prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — I en ny sista mening i första stycket har därför gjorts en kopplingtill bestämmelserna i 10 § UBL som medför att med lön i förevarande avseendeskall likställas kostnadsersättning som inte enligt nämnda lagrum skallundantas vid beräkningen av preliminär A-skatt. Det har ibland hävdats att det finns vissa förmåner sominte kunnat hänföras till varken lön eller naturaförmän och därför inteomfattas av avgiftsplikt. Som exempel har angivits förvärv från arbetsgivarenav egendom till underpris. Rättsläget är oklart pä denna punkt. Genom dettaförslag klarläggs att även denna typ av förmån skall avgiftsbeläggas. Inom avgiftsområdet har upprätthållits en strikt krav påatt ett arbetsgi-var/arbetstagarförhällande skall föreliggga för att avgiftskall tas ut. Med sådant förhållande likställs dockuppdragsgivar/uppdragstagarförhällande. Genom hänvisningen i förevarande paragraf till 3 kap. 2 §andra stycket Prop. 1989/90:110 AFL likställs med inkomst av anställning ocksäersättning för arbete som någon utfört för någon annans räkning utan att varaanställd i dennes tjänst. Däremot utgår inte avgifter på ersättningar ellerandra förmåner som utgår från någon som är närstående till arbetsgivaren. Genomde föreslagna ändringarna i 3 kap. 2 § utvidgas avgiftsunderlaget till attavse även sädana fall där ersättning utbetalas för utfört arbete utan attanställning eller uppdrag föreligger. Detta innebär också att avgift skall tasut även om arbetet inte utförts i direkt förvärvssyfte. Ändringen i första stycket punkt 10 är en följd av attersättning som avses i 4 § lagen (1984:947) om beskattning av utländska forskarevid tillfälligt arbete i blir skattepliktig i sin helhet. I en ny punkt 12 i första stycket undantas fränavgiftsunderlaget vissa ersättningar m.m. från fåmansföretag. Ändringen i tredje stycket är redaktionell och föranledsav att fåmansföretagsreglerna omarbetats och flyttats. Med hänsyn till att avgifter enligt förslaget skallbetalas på alla ersättningar för utfört arbete, i vart fall i form av särskildlöneskatt är undantaget för bidrag till vinstandelsstiftelse inte längremotiverat, varför tredje stycket upphävs. I fråga om arbetsgivaravgifter gäller inte några särreglerför arbetstagare under 16 ån För egenföretagare under gäller dock attavgifter inte alls tas ut. Inte i något fall är inkomst för denna kategoripensionsgrundande. Däremot finns inte någon begränsning när det gällersjukpenninggrundande inkomst. För att skapa likformighet skall även egenföretagare under16 år betala fulla egenavgiften Detta har föranlett justeringar i andra ochtredje styckena. Nuvarande andra stycket upphävs eftersom indelningen iaktiv och passiv näringsverksamhet blir avgörande för om fulla avgifter ellersärskild löneskatt tas ut. 12.10 Lagen om särskild löneskatt I paragrafens inledning anges storleken av den särskildalöneskatten och att det är en skatt som skall tillfalla staten. Vidare angesunderlaget för den sär- 48 1989/90. Nr 110 Del 1 skildalöneskatt som skall betalas av arbetsgivare. Underlaget utgörs av lön Prop.1989/90:110 och andra förmåner, såsom naturaförmånen som betalats tillarbetstagare som vid det aktuella kalenderårets ingång är eller äldre. I andra stycket hänvisas till beträffande bestämmandetav avgiftsunderlaget. Härav följer bl.a. att ersättningen till en och sammearbetstagare skall ha uppgått till . för att särskildlöneskatt skall utgå. I paragrafens/dw/ö stycke stadgas att fysisk person ochdödsbo varje är skall betala särskild löneskatt. Underlaget för skatten utgörsi första hand av inkomst av passiv näringsverksamhet. Hit hör främst inkomsterav förmögen-hetsförvaltande karaktär. Bestämmelserna härom finns i 18 § KL.Bedömningen av om en näringsverksamhet skall anses vara av aktiv eller passivnatur görs vid taxeringen. Särskild löneskatt skall inte utgå pä sädana inkomster förvilka den skattskyldige skall betala sedvanliga egenavgifter, vilket framgårav andra stycket. Undantaget innebär att särskild löneskatt aldrig skall tas utparallellt med egenavgift. Tredje stycket föranleds av nuvarande regler omlikställighetsavtal. Reglerna om undantagande från underlaget för sjukpenningm.m. och om taxeringen som grund för beräkningen skall gälla även för densärskilda löneskatten. I paragrafen anges för det första att bestämmelserna i 5kap. om exempelvis eftergift och uppbörd skall tillämpas även beträffandeden särskilda löneskatten. Vidare anges att de bestämmelser av t.ex.skattemässig och straffrättslig natur som enligt fristående författningargäller för socialavgifter också skall tillämpas beträffande den särskildalöneskatten. Detta medför bl.a. att den särskilda löneskatten blir avdragsgillvid inkomsttaxeringen pä samma sätt som socialavgiften Ett tillägg i förhällande till lagrådsremissens lagförslaghar gjorts till övergångsbestämmelserna avseende skattskyldiga varsbeskattningsår omfattar tid såväl före som efter utgången av . Om denskattskyldige inte visar annat skall i sådant fall en proportionering ske avbeskattningsårets inkomst sä att sä stor del av beskattningsårets inkomstanses hänförlig till tiden efter nämnda tidpunkt som svarar mot förhällandetmellan den del av beskattningsåret som infaller och helabeskattningsåret. 12.11 Lagen(1959:551) om beräkning av Prop.1989/90:110 pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän Ändringarna i andra stycket har kommenterats i anslutningtill 2 kap. 3 § . Ändringen i tredje stycket föranleds av höjningen avschablonavdraget under inkomst av tjänst. Vidare har bemyndigandet i fjärdestycket justerats med anledning av den ändrade indelningen i inkomstslag. 12.12 Lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel Den särskilda skatten pä pensionsmedel är utformad som eninkomstskatt. Den skulle därför i och för sig kunna inordnas i lagen somstatlig inkomstskatt. Skatten är dock av en speciell karaktär och avviker fräntradidonell inkomstberäkning särskilt vad gäller kontoavsättningarna. Vidare äräven skattesatsen lägre än i övriga sammanhang. Av dessa skäl bör bestämmelsernasamlas i en särskild lag. I denna paragraf anges att skatten åren statlig skatt.Skatteunderlaget regleras i 3 §. I 2 § definieras kretsen av skattskyldiga. I 2 § 1 anges att svenska livförsäkringsföretag ärskattskyldiga. Definitionen anger att "företag" är skattskyldiga. Igällande rätt har två synonyma begrepp använts, försäkringsbolag ochförsäkringsanstalt. Förslaget till ny lydelse av 2 § 6 mom. SIL innebär att ettenhetligt begrepp skall användas, livförsäkrings/örefflg. I den nya lydelsenav nyssnämnda lagrum definieras begreppet som ett företag, varsförsäkringsrörelse uteslutande eller så gott som uteslutande avserpersonförsäkring. avses sålunda såväl aktiebolagsom ömsesidiga bolag vilkas försäkringsrörelse uteslutande eller så gott somuteslutande avser personförsäkring. För understödsföreningar som inte bedriveryrkesmässig verksamhet gäller bestämmelsen i 2 § 3. Bestämmelsen innebär att alla livförsäkringsföretag i ochför sig är skattskyldiga till avkastningsskatt dvs. även sådana som intebedriver försäkringsrörelse hänförlig till P-försäkring. Den avgränsning somgörs av skatteunderlaget i 3 § innebär dock att sädana företag inte kommer attha något skatteunderlag. Avgränsningen innebär likaså att företag med blandadverksamhet inte kommer att ha något skatteunderlag enligt 3 § för den del avrörelsen som inte är hänförlig till P-försäkring. Även utländska livförsäkringsföretag som bedriverförsäkringsrörelse här i riket är skattskyldiga till avkastningsskatt, 2 § 2. Dekvalitativa villkoren för vad som får klassas som pensionsförsäkring innebär bl.a. att försäkringen mäste vara meddelad i en häri landet bedriven försäkringsrörelse (punkt 1 av anvisningarna till 31 § KL). Utländska försäk ringsföretag som har koncession att bedriva nu avsedd försäkringsrörelse 755 skullealltså kunna meddela P-försäkringar och därmed betala avkastnings- Prop.1989/90:110 skatt. finns dock inte något utländsktlivförsäkringsföretag i som har koncession att meddela sådan försäkringsom skulle medföra att företaget skulle behöva betala avkastningsskatt. Beträffande understödsföreningar \2 § 3 gäller enligt 2 §6 mom. SIL att sädana föreningar som enligt sina stadgar fär meddela annankapitalförsäkring än sädan som omfattar kapitalunderstöd pä högst 1 000 kn förmedlem anses som livförsäkringsföretag i fråga om verksamhet som är hänförligtill livförsäkring. Sädana understödsföreningar är dä skattskyldiga tillstatlig inkomstskatt och till avkastningsskatt - i förekommande fall. Den delav den skattepliktiga verksamheten som avser K-försäkring beskattas enligt SILoch övrig del (P-försäkring) beskattas enligt avkastningsskattelagen. Pensionsstiftelser är skattskyldiga enligt 2 § 4. avses enligt 9 S lagen (1967:531) om tryggande avpensionsutfästelse m,m. (tryggandelagen) en av arbetsgivare grundad stiftelse,vars uteslutande ändamål är att trygga utfästelse om pension till arbetstagareeller arbetstagares efterlevande. Enligt 2 § 5 föreligger skattskyldighet för arbetsgivaresom i sin balansräkning redovisat en skuld under rubriken i enlighet med nyssnämnda lag. Ordet arbetsgivare innebär attsåväl fysisk som juridisk person i och för sig kan vara skattskyldig tillavkastningsskatt. I 3 § redovisas skatteunderlaget för var och en av deskattskyldiga som avses i2§, I första stycket anges att underlaget för skattskyldigasom avses i 2 § 1-3 är nettointäkten av viss kapital- ochfastighetsförvaltning, nämligen den som belöper på P-försäkringskapital, Medpensionsförsäkring avses en livförsäkring som enligt KL hänförs till denkategorin. Bestämningen motsvarar delvis undantaget från skatteplikt som görsnär det gäller den statliga inkomstskatten i 2 § 6 mom, tredje stycket SIL. Beträffande avgångsbidragsförsäkringen, AGB, bör följandenämnas. Enligt 2 § 6 mom. tredje stycket SIL skall som nettointäkt av ettlivförsäkringsföretags försäkringsrörelse anses företagets intäkt av kapital-och fastighetsförvaltning, med undantag för den del av intäkten som belöper päP-försäkringar och pä AGB. I den föreslagna nya lydelsen av lagrummet görs enhänvisning till avkastningsskattelagen avseende den del av nettointäkten somundantagits. I nu förevarande bestämmelse i avkastningsskattelagenstadgas att skatteunderlaget utgörs av nettointäkten av företagets kapital-och fastighetsförvaltning såvitt avser endast P-försäkringskapitalet. Dettainnebär att intäkten såvitt avser förvaltning av kapital som belöper pä AGB -som är en K-försäkring- inte beskattas enligt SIL och inte heller enligtavkastningsskattelagen. AGB kommer därigenom att alltjämt vara en försäkringsom inte är underkastad beskattning. Andra stycket anger skatteunderlaget förpensionsstiftelsen ' laget är definierat på samma sätt som för försäkringsföretag m.fl. Någon ytterligare ..<-, preciseringmed hänsyn till den skattskyldiges verksamhet behövs inte be- Prop.1989/90:110 träffande pensionsstiftelse. I det tredje stycket behandlas skatteunderlaget förskuldkontoavsättningar. Den pensionsskuld som redovisas i bokslutet skall motsvaravärdet av de pensionsutfästelser arbetsgivaren lämnat. För arbetsgivare somtillämpar det s.k. FPG/PRI-systemet sker pensionsskuldsberäkningen genom PRLsförsorg. Arbetsgivare som inte omfattas av FPG/PRI-systemet tillämpar kapitalvärdesberäkningarenligt försäkringstekniska grunder (jfr 3 § tryggandelagen). InomFPG/PRI-systemet sker viss skulduppräkning, som syftar till värdesäkring avpensionerna samt efter beräkningsränta enligt försäkringstekniska grunder.Skulduppräkningen följer av ITP-planen. För de fall att utfästelser inte avservärdesäkrade pensioner sker uppräkning endast med beräkningsräntan enligtgrunderna. Som anfördes i den allmänna motiveringen bordebeskattningen i och för sig utgå frän det mera exakta avkastningsmått som RINKföreslog i sitt betänkande. Det visade sig emellertid att detta mätt påavkastning var så pass komplicerat att beskattningsresultatet i en del fallskulle bli direkt felaktigt. Detta skulle särskilt gälla de arbetsgivare somtillämpar skuldföring utanför FPG/PRI-systemet, men skulle också kunna inträffai andra fall. Ett exempel på detta är att RlNK:s förslag innebär etthänsynstagande till den årliga faktiska avkastningen inom SPP. Den uppräkningsom föreslogs ligga till grund tog schablonmässigt hänsyn till den skattesatsom som RINK föreslog. Däremot beaktades inte att den faktiska effekten avavkastningsskatten skulle kunna ligga pä en lägre nivå. Som framgått av den allmänna motiveringen bör underlagetav förenklingsskäl bestämmas till pensionsskuldens belopp. Enbart avsättningar som gjorts med avdragsrätt vidinkomsttaxeringen medräknas i skatteunderlaget. Detta uppnäs genom attunderlaget här anges till vad som är avsatt med avdragsrätt, såväl enligtgällande rätt som med stöd av de övergångsbestämmelser somalltjämt kan vara tilllämpliga. I nu förevarande bestämmelse sägs därför attpensionsskulden såvitt avser sådana pensionsåtaganden för vilkas tryggandeavdragsrätt föreligger enligt punkt 20 d jämfört med punkt 20 e avanvisningarna till KL i dess nya lydelse och såvitt avser sådanapensionsåtaganden för vilka avdragsrätt föreligger enligt 8 § lagen (1975:1348)om ikraftträdande av lagen (1975:1347) om ändring i koinmunalskattelagen(1928:370) skall utgöra underlag. Därigenom definieras underlaget pä ett sådantsätt att det kommer att omfatta all den pensionsskuld som kan vara avsattmed avdragsrätt oavsett om den är avsatt enligt gällande rätt eller med stöd avfortsatt tillämpning av äldre rätt. Det skuldbelopp som skall ligga till grund för skattenskall vara skuldbeloppet vid ingången av beskattningsåret. Skatten kommer iprincip att utgöra skatt på avkastningen . Jag har föreslagit attdenna skatt tas ut geriom en schablonmetod. Ett inslag i schabloniseringen äratt ingången av året används som grund för värderingen. Man skulle i och försigkunna överväga att använda skulden vid årets utgång som underlag eller ocksåett ge- Ett genomsnitt kan ge ettoriktigt resultat på Prop. att skuldförändringar då kommer att slå igenom på ett missvisande sätt. Av motsvarande skäl är det intelämpligt att använda skuldenvid årets utgång. Den tekniskt enklaste lösningen är att använda skuldenvid årets ingång, eftersom då bl.a. problem med skuldförändringar I lagrummet hänvisas till reglerna för inkomstslagetnäringsverksamhet beträffande försäkringsföretag och pensionsstiftelser. Hänvisningen innebär att dessa skattskyldiga skall beräknasin avkastning av kapital- och fastighetsförvaltningen enligt reglerna förnäringsverksamhet i SIL. Beskattningen skall dock ske enligtavkastningsskattelagen. Först och främst slås fast att skattesatsen skall vara såvitt avser kapital hänförligt tjänstepension och såvitt avser övrigtpensionskapital. Förvaltarna bör alltså utgå från hur stor del av derasförvaltade pensionskapital som avser tjänstepension och hur stor del som avserövrig pension. Avkastningen av pensionskapitalet delas sedan upp i motsvarandeandelar och beskattas därefter med tillämplig skattesats. Begreppet tjänstepension är inte definierat. I gällandelydelse av punkt 1 av anvisningarna till 31 § KL definierastjänstepensionsförsäkringen som en P-försäkring som har samband med tjänst ochför vilken den försäkrades arbetsgivare åtagit sig att ansvara för betalningav hela avgiften. Som tjänstepensionsförsäkring avses också P-försäkring som -om den anställde avlidit -tagits av den anställdes arbetsgivare till förmån förden anställdes efterlevande och för vilken försäkring arbetsgivaren åtagit sigatt ansvara för betalning av hela avgiften. Denna avgränsning är en närmastsjälvklar fördel-ningsgrund. För pensionsstiftelser och kontoavsättningar tordeen uppdelning av kapital respektive skuld inte vara aktuell, eftersom i defallen fråga regelmässigt är om endast tjänstepension. I de fall tveksamhetändå kan uppkomma fär ledning sökas i de utfästelser som ligger till grund föravsättningarna. Som påpekades kommer den uppdelning avpensionskapitalet som jag föreslagit att innebära att privata individuellaP-försäkringar kommer att beskattas med den högre skattesatsen, . Därmeduppkommer en särskild situation som har att göra med att en P-försäkring ivissa fall kan överlåtas till följd av ett anställningsförhållande, varvidförsäkringen före eller efter överlåtelsen skall ha karaktär avtjänstepensionsförsäkring. Däravföljer att en P-försäkring kan förändra karaktär under den försäk rades livstid. Övergången föranleder ocksä byte av skattesats. Byten beträf fande en och samma försäkring kan ske under försäkringens löp tid. Det vore opraktiskt och med tiden ohanterligt om varje byte skulle med föra beskattningskonsekvenser avseende den kapitalavkastning som försäk- -jro ringen genererat före överlåtelsen. Ett byte bör därförinte innebära annat Prop. 1989/90:110 än att hela den mot försäkringensvarande premiereserven och övriga tillgodohavanden avseende försäkringenbehandlas på det sätt som avkastningsskatten leder till. När det gäller kontoavsättningarna föreskrivs i andrastycket en skattesats om av skatteunderlaget enligt 3 § tredje stycket,dvs. den skuld som är avsatt med avdragsrätt. Den valda skattesatsen berorsjälvfallet på att underlaget är annorlunda än i de tidigare tvä fallen. Denskall ses som en del av en metod att genom en schablonisering uppnå enbeskattningsteknik som är hanterlig, men som ger ett resultat som motsvarar detsom uppkommer för försäkringsföretagen m.fl. skattskyldiga. Vidare anges att skattesatsen skall jämkas i de fallbeskattningsåret över-eller understiger 12 månaden liksom i det fall attskulden helt avlöses under beskattningsåret. Bestämmelsen är främst avsedd förfall av brutna räkenskapsår och situationer dä en rörelse upphör underbeskattningsåret, t.ex. genom konkurs. Bestämmelsen tillämpas även dä enpensionsskuld helt avvecklas under beskattningsåret. Av praktiska skäl börjämkningen inte utsträckas till situationer dä pensionsskulden endast delvisavvecklas. Avkastningsskatten för skattskyldiga som avses i 2 § 5utgör en avdragsgill omkostnad vid inkomsttaxeringen. I bestämmelsen förklarasatt avkastningsskatten är en sädan avdragsgill skatt som avses i punkt 23 avanvisningarna till 23 § KL. I lagrummet anges att beteckningar som används iavkastningsskattelagen har samma betydelse som i KL och SIL, Med hänsyn tilldet starka sambandet mellan avkastningsskatt och annan inkomstskatt är detnaturligt att samma begrepp används. Hänvisningen innebär t,ex, attbeskattningar enligt avkastningsskattelagen har samma betydelse som i KL ochSIL, Avkastningsskatten är att se som en inkomstskatt, där förvissa skattskyldiga endast en del av deras inkomster och kostnader ärskattepliktiga respektive avdragsgilla. Skatteunderlaget bör fastställas enligtsamma ordning som för skattskyldiga till statlig inkomstskatt, dvs, enligtbestämmelserna i taxeringslagen. Skattskyldiga som avses i 2 § 1-3 och 5 ärdeklarationsskyldiga . För skattskyldiga som avses i 2 § 4(pensionsstiftelser) tillkommer den omständigheten att de kommer att varaSkattskyldiga till lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel. Detta innebäratt de måste åläggas deklarationsskyldighet. Genomhänvisningen till taxeringslagens regler blir de bestämmelser som avser t.ex. omprövning och överklagande tillämpliga även beträffande av kastningsskatten. Avkastningsskattenbör debiteras och betalas enligt uppbördslagens reg- Prop. 1989/90:110 len i är,kommer att läggas fram förslag om erforderligalagändringar i såväl den nya taxeringslagen som UBL. Här bör enbart nämnas attavkastningsskatten kommer att ingå som en del av de skattskyldigas slutligaskatt och därför bli föremål för ordinarie uppbördsförfarande innefattandebl.a. preliminärt uttag av den slutliga skatten. När lagen börjar dllämpaskommer ett underlag att behöva bestämmas för den första preliminärdebiteringen.För försäkringsföretagens del kan detta lämpligen lösas genom att de - somredan i dag är deklarationsskyldiga - gör en bedömning med utgångspunkt i denavkastning de hade under föregående är och betalar preliminär skatt enligtdenna bedömning. För arbetsgivare som gjort kontoavsättningar kommer likasåavkastningsskatten att ingå i den slutliga skatten. Pensionsstiftelserna får preliminärskattedeklarera medutgångspunkt i den avkastning de hade föregående år, eventuellt justerad medhänsyn till den metod för beräkning av avkastningen som avkastningsskattelagenhänvisningsvis tillämpar Hänvisningen till TL och UBL innebär att förfarandet sålångt möjligt skall ske enligt ordinarie regler. Lagen skall träda i kraft och tillämpasförsta gången vid taxering. Lagen skall dock inte tillämpas vid nämndataxering för förvärvskälla för vilken beskattningsåret har påbörjats föreikraftträdandet. I övergångsbestämmelserna till det remitterade förslagetreglerades den situation som kan uppkomma för skattskyldiga, vars räkenskapsårpåbörjats . I sådana fall skall skatten sättas nedmed ett belopp som motsvarar den andel av beskattningsåret som infallit . Lagrådet har inte haft några anmärkningar päövergängsregleringen i den delen. Enligt lagrådets mening borde dock frågan omvärderingen av värdepappersinnehav och innehav av fastigheter vid övergängentill det nya systemet uttryckligen regleras i övergångsbestämmelserna.Övergångsbestämmelserna har därför kompletterats. Livförsäkringsföretagens värdepappersinnehav betraktas somlager. Den lagerreserv som redovisas har haft skattemässig betydelse endastbeträffande K-försäkringsdelen av "livkapitalet". Den delen avlagerreserven är obeskattad och kommer att återföras till beskattning enligtreglerna i lagen om återföring av obeskattade reserver. Värdepapperslagret får tas upp till det högsta avanskaffningsvärdet eller marknadsvärdet. Vad gäller värdering till marknadsvärde gäller enligtallmänna principer att ett lager som apporteras till en nystartad rörelse får tas upp tillmarknads värdet. Tillämpat på detta fall innebär det att värdepappersinnehavet i P- försäkringsdelen får tas upp till marknadsvärdet vid övergångstillfället. Detta värde kommer alltså att utgöra lagrets anskaffningsvärde. Övergångs bestämmelsen i den delen innebär sålunda ingen ändring i förhällande dll 7q Marknadsvärde för aktier m.fl. värdepapper torde inte inne- Prop.1989/90:110 bära några svårigheter att fastställa. För fastighetsinnehavet gäller motsvarande resonemang. Emellertid är det svårare att komma fram till någotmarknadsvärde för fast egendom. Som grund för värderingen har här använts detuppskattade fastighetsvärde som avses i t.ex. 7 kap. 9 och 9 a §§ FRL, där detanges att det uppskattade värdet skall förtecknas. Detta värde torde vara etträttvisande värde på fasdgheterna vid övergångstillfället, särskilt somförteckningen skall ligga till grund för varje bokslut och alltså skall avsevärdena vid utgången av varje räkenskapsår Räkenskapsår för försäkringsföretagär normalt kalenderår. I bankinspektionens och försäkringsinspektionensförfattningssamling (BFFS 1990:2) har getts föreskrifter om nyssnämndavärdering. Det uppskattade värdet skall fastställas pä grundval av noggrannexpertvärdering. I föreskrifterna anges också vad som avses med expert i detsammanhanget. För skattskyldiga som inte bedriver försäkringsrörelse ochför vilka FRL inte är tillämplig torde den lämpligaste värderingsmetoden varaatt fastigheterna värderas på ett motsvarande sätt, dvs. av en expert. 12.13 Lagen om skatt på vissa premiebetalningar I den allmänna motiveringen (avsnitt 6.10.11) har jagredogjort för bakgrunden till den nu föreslagna lagen, dvs. dess syfte attskapa neutralitet mellan beskattning av svenskt försäkringssparande och sådantsparande som sker i en utomlands bedriven livförsäkringsrörelse. I 1 § anges att skatten är en statlig skatt.