prop · GD0376 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag vill slutligen framhållabetydelsen av att bygga upp nätverk mellan olika institut och andra resursersom kan bidra till spridning av kompetens till förelag i prioriterade regioner. Mittförslag: Bidrag till arbetsgivare för atl anställa en medflyttandefamiljemedlem vid flyttning till vissa regioner förlängs från ett till . Min bedömning: Ettfortsatt nära samspel bör finnas mellan arbetsmarknads- och regionalpolitiken.Dessa polilikområden kompletterar varandra vad gäller att skapa fungerandearbetsmarknader. Arbetsmarknadspolitiken har bl. a. ansvar för all hjälpamänniskor att få arbete och arbetsgivare alt få arbetskraft, medan regionalpolitikenbl.a. har till uppgift alt långsiktigt skapa varaktig sysselsättning iprioriterade regioner. Kommittén:Kommitténs förslag överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Förslaget har kommenterats av ett fåtal remissinstanser. Det tillstyrks av bl.a. i . Väslerviks, , och Gällivarekommuner samt Tio-kommungmppen. AMSmenar att stödet utnyttjats i begränsad omfattning och är inteett tillräckligt incitament för arbetsgivama. AMS föreslår i likhet med någralänsarbetsnämnder att stödet bör kunna begränsas till men å andra sidantäcka av kostnadema. Liknande synpunkter framförs också av ochlänsstyrelsen i . Skälen för mitt förslagoch min bedömning: Gmnden för arbetsmarknadspolitiken är arbetslinjen. Deninnebär alt aktiva insatser som arbetsförmedling och utbildning skallprioriteras. Arbetsmarknadspolitiken skall också inriktas mot att bryta denkönsuppdelade arbetsmarknaden. En aktiv arbetsmarknadspolitik bidrar lill allutjämna skillnadema mellan olika regioner. En fungerande arbetsmarknad är enavgörande faktor för den regionala utvecklingen. Den starka efterfrågan påarbetskraft som de senaste årens gynnsamma konjunkturläge medfört, har letttill atl sysselsättningen ökat kraftigt som bristen på arbetskraftblivit allt mer påtaglig inom flera sektorer på arbetsmarknaden. Arbetslöshetenär trots det fortfarande relativt hög inom vissa regioner och för vissa gmpper.Obalansema på arbetsmarknaden kvarstår trots den höga efterfrågan. Mångaförhållanden pekar på att behovet av omställning på arbetsmark- nåden kommer att ökaytterligare under 1990-talel. Ett gmndproblem är Prop. 1989/90:76 den lågaproduktivitetstillväxten i ekonomin. Kraven på stmkturomvandling kan komma attöka. Av betydelse är också förändringar i teknik och arbetsorganisation, ökandeintemationalisering, samt hårdare krav på den yttre miljön och på arbetsmiljön.Vidare innebär den demografiska utvecklingen en minskad andel ungdomar iarbetskraften. Dessa förhållanden medför behov av insatser för att underlättaanpassningen på arbetsmarknaden. Det är speciellt angeläget att uppmärksammabehovet av kompetensutveckling i arbetslivet. Dessa frågor kommer att bliföremål för en särskild utredning. Rekryterings- och utbildningsfrågoma kommeratt få en viktig roll inom arbetsmarknadspolitiken , inte minstför alt motverka tendensema till ökande skillnader mellan olika regioner.Arbetskraftsfrågoma kan förväntas få en allt störte betydelse för den regionalautvecklingen. Beröringspunktemamellan arbetsmarknads- och regionalpolitiken kan således komma att förstärkasunder 1990-lalet. Dessutom kan jämställdhetspolitiken komma att få en alltstörte roll i ett regionalpolitiskt perspektiv. Jämställdhetspolitiken kanbidra till atl bryta den starkt könsuppdelade svenska arbetsmarknaden vilkeninnebär en aUvarlig begränsning i arbetsmarknadens sätt att fungera, isynnerhet i regioner med små arbetsmarknader. Arbetsmarknadspolitikenhar somjag tidigare nämnt en stor regionalpolilisk betydelse. Enforskningsstudie som genomförts på uppdrag av regionalpolitiska kommittén (SOU1989:65 Staten i geografin) visar att fördelningen av dearbetsmarknadspolitiska medlen har en mycket god regionalpolilisk fördelning iså måtto att de regionalpolitiskt prioriterade länen får relativt sett merresurser än övriga län. Som exempel kan nämnas som budgetåret1988/89 fick av de samlade resurserna för arbetsmarknadsutbildning ochberedskapsarbete, vilket skall jämföras med att länets andel av befolkningen iåldrama 16 uppgår till 3,. Fördelningen av de arbetmarknadspolitiskamedlen bör även fortsättningsvis innebära att regionalpolitiskt prioriteradeområden får, relativt sett, större resurser så länge arbetsmarknaderna därinte fungerar tillfredsställande. Arbetsmarknadspolitikenhar reagerat snabbt på försvagningar av den ekonomiska aktiviteten i olika län.Arbetsförmedlingen finns i så gott som alla kommuner och har genom sina bredakontakter med arbetsgivare och arbetssökande goda kunskaper om utvecklingen pålokal nivå. Somtidigare nämnts prioriteras aktiva åtgärder som arbetsförmedling och utbildningi arbetsmarknadspolitiken. har denna inriktning ytterligareförstärkts. En effektiv arbetsförmedlingär det viktigaste instmmentet för att ar betssökande skall finna ett lämpligt arbete och arbetsgivare kompetent personal. På små arbetsmarknader kan det vara särskilt svårt att nå över ensstämmelse mellan lediga platser och arbetssökande. Insatsema för de sökande skall vara anpassade till den rådande situationen på arbetsmark naden och differentieras efter de sökandes olika behov av service. a. information om de sökandes utbildning och erfarenhet bör arbetsför- 142 medlingenockså aktivt försöka påverka företagen att jämka sina krav när Prop.1989/90:76 de rekryterar arbetskraft. Arbetsförmedlingens uppgift attunderlätta företagens rekrytering är särskilt betydelsefull isysselsältningssvaga regioner och kan motivera intensifieradförmedlingsservice. Förde arbetslösa som trots aktiva regional- och arbetsmarknadspoliliska insatserinte kunnat placeras på den lokala arbetsmarknaden bör rörlig-hetsunderlättandeålgärder som flyttning eller arbetsmarknadsutbildning erbjudas. Flyttningsbidragsyftar till att underlätta för dem som av arbetsmarknadsskäl måste flytta annan ort. Därigenom ges också en möjlighet all stärka arbetsmarknaden äveni sysselsättningssvaga regioner. Särskilt bör i detta sammanhang nämnasflytlningsbidrag i form av starthjälp till s. k. nyckelpersoner. Detta stödsyftar till att skapa möjligheter för företag i stödområden alt rekryterakvalificerad arbetskraft som inte finns på orten. Även medflyllandebidraget börnämnas i detta sammanhang. Syftet med detta bidrag är att underlätta flyttningtill vissa regioner för flerpersonershushåll. Bidraget kan lämnas tillarbetsgivare i skogslänen och de kommuner utanför skogslänen som ingår istödområde C, som anställer medflyttande familjemedlem. För atl ytterligareförbättra möjligheterna för en medflyttande familjemedlem att få arbete på dennya orten bör, i enlighet med regionalpolitiska kommitténs förslag, den tidunder vilken bidraget kan lämnas föriängas från ett till . Kostnaden fördenna förbättring ryms inom ramen för de medel som chefen förarbetsmarknadsdepartementet har beräknat för medflyllandebidraget i åretsbudgetproposition (prop. 1989/90:100, bil. Jag har vidare erfarit attarbetsmarknadsministern senare kommer att föreslå regeringen att deområdesavgränsningar som gäller vissa flyttningsbidrag anpassas till den nyastödområdesav-gränsningen. Arbetsmarknadsutbildninghar stor betydelse för att underlätta anpassningen på arbetsmarknaden och förden yrkesmässiga rörligheten. Inriktningen av utbildningen, som i första handomfattar yrkesutbildning, skall anpassas till behoven på arbetsmarknaden.Fördelningen av resurser för arbetsmarknadsutbildning till länen sker medhänsyn till arbetsmarknadssituationen. Detta medför att regionalpolitisktprioriterade regioner får en god tillgång på medel tillarbetsmarknadsutbildning. Sysselsättningsskapandeåtgärder, främst beredskapsarbeten, har sär skilt i konjunktursvackor haft en stor betydelse. I vissa regioner har bered skapsarbeten i form av investeringsarbeten tidigare väsentligt bidragit till att förstärka samhällets infrastmktur. har emellertid beredskapsarbetena främst inriktats på tjänstesektorn, vilket ger en större sysselsättningseffekt sett i relation till kostnaderna. I goda konjunkturlägen skall beredskapsarbeten utnyttjas restriktivt. Beredskapsarbete kan i vissa fall ingå som ett led i all aktivera arbetslösa personer så alt en mer aktiv åtgärd, t. ex. utbildning, sedan kan utnyttjas. Jag kommer senare (avsnitt 10) all föreslå att stöd till intensifierade kommunala sysselsättningsinsat ser, IKS verksamhet, inte längre skall finnas kvar som regionalpolilisk åtgärd. Verksamheten syftar till att stödja äldre, lokalt bunden arbetskraft och bör kunna ersättas av ordinarie sysselsättningsskapande åtgärder. Jag vill även beträffandeberedskapsarbeten nämna att en ändrad stödområdesindelning får konsekvenser,nämligen för grundbidragen. Chefen för kommersenare att föreslå regeringen att en anpassning görs. Under /90disponerar AMS 200 milj. kr. för särskilda insatser av icke traditionellt slag.Dessa medel får användas bl.a. för försöksverksamhet för icke traditionellaarbetsmarknadspolitiska åtgärder med syfte att skapa nya arbetstillfällen förenskilda personer i orter eller regioner med undersysselsättning. Regeringenhar i årets budgetproposition föreslagit motsvarande medel för nästa budgetår. Mittförslag: Länsstyrelserna ges möjligheter att delta i finansieringen avkultursatsningar med medel ur anslaget för regionala utvecklingsinsatser. Min bedömning:Kulturinsatser har stor betydelse för alt skapa regional utveckling bl. a.genom att effekterna av ett rikt kultumtbud kan påverka människors val avbostadsort och skapa ett samhällsklimat som kan häva stagnation ochtillbakagång. Kommittén:Regionalpolitiska kommitténs förslag överensstämmer med mitt. Kommittén harockså föreslagit att åtgärder vidtas för att förbättra långsiktigheten ochstabiliteten i de s. k. kulturvårdsföretagen, att särskilda medel avsätts förupprastning av värdefulla kulturmiljöer för bl. a. turiständamål och atlkulturpolitiska reformmedel avsätts för stöd till kulturlivet i deregionalpolitiskt prioriterade regionerna. Samtliga utredningsförslagutgår från att insatser inom kulturområdet är viktiga för regionalpolitisktprioriterade regioner. Remissinstanserna:Kommitténs synsätt möter ett brett instämmande från remissinstanserna som iövrigt redovisar växlande prioriteringar mellan olika behov. Bl.a. iGävleborgs län. och kommuner påpekar vikten av attekonomiska resurser tillförs länen. anser attkultursatsningar skall finansieras genom det s. k. länsanslaget. Flertaletremissinstanser tillstyrker kommitténs förslag atl regionalpolitiska medelanvisas för förprojektering av projekt inriktade på att levandegörakulturmiljöer, landskap, byggnader m. m. turistråd stöder förslagetmen anser atl länsstyrelserna bör få samma möjlighet att ge stöd till projektinriktade på naturturism. anser att det är angeläget all bestämmelsernaför del regionalpolitiska stödet ses över i syfte att stärka kulturensställning i den regionala planeringen. Skälen för mitt förslagoch min bedömning: Kulturinsatser har på flera olika sätt stor betydelse i ettregionalt perspektiv. Tillgången till ett aktivt kultumtbud i form av t.ex.teater, dans och musik är viktigt för hur den egna orten och regionenuppfattas. Möjligheterna att själva delta i kul- turverksamhelereller ett föreningsliv med kulturinriktning är av stor Prop. 1989/90:76betydelse för många människor. Den yttre miljöns kulturkvaliteter är viktigaför hur en stad eller ett landskap upplevs. Jaganser att kulturfrågorna hör lill den infrastmktur, i vid mening, som avgörfrågor om utveckling och dynamik i en region, som påverkar människors val avbostadsort och som bidrar till att skapa ett samhällsklimat som kan häva stagnationoch tillbakagång. Påell annat plan kan kulturfrågorna vara viktiga även utifrån en näringspolitisksynvinkel. Det kan gälla när t. ex. kulturalbudel och kulturmiljövärdena vägsin vid valet av lokalisering av företag eller vid rekrytering av personal. Detgäller också när kulturen fungerar som ekonomisk bas för t. ex. turismen ellerför företag som arbetar inom kultursektorn. Regionalpolitikenbör, som jag tidigare nämnt, alltmer inriktas på alt se till de samladefömtsättningarna för regional utveckling. Därför har det också varit naturligtatt vidga möjligheterna att påverka den utvecklingen genom kulturpolitiskainsatser. Meden uttalad regionalpolilisk målsättning anslog således medel tillförsöksverksamheter inom kulturområdet i enlighet med regeringens förslag ipropositionerna om särskilda regionalpolitiska insatser fördelar av Bergslagen och norra inland resp. (prop.1987/88:64 s. 35 UbU 9, rskr.211, resp. prop. 1987/88:86s. 31 AU:19, rskr.347). 1dessa försöksverksamheter har vissa länsstyrelser resp. Bergslagsdelegationenhaft i uppdrag att fördela medel till stöd för olika typer av projekt. Så långtinsatsema nu kunnat utvärderas har de fallit väl ut när det gällt atl medrelativt begränsade medel skapa ell ökat utbud av kulturverksamheter ochkulturaktiviteter i de aktuella regionema. Motbakgrand av bl.a. dessa erfarenheter, liksom av den regionalpolitiskakommitténs starka betoning av kulturfrågorna, finns det nu skäl att ytterligarebygga ut satsningarna inom kulturområdet för att stärka regional utvecklingoch regional identitet. Jag tror också att en medveten satsning påkulturområdet kan ha särskild betydelse för kvinnoma som i hög grad engagerarsig i kulturlivet. Fömtsättningarnaför effekter av satsningar inom kulturlivet är gynnsamma, inte minst därföralt den statliga kulturpolitiken i hög grad varit inriktad på attfrämja ett vitalt kulturliv i hela landet. Stora ansträngningar har såledesgjorts för att tillsammans med landsting och kommuner bygga upp ett nät avprofessionellt drivna teater-, musik-, biblioteks- och museiinstitutioner ilänen. Stödet till dessa institutioner uppgår (budgetåret1989/90) till ca 700 milj. kr. anslås ca 600 milj. kr. till lokalkulturverksamhet, huvudsakligen genom stödet till bildningsförbunden men ocksågenom bidragsgivning från till fria teater-, dans- ochmusikgmpper, till arrangerande föreningar, lill biografer och distribution avspelfilm. Riksantikvarieämbetetförmedlar bidrag till byggnadsvård och till vård av kulturlandskap och fomlämningar. Dessutom finns bidrag av projekt karaktär som kan lämnas t. ex för atl rasta de små folkbiblioteken och för om- och tillbyggnad av samlingslokaler. Det statliga stödet till regional och 145 10 1989/90. lokalnivå innehåller betydande hänsynstaganden till de skiftande förat- Prop.1989/90:76 sättningar som finns för olika regioner alt utveckla en aktiv kulturpolitik. Iårets budgetproposition (prop. 1990/91:100 bil. 10, s. 53 ff) har regeringenockså presenterat förslag till en omfattande kulturpolitisk reforminsats ivilken tyngdpunkten ligger på att stärka kulturens ställning i hela landet.Detta reformförslag ligger sålunda i linje med den syn på kulturområdetsbetydelse som bl.a. den regionalpolitiska kommittén har uttryckt och detinnebär etl viktigt led i ansträngningama atl utveckla också fömtsättningamaför regionalpolitiken. Totalt föreslås atl kullurbudgeten förstärks med ca 80milj. för denna typ av åtgärder under budgetåren 1990/91 och 1991/92. Deregionala kulturinslitutionema inom teater-, musik- och museiområdena föreslåssålunda förstärkta med sammanlagt ca 440 s. k. gmndbelopp, eller bidrag tilltjänster. Dämtöver föreslås bl. a. ett särskih stöd till de län som saknarlänsteater. ges förstärkta resurser för vård avkulturmiljöer, bl.a. i samverkan med turistintressen, ett förslag som ocksååterfinns hos den regionalpoliliska kommittén. Anslagen till fria teater- ochdansgmpper ökas. Medel föreslås anslagna till utvecklingsarbete rörande bamsoch ungdomars kullurengagemang, amatörkultur, konstpedagogik m. m. Stödet lillkulturverksamheten i föreningslivet byggs ut. Jaghänvisar till budgetpropositionen för den närmare redovisningen av regeringensförslag till kulturpolitiska reformer. Bredden i reformförslagen innebärgivetvis att betydande resurser kommer att kanaliseras också till deregionalpolitiskt utpekade regionema, en aspekt somjag återkommer till. Detkan dock finnas skäl att när del gäller de prioriterade regionema särskihuppmärksamma bl.a. att det ökade stöd till symfoniorkestrama som regeringenföreslagit har nortlandslänens behov som en viktig utgångspunkt. Svenskarikskonserter föreslås få särskilda medel för att medverka i en samordning aven utbyggd tuméverksamhet för under-försörjda regioner. Förslaget omökat stöd till musikteatrama innebär vidare bl.a. en satsning påNortlandsoperan. Särskilda medel föreslås också till försök medteaterverksamhet i de län som saknar egen fast teater. I detta sammanhang arprojekt för att utveckla en fast ensemble i aktuellt, en frågasom också tagits upp av Östersundsgmppen. Jag återkommer senare (avsnitt 12)till denna fråga. Kulturpolitikenbygger på att staten erbjuder ökade insatser på den regionala nivån. Denmotprestation som fordras av landsting och kommuner, är att de, i egenskap avhuvudmän för de regionala kulturinstitutionerna och för den lokalakulturpolitiken, själva medverkar i reformarbetet med insatser som samordnasmed de statliga. På så sätt garanteras att ökade statsanslag kanaliseras tillverksamheter som är väl förankrade hos huvudmännen. kan huvudmännen,genom beredskap atl medverka i ambitionsökningama, på ett avgörande sätt styrainriktningen av de statliga reformerbjudandena. Dettasystem gäller i första hand för bidragen till de regionala kulturin- stitutionema som fördelas av inom de ramar beslu tar om. 1 princip agerar staten dock på motsvarande sätt även inom t. ex. 146 kulturrådetsbidragsgivning till utvecklingsverksamhet och när det gäller Prop.1989/90:76 kulturmiljövårdens bidrag lill vård av byggnader, fomminnen och kulturlandskap. Detbetyder att de landsting och kommuner, som av bl. a. regionalpolitiska skälser motiv för att stärka kullurens ställning i den egna landsdelen, har godafömtsättningar att påverka den regionala fördelningen av de statligakulturpoliliska reforminsatsema. Enligtmin uppfattning skapar denna utformning av kulturpolitiken, fömtom konkretainsatser som riktas direkt till de prioriterade regionema, goda möjligheter liUsamspel mellan de kulturpoliliska reformema och regionalpolitiskt motiveradeinsatser. Delär därför lämpligt atl de förslag till satsningar på olika enskilda projektinom kulturområdet som förts fram av regionalpolitiska kommittén och de övrigautredningar som ligger till gmnd för förslag i denna proposition hanleras inomramen för detta generella system. Regeringen bör alltså inte utöver vad somframkommit av min redovisning ta ställning till de enskilda förslagen iutredningarna. I stället bör möjligheterna alt förverkliga projekten prövasinom ramen för en samverkan mellan de kulturpoliliska reformerbjudandena ochambitionema på regional nivå. 1en sådan samverkan är del emellertid viktigt all goda fömtsättningar skapas föratt de regionalpolitiska behoven skall kunna vägas in. Att så sker garanterasenligt min mening bäst genom att de statliga regionalpolitiskt motiveraderesursema också kan utnyttjas tillsammans med de kulturpolitiska resursema. har föreslagit att medlen för regionala utvecklingsinsatser skall fåutnyttjas också för projektstöd inom kulturområdet. Det förslaget ligger väl ilinje med min syn på hur den regionalpolitiska och kulturpoliliska samverkanbäst skall kunna utvecklas. Dettabör gälla generellt för dessa medel i samtliga län men för de tre nordligastelänen tillkommer också förslaget om det gemensamma anslaget för särskildainfrastmkturåtgärder som jag återkommer till (avsnitt 9). Medel ur detta anslagbör, om berörda länsstyrelser finner det angeläget, kunna utnyttjas förinsatser inom kulturområdet. Förlänsstyrelsema innebär förslaget att de tilldelas en delvis ny uppgift somsyftar till att integrera insatser inom kulturområdet i den samladeregionalpoliliska planerings- och programverksamheten. Fömtsättningarna fördetta är goda genom den sakkunskap länsstyrelserna förfogar över inomkulturmiljövården och genom möjlighetema att repliera på de kulturinstitutionersom har ett regionalt ansvar i länet. En nära samverkan med kulturområdetsinstitutioner i länet bör sålunda garantera atl medel ur länsanslaget användsför insatser som vad gäller kvalitet och utformning överensstämmer medkulturpoliliska prioriteringar i övrigt. Jagvill slutligen också behandla frågan om de s. k. kullurvårdsförelagen, dvs. de verksamheter som med olika organisatoriska lösningar har startats med sysselsältningsmoliv i Nortlands inland för alt utföra bl. a. vård- och konservatorstjänster inom kulturområdet. har föreslagit att åtgärder bör vidtas för att skapa långsiklighet och stabili tet i dessa verksamheter. Jag har i budgetpropositionen anmäU min avsikt 147 att återkomma tillregeringen med förslag om en översyn av beredskapsarbetena somarbetsmarknadspolitiskt instmment. Jag räknar med att frågan omkullurvårdsförelagen bör kunna belysas inom ramen för en sådan översyn. 8.10 Kommunikations- och transportfrågor Min bedömning: Enfortsatt utbyggnad och fömyelse av olika kommunikationssystem har en avgörandebetydelse för den regionala utvecklingen. För att förbättra trafiksektorns planeringssystembör de samhällsekonomiska beräkningsmodellema för att bedöma deregionalpolitiska effektema av investeringar utvecklas. Kommittén: Kommitténsställningstagande vad gäller planering och styrning inom kommunikationssektomär inriktat mot en ökad helhetssyn och decentralisering. Den målstyming someftersträvas inom sektom kräver tydliggörande av de regionalpolitiskaprioriteringama. Inom ramen för dessa allmänna strävanden föreslås bl.a. ettmera konkret program för grasvägar, integration av kommunala och statligaflygplatser samt ändrade mtiner för uppköp av olönsam jämvägstrafik. Kommittén anser vidare altvägsektom kräver ökade resurser liksom hela kommunikationssektom i de tre avkommittén prioriterade landsdelarna. 1 denna senare del specificeras ett antalkonkreta projekt. Inom tele- ochdatakommunikationsområdet föreslår kommittén målstyming via kvalitetsindex ochdifferentierade avkastningskrav för respektive teleområde. Försöksverksamheteni Malmfälten med stöd till datakommunikation föreslås utökad till helaInlandet. Vad avser transportstödet föreslår kommittén att dess inriktning ochformer bör ses över. Kommittén har vidarelämnat ett flertal konkreta förslag avseende investeringar ikommunikationsnäten i de utpekade landsdelama. Bl.a. har föreslagils att vägaroch jäm vägar skall byggas ut i de prioriterade landsdelama, alt ett andraflygnav etableras i norra samt atl den framtida flygledningenlokaliseras lill /Hämösand och sydöstra . Kommittén har inte lämnatförslag till finansiering av förslagen. Remissinstanserna: 1 debedömningar som rör sambanden mellan kommunikations- och regionalpolitik ärflertalet remissorgan överens. () och ()anser det önskvärt att de ekonomiska målen renodlas och att särskilda medelställs till förfogande för regionalpolitiska insatser. ()menar alt regionalpolitiska effekter redan ingår i bedömningama i densamordnade invesle-ringsplaneringen. () ochlänsstyrelsen i län pekar på kommitténs svårigheter att i sina förslagtydliggöra de regionalpolitiska prioriteringama. Ytterligaredecentralisering av investerings- och driftsbeslut inom vägsektom ansersamtliga remissorgan som yttrat sig i frågan vara under utveckling.Transportforskningsberedningen (TFB) pekar på konflikten mellan målstyming ochdecentralisering. 1 frågan omresurstillskott till vägsektom totalt och till de prioriterade Prop.1989/90:76 landsdelama råder delade meningar. samt länsstyrelsema i Västemortlands, och Västerbottenslän är positiva. Länsstyrelsema i , samt TFBär negativa. Förslagetom redovisning av miljöeffektema i trafiksektorn bemöts avvaktande av deremissinstanser som yttrat sig. En systemsyn i alla trafiksektorer är samtligapositiva till.