt utgående avgift för utnyttjande avmateriella eller immateriella tillgångar är att anse såsom intäkt av rörelse,såvitt inte royaltyn eller avgiften är av beskaffenhet att böra hänföras tillintäkt av fastighet eller av tjänst. Ersättning,som idkare av rörelse uppburit för upplåtelse av driften till annan, räknaslikaledes som intäkt av rörelse. Sådangottgörelse för utgift eller kostnad, som arbetsgivare uppburit från pensions-eller personalstiftelse, räknas som intäkt av rörelse, om avdrag för avsättningtill stiftelsen beräkning av nettointäkt av rörelse. Vederiag,som arbetsgivare erhållit för att han övertagit ansvaret för pensionsutfästelsei samband med övertagande av rörelse, räknas som intäkt av rörelsen. Redovisararbetsgivare enligt Redovisar arbetsgivare enligt lagen (1967:531) om tryggande av lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. pensions- pensionsutfästelse m.m. pensions skuld under mbriken Avsatt till skuld under rubriken lill pensioner i sin balansräkning, skall pensioner i sin balansräkning, skall han enligt 30 § 2 mom. taxerings- han enligt 2 kap. 23 § lagen lagen (1956:623), under den sär- (1990:00) om självdeklaration och skilda undermbriken Avdragsgilla kontrolluppgifter, under den sär- pensionsåtaganden, redovisa vad skilda undermbriken Avdragsgilla som avser sådana pensionsåtagan- pensionsåtaganden, redovisa vad den för vilkas tryggande avdrags- söm avser sådana pensionsåtagan- rätt föreligger enligt punkt 2 d jäm- den för vilkas tryggande avdrags fört med punkt 2e av anvisningar- rätt föreligger enligt punkt 2 d jäm na till 29 § denna lag. Är vad som fört med punkt 2e av anvisningar- sålunda skall redovisas mindre än na till 29 § denna lag. Är vad som motsvarande belopp vid utgången sålunda skall redovisas mindre än av föregående beskattningsår, räk- motsvarande belopp vid utgången nas skillnaden som intäkt av rörel- av föregående beskattningsår, räk- se. Finns disponibla pensionsmedel nas skillnaden som intäkt av rörel- vid utgången av beskattningsåret, se. Finns disponibla pensionsmedel får nyssnämnda intäkt dock beräk- vid utgången av beskattningsåret, nas lägst till summan av avdragsgill får nyssnämnda intäkt dock beräk- avsättning till pensions- nas lägst till summan av avdragsgill stiftelse och avdragsgill avgift un- avsättning till pensions- "Paragrafen erhöll sin nuvarande beteckning och lydelse genom 1984:1060. deråret för pensionsförsäkring varvid dock beaktas endast avsättning elleravgift avseende pensionsåtaganden som redovisas under särskild underrubrik samt en tiondel av disponibla pensionsmedel vid utgången av närmast föregåendebeskattningsår. Räknas disponibla pensionsmedel som intäkt enligt närmastföregående punkt, skall senare minskningar av vad som redovisas under särskildunderrubrik motsvarande vad som sålunda tagits till beskattning icke räknassom intäkt. stiftelseoch avdragsgill avgift för pensionsförsäkring varvid dock beaktasendast avsättning eller avgift avseende pensionsåtaganden som redovisas undersärskild undermbrik samt en tiondel av disponibla pensionsmedel vid utgångenav närmast föregående beskattningsår. Räknas disponibla pensionsmedel somintäkt enligt närmast föregående punkt, skall senare minskningar av vad somredovisas under särskild undermbrik motsvarande vad som sålunda tagits tillbeskattning icke räknas som intäkt. Upphörarbetsgivare med sin rörelse, räknas disponibla pensionsmedel som intäkt avrörelse det beskattningsår då rörelsen upphörde. Går arbetsgivare ilikvidation eller skiftas dödsbo efter arbetsgivare, räknas disponiblapensionsmedel som intäkt för det beskattningsår då beslutet om likvidationfattades eller skiftet ägde mm. Meddisponibla pensionsmedel avses vad som redovisas för beskattningsårets ingångunder särskild underrubrik jämte förmögenheten i pensionsstiftelse, somtryggar de pensionsåtaganden som redovisas under särskild underrubrik, vidbeskattningsårets utgång minskat med arbetsgivarens pensionsreserv vidbeskattningsårets utgång för sådant pensionsåtagande i den mån det ej ärtryggat genom pensionsförsäkring jämte kvarståendemedel i avdrag vid avsättningen icke åtnjutits.Stiftelsens förmögenhet skall härvid beräknas enligt de grunder som gäller vidberäkning av stiftelses förmögenhet enligt lagen (1947:577) om statligförmögenhetsskatt. Disponibla pensionsmedel skall dock icke upptagas till högrebelopp än som motsvarar vad som redovisas för beskattningsårets ingång undersärskild underrubrik. Därest delägarna i boetefter avliden person, som vid dödsfallet varit här i riket bosatt, levt ioskift bo och varit för sitt uppehälle huvudsakligen beroende av dödsboets inkomst,må dödsboet efter taxeringsnämndens eller, om besvär anförts eller ocksärskild framställning därom gjorts året näst efterlaxeringsåret, länsrättens beprövande kunna för senare beskattningsår än det,då dödsfallet inträffade, tillerkännas kommunalt grundavdrag med sammabelopp, som den avlidne skulle Om delägarna i boet efteren avliden person, som vid dödsfallet varit bosatt här i riket, levt i oskiftbo och varit för sitt uppehälle huvudsakligen beroende av dödsboets inkomst,kan dödsboet för senare beskattningsår än det, då dödsfallet inträffade, fåkommunalt grundavdrag med samma belopp, som den avlidne skulle ha fått om hanfortfarande levt. (Sevidare anvisningarna.) havaåtnjutit i avdrag, därest han levt. (Sevidare anvisningarna.) 50§ 2 mom. För fysisk person, som varit bosatt här i riket under hela eller någondel av beskattningsåret, utgörs den beskattningsbara inkomsten av den taxeradeinkomsten minskad med kommunalt grundavdrag. Den beskattningsbara inkomstenskall anges i helt hundratal kronor, så att överskjutande belopp, som inteuppgår till helt hundratal kronor, bortfaller. Har den skattskyldiges skatteförmåga under beskattningsåret varit väsentligen nedsatt till följd av långvarig sjukdom, olyckshändelse, ålderdom, underhåll av andra närstående än barn, för vilka den skattskyldige varit berättigad tid allmänt barnbidrag, eller annan därmed jämförlig omständighet, får den skaltskyldiges taxerade inkomst minskas, fömtom med kommunalt grundavdrag, med ytterligare ett efter omständighetema avpassat belopp, dock högst . Har skattskyldig på gmnd av jämkning vid beräkning av sjömansskatt fått avdrag för nedsatt skatteförmåga, skall avdrag, som avses i detta stycke, minskas med det belopp, varmed jämkning medgetts. Finnesskallskyldigs skatteförmåga under beskattningsåret hava varit väsentligennedsatt till följd av långvarig sjukdom, olyckshändelse, ålderdom, underhåll avandra närstående än barn, för vilka den skattskyldige ägt tillgodonjulaallmänt barnbidrag, eller annan därmed jämförlig omständighet, må eftertaxeringsnämndens eller, om besvär anförts eller ock särskild framställningdärom gjorts året näst efter taxeringsåret, länsrättensbeprövande den skattskyldiges taxerade inkomst minskas, förutom med kommunaltgmndav-drag, med ytterligare ett efter omständigheterna avpassat belopp, dockhögst . Har skattskyldig på gmnd av jämkning vid beräkning avsjömansskatt åtnjutit avdrag för nedsatt skatteförmåga, skall avdrag, somavses i detta stycke, minskas med det belopp, varmed jämkning medgivits. Omskattskyldigs inkomst, efter avdrag av därå belöpande skatt, på grund avnedsatt arbetsförmåga, långvarig oförvållad arbetslöshet, storförsörjningsbörda eller annan därmed jämförlig omständighet understigit vad hankan anses hava behövt till underhåll för sig själv och för make och oförsörjdabarn (existensminimum) är den skattskyldige berättigad till avdrag för nedsattskatteföråga. Även skattskyldig, varsinkomst till icke obetydlig del utgjorts av folkpension, är om särskildaomständigheter icke föranleda annat berättigad till avdrag för nedsattskatteförmåga. Vad i andra stycket sägsangående tid och ordning för särskild framställning om avdrag saml angåendeminskning av avdraget med belopp, varmed jämkning erhållits vid beräkning av sjömansskatt. Vad i andra stycket sägsom minskning av avdraget med belopp, varmed jämkning erhållits vid beräkningav sjömansskatt, skall också tillämpas i fråga om avdrag enligt tredje och fjärde * Senaste lydelse 1986:1113. skalläga motsvarande tillämpning i fråga om avdrag enligt tredje och fjärdestyckena. Vadhärefter återstår avmndas nedåt till helt hundratal kronor och utgör förskattskyldig, som nämnts, beskattningsbar inkomst. 2. d. Redovisar arbetsgivare enligt lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. pensionsskuld under mbriken Avsatt till pensioner i sin balansräkning och är vad som enligt 2 kap. 23 § lagen (1990:00) om självdeklaration och kontrolluppgifter skall redovisas under den särskilda undermbriken Avdragsgilla pensionsåtaganden och avser sådana pensionsåtaganden för vilkas tryggande avdragsrätt föreligger enligt bestämmelserna i e större än motsvarande belopp vid utgången av föregående beskattningsår, får han avdrag för skillnaden mellan de båda beloppen. Skattskyldig kan efter yrkande medges rätt att tills vidare få avdrag för värdeminskning av sina inventarier enligt reglerna i denna anvisningspunkt om räkenskapsenlig avskrivning. Som fömtsättning för detta gäller Redovisar arbetsgivare enligt lagen (1967:531) om tryggande avpensionsutfästelse m.m. pensionsskuld under mbriken Avsatt till pensioner isin balansräkning och är vad som enligt 30 § 2 mom. taxeringslagen (1956:623)skall redovisas under den särskilda undermbriken Avdragsgilla pensionsåtagandenoch avser sådana pensionsåtaganden för vilkas tryggande avdragsrättföreligger enligt bestämmelserna i e större än motsvarande belopp vid utgångenav föregående beskattningsår, får han avdrag för skillnaden mellan de bådabeloppen. *Skattskyldig kan efter yrkande hos taxeringsnämnd eller, om besvär haranförts, hos länsrätt medges rätt att tills vidare få avdrag förvärdeminskning av sina inventarier enligt reglema i denna anvisningspunkt omräkenskapsenlig avskrivning. Som fömtsättning för detta gäller a) att den skattskyldige har haft ordnad bokföring somavslutas med årsbokslut; b)att avdraget motsvarar avskrivningeni räkenskapema; c)att tillfredsställandeutredning föreligger om inventariernas skattemässiga restvärde; d) att inventariema ochavskrivna belopp redovisas på ett sådant sätt i den skattskyldiges räkenskaper och i företedd utredning att trygghet före ligger att vinster vid avyttring av tillgångarna inte undgår beskattning; samt e) att - om denskattskyldige inte upprättat årsbokslut för det närmast föregående räkenskapsåret det bokförda värdet av inventarierna före avskrivning beslämts med utgångspunkt i inventariernas skattemässiga restvärde vid beskattningsårets ingång. Som anskaffningsvärde förinventarier skall anses, då inventarierna har Senaste lydelse1976:1099. " Senaste lydelse 1985:1017. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop.1989/90:74 förvärvatsgenom köp, byte eller därmed jämförligt fång, den verkliga utgiften för derasanskaffande och, då inventarierna har förvärvats på annat sätt, derasmarknadsvärde vid tiden för förvärvet. Dock skall följande iakttas. Har inventariernaingått i en rörelse, som den skattskyldige har förvärvat på annat sätt än genomköp eller byte eller därmed jämförligt fång, skall, om inte särskildaomständigheter föranleder annat, som anskaffningsvärde för inventarierna ansesdet för den tidigare ägaren gällande skattemässiga restvärdet. Har denskattskyldige eller någon, som står honom nära, vidtagit åtgärd för att denskattskyldige skall kunna tillgodoräkna sig ett högre anskaffningsvärde än somsynes rimligt och kan det antas att detta har skett för att bereda obehörigförmån i beskattningsavseende åt någon av dem, skall anskaffningsvärdet iskälig mån jämkas. Harskattskyldig medgivits avdrag för kontraktsavskrivning avseende inventarier,som har anskaffats under beskattningsåret, skall som anskaffningsvärde ansesden verkliga utgiften minskad med det tidigare medgivna avdraget. Detta skallgälla även när investeringsreserv e. d. tagits i anspråk för anskaffning avinventarier under beskattningsåret. Avdragför avskrivning får för visst beskattningsår göras med högst för årräknat av summan av bokfört värde på inventarierna enligt balansräkningen förnärmast föregående räkenskapsår och anskaffningsvärdet på sådana underbeskattningsåret anskaffade inventarier, vilka vid beskattningsårets utgångfortfarande tillhörde rörelsen. Vad nu sagts gäller oavsett när underbeskattningsåret inventarierna har anskaffats. Harinventarier, som har anskaffats före beskattningsårets ingång, avyttrats underbeskattningsåret eller har den skattskyldige rätt till försäkringsersättningför inventarier, som har gått förlorade under beskattningsåret, medges ettsärskilt avdrag med belopp motsvarande den i anledning av avyttringen ellerförsäkringsfallet uppkomna intäkten. Avdraget får dock inte överstigaunderlaget för beräkning av avdrag enligt fjärde stycket. Har den skattskyldigefått avdrag som sagts skall nämnda underlag fastställas till motsvarandelägre belopp. Harett särskilt högt pris eller eljest en särskilt hög utgift för inventarier berottpå att de skall utnyttjas för ett särskilt arbetstillfälle eller för enkonjunktur, som väntas bli endast tillfällig, eller av annan liknande omständighet,medges för det beskattningsår, vamnder inventarierna har anskaffats, avdrag försådant överpris eller sådan memtgift. Om avdrag som sagts har medgivits,skall avdrag enligt bestämmelserna i fjärde stycket beräknas på därefteråterstående del av anskaffningsvärdet. Oavsettvad ovan föreskrivs får avdrag för avskrivning medges med belopp som erfordrasför att det bokförda värdet inte skall överstiga anskaffningsvärdet av samtligainventarier, vilka vid beskattningsårets utgång tillhörde rörelsen, sedan fråndetta värde har avräknats en beräknad åriig avskrivning av . Visarden skattskyldige att inventariernas verkliga värde understiger även ettsålunda beräknat värde, medges avdrag för den ytterligare avskrivning sommotiveras av detta. Dåinventarier, som har anskaffats under beskattningsåret, avyttras, förioraseller utrangeras under , medges avdrag för anskaffningsvärdet. Medavyttring likställs att inventarier tas ut ur rörelsen för att tillföras annanförvärvskälla eller för att användas för annat ändamål. Av bestämmelserna ipunkt 1 andra stycket av anvisningarna till 28 § framgår att belopp, somerhålls vid avyttring av inventarier, i sin helhet skall tas upp som intäkt avrörelse. Harskattskyldig gjort avskrivning med större belopp i räkenskaperna än Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop.1989/90:74 hanfår dra av vid taxeringen, föranleder inte detta att det värde, på vilketräkenskapsenlig avskrivning beräknas, påverkas. Det överskjutande beloppet fåri stället, sedan taxeringen i fråga har blivit slutligt avgjord, dras av genomårlig avskrivning efter , räknat från och medbeskattningsåret efter det under vilket avskrivningen i fråg verkställdes. Denomständigheten att vid tillämpning av bestämmelserna ovan avdrag vidbeskattningen skall överensstämma med avskrivning enligt räkenskaperna utgörinte hinder för skattskyldig att efter övergång lill räkenskapsenligavskrivning utöver avdrag enligt räkenskapema tillgodogöra sig avdrag försådana avskrivningar, som har gjorts i räkenskapema före övergången men intehar föranlett avdrag vid beskattningen. Avdrag för sådant belopp görs genomårlig avskrivning efter . Harskattskyldig före övergång till räkenskapsenlig avskrivning tillgodoräknatsstörre värdeminskningsavdrag vid taxeringen än enligt räkenskaperna, skall,för åstadkommande av överensstämmelse mellan inventariernas bokförda värde ochderas skattemässiga restvärde, det belopp, varmed inventariernas skattemässigarestvärde understiger det bokförda värdet, tas upp som skattepliktig intäktunder det första beskattningsår, för vilket räkenskapsenlig avskrivning gäller,eller, om den skattskyldige begär det, med en tredjedel för nämndabeskattningsår och vart och ett av de två närmast följande åren. till 33 § 3.' Har skattskyldig i sin tjänst 3. Har skattskyldig i sin tjänst verkställt resor som varit förenade verkställt resor som varit förenade med övernattning ulom den vanli- med övemattning utom den vanli ga verksamhetsorten, äger han rätt ga verksamhetsorten, äger han rätt att åtnjuta avdrag icke blott för atl åtnjuta avdrag icke blott för kostnaden för själva resan utan kostnaden för själva resan utan jämväl för den ökning i levnads- jämväl för den ökning i levnads kostnaden, som den skattskyldige kostnaden, som den skattskyldige kan hava fått vidkännas på den kan hava fått vidkännas på den grund, att han vistats utom sin van- gmnd, att han vistats utom sin van liga verksamhetsort, såsom för ho- liga verksamhetsort, såsom för ho tellrum, ökad kostnad för t"oda osv. tellmm, ökad kostnad för föda osv. Därest i tjänst, som avses i punkt 4 Därest i tjänst, som avses i punkt 4 andra stycket av anvisningarna till andra stycket av anvisningama till 32 §, anvisats särskild ersättning för 32 §, anvisats särskild ersättning för kostnaderna, får avdrag dock icke kostnaderna, får avdrag dock icke äga mm. 77ava jämlikt 25§ första äga mm. Har enligt 2 kap. 14 § 3 stycket 3 taxeringslagen trakta- lagen (1990:00) om självdeklara- mentsersättningår och andra ersätt- tion och kontrolluppgifter trakta ningar icke upptagits såsom intäkt, mentsersättningar och andra ersätt- må ej heller de emot ersättningarna ningar icke upptagits såsom intäkt, svarande kostnaderna avdragas. må ej heller de emot ersättningama 1första stycket avsedd ökning i levnadskostnaden skall, där den skattskyldigeinte visar större ökning, anses ha uppgått till ett belopp motsvarande denersättning som av arbetsgivaren utgivits för kostnadens täckande(traktamente), dock högst till belopp som i enlighet med vad nedan i dettastycke sägs motsvarar största normala ökning i levnadskostnaden. 'Senaste lydelse 1989:1017. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop.1989/90:74 Riksskatteverketfastställer för varje kalenderår ett belopp (normalbelopp) motsvarande störstanormala ökning i levnadskostnaden för . Resan skall anses ha varat detantal dygn som motsvarar antalet övernattningar. Omfattar vistelse på en ochsamma ort än i följd, skall från och med det sextonde dygnetsåsom största normala ökning i levnadskostnaden räknas sex tiondelar avnormalbeloppet. Vid 1984 taxeringar skall för skattskyldig som vidarbete inom byggnads-och anläggningsbranschen fortlöpande haft sin arbetsplatsförlagd till en och samma ort utanför den vanliga verksamhetsorten under längrelid än för tid därefter såsom största normala ökning i levnadskostnadenanses ett belopp motsvarande den del av normalbeloppet som avser kost vidförrättning som pågått än ökat med faktisk kostnad för logipå arbetsorten. Vill skattskyldig visa att kostnadsökningen i en och sammatjänst varit större än avdrag som beräknats i enlighet med vad nu sagts, skallutredningen avse hans samtliga förrättningar i nämnda tjänst underbeskattningsåret; dock att i fråga om avdrag för ökning i levnadskostnadenfrån och med det sextonde dygnet i följd på en och samma ort eller underförrättning på utrikes ort levnadskostnadsökningen får beräknas för varjeförrättning för sig. Avdragför ökade levnadskostnader är däremot icke medgivet enbart på den gmnd, att denskattskyldige har sitt arbete på annan ort än den, där han har sin bostad. skattskyldige bosatt sig på annan ort än den, där han har tjänst elleranstälning, eller antagit arbete, som skall utföras på annan ort än den, därhan är bosatt, är avdrag i regel icke medgivet. Avdrag medgives dock för detfall, att anställningen avser endast eller skall bedrivas åflera olika platser eller det av annan anledning icke skäligen kanifrågasättas, att den skattskyldige skall avflytta till den ort, där arbetetskall utföras. Oavsettvad i nästföregående stycke sägs äger skattskyldig, som på gmnd av sitt arbetebosatt sig på annan ort än den där hans familj är bosatt, därest det medavseende på makes förvärvsverksamhet, svårighet att anskaffa familjebostadeller annan därmed jämförlig omständighet icke skäligen kan ifrågasättas, attfamiljen skall avflytta till den skattskyldiges bostadsort, åtnjuta avdrag förden ökning i levnadskostnaden som föranle-des av den skilda bosättningen. Ombåda makama äro berättigade till sådant avdrag, skall, där makama ejöverenskommit om annan fördelning, det sammanlagda avdraget tillkomma dem medhälften var. Vad här sagts skall, såvitt avser makar, icke äga tillämpning ifall som i 52 § 2 mom. sägs. Densom använt egen bil för resor i tjänsten har rätt till avdrag för kostnaden medett belopp om och för varje körd kilometer. '°Har egendom avyttrats mot vederlag i form av en livsvarig livränta skallintäkten beräknas till det kapitaliserade värdet av livräntan med tillämpningav tabell III till lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt. Är livräntanberoende av flera personers liv på så sätt att den upphör vid den förstavlidnes död bestäms kapitalvärdet efter den äldstes levnadsålder. Skalllivräntan däremot utgå till den sist avlidnes död beräknas värdet efter denyngstes ålder. överlåtelseavtalet överenskommits att livräntan skall utgå livsvarigt, dockhögst ett avtalat antal år, bestäms intäkten med tillämpning av '"Senaste lydelse 1984:498. tabell II tilllagen om statlig förmögenhetsskatt med utgångspunkt i det antal år livräntanhögst skall utgå om det belopp som framkommer vid en sådan beräkning är lägreän vad som följer av första stycket. Skall livräntan i stället utgå livsvarigt,dock minst ett avtalat antal år, bestäms intäkten med tillämpning av tabell II tillnämnda lag om det belopp som framkommer vid en sådan beräkning är högre än vadsom följer av första stycket. Upphör en livsvariglivränta till följd av dödsfall som inträffar från utgången av detår skattskyldighet inträdde på grund av avyttringen får som intäkt i ställetför vad som anges i första och andra styckena tas upp det sammanlagdalivräntebelopp som utgått om intäkten därmed blir lägre. som sagts fårtalan JÖras genom besvär i särskild ordning efter taxeringsåret omsådan ändring av taxeringen som föranleds av dödsfallet. Motsvarande rätt tillkommerla.xeringsintendent som för talan tid den skaltskyldiges JÖrmån. 1.fråga ombesvär som här avses gäller 103 och 104 §§ taxeringslagen (1956:623) itillämpliga delar Upphör en livsvariglivränta till följd av dödsfall som inträffar från utgången av detår skattskyldighet inträdde på gmnd av avyttringen får som intäkt i ställetför vad som anges i första och andra styckena tas upp det sammanlagdalivräntebelopp som utgått om intäkten därmed blir lägre. Denna lag träder i kraftden och tillämpas första gången vid taxering. Äldrebestämmelser i 3 § tillämpas dock vid taxering i fråga om sådanaskattskyldiga som har ett räkenskapsår som går ut eller februari1991. Lag om ändring i lagen (1933:395) om ersättningsskatt Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1933:395) om ersättningsskatt' delsatt 5 § skall upphöra att gälla, delsatt 4, 6, 7 och 8 §§ skall ha följande lydelse.