prop · GD03135 · 1989-12-31 00:00:00 — I fråga om kontoför vilket samtliga innehavare inte redovisas enligt bestämmelsema i 57 § andrastycket skall dock den totala räntan och fordran redovisas utan fördelning.Avser en utbetalning också annat än ränta och kan den uppgiftsskyldige inteange hur stor del därav som utgör ränta, skall i stället för ränta detsammanlagt utbetalda beloppet redovisas. 27§ Kontrolluppgift om utdelning och innehav skall lämnas av 1. densom utbetalt utdelning på aktie i svenskt aktiebolag som är avstäm ningsbolag enligt 3 kap. 8 § aktiebolagslagen (1975:1385), 3 kap. 8 § försäk ringsrörelselagen (1982:713) eller 3 kap. 8 § bankaktiebolagslagen (1987:618), 2. bank som avses i 1 § aktiefondslagen (1974:931) och som utbetalt utdelningpå andel i svensk aktiefond för vilken register förs enligt 31 § sistnämndalag, 3. fondbolag som avses i I § aktiefondslagen och som förvaltar svenskaktiefond för vilken register förs ealigt 31 § sistnämnda lag, 4. den som utbetaU utdelning från utländsk juridisk person, om utdelningenutbetalats genom Värdepapperscentralen VPC Aktiebolags försorg, 'Lydelse enligt prop. 1989/90:74. 5. valutabank och fondkommissionär hos vilka utländsk aktie eller annat utländskt värdepapper förvaras i depå eller kontoförs enligt särskilda bestämmelser. 5.valutahandlare och fondkommissionär hos vilka utländsk aktie eller annatutländskt värdepapper förvaras i depå eller kontoförs enligt bestämmelserna ilagen (1990:000) om betalningar till och från utlandet. a) fysiskellerjuridisk person som är berättigad att lyfta utdelning för egen del vidutdelningstillfället och b) fysiskperson som hos den uppgiftsskyldige varit antecknad som innehavare av aktieeller andel i aktiefond eller utländsk juridisk person eller utländsk aktieeller annat utländskt värdepapper. KontroUuppgiftenligt andra stycket a skall ta upp utbetald utdelning och kontrolluppgiftenligt andra stycket b skall ta upp innehavet vid årets utgång. 1989/90:135 Bilaga 4 Den som begär registreringhos av värdepapper som avses berättigatill utdelning från utländsk juridisk person eller som åsyftas i 28 § förstastycket b, skall lämna uppgift om namn och hemvist på den förvilkens räkning utdelningen eller räntan skall lyftas. Om namn eller hemviständras, skall den som har lämnat uppgiften utan dröjsmål anmäla dettaskriftligt till . Bank eller fondkommissionärsom är auktoriserad som förvaltare av aktier enligt lagen (198 7:623) omförenklad aktiehantering, är skyldig att lämna sådan uppgift som rör räntaefter anmodan från . Sådan anmodan fårinte göras senare än efter det att räntan betalts ut. Den som begär registreringhos av värdepapper som avses berättigatill utdelning från utländsk juridisk person eller som åsyftas i 28 § förstastycket b, skall lämna uppgift om namn och hemvist på den förvilkens räkning utdelningen eller räntan skall lyftas. Om namn eller hemviständras, skall den som har lämnat uppgiften utan dröjsmål anmäla dettaskriftligt till . Bank eller fondkommissionärsom är auktoriserad som förvaltare av aktier enligt aktiekontolagen (1989:827),är skyldig att lämna sådan uppgift som rör ränta efter anmodan frånVärdepapperscentralen . Sådan anmodan får inte göras senare efter det att räntan betalts ut. Efter föreläggande avskattemyndigheten skall valutabank eller fondkommissionär hos vilken utländskaktie eller annat utländskt värdepapper förvaras i depå eller kontoförs enligtsärskilda bestämmelser lämna kontrolluppgift för namngiven person.Kontrolluppgiften skall avse det antal och de slag av värdepapper somavyttrats samt det erhållna beloppet. Efter föreläggande avskattemyndigheten skall valutahandlare eller fondkommissionär hos vilkenutländsk aktie eller annat utländskt värdepapper förvaras i depå eller kontoförsenligt bestämmelserna i lagen (1990:000) om betalningar tiU och från utlandeteller, om en annan valutahandlare eller fondkommissionär förmedlat försäljningav värdepapperet, den valutahandlaren eller fondkommissionären lämna kontrolluppgiftför namngiven person. 10 1989/90. 1 saml Nr 135 Kontrolluppgiftenskall avse det antal och de slag av värdepapper som avyttrats samt det erhållnabeloppet. Efter föreläggande av skall kontrolluppgift enligtförsta stycket lämnas också i fråga om ej namngivna personer. Sådant föreläggandefår efter bestämmande utfärdas av skattemyndigheten i det ländär den uppgiftsskyldige har sitt säte eller driver verksamhet. 1989/90:135 Bilaga 4 Valutabank skall lämna kontroUuppgift för fysisk person för vilken bankenförmedlat betalning till eUer från utlandet. KontroUupppgiften skall avse varjebetalning som överstiger med upplysning om det sammanlagdabeloppet av delssådana betalningartiW utlandet, dels sådana betalningar från utlandet. Valutahandlareskall lämna kontrolluppgift för fysisk person för vilken valutahandlarenförmedlat betalning till eller från utlandet. Kontrolluppgiften skall avsevarje betalning som överstiger . Upplysning skall lämnas om vadbetalningen avser och vdket land betalningen verkställs till eller tas emotfrån samt vid betalning till utlandet namn på betalningsmottagaren. Detsammagäller andra betalningar om dessa utgör delbetalningar av en summa somöverstiger Denna lag träder i kraftden och tillämpas års taxering. För betalningarsom förmedlas före tillämpas dock äldre bestämmelser. Äldrebestämmelser i 29 § gäller i fråga om av-stämmningsbolag för vilken aktiekontolagen(1989:827) inte är tillämplig. 5 Förslag till Prop. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) * Härigenomföreskrivs att 9 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100)' skall ha följande lydelse. Sekretessgäller hos i Sekretess gäller hos i ärenden om tillståndsgivning eller ärenden om tillståndsgivning eller tillsynenligtvalutalagstiftningenför- tillsyn avseende valutatransaktioner uppgift om enskilds personliga eller för uppgift om enskilds personliga ekonomiska förhållanden, om det eller ekonomiska förhållanden, om inte står klart att uppgiften kan röjas det inte står klart att uppgiften kan utan att den enskilde lider skada el- röjas utan att den enskilde lider ler men. skada eller men. Sekretessgäller i ärende om studiestöd för uppgift om enskilds personliga ellerekonomiska förhåUanden, om det kan antas att den enskilde lider skada eller menom uppgiften röjs. Såvitt gäller annat än studiestöd under sjukdom gällersekretessen dock inte beslut i ärendet. Sekretessgäller, i annat fall än som avses i andra stycket och 8 kap. 6-8 §§, i ärendeom utlåning av allmänna medel för uppgift om enskilds personliga ellerekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada ellermen om uppgiften röjs. Sekretessen gäller dock inte ansökan eller beslut iärendet. Ifråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Dennalag träder i kraft Utkast till Prop. Förordning om betalningar till och från utlandet * utfärdadden 00 1990. Regeringen föreskriver följande. 1 §Bestämmelsema om betalning genom förmedling av valutahandlare i 4 § lagen (1990:000) om betalningar till och från utlandet gäller inte i fråga om 1. sådanabetalningar som enligt bestämmelsema i 2 § första stycket denna förordning får verkställas från eller tas emot på ett eget inlåningskonto i utlandet, 2. bilateralkvittning mellan ett svenskt och ett utländskt företag om kvittningen avserfordringar och skulder som sammanhänger med det svenska företagets rörelse, 3. sådankvittning som sker mellan ett svenskt och ett utländskt företag inom samma koncemvia ett a v en valutahandlare tillhandahållet system om kvittningssystemet hargodkänts av , 4. kvittningmeUanett svenskt försäkringsbolag eller en svenskförsäkrings-koncem och ettutländskt försäkringsbolag eller en utländsk försäkringskoncem om kvittningenavser fordringar och skulder som uppkommit på grand av återförsäkrings- och retrocessionsavtal, 5. finansieringgenom lån i utlandet av import av varor och tjänster eller en direktinvestering i utlandet då till långivaren får uppdras att verkställa denbetalning för vilken lånet upptagits, 6. omplaceringav medel i utlandet som betalats dit genom förmedling av valutahandlare, 7. betalningunder vistelse i utlandet av a) kostnadersom har samband med vistelsen, b) handpenningvid köp av bostad i utlandet, c) sådanvara som köpts under vistelsen i utlandet och som skall föras in till , 8. mottagandeav betalning under vistelse i utlandet för där utfört arbete eller för vara sommedförts till utlandet och sålts under vistelsen där, 9. betalningi till eller från en utländsk juridisk person som bedriver rörelse häreller en fysisk person som inte är bosatt i men som har bostad häreller bedriver rörelse här, 10. betalningi från en fysisk person som inte är bosatt här för dennes uppehållskostnader och inköp av vara eller för bostadsförvärv i , 11. lånoch kredit till eller till fömiån för en fysisk person som inte är bosatt i avseende dennes uppehållskostnader i samt förvärv, upp förande, förbättring och underhåll av bostad i , 12. betalningi till en fysisk person som inte är bosatt i för här utförtarbete, 13. ettsvenskt rederis betalning på hamnplats eller över konto hos agent i utländskhamn om betalningen har samband med rederiverksamheten, 14. betalningtill utlandet som verkställs med check som dragits mot valutakonto för svenskjuridiskperson eller fysisk person som är bosatt i , 15. betalningarpå högst om inte dessa utgör delbetalningar av en summa somöverstiger detta belopp. 2 § Förbudetattsättainmedelpåettegetinlåningskontoiutlandetochatt 148 verkställaeller ta emot betalningar över ett sådant konto i 7 § lagen Prop.1989/90:135 (1990:000) om betalningar till och från utlandet gäller inte Bilaga5 1. densom bedriver rörelse från fast driftställe i utlandet om betalning ama sammanhänger med rörelsen i utlandet, 2. den som exporterar varor eller tjänster till utlandet om betalningama harsamband med exporten, 3. svenskt försäkringsbolag om betalningama sammanhänger med bolagetsförsäkringsrörelse i utlandet eller avser placering av belopp som, tillsammansmed andra tillgångar i utländsk valuta, vari dock inte skaU räknas infondpapper som representerar en direkt investering, högst uppgår till antingensumman av bolagets ansvarighet som försäkringsgivare eller det högre belopp somföranleds av gällande bestämmelser i det främmande landet, 4. den som i utlandet gör terminsaffärer på varabörs eller affärer med ränteterminerom betalningama har samband med sådana affärer under föratsättning attbehållningen på kontot inte överstiger vad som beräknas åtgå , 5. svensk researrangör som bedriver reseverksamhet i utlandet om betalningamahar samband med reseverksamheten, 6. den som äger fastighet eUer bostad i utlandet om betalningen avser drifts-eller underhållskostnader för fastigheten eller bostaden eller avser mottagandeav intäkter från fastigheten eller bostaden, under fömtsättning att densammanlagda högsta behållningen på kontot inte överstiger motvärdet till , 7. den som behöver medel på konto i visst land för betalning av kostnaderi samband med egna utlandsvistelser däi under föratsättning att den sammanlagdahögsta behållningen på sådana konton inte överstiger motvärdet till 50 000kronor, 8. den som vistas i utlandet om betalningen avser endast deponering av medelunder vistelsen, 9. den som är utländsk medborgare om betalningen avser deponering i hemlandetav sådan arbetsinkomst eller liknande ersättning som är intjänad i . Bestämmelsemai 7 § lagen om betalningar till och från utlandet gäller inte heller i fråga ombetalning till inlåningskonto i sådan stat med vilken har träffatöverenskommelse om handräckning i skatteärenden innefattande också enskyldighet för denna stats banker att i fråga om dem som är skattskyldiga iSverige lämna kontrolluppgifter tiU de svenska skattemyndighetema i sammaomfattning som de svenska bankema. Behållningpå konto som avses i första stycket 1 5 som inte erfordras för verksamhetenskall tas hem till . Överföringfrån till konto som avses i första och andra styckena skall ske genomvalutahandlare. Den som tar hem kontobehållningen till från konto somavses i första stycket 1 6 och 9 samt andra stycket skall göra det genomvalutahandlare. 3§ Bestämmelsema om köp och försäljning av fondpapper i 5 § lagen (1990:000)om betalningar till och från utlandet gäller inte i fråga om 1. ett svenskt försäkringsbolags placering i utländska fondpapper tillett värde som tiUsammans med andra tillgångar i utländsk valuta i varje enskildvaluta uppgår till högst antingen summan av bolagets ansvarighet som försäkringsgivareeller det högre belopp som föranleds av gällande bestämmelser i det främmandelandet, 2. köp och försäljning av fondpapper som representerar direkt investering. Bestämmelsema om förvaringav fondpapper i depå i 9 § lagen om be- Prop. 1989/90:135 talningar till och från utlandet gäller inte i fråga om Bilaga5 1. ett svenskt försäkringsbolags placering enligt första stycket, 2. en svensk juridisk persons köp och försäljning av fondpapper somrepresenterar direkt investering. 4§ Förbudet mot att betala prem le för livförsäkring till utlandet i 8 § lagen (1990:000)om betalningar till och från utlandet gäller inte i fråga om utländskmedborgare som avser att vistas högst i . Dennaförordning träder i kraft . Utdragur protokoll vid sammanträde Närvarande:f d. regeringsrådet , justitierådet ,regeringsrådet Bjöm . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till 1. lagom valutareglering, 2. lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank, 3. lag om betalningar till och från utlandet, 4. lag om ändring i lagen (1990:000) om självdeklaration och kontrolluppgifter, 5. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). Förslagenhar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorema och kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande avlagrådet: I.Valutareglering definieras i den föreslagna lagen inte närmare än att det i 3 §första stycket sägs att den innebär att transaktioner, som är av sådan art attde kan ha betydelse för valutapolitiken (valutatransaktioner) och som anges iförordnande om valutareglering, inte får genomföras utan tillstånd avriksbanken. mening är denna beskrivning alltför obestämd för att användas i enfullmaktslagstiftning av den karaktär som här är i fråga. De använda termemagör det nämligen omöjligt för den enskilde medborgaren att självständigt prövaoch bedöma om fömtsättningama för ett förordnande om valutareglering äruppfyllda. I lagen bör därför tas in en förteckning över sådana transaktionersom en valutareglering får omfatta och en regel om att regeringens förordnandeskall precisera vilka transaktioner som det omfattar. I lagrådsremissen och dentill gmnd härför liggande ar-betsgrappsrapporten har inte valutaregleringsfrågomapresenterats och analyserats på ett sådant sätt att det vore meningsfullt förlagrådet att närmare diskutera innehållet i en sådan förteckning. 2.1lagrådsremissen har valts den lösningen att bemyndigandena för regeringen förkrigs- och fredsförhållanden i förenklingssyfte har sammanförts så långt sommöjligt. Bemyndigandenas konstitutionella gmndval skiljer sig emeUertid helt. Enligt13 kap. 6 § regeringsformen kan regeringen, om riket är i krig eller krigsfara eller om det råder sådana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara som riket har befunnit sig i, med stöd av bemyndigande i lag genom förordning meddela sådana föreskrifter i visst ämne som enligt grandlag annars skall meddelas genom lag. När det åter gällerfredsförhållanden, måste ett bemyndigande gmndas på Prop. 1989/90:135 bestämmelsemai 8 kap. 7 § regeringsformen. Ett bemyndigande för regeringen kan enligtnämnda bestämmelser bara avse föreskrifter i vissa uppräknade ämnen, varav härär av intresse punkt 3: "in- eller utförsel av varor, av pengar eUer avandra tillgångar, tillverkning, kommunikationer, kreditgivning,näringsverksamhet, ransonering eller utformning av byggnader, anläggningar ochbebyggelsemiljö". Sominledningsvis konstaterats saknar lagen en klar definition av vad en valutaregleringkan omfatta. Så mycket torde emellertid vara tydligt som att härmed avsesåtgärder som kan gå utöver vad som inryms i de i 8 kap. 7 § regeringsformenuppräknade kategorier föreskrifter, som här närmast kommer i fråga, nämligenföreskrifter om in- och utförsel av pengar, varor eller andra tillgångar, kreditgivningoch näringsverksamhet. Härtill kommer att bemyndigandet för regeringen enligt 3§ andra stycket 2 i förslaget innefattar möjlighet till rekvisition av utländskvaluta m.m. från innehavare av sådana tillgångar, vilket också går utöver vadsom är möjligt enligt bestämmelsema i 8 kap. 7 § regeringsformen. Detsagda leder till slutsatsen att det bemyndigande som skall gälla för fredsförhållandenmåste begränsas så att det överensstämmer med regerings-fomiens bestämmelser.På samma skäl som anförts under punkten 1 finner lagrådet det inte möjligt attge förslag till den närmare utformningen av bemyndigandet. Andrastycket har fått en sådan utformning att det i förening med 3 § första stycketskulle kunna tolkas så, att regeringens förordnande om valutareglering i fredinte kunde avvika från eller gå utöver framställning. Underlagrådsföredragningen har upplysts, att avsikten är att regeringen inte skallkunna besluta andra restriktioner än har föreslagit men väl kunnagöra inskränkningar i förhållande till framställningen. Lagrådetförstår de föreslagna bestämmelsema i andra stycket andra meningen så att,sedan ett första förordnande om valutareglering har meddelats, ett nyttförordnande inte behöver överensstämma med det tidigare utan kan vara såväl mersom mindre ingripande, dock inom ramen för nya framställning. Lagrådetföreslår att 1 § andra stycket får följande lydelse: "I annat fall än somavses i första stycket får regeringen inom ramen för en framställning somgjorts av fullmäktige i förordna om valutareglering för avhögst , om valutamarknaden och valutapolitiken utsätts förallvarliga stömingar till följd av utomordentligt stora kortfristigakapitalrörelser. Om det är uppenbart att sådana förhållanden skulle inträda pånytt om regleringen upphävdes, får regeringen på framställning av fullmäktigei meddela ett nytt sådant förordnande." Paragrafenhar kommenterats under avsnittet Inledande synpunkter. Här utöver vill lagrådet endast tillägga att lagrådet tolkar de föreslagna bestäm- 152 melsernai andra stycket så, att sådana förordnanden som där avses kan Prop.1989/90:135 utfärdas när som helst för förordnandet omvalutareglering men inte gälla än detta. Enligtvad som har upplysts vid föredragningen är avsikten med denna paragraf, liksomi valutakommitténs betänkande (SOU 1985:52 s. 125), att en auktoriseradvalutahandlare skall kunna lämna tiUstånd enligt lagen men inte kunna slutligtavslå en ansökan. Om en framställning inte kan bifallas, skall denvidarebefordras till för avgörande. Detta bör komma till klartuttryck i lagen. Andra meningen i den föreslagna lagtexten synes överflödig ochbör ersättas med en bestämmelse om överlämnande till av en ansökansom inte kan bifallas. Första meningen kan förenklas genom att begreppetauktoriserad valutahandlare förs in i stället för en hänvisning tillriksbankslagen, och den bör förtydligas genom att uttrycket fullgörariksbankens tillståndsprövning byts ut mot meddela tillstånd. Lagrådetföreslår följande lydelse: "Riksbankenfår bemyndiga en auktoriserad valutahandlare att meddela tillstånd enligt dennalag. Anser sig valutahandlaren inte inte kunna bifalla en ansökan, skall dennaöverlämnas till ." Enligttredje stycket skall valutanämnden till gmnd för beslut om inlösen enligt 3 §andra stycket 2 lägga det pris och den kurs som enligt nämndens bedömningskulle ha kunnat uppnås vid en friviUig avyttring på den alll-männa marknaden. Detär tänkbart, att någon allmän marknad för den tillgång som skall lösas in inteexisterar då detta blir aktuellt. 1 motiven sägs att nämndenfår göra en mera fri bedömning av vad som utgör skälig ersättning, om någonhandel inte förekommer i den tillgång som inlösen avser. Enligt lagrådetsmening skulle intentionema bakom tredje stycket komma bättre tiU uttryck, omdet erhöU förslagsvis föjande utformning. "Tillgrand för nämndens beslut skaU läggas en bedömning av det pris och den kurs somskulle ha kunnat uppnås vid en frivillig avyttring." Enligtfjärde stycket får valutanämndens beslut Överklagas till hovrätt. inrättas är det naturligt att den lokaliseras till samma ort somriksbanken. Under de då rådande förhållandena kan det vara osäkert hurbestämmelserna om hovrättemas domkretsarkall tillämpas i detta fall. Det ärlämpligt att en och samma hovrätt får överpröva valutanämndens beslut.Lagrådet förordar därför att det sägs ut i valutaregleringslagen attvalutanämndens beslut får överklagas till . I paragrafenföreskrivs tystandsplikt för den som tagit befattning med ett ärende enligt lagen. Dennatystnadsplikt avser emellertid inte de personer 153 II Riksdagen1989/90. 1 saml Nr 135 som är underkastadetystnadsplikt enligt sekretesslagen. 1989/90:135 avärenden enligt valutaregleringslagen blir framför allt tjänstemän hos bankeroch andra kreditinsitut som enligt 5 § bemyndigar att besluta omtillstånd till valutatransaktioner. Det kan föratses att en stor del av tillståndsgivningenkommer att handläggas av sådana tjänstemän. Trots att denna deras verksamhetutgör myndighetsutövning omfattas de inte av tystnadsplikten i sekretesslagen(se m.fl.. Sekretesslagen, andra upplagan s. 91). Förevarandeparagraf innehåller vidare att den som bryter mot den i paragrafen föreskrivnatystnadsplikten inte skall dömas till ansvar enligt 20 kap. 3 § brottsbalken.Remissförslaget upptar inte någon sanktion för brott mot tystnadsplikten. 1 § bankrörelselagen finns en motsvarande reglering. Där sägs att den ilagen föreskrivna tystnadsplikten beträffande enskildas förhållanden intestraffsanktioneras genom 20 kap. 3 § sombankrörelselagen saknar bestämmelse om brott mot tystnadsplikt. Somanförs i specialmotiveringeii till paragrafen motsvarar denna helt 7 § valutalagen.Den fick sin nuvarande lydelse genom lagen 1980:164.1 förarbetena till dennalag uttalade föredragande statsrådet om bl.a. 7 § valutalagen, att den saknadestraffsanktion för enskilda och att det inte fanns anledning att ändra pådetta förhållande. Han tillade att en enskild kunde drabbas av andra sanktionerän straffansvar om han bröt mot tystnadsplikten, t.ex. skadestånd ellerdisciplinära åtgärder inom det arbetsrättsliga området (se prop. 1979/80 sid.46). mening kan det ifrågasättas om det är rimligt att en tjänsteman hosen bank eller ett annat kreditinsitut straffritt kan bryta mot tystnadspliktenbeträffande enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som han fåttvetskap om i samband med myndighetsutövning. EUer annorlunda uttryckt: skallfrågan om någon sanktion skall drabba en banktjänsteman som bryter mot tystandsplikteni samband med myndighetsutövning vara beroende av att den enskilde lyckasutverka skadestånd vid allmän domstol eller av att disciplinåtgärd har avtalatsmellan arbetsmark-nadspartema? Förhållandet mellan kreditinstitutet och kundennär det gäller en tillståndspliktig valutatransaktion är inte enbart civilrättsligtutan även offentligrättsligt. Motbakgmnd av det anförda förordar lagrådet att frågan om straffsanktion förbrott mot tystnadsplikten tas upp tiU fömyat övervägande. Bestämmelsensprimära syfte torde vara att fastslå att , sedan regeringen förordnatom valutareglering, får utfärda föreskrifter om uppgiftsskyldighet i sambandmed valutatransaktioner. För att klarare framhäva denna innebörd börparagrafen omredigeras. Påföljden för den som inte följer föreskriftema framgårav 14 §. Befogenheten förriksbanken att förelägga vite bör brytas ut till en särskild paragraf, som lämpligen bör sättas in närmast efter 18 § och före övriga 154 bestämmelserom vite, som står som 19 §. Lagrådet föreslår att 11 § ges Prop.1989/90:135 följande lydelse: