prop · GD03150 · 1989-12-31 00:00:00 — Synpunkterunder beredningen: Flertalet remissinstanser tiUstyrker forsla- Prop.1989/90:150 get. LO avstyrker förslaget medan TCO anser att det kan accepteraspå vissa Bilaga 5 villkor, bl.a. att de fackliga organisationerna får möjlighetatt godkänna överenskommelserna och att en utvärdering görs av lagenstillämpning. SAF anser bl. a. att man borde få arbeta också under sparadsemester och att utbetalning av semesterlön i anledning av avstående frånledighet skall anpassas till de ordinarie löneutbetalningstillfällena. SAFanser vidare att det inte finns skäl att införa regler om fackligt inflytande. Skälen för mitt förslag: Enligt semesterlagen (1977:480)kan en arbetstagare inte med bindande verkan avstå från sådan rätt till betaldsemesterledighet som skall läggas ut under det innevarande semesteråret.Arbetsgivaren är skyldig att förlägga alla semesterdagar med lön som intearbetstagaren uttryckligen begärt att få spara till ett senare år. Det har inte varit utan tvekan som jag beslutat mig föratt föreslå att sådana avståenden skall få göras. Det bör vara självklart attarbetstagaren skall kunna ta ut sin lagstadgade semester utan att arbetsgivarenblir missnöjd. När jag nu ändå föreslår ett frångående av principen attbetald semesterledighet alltid skall läggas ut sker det mot bakgrund av densvåra arbetskraftsbrist som jag tidigare beskrivit. Det är min bestämdauppfattning att den lagstiftningsåtgärd som jag föreslår skall vara avtillfällig natun Möjligheten för en arbetstagare att avstå frånsemesterledighet med lön bör vara kraftigt begränsad. Det kan inte komma ifråga att inkräkta på de som anses erforderligaför arbetstagarens rekreation och vila och som arbetstagaren inte får lov attspara till kommande semesterån Semesterdagar, som en arbetstagare sparat fråntidigare år, bör inte heller kunna avstås. Den lagstadgade semestern omfattar 25 daganCirka av alla arbetstagare har rätt till längre ledighet genomavtal. Det kan finnas arbetstagare som ser en fördel i att de genotn att avståfrån semesterdagar blir berättigade både till semesterlön för de dagar deavstått från och till lön för arbete som utförts under tid då de annars skulleha varit lediga. Arbetskraftsbehovet varierar mellan olika branschen Dendubbla kompensation som skall erläggas av en arbetsgivare till arbetstagaresom avstår från ledighet bör inte påtvingas arbetsgivare som inte har intresseav den ökade arbetsinsatsen. Ett avstående från semesterledighet bör alltsåendast kunna komma i fråga om arbetstagaren och arbetsgivaren är överens. En arbetstagare har ofta en svag ställning gentemotarbetsgivaren. För att förekomma att arbetstagare utsätts för påtryckningar omatt avstå från önskad semesterledighet har TCO föreslagit att överenskommelserom avstående av semester skall godkännas av de lokala fackligaorganisationerna. För egen del vill jag emellertid inte förorda att fackligtgodkännande skall krävas för överenskommelsernas giltighet. I stället börföreskrivas att arbetsgivaren innan en överenskommelse träffas skallunderrätta den berörda lokala arbetstagarorganisationen. En sådanunderrättelseskyldighet kan bidra till att frågan om avstående avsemesterledighet övervägs noga. Den fackliga organisationens insyn medför attarbetstagaren kan få erforderligt stöd. För att missförstånd och tvister rörande resultatet avdiskussioner om ett avstående inte skall uppstå anser jag att överenskommelsenskall vara skrift- Kravet på skriftlig form bör inte vara en förutsättningför överenskom- Prop. 1989/90:150 melsens giltighet utan endast enformföreskrift. Ansvaret för att skriftlig- Bilaga 5 hetskravet iakttas böråvila arbetsgivaren. Den ekonomiska ersättningen - semesterlönen - för en dagsom arbetstagaren avstått från att ta ut grundas helt på bestämmelserna isemesterlagen eller på avtal. Jag föreslår inte några bestämmelser i dentillfälliga lagen rörande storleken på semesterlönen i dessa fall. Däremot ärdet nödvändigt att reglera utbetalningssättet, eftersom semesterlön annarsskall betalas ut i anslutning till arbetstagarens semesterledighet. Om arbetsgivaren i strid mot setnesterlagen underlåter attlägga ut semesterledighet skall den semesterlön som skulle ha utgått vidledigheten betalas vid utgången av det setnesterår då arbetstagaren hade rätttill ledigheten. En arbetstagare som genom en bindande överenskommelse avståttfrån semesterledighet bör inte behöva vänta så länge på semesterlönen. Ennaturlig utgångspunkt för en utbetalningsregel är dagen för den skriftligaöverenskommelsen. Jag föreslår därför att semesterlönen förde dagar somarbetstagaren avstått från skall betalas ut av arbetsgivaren inom en månad fråndet att överenskommelsen ingicks. Bestämmelsen om att arbetstagare och arbetsgivare skallkunna träffa överenskommelse om avstående från semesterledighet med lön bör,för att få den genomslagskraft som är önskvärd, göras tvingande. Föreskrifternaom skriftlighet och om tiden för utbetalning av semesterlön bör däremot varadispositiva på så sätt att avvikelse får göras genom kollektivavtal som påarbetstagarsidan slutits eller godkänts av central arbetstagarorganisation. 4.3.4 Möjlighet för arbetstagaren att fortsätta an sparaviss semesterledighet Mittförslag: Utan hinder av bestämmelsen i 18 § andra stycket semesterlagen (1977:480) skall en arbetstagare få spara semesterdagar som skulle ha tagits utsenast eller frånutgången av fristen. Synpunkterunder beredningen: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar detutan erinran. Några remissinstanser anser att rätten att spara semester börvara obegränsad i tiden. Skälen förmitt förslag: Ett alternativ till avstående från semesterledighet kan vara ettökat sparande. semesterkommitté har i betänkandet (SOU 1988: 54) Omsemester fört resonemang kring frågan om ett upphävande av den s. k. femårsregelni 18 § andra stycket semesterlagen. Ett upphävande av denna regel skullemedföra att sparandet begränsades endast så till vida att minst 20semesterdagar måste tas ut varje semesterår samt att semester inte får sparasunder ett semesterår då arbetstagaren tar ut tidigare sparad semesterledighet. Jag villinte genom det förslag jag nu lägger fram på något sätt föregripa resultatet avremissbehandlingen av semesterkommitténs betänkande. En mindre liberalisering ien lag med tidsbegränsad giltighet är däremot motive- radmed hänsyn till de stora problemen med arbetskraftsbrist. Jag avser att Prop.1989/90:150 senare återkomma till frågan om friare regler för sparande avsemester skall Bilaga 5 införas i semesterlagen. Denuppmjukning jag nu föreslår genom en avvikelse från semesterlagens regel i 18 §andra stycket gäller endast semester som sparats så länge att den måste tas utunder semesteråren 1990/91 eller 1991/92. Mitt förslag är att en arbetstagaresom så önskar skall kunna spara sådan semester räknat frånden tidpunkt då den enligt semesterlagen senast skulle ha tagits ut.Bestämmelsen föreslås bli tvingande. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom arbetsmarknadsdepartementetupprättats ett förslag till lag om avvikelser från vissa bestämmelser i semes-teriagen(1977:480). Förslaget bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 5.5. Lag om avvikelser från vissa bestämmelser i semesterlagen (1977: 480) 1 §Till utgången av skall gälla de avvikelser från bestämmelserna om semesterledighet i semesterlagen (1977:480) som anges i denna lag. Lagenskall ha samma tillämpningsområde som semesterlagen (1977: 480). Det innebäratt den i princip skall omfatta alla som i enlighet med det civilrättsliga arbetstagarbegreppetär att anse som arbetstagare. Semesterlagenär konstruerad så att rätten till semesteriedighet är frikop-plad från rättentill semesterlön. I normalfallet har en arbetstagare rätt till bådadera. Ennyanställd arbetstagare kan dock ha rätt till semesterledighet trots att haneller hon ännu inte tjänat in någon semesterlön. En sådan arbetstagare berörsinte av den föreslagna lagen eftersom det redan enligt semesterlagen ärmöjligt att avstå från obetalda semesterdagar Vissa arbetstagare, t. ex.nyanställda, korttidsanställda eller s. k. okontrollerade arbetstagare (5resp. 27 § semesterlagen) saknar rätt till semesterledighet och berörs därförinte heller av denna lag. 1det till lagrådet remitterade förslaget angavs endast i en slutbestämmelse hurlång tid lagen skall gälla. Eftersom det i lagrådsremissen betonats att denföreslagna lagen skall vara av tillfällig natur föreslog lagrådet att lagenskaraktär av ett tidsbegränsat ingrepp i semesterlagen skulle framgå redan avden inledande paragrafen. Jag delar lagrådets uppfattning härvidlag. 2 §Ett avtal är ogiltigt i den mån det avviker från denna lag. Avvikelse från 4 och 5 §§ får dock göras genom kollektivavtal som på ar betstagarsidan har slutits eller godkänts av central arbetstagarorganisation som avses i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. En arbets givare som är bunden av ett sådant kollektivavtal får tillämpa avtalet även på " 4Riksdagen 1989/90. arbetstagare som inte tillhör den avtalsslutande arbetstagarorganisationen . 1989/90:150 under förutsättning att arbetstagaren sysselsätts i arbetesom avses med avta- Bilaga 5 let och inte omfattas av annat tillämpligtkollektivavtal. Avvikelser från möjligheten att ingå överenskommelserenligt lagen skall inte kunna förekomtna. Däremot skall avvikelser kunna görasfrån bestämmelsen i 4 S om att överenskommelser om avstående från rätt tillledighet skall vara skriftliga samt från bestämmelsen i 5 § som reglerartidpunkten för utbetalning av semesterlön. Avvikelser från 4 och 5§S får inte göras i avtal mellanarbetsgivaren och arbetstagaren utan endast i kollektivavtal som påarbetstagarsidan har slutits eller godkänts av en centralarbetstagarorganisation. Arbetsgivaren får till-lämpa sådana avvikandekollektivavtal även på arbetstagare som inte är medlem i den avtalsslutandeorganisationen under förutsättning att de sysselsätts i arbete som avses medavtalet och inte omfattas av annat tillämpligt kollektivavtal. Överenskommelse om avstående från semesterledighet 3 § Arbetstagare som enligt lag eller avtal under underett semesterår har rätt med lön, får utanhinder av 4§ första stycket och 2 8 första stycket semesterlagen (1977:480)efter överenskommelse med arbetsgivaren avstå från sin rätt till ledighetunder en eller flera av de överskjutande dagarna. En sådan överenskommelse får inte avse semesterdagar somarbetstagaren sparat från tidigare semesterån En arbetsgivare som är bunden av kollektivavtal skall,innan han träffar överenskommelse, underrätta den lokalaarbetstagarorganisationen om den förestående överenskommelsen. Enligt semesterlagen kan en arbetstagare inte med bindandeverkan avstå från sin rätt till betald semesterledighet. Detta framgår av 4 8första stycket semesterlagen (1977:480), där det anges att en arbetstagare harrätt , samt av huvudregeln i 2 8 samma lag enligt vilkenavtal är ogiltigt i den mån det innebär att arbetstagares rättigheter upphävseller inskränks. En arbetstagare får endast avstå från rätt tillsemesterledighet som inte är förenad med semesterlön (4 8 tredje stycketsemesterlagen). Första stycket i denna paragraf genombryter principen atten arbetstagare inte skall kunna avstå från rätten till semesterledighet i denmån denna är förenad med semesterlön. Arbetstagaren skall kunna träffaöverenskommelse med arbetsgivaren om att avstå från en del av denna ledighet.En förutsättning för en sådan överenskommelse är att arbetstagaren under semesterårethar rätt med semesterlön. Det är det antal dagarsom anses behövliga för arbetstagarens rekreation och vila och som alltid måsteförläggas under semesteråret. Överenskommelsen får endast omfattasemesterdagar som går utöver . För en arbetstagare som grundar sin rätt till semester på minimibestäm- melserna i lagen är det normalt som kan komma i fråga för en överenskommelse om avstående. En arbetstagare som enligt kollektivavtal eller enskilt avtal har rätt till längre semesterledighet än vad som stadgas i lagen kan ingå en överenskommelse om avstående som omfattar mer än fem 30 Semesterdagar som sparats från tidigare semesterår kanenligt en uttryck- Prop. 1989/90:150 lig bestämmelse i andra stycket inte bli föremål för avstående. Enligt tredje stycket har en arbetsgivare som är bunden avkollektivavtal skyldighet att underrätta den berörda arbetstagarorganisationeninnan överenskommelse om avstående av semesterledighet träffas medarbetstagaren. Det kan ske på olika sätt. Huvudsaken är att underrättelsen nårarbetstagarorganisationen innan en bindande överenskommelse med en eller fleraarbetstagare kommit till stånd. En arbetsgivare som inte uppfyller sin underrättelseskyldighetkan bli skadeståndsskyldig gentemot den berörda arbetstagarorganisationen. 4 § En överenskommelse enligt 3 8 skall vara skriftlig. För att undvika missförstånd och tvister i frågan om enöverenskommelse om avstående från betald semesterledighet faktiskt har kommmittill stånd, innehåller denna paragraf en föreskrift om att en överenskommelseenligt 3 8 skall vara skriftlig. Kravet på skriftlighet är dock inte enförutsättning för överenskommelsens giltighet utan endast en formföreskrift.Ansvaret för att skriftlighetskravet iakttas åvilar arbetsgivaren. Enarbetsgivare som inte ser till att överenskommelsen dokumenteras skriftligenkan bli skadeståndsskyldig gentemot arbetstagaren. Som framgår av 2 8 är bestämmelsen dispositiv. Avsteg frånskriftlighetskravet får göras genom kollektivavtal som slutits eller godkäntsav central arbetstagarorganisation. 5 8 Semesterlönen för en semesterdag som en arbetstagareavstått från efter överenskommelse enligt 3 8 skall betalas ut till arbetstagaren inom en månad från det att överenskommelsen ingicks. Arbetstagarens rätt till semesterlön grundas påsemesterlagen (1977:480), kollektivavtal eller enskilt avtal. I denna lagregleras därför endast frågan när semesterlön för som omfattas avöverenskommelse enligt 3 8 skall betalas ut. Enligt 26 § semesterlagen skall semesterlön betalas ut isamband med semesterledigheten. Om arbetsgivaren i strid mot semesterlagenunderlåter att lägga ut semesterledighet skall den semesterlön som skulle hautgått vid ledigheten betalas vid utgången av det semesterår då arbetstagarenhaft rätt till ledigheten. En arbetstagare som ingått överenskommelse medarbetsgivaren om att avstå från sin rätt till semesterledighet bör rimligeninte behöva vänta till semesterårets utgång med att få ut semesterlön för dedagar överenskommelsen omfattar. Utbetalning skall ske inom en månad från detatt överenskommelsen om avstående ingicks. Paragrafen är dispositiv på sättsom anges 128. Förlängd rätt att spara semesterledighet 6 8 Utan hinder av bestämmelsen i 18 8 andra stycketsemesterlagen (1977:480) får en arbetstagare spara semesterdagar som skulle ha tagits ut eller , räknat frånutgången av fristen. Hararbetstagaren avsett att sparade semesterdagar skall förläggas till det Prop.1989/90:150 andra semesteråret efter utgången av den i första stycket angivnafristen får. Bilaga 5 såvida en sådan förläggning skulle medföra betydandeolägenhet, överenskommelse träffas att semesterdagarna skall förläggas tilldet tredje året efter fristens utgång. Genom denna paragraf i lagen görs en utvidgning avmöjligheten att spara semester. Enligt 18 8 första stycket semesterlagen får enarbetstagare som under ett semesterår har rätt medlön spara överskjutande sådana dagar till ett senare semesterår. En sparadsemesterdag skall enligt 18 8 andra stycket semesterlagen läggas ut inom fem årfrån utgången av det semesterår då den sparades. I 18 8 tredje stycket stadgasatt semesterdagar inte får sparas under semesterår då arbetstagaren får uttidigare sparade dagan 6 8 innebär ett tillfälligt upphävande av femårsregeln. Enarbetstagare som skulle ha tagit ut sparad semester senast under semesteråren1990/91 resp. 1991/92 får skjuta upp uttaget från dentidpunkt då dagarna senast skulle ha tagits ut. Någon överenskommelse medarbetsgivaren förutsätts inte. Detta innebär att en arbetstagare som sparat femsemesterdagar /86 och på så sätt blivitberättigad till en sammanlagd semesterledighet i ytterligare två ån Genom attspara under de två närmaste semesteråren kanarbetstagaren få rätt till tolv veckors sammanhängande ledighet /93. Bestämmelsen är i enlighet med 2 8 tvingande. I det till lagrådet retnitterade förslaget fanns intenågon motsvarighet till bestämmelsen i 20 8 tredje meningen semesterlagen omatt sparade semesterdagar kan förläggas till det sjätte året i de fall då enförläggning till det femte året skulle medföra betydande olägenhet. På förslagav lagrådet har 6 8kompletterats med ett andra stycke av liknande innebörd. Det bör nämnas att en arbetstagare som utnyttjat sin rättenligt 68 att skjuta upp sparad semesterledighet självfallet inte går tniste omsin rätt härvidlag på grund av att lagen upphör att gälla innan ledighetentagits ut. 7 8 En arbetsgivare som bryter mot denna lagskall betala skadestånd för den förlust som uppkommit och för den kränkning som har skett. Om det är skä ligt kan skadeståndet sättas ned eller helt falla bort. På samma sätt som enligt semesterlagen är påföljden förbrott mot lagen skadestånd. Endast arbetsgivaren kan ådra sigskadeståndsskyldighet. 1 lagen regleras inte rätten till semesterledighet ellersemesterlön. De frågor som omfattas av lagen är i huvudsak möjligheten tillöverenskommelse om avstående från semesterledighet samt rätten att skjuta upputtag av sparad ledighet som skulle ha tagits ut senast under semesteråren1990/91 resp. 1991/92. Överträdelser av lagen ger således inte möjlighet tillallvarligare kränkningar mot arbetstagaren. Förutom ersättning för ekonomisk skada kan t. ex. mindrebelopp till ar- 32 betstagarenför brott mot skriftlighetskravet komma i fråga. Vidare kan en Prop.1989/90:150 arbetsgivare som inte iakttar underrättelseskyldigheten i 3 8tredje stycket Bilaga 5 bli skadeståndsskyldig gentemot lokalarbetstagarorganisation. Skadeståndet kan sättas ned eller bortfalla helt isituationer då det får anses skäligt med hänsyn till skadans storlek elleromständigheterna i övrigt. 8 § Den som vill fordra skadestånd enligt dennalag skall väcka talan från utgången av det semesterår då arbetstagaren enligt lagen skulle ha erhållit semesterledigheten. Försummas det är rätten till talan förlorad. Preskriptionstiden för fordringar enligt lagen är densammasom i semesterlagen. Tiden räknas från utgången av det semesterår dåarbetstagaren enligt lagen skulle ha erhållit den ledighet till vilkenanspråket hänför sig. Talerätten förloras om inte preskriptionstiden iakttas.Det innebär att en för sent väckt talan skall ogillas efterpreskriptionsinvändning. I det till lagrådet remitterade förslaget stod det:"Den som vill fordra se-tnesterlön eller skadestånd enligt. . påpekat reglerar denna lag inte rätten till semesterlön utan endasttiden för betalning av semesterlön för dag som arbetstagaren avstått från.Orden "semesterlön eller" har därför tagits bort. 9 § Mål om tillämpning av denna lag skallhandläggas enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. På samma sätt som gäller i övrig arbetsrättliglagstiftning bör mål om tillämpningen av lagen handläggas enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbets-tvisten Det innebär att rättsliga tvister hörhemma antingen i arbetsdomstolen som första och sista instans eller itingsrätt med rätt för den föriorande parten att överklaga tillarbetsdomstolen. Denna lag träder i kraft . Lagen skall endast gälla undervilken det förväntas råda brist på arbetskraft i landet. Den bör därför trädai kraft . Till följd av den på förslag av lagrådet införda ändringeni 1 8 erfordras det i den nu framlagda slutbestämmelsen inte någon uppgift omnär lagen skall upphöra att gälla. Jag hemställer att regeringen föreslår att anta förslaget till lag om avvikelser från vissabestämmelser i semesterlagen (1977: 480). Bilaga 5.1 Prop. 1989/90:150 Bilaga 5 Slutsatser i promemorian Möjligheter att arbeta under delav semestern Denna korta genomgång leder fram till följande förslagtill förändringar som uppfyller kraven på att ge de anställda "möjlighetatt skjuta på, eller arbeta med full betalning utöver semesterlönen, under denfemte och sjätte semesterveckan". - Det hinder mot attarbetstagare avstår från betald semester, som normalt föreligger enligtsemesterlagen, upphävs tillfälligt under semesteråren 1990/91 och 1991/92 förden betalda ledighet som går utöver 20 dagan Löntagare skall under betaldsemestertid då han eller hon arbetar uppbära lön enligt avtal och semesterlön. - Avtal börträffas om gynnsammare regler för sparande av semester under 1990 och 1991.Stimulansen kan innebära såväl ekonomisk kompensation som förlängd ledighet. -1 de branscher där förutsättningar finns bör parternaavtala om gynnsammare regler för arbetstagare som tar ut semester på andratider än gängse semestertid, t. ex. sjukvårdspersonal som tar semester påvintern. - Slutligen bör en informationskampanj göras som ienkla ordalag belyser de stora ekonomiska effekterna av små förskjutningar av semestern: En spa rad semesterdag - motsvarar 20000-25 000 helårssysselsatta. Med alla dessa åtgärder skulle löntagarna få störrevalfrihet och flexibiliteten att utnyttja semestern skulle öka. Den som villarbeta under en del av semesterledigheten för att finansiera t. ex. ensemesterresa eller något annat får den möjligheten. Den som vill spara ledighetför framtida behov skall stimuleras att göra det, eftersom det kan bedömas somsåväl samhällsekonomiskt som företagsekonomiskt lönsamt i många branschen Densom kan tänka sig att ta semester än under högfrekvent sommarskall stimuleras att göra det, i de fall detta är till gagn för produktionen. Löntagarna skulle med de föreslagna åtgärderna få störremöjligheter att utnyttja välförtjänta semesterdagar på ett sätt som bäst gagnarderas intressen. Rätten till utökad semester kommer inte att inskränkas. 1989/90:150 Bilaga 5 Hearing angående arbetsmarknadsdepartementetspromemoria Möjligheter att arbeta under del av semestern 1 Inbjudna och deltagande representanter för arbetsmarknadens parter i (LO) () och () har även yttrat sig skriftligen över promemorian. 2 Redovisning av synpunkter 1 det följande redovisas översiktligt muntliga ochskriftliga synpunkter på den utsända promemorian. LO avstyrkte förslaget och förklarade sig vara kraftfulltemot arbete under semestern. Enligt LO:s mening får svaga arbetstagargmppersvårt att stå emot krav på arbete under semestern. Kvinnor och lågavlönade - desom är mest utsatta för arbetsskador - kommer att lockas att arbeta påsemestern. 5/4f tillstyrkte förslaget och ansåg det bra med hänsyntill att produktionsbortfall kan undvikas. SAF ansåg även att någontidsbegränsning inte är nödvändig och att man borde få arbeta också undersparad semester. Vidare ifrågasatte SAF om överenskommelsen om avstående avsemesterledighet behöver vara skriftlig och om det är motiverat att ett sådantformkrav är skadeståndssanktionerat. Med hänsyn till företagens rutiner vidlöneutbetalningar borde det enligt SAF skrivas in i lagen att utbetalningskall ske vid det ordinarie löiieutbetalningstillfälle som inträffar närmastefter efter överenskommelsen i stället för som enligt förslaget attsemesterlönen skall betalas ut inom en månad från överenskommelsen. Enligt SAF:suppfattning finns inte skäl att införa regler om fackligt inflytande när detgäller avstående från semesterledighet. 7"CO hade inga principiella invändningar mot attsemesterledighet som går utöver får användas på ett flexiblare sätt.Flexibiliteten borde enligt TCO:s mening även kunna utnyttjas på andra sätt t.ex. till sänkt pensionsålder eller kortare arbetsdag. TCO motsatte sig såledesinte förslaget, dock på villkor att lagstiftningen om avvikelser frånsemesterlagen är tillfällig, att en utvärdering görs för att få kännedom omeventuellt negativa konsekvenser för kvinnor och lågavlönade samt attöverenskommelserna rap-