prop · GD0388 · 1989-12-31 00:00:00 — De europeiskaslandardiseringsorganens och generalförsamlingar har rekommenderatsina medlemsländer all på nationell nivå främja fackföreningsrörelsensdellagande i standardiseringsarbelel. Jagdelar inte utredarens uppfattning atl del finns en så betydandefacklig medverkan i dd tekniska kommittéarbetet alt några organisatoriska förändringarinte behöver genomföras och anser därför atl ett särskilt råd förarbetsmiljöfrågor behövs inom SIS. Närdel gäller utredarens förslag om resebidrag till fackliga represenlan- leranser jag all man inte skall mbba den inom standardiseringsarbelel rådandeprincipen att resekostnader för de som deltar i standardiseringsarbelelbetalas av de intressenter som ställer experter lill förfogande. Del är ca 5000 experter som deltar i nalionekt och intemationellt slandardiseringsarbete. Utredaren har konstateratatl språksvårigheter hindrar fackliga representanters dellagande iintemationellt slandardiseringsarbete. De av utredaren föreslagna ordlislomaär ett sätt atl minska språksvårigheterna. En annan väg är all genomspråkutbildning höja de fackliga ledamölemas kompelens. Utredaren harföreslagit alt de s. k. MBL-medlen skulle kunna las i anspråk för informations-och utbildningsinsatser i anslutning lill standardiseringen. Jag har erfaritall arbetsmarknadsministem avser återkomma lill regeringen med förslag omanvändning av medel från arbelsmil-jöfonden lill de fackliga organisationemasdellagande i slandardiseringsarbete. ocharbelarskyddsstyrdsen har nyckelroller inom sina arbetsområden och del ärviktigt atl dessa myndigheter får möjligheter att påverka de föreslagna rådensnärmare arbetsuppgifter så all onödigt dubbelarbete undviks. Som jag nämndetidigare skak rådens huvudsyfte vara all stärka inlressenlemas medverkan i deltekniska kommittéarbetet och att höja medvetenheten om behov av standardiseringinom konsument- och arbetsmiljöområdena. Råden bör ha en bred sammansättning.Som jag tidigare nämnde skall och arbelarskyddsstyrdsen lämnaförslag lill rådens sammansättning. Övriga viktiga uppgifter för råden bör varaatl utarbeta planer för användning av del målrelaterade bidraget, se lill altkonsument- och arbetstagarintressena är väl representerade i olikastandardiseringsprojekt, ge informaiion om brakarkrav saml delta iinlemalionekl samarbete. SIS skak förse råden med sekretarialsre-surser. Närdel gäller användningen av det målrelaterade bidraget anser jag all rådenssyften spelar en väsentlig roll. Minbedömning: Slandardiseringsorganen bör strikt och konsekvent tillämpahittillsvarande allmänna principer för slandardiseringsarbelels bedrivande.Alla möjligheter lill eflFektivisering av arbetssätt och ledning avstandardiseringsverksamheten måste utnyttjas. SIS har en viktig roll och börmedverka lill all statens behov av inflytande i standardiseringen bättretillgodoses. Utredarens förslag: Deldecentraliserade arbelssällel med frislående, lill SIS anslutna fackorgan börbehållas. Kraven bör skärpas ifråga om SIS ledning och styming av verksamheten.Vissa samverkande organ bör inordnas i SlS-familjen. En utredning, om att flertekniska regler kan ges ul som standard, bör genomföras. Kommilléslrakluren böranpassas lill den intemationella stmkturen. Gemensam lokalisering förslandardiseringsorganen bör vidare undersökas. Remissinstanserna:Del decentraliserade arbetssättet kommenteras som Remissinstansema har också en positiv inställ- Prop.1989/90:88 ning lill samordning av regler och arbetssätt. Skälenför min bedömning: SIS är en ideell förening med stadgar fastställda avstaten. SIS är centralorgan för standardiseringen i . Åtta fackorgansvarar genom avtal med SIS för standardiseringsarbetet inom sina resp.fackområden. Fackorganen har egen VD, styrelse och fullmäktige. De åttafackorganen är Byggstandardiseringen, Malerialnormcenlralen, , Mekanslandardisering, InformationstekniskaStandardiseringen och SIS-Allmänna Slandardiserings-grappen samt de nytillkomna . Standardiseringeni har genom sitt decentraliserade arbetssätt en organisation som vältillgodoser del tekniska arbetet och kontaklema med slandardiseringsarbelelsintressenter, vilka enligt min mening är två av de viktigaste komponenterna istandardiseringen. Standardiseringenhar fåll en ny strategisk roll och en ökad betydelse genom de uppgifter EG ochEFTA lagt på standardiseringsorganen som etl medel all genomföra ell gemensamteuropeiskt samarbetsområde EES. Här finns beställningar på en stor mängdEuropastandarder som krävs , vilket arbete kommer all fordra en kraftsamlingfrån alla standardiseringens intressenter. Här finns önskemål på en enhetligeuropeisk standardiseringsorganisation (), vilket kräver en samordning avde tre befintliga organisationema (, CENELEC och ETSI). Denna samordningskak dock liks vidare genom ökat samarbete mellan de treorganisationema. 1 uppbyggnaden av ell europeiskt fomm för provning ochkontroll (, EOTC) harslandardiseringsorganen också en betydelsefull roll. Det är ell stort ochansvarsfullt arbete som lagts på slandardiseringsorganen. Allslandardiseringsorganen arbetar på ett eflFektivl sätt är en fömtsättning fördel arbete man har framför sig. En samsyn och samordning när del gällerarbetssätt, mtiner och kontakter är då krav som bör ställas påstandardiseringsorganen. Jag delar utredarens uppfattning att en samlokaliseringav slandardiseringsorganen bör eflFeklivisera arbetet men detta är en uppgiftsom slandardiseringsorganen själva bör besluta om. Alt svensk standardiseringkan visa upp ell samordnat agerande i det intemationella arbetet anser jagockså vara av mycket stor betydelse för . Idetta samordningsarbete anser jag atl SIS har en viktig roll atl fylla.Ålgärder i denna riktning bör kunna avlasta resurser hos fackorganen, somistället kan användas i del tekniska arbelet. Deprinciper för standardiseringsarbelel som utredaren tagit upp, nämligenfrivillighet, öppenhet, brett deltagande, enhetlighet och konsekvens, kopplingtill den tekniska utvecklingen, objektivitet och saklighet tillämpas redanidag inom standardiseringen. Alt dessa principer används strikt och konsekventär, enligt min uppfattning, en absolut fömtsättning för atl standardiseringenskall nå goda resultat i samband med dess ökade betydelse. Ävenom regeringen faställer stadgama, är SIS ett självständigt organ somsjälv beslutar om sin organisation. De organisationsförändringar inom SIS somjag förordar kräver därför SIS medverkan. Jag har erfarit atl fleraav de åtgärder som utredaren tagit upp beträflFande standardiseringensorganisation redan är under beredning inom standardiseringsorganen. Föratt bättre tillgodose statens behov av inflytande i standardiseringen anser jagall SIS bör vidta de ålgärder som krävs för att inrättaell konsumenlråd och ett arbetsmiljöråd enligt vad jag har förordat geordförandena i dessa råd plats i samt ge regeringen möjlighet altdär utse ytterligare en ledamot göraen översyn av vilka statliga och andra organ, som skall beredas plats i SISfullmäktige utan att betala för sitt medlemsskap samt denav regeringen utsedda revisorn skall ha räll all granska eflFektivitelen iverksamheten dvs. Mittförslag: Lagen om kontroll genom teknisk provning och om mätning kompletterasmed ett bemyndigande för statens mät- och provslyrdse (MPR) all även kunnaackreditera certifieringsorgan. Liksom för nuvarande ackreditering avlaboratorier skall gälla att verksamheten skall vara behovsslyrd och självbärandesaml följa internationella riktlinjer. Med certifiering avsesintemationellt en bekräftelse genom ell frislående organ att en produkt,process eller tjänst uppfyller kraven i en standard eller annal regdgivandedokument. En motsvarande bekräftelse av den som själv tillhandahåller produktenm. m. kallas "dedaration of conformity" (försäkran omöverensstämmelse). En vanlig term med samma innebörd är tikverkardeklaration. Certifiering omfattarsåledes även sådan oflFenlligrältslig tvingande kontroll som normalt utförs avmyndigheter och som, om kontrollen utfaller positivt, utmynnar i ettmyndighetsgodkännande. När man på svenska har använt termen certifieringtidigare, har man normalt menat frivillig certifiering i privaträttslig form.En redogörelse för svensk certifie-ringsverksamhet finns i SlSU-utredningensbelänkande (SOU 1989:45 s.41ff). Allmänna kriterier förorgan som certifierar produkter, kvalitetssystem resp. personal finns nu i deeuropeiska standarderna EN 45011 45013. De standarder i 45000-serien somomnämndes i prop. 1988/89:60 om kontroll genom teknisk provning och om mätning(s. 130 är for-melk antagna och håller på all överföras lill svenskstandard. Arbetet med att åstadkommaömsesidiga godlaganden av provningsresultat och bevis om överensstämmelse harintensifierats . Frågan har central betydelse förEG/EFTA-samarbelel, och beslutvåren i anledning av prop. 1988/89:60 (NU 15, rskr. 143) hade främst dettasom bakgrund. Frågan är dock även aktuell inom och i det nordiskaprogrammet för avveckling av tekniska handelshinder. Enredogörelse för provning och kontroll inom EG saml EG/EFTA-samarbelel inomdetta område finns i prop. 1988/89:60 (s. 18-21). Av grundläggande betydelseför detta samarbete är att EFTA har antagit en policy som nära ansluter tillEG:s synsätt. Underdet har situationen klarnat ytterligare vad gäller den framlidaorganisationen av provning och kontroll inom . EG har i december 1989tagit etl viktigt principbeslut om provning och certifiering. EG-kommissionenhar också lagt fram ell principförslag om den framlida europeiskainfrastmkturen för provning och certifiering. När nu EG och EFTA har enat sigom att gå vidare i samarbetet med sikte på bl. a. fri cirkulation av varor inomEES-området, blir EG:s ålgärder självklart av stor betydelse även för Sverigeoch övriga EFTA-länder. EG-kommissionenbeslöt om en "Communication" till ministerrådet medbeteckningen "A global approach lo certificalion and testing Qualitymeasures for industrial products". Dokumentet, som bmkar benämnas"The Global Approach", ger en sammanhängande syn på provnings- ochcertifieringsfrågorna. En viktig utgångspunki därvid har för kommissionen varitatt skapa ett kontrollsystem som bidrar till att främja kvalitetstänkandet inomindustrin. EG-rådelhar genom en resolution antagit vägledande principer fören europeisk policy för provning och certifiering i enlighet med vad somföreslås i "The Global Approach". Ställningstagandet kompletterartidigare principbeslut om standardisering och den nya metoden för legalharmonisering. Ettviktigt inslag i "The Global Approach" är all ell antal gmndformer("modules") skall användas när man bestämmer kontrollprocedurer förprodukter som omfattas av EG-direktiv, dvs. i praktiken produkter därsäkerhetsaspekter har betydelse. Det är motsvarande område som i iallmänhet omfattas av myndighetsföreskrifter och myndighetskontroll. Föranvändningen av dessa grundformer är en viktig utgångspunkt atl man bör ge entillverkare möjlighet atl välja mellan alternativa procedurer för verifieringav produkter. T. ex. kan en tillverkare med ett övervakat kvalitetssystem självfå verifiera att produkterna överensstämmer med ställda krav. Vilka gmndformersom skall användas i de särskilda direktiven bestäms med utgångspunki frånsäkerhetskraven på resp. produkter. olika grundformerna anges dels vad tillverkaren skall göra, dels uppgifterför utomstående organ. De senare ("notified bodies"), som fullgörolika slag av certifieringsuppgifter, skall av varje anmälas lillkommissionen och övriga medlemsländer. Av stor vikt är all del därvid skall påvisasatt de uppfyller de allmänna krav som uppställs i EN 45000-serien. Omcertifieringsorganen är ackrediterade av utomstående organ, skall de ansesuppfylla dessa krav. 1 annal fall förutsätts på likvärdigt sättstyrka certifieringsorganens kompelens. 1"The Global Approach" pekas på att EN 45 000-serien ännu inte täckerall verksamhet som ingår i infrastrukturen för verifiering. "TheGlobal Approach" därföratl kompletteras med standarder för kontrollorgan ("inspeclionbodies") och organ som ackrediterar certifierings- och kontrollorgan. 1"The Global Approach" slås också fast behovet av en europeisk infrastrukturför certifiering och provning (se prop. 1988/89:60 s.20). En sådan förutsätts iförsta hand täcka frivikigområdel ("the non-regulatory sector") menfå betydelse också för provning och certifiering som är rättsligt reglerad. SlSU-utredningensuppgifter på certifieringsområdet var främst atl mol bakgmnd av deninternationella utvecklingen precisera statens roll och uppgifter saml bedömabehovet av ackreditering av certifieringsorgan och i förekommande fall föreslålämpliga former för detta. Utredarensförslag: Utredaren var inte beredd atl nu föreslå all inrättar enorganisation för ackreditering av certifieringsorgan. Den europeiskautvecklingen bör avvaktas och de marknadsmässiga fömtsätlningarna börklariäggas bättre, innan ställning las till eventuellt ökade statliga insatserpå området. Utredaren pekade emellertid på att del inom ramen för delvästeuropeiska samarbetet med stor sannolikhet kommer all byggas upp ellorganiserat samarbete mellan certifieringsorgan och atl del därför behövs någonform av nationellt organ för alt koordinera och utvecklacertifieringsverksamhelen. Remissinstanserna:Remissinstansema har varit hell eniga om certifie-ringsfrågans stora betydelse.Däremot föreligger skilda meningar om behovet av ackreditering avcertifieringsorgan och hur en sådan verksamhet på eflFeklivasl sätt börorganiseras. Molbakgmnd av bl. a. den internationella utvecklingen under sommaren och hösten1989 har industridepartementet haft möten med företrädare för vissaremissorgan i syfte all få certifieringsfrågorna ytterligare belysta. Därvidhar företrädare för näringslivsorganisationer betonat viklen av att man nu intelåser sig för en svensk organisation som inte passar in i den europeiskainfrastmkturen och menat att man inte behöver fatta något beslut . Å andrasidan har företrädare för bl. a. flera myndigheter med föreskriftsansvarframhållit att den pågående utvecklingen mol att myndighetsgodkännandenersätts med privaträltsliga certifieringar innebär all garantier måste kunnaskapas för att sådana certifieringar utförs korrekt. Staten måste se tik attdet finns etl nationellt syslem som kan tillgodose detta och lämpligastemetoden är all öppna möjlighet för MPR, som redan ackrediterarlaboratorier, all även kunna ackreditera certifieringsorgan. Skälenför mitt förslag: Utvecklingen går snabbi vad gäller certifierings-frågan ochmyckel har redan hänt sedan SISU-ulredningens belänkande lades fram i maj 1989.Oavsett utgången av de EES-förhandlingar som inleds måste vi kunna anpassaoss till den västeuropeiska stmktur för provning och certifiering som håller påatt byggas upp. Alltjämt finns dock oklarheter om denna. Vi måste både ha enhög beredskap för vad den intemationella utvecklingen kräver och undvika attlåsa oss för en nationell infrastmktur som är olämplig i delinternationella samarbetet. Vissa saker har genom den senaste utvecklingenblivit tydligare. Dit hör atl ackredileringstekniken med säkerhet kommer alt fåstor betydelse i framli- den även vad gällercertifieringsorgan, trots det motstånd mol ackredile- Prop. 1989/90:88ringsverksamhel som alltjämt finns på vissa håll. EG-rådels resolution idecember 1989 visar tydligt EG:s avsikter i denna fråga. Osäkerheten vad gällerackreditering av certifieringsorgen gäller numera framför allt i vilka former denskall bedrivas. Delnu sagda betyder all del även i den svenska infrastmkturen påcertifieringsområdet bör finnas möjlighet att ackreditera även certifieringsorgan.All nu öppna möjlighet för MPR all vid behov tillhandahålla sådana tjänsterinnebär inte någon låsning i förhåkande lill den inlemalio-neka utvecklingen.Jag vill understryka atl ackrediteringsverksamhet vid MPR måste vara anpassadlill behov och efterfrågan saml ekonomiskt självbärande efler samma principersom laboralorieackredileringen. Del är emekertid viktigt all MPR nu får etluttryckligt klartecken alt kunna bredda sitt register av ackrediteringsljänslerså att det i finns en beredskap för uppkommande behov. 1 det utvidgademandatet bör även ingå ackreditering av kontrollorgan ("inspeclionbodies"). I praktiken är gränsen mellan laboratorier och sådana organoklar och till viss del har MPR redan ackrediterat företag som snarare ärkontrollorgan än laboratorier. Det gäller bl. a. organ som utför besiktning avvissa cislemer. Ackrediteringskall uteslutande la sikte på frågan om certifieringsorga-nel uppfyller de kravsom ställs i olika avseenden enligt gängse standarder (l.ex. EN 45000-serien). Somframgått av del tidigare är avsikten alt den europeiska infrastmkturen påprovnings- och certifieringsområdet skall omfatta såväl föreskrifts-styrdprovning och certifiering som frivikig sådan, även om arbetet inom EOTC nuframför allt lar sikte på frivikigområdel. All båda sidor kommer med är dock ennaturlig lösning, eftersom del i gmnden är förtroendet för verksamheten som ärdel centrala när det gäller alt acceptera provning och certifiering som ärgjord på annat håk. Det är ännu för tidigt all la ställning lill den avSISU-utredningen aktualiserade frågan om nationell samordning påcertifieringsområdet. Uppenbart är emellertid att till grand för svensktdeltagande i ett större intemationellt samarbete bör ligga en samverkan, däralla berörda intressenter kan delta. Ackredileringsbestämmdsemai lagen om kontroll genom teknisk provning och om mätning-har ingennäringsrättslig karaktär ulan anger den organisatoriska ramen för ell statligtsektorövergripande frivilligt ackredi-teringssyslem, som handhas av MPR. Dehindrar således inte annan frivillig ackrediteringsverksamhet vid sidan avdenna lag. En annan sak är att del från nationek synpunkt kan vara olyckligtatt splittra upp likartad verksamhet. En viktig fråga är härvid hur denintemationella utvecklingen kommer all bli. Om del som i fråga omlaboralorieackreditering blir vanligt med en nationek organisation i varje landoch samarbete dem emellan, finns skäl all söka åstadkomma en motsvarandesamling också i . Den närmare utvecklingen är dock svår all fömtse ochvi bör ha handlingsberedskap för olika möjligheter. Utgångspunkten måste varaall få system som är ändamålsenliga för dem som har behov avackrediterings-tjänstema. Prop.1989/90: Mittförslag: Verksamheten vid statens provningsanstak (SP) fortsätter budgetåret1990/91 enligt de riktlinjer som lagts fast för treårsperioden /90 -1991/92. SP ökar sina insatser när del gäller FoU-verksamhelen och medverkan idet intemationella samarbetet särskik inom . SP har en viktig rok inationellt och intemationellt standardiseringsarbete (se avsnitt 5.6.1). SP:suppgifter ökar i detta arbete. Statensprovningsanstalts förslag: De planer för verksamheten och den omvärlds- ochmarknadsanalys som redovisades i föregående års anslagsframställning gällerfortsall. Teknisk utvärdering,provning och mätteknik utnyttjas i alla skeden i utvecklingen av ny teknik ochnya produkter. Material och system blir mer komplexa och förändras i snabbaretakt. Detta ökar kraven på SP vad gäller framförhåkning i FoU-arbete ochutveckling av kompelens och resurser. Verifikation av egenskapersom funktion, säkerhet och beständighet efterfrågas inom allt fler områden. Nyaformer för kvalitetssäkring och certifiering utvecklas. Intemationell acceptansav svenska resultat och produkter erfordras. SP har genom sinkombination av specialisering och teknisk bredd goda möjligheter att tillgodosedessa behov. Av stor betydelse är även SP:s rok som svensktreferenslaboralorium i det intemationella samarbetet samt det omfattandekontaktnätet med såväl industri och branschinslilut som myndigheter,slandardiseringsorgan, forskningsråd och högskolor. Motdenna bakgmnd fömtser SP en ökad efterfrågan på sina tjänster. FoU-verksamheten är baseni SP:s kompetensuppbyggnad och utveckling av mät- och provningsteknik. Insatsemaökas inom områdena byggnadsteknik, energiteknik (med inre miljö),materialteknik, elektronik (miljötålighet, EMC) och mätteknik. Specielltprioriteras projekt inom provning, mätteknik och standardisering som haranknytning till del europeiska harmoniseringsarbelet inom bl.a. , EUROMET,BCR och . En ny investeringsmodellmed. statskapital för finansiering av investeringar tillämpas /90. För /91 planeras investeringarna uppgå till19,0 milj. kr. vilket är ca 2,0 milj. kr. högre än 3-årsplanens nivå. (Electro Magnelic Compatibility) drivs vidare enligt av SP tidigare redovisadplan och beslut (prop. 1988/89:150 bil. 11, NU 36, rskr.332). SPföreslår i enlighet med tidigare fastlagd treårsram att bidragsanslaget minskasreaU med 1,för /91. Skälenför mitt förslag: Genom beslut med anledning avbudgetpropositionen 1989 (prop. 1988/89:100 bil. 14, s.87, NU22, 177) fastställdesinriktning och omfattning av SP:s verksamhet /90 -1991/92. Dessa rikUinjer bör alltjämt gälla. SP:s ekonomiska resultat1988/89 ger .fömtsättningar för atl kunna genomföra den ökning avinvesteringsnivån som krävs för verksamhetens fömyelse. Jag har beräknat medelenligt den tidigare fastlagda treåriga anslagsramen. Del innebär atl SP:sresurser för FoU-verksamhet och intemationellt samarbete inom detta områdestärks. SP har också en viktigroll när del gäller medverkan i nationellt och intemationelltslandardiseringsarbete. Mina förslag beträflFande standardiseringsverksamhetenoch dess roll i del västeuropeiska integralionsarbelel kommer all medföra allSP behöver stärka sin medverkan i detta arbete. Detta bör kunna ske inom ramenför det av mig föreslagna bidragsanslaget. 5.6.3 Statens mät- ochprovstyrelse Mittförslag: Bidraget tik riksmälplatsema som fördelas av statens mät- ochprovslyrdse (MPR) förstärks med realt 1 milj. kr. och föreslås uppgå till 8milj. Statensmät- och provstyrelses förslag: MPR har i anslagsframställningen yrkat på enförstärkning av bidragsanslaget lill riksmälplatsema med 1 milj.kr. MPR pekarpå att det ur ulraslningssynpunkt fortfarande finns starkt eftersattariksmälplatsfunklioner. MPR framhåller vidare att allt eftersom ulraslningenvid riksmälplatsema får modem standard ökas också medelsbehoven för underhålloch skötsel av dessa. Skälen för mitt förslag:Riksmälplalsemas verksamhet finansieras genom bidragsanslaget,kalibreringsintäkter hos riksmälplatsema saml genom riksmälplalsemas egnabidrag. Storleken av riksmälplalsemas egna bidrag utgör skillnaden mellan å enasidan kostnadema för verksamheten och å andra sidan bidragsanslaget saml kalibreringsintäktema. Jag anser altriksmälplatsema är en viktig nationell resurs, som är av betydelse förindustri, handel och konsumenter. Utveckling av mätteknik skapar fömtsättningarför framsteg vad gäller övrig industriell teknik och det är därför angelägelalt kan förbättra sin position på detta område. Mol denna bakgmndförstärktes bidraget till riksmälplatsema innevarande budgetår (prop.1988/89:100 bil. 14, NU 22, rskr. Jag anser all en ytterligareförstärkning av detta bidrag är nödvändig. Meddsbehovel för bidrag lillverksamheten vid riksmälplatsema beräknar jag därför till 8 milj. kr. Hämiedbör riksmälplalsemas fömtsättningar förbättras ytterligare under budgetåret1990/91. 5.6.4 StiftelsenSveriges teknisk-vetenskapliga attachéverksamhet Prop.1989/90: Mitt förslag: Delär enligt min mening viktigt all på etl initierat sätt följa, bevaka ochrapportera om den tekniska utveckling som äger ram i omvärlden. Jag anser atlSveriges tekniska attachéer är ell bra inslramenl för detta ändamål. /91 harjag beräknat 30,7 milj. kr. Bakgrund: StiftelsenSveriges teknisk-vetenskapliga allachéverksamhet (STATT) har i sin nuvarandeform funnits . Tekniska attachéer har emellertid funnits . Den första attachén sändes ut av Ingenjörsvelenskapsakademien, IVA, föratl från rapportera om den tekniskt-velenskapliga utvecklingen i USA.Atlachéverksamhelen har därefter successivt utökats för all nu omfatta ca 70personer, varav ca 50 kvalificerade tekniker, som finns på plats vid 13 kontorpå strategiska platser i världen.