prop · GD0334 · 1989-12-31 00:00:00 — Vid införandetav lagen konstaterades att det från utländskt håll inte visats något intresseför att driva sådan försäkringsrörelse i , och det ansågs därför inteföreligga något behov av särskilda regler för sådan försäkring (se prop.1950:94 s. 34). Det kan också påpekas att det inte finns någotutländskt försäkringsföretag som har koncession för att drivalivförsäkringsrörelse i . 3.1.2Särskild administration vid konkurs och likvidation I14 kap. försäkringsrörelselagen finns bestämmelser om likvidation, konkurs ochsärskild administration. Bestämmelserna om likvidation och konkurs överensstämmeri huvudsak med reglerna i 13 kap. aktiebolagslagen. Underlikvidationen avvecklas bolagets verksamhet. Dess skulder betalas och debehållna tillgångarna utskiftas bland aktieägarna respektive delägarna.Försäkringsinspektionen skall om det behövs förordna en likvidator atttillsammans med de övriga likvidatorerna genomföra likvidationen. När likvidatorernalagt fram slutredovisningen, är försäkringsbolaget upplöst. Om ettförsäkringsbolag är försatt i konkurs och denna avslutas utan något överskott,är bolaget upplöst när konkursen avslutas. Om det finns överskott, skallbolaget träda i likvidation. Närett försäkringsbolag är i konkurs kan inspektionen förordna ett allmänt ombud.Ombudet skall som konkursförvaltare delta i konkursboets förvaltningtillsammans med förvaltare som utses enligt konkurslagen. Förbolag som meddelar lång skadeförsäkring finns en särskild bestämmelse i 14kap. 24 § försäkringsrörelselagen. I praktiken gäller bestämmelsen endast allframtidsförsäkringför brandskada. Om ett sådant bolag trätt i likvidation eller försatts ikonkurs, skall inspektionen utse ett ombud som skall bevaka den panträtt somförsäkringstagarna har enligt 7 kap. 11 § försäkringsrörelselagen. Ombudetskall se till att varje försäkringstagare har panträtt i de pantsattavärdehandlingarna i förhållande till den andel i premiereserven som belöper påhans försäkring. Bestämmelsernaom särskild administration (14 kap. 25 28 §§) är av sedda för den livförsäkringsverksamhet som kräver gmnder. Syftet är att tillvarata livförsäkringstagarnas rätt vid likvidation eller konkurs. Det är försäkringsinspektionen och inte likvidatorn eller konkursförvaltaren som förvaltar det särskilda administrationsboet. Det har ansetts angeläget att bibehålla livförsäkringsavtalen vid rättslig giltighet och om möjligt undvi ka en realisation av tillgångarna, eftersom det är ovisst om en försäkrings tagare kan erhålla en livförsäkring på samma villkor i ett annat bolag för den tilldelning som han erhåller vid en avveckling. 5 1989/90. Administrationsboetövertar hela livförsäkringsbeståndet tillsammans Prop. 1989/90:34 med devärdehandlingar i vilka försäkringstagarna har panträtt. Härmed övergår allabolagets rättigheter och skyldigheter på gmnd av försäkringarna påadministrationsboet. Samma sak gäller bolagets rättigheter och skyldigheter pågrund av eventuella återförsäkringar. När administrationsboets ekonomiskaställning klarlagts, skall inspektionen inleda underhandlingar med svenskaförsäkringsbolag som kan vara villiga att överta försäkringsbeståndet. Ominspektionen anser att ett avgivet anbud bör antas, skall detta kungöras ochförsäkringstagarna skall ges tillfälle att inkomma med erinringar. Inspektionenöverlämnar sedan med ett eget utlåtande ärendet till regeringen för avgörande.Om inte hela försäkringsbeståndet överlåtits från detadministrationen inträdde, skall inspektionen anmäla detta för regeringen.Regeringen kan då förordna antingen att administrationen skall fortsätta elleratt administrationsboet skall avvecklas genom fördelning av tillgångarna. EuropeiskaGemenskaperna (EG) Avförsta direktivet rörande skadeförsäkringsverksamhet (73/239/EEC) och förstadirektivet rörande livförsäkringsverksamhet (79/267/EEC) följer att varjemedlemsland i vilket ett försäkringsbolag driver rörelse skall kräva attbolaget upprättar erforderliga tekniska reserver (motsvarigheten tillförsäkringstekniska skulder) och upprätthåller en tillräcklig sol vensmarginalavseende bolagets hela verksamhet. Vidare finns bestämmelser om fastställandeav en garantifond. Storlekenav de tekniska reserverna bestäms enligt reglerna i varje medlemsland ellerenligt den praxis som råder i landet. De tekniska reserverna skall normalt varatäckta av tillgångar i motsvarande valuta och dessa tillgångar skall varalokaliserade i verksamhetslandet. Ett medlemsland kan emellertid tillåta atten viss del av reserverna täcks av krav på återförsäkrare. Solvensmarginalenskall uppgå till ett visst lägsta belopp och enligt huvudregeln skall entredjedel av solvensmarginalen utgöra en garantifond. Om ett bolags solvensmarginalunderstiger det lägsta godtagbara värdet, skall tillsynsmyndigheten kräva attbolaget presenterar en plan för återställandet av den finansiella ställningen.I det fall solvensmarginalen understiger garantifonden skalltillsynsmyndigheten kräva att bolaget inkommer med en kortsiktigfinansieringsplan. 1 detta läge kan tillsynsmyndigheten också begränsa ellerförbjuda bolaget att fritt förfoga över sina tillgångar. I yttersta fall kanett bolags koncession dras in, om det inte uppfyller de krav som uppställts. Kommissionenpresenterade ett förslag till direktiv om samordning av regler rörande tvångslikvidation av försäkringsbolag, som driver direkt försäkringsverksamhet. Av detta förslag framgår bl. a. följan de. Försäkringsbolag skall föra register över de tillgångar som enligt den nationella lagstiftningen motsvarar de tekniska reserverna. De registrerade tillgångarna, värderade enligt den nationella lagstiftningen, skall vid varje 66 tidpunktmotsvara de tekniska reserverna, varvid reserverna enligt huvud- Prop.1989/90:34 regeln beräknas utan avdrag för den del som återförsäkrats. Om enregistrerad tillgång är belastad med en säkerhetsrätt, skall detta antecknas iregistret. När tillgångar som är registrerade realiseras, skall nya tillgångarav motsvarande värde registreras. Registret står under tillsyn av tillsynsmyndigheten.Likvidation med anledning av ett bolags insolvens benämns särskildtvångslikvidation. Om försäkringsbestånden inte överlåtes vid en sådan likvidation,skall de tillgångar som finns införda i registren realiseras och influtnamedel utdelas. De medel som är knutna till livförsäkrings-verskamhet skallutdelas för att täcka borgenärernas krav i ordningen a) krav som uppkommitefter bolagets försättande i likvidation, b) krav i enlighet med kapital- ochlivränteförsäkringar samt andra tillgodohavanden för de försäkrade eller andraförmånsberättigade, c) krav till följd av övertagen återförsäkring, d) krav pålön och e) krav på inbetalade men inte tillgodogjorda premiebelopp. Borgenärsom inte fått full utdelning för nämnda krav av medel från registreradetillgångar kan göra gällande sitt restkrav som oprioriterad borgenär vidutdelning av bolagets övriga tillgångar. - Reglema gäller i huvudsak även för agenturertill bolag med huvudkontor utanför EG. I1984 års lov om forsikringsvirksomhed finns i 133§ bestämmelser för beräkningav de försäkringstekniska skuldema (försäkringsfonden), och i 135 § anges de värdehandlingari vilka medlen som skall täcka försäkringsfonden får placeras. Dessabestämmelser överensstämmer i huvudsak med motsvarande regler i den svenskaförsäkringsrörelselagen. De värdepapper som motsvarar försäkringsfonden skallenligt 136 § inskrivas eller förvaras i ett godkänt förvaringsställe. Detdärvid utställda inskrivnings- eller förvaringsbeviset skall förses medbolagets påteckning om att värdepapperen skall tjäna till täckning avförsäkringsfonden. Påteckningen skall underskrivas av tillsynsmyndigheteneller, efter närmare bestämmelser av myndigheten, av bolagets statsauktoriseraderevisor. Härefter anses de påtecknade värdepapperen som givna i handpant tillsäkerhet för försäkringstagarnas fordringar enligt försäkringsavtalen. Detbeskrivna pantsätt-ningsförfarandet skall ske efterräkenskapsårets utgång. Under räkenskapsåret skall på samma sätt och med tremånaders frist pantsättas värdepapper till täckning av det belopp somförsäkringsfonden uppskattas ha växt under den förflutna delen av året. I denutsträckning försäkringsfonden täcks av värdepapper utställda genom den danskavärdepapperscentralen, skall försäkringsbolaget till registrering i värdepapperscentralenanmäla en motsvarande pantförskrivning. Denna panträtt upphör närtillsynsmyndigheten gör anmälan härom till värdepapperscentralen. Genomden danska värdepapperscentralen sker central registrering av obligationer. Allhandel är papperslös och obligationsinnehavet finns bara registrerat på obligationskontohos värdepapperscentralen. Omett livförsäkringsbolag försätts i konkurs, skall liksom i 67 livförsäkringsbeståndet tillsammans med pantsatta värdehandlingar Prop. 1989/90:34 förvaltasav en särskild administration. Reglema för denna administration överensstämmeri sina huvuddrag med de svenska bestämmelsema. Ijuni 1988 antogs en ny lov om forsikringsvirksomhet, som trätt i kraft i september1989. Enligt denna lag kan ett försäkringsbolag ställas under offentligadministration, men det kan däremot inte försättas i konkurs. Fordringar somföljer av försäkringsavtal har företrädesrätt framför andra fordringar, medundantag av massafordringar. Livförsäkringsbeståndet har företräde till ettbelopp som minst motsvarar försäkringsfonden. 1den finländska försäkringsbolagslagen finns inget krav på pantsättning. a. en bestämmelse som föreskriver att ett belopp motsvarande 85procent av de försäkringstekniska skulderna skall vara placerade ilångfristiga värdepapper. Kommitténhar i delbetänkandet (SOU 1986:8) Soliditet och skälighet i försäkringsverksamhetentagit upp frågan om pantsättningskravet i försäkringsrörelselagen. Kommitténhar till en början diskuterat humvida det nuvarande pant-sättningssystemet kananses vara praktiskt och ändamålsenligt för försäkringsbolagen ochförsäkringsinspektionen. Reglerna underlättar tillsynen såväl av att de tillgångarsom motsvarar de försäkringstekniska skulderna ärtillräckliga som av att bolagen iakttar de särskilda placeringsreglerna i 7kap. 9 § försäkringsrörelselagen. Kommittén gör emellertid bedömningen att pantsättningsförfarandetfår anses ha en underordnad betydelse i förhållande till reglema om offentligtillsyn och revision. Detnuvarande pantsättningssystemet skulle också kunna anses i viss utsträckningförsvåra för befattningshavare i ett försäkringsbolag att genom brottslig handlingkomma i besittning av vissa värdehandlingar. Den offentliga tillsynen, bolagenssärskilda förvaring överhuvud av värdehandlingar och de straffrättsligabestämmelser som finns torde emellertid enligt kommittén utgöra etttillräckligt och väl avvägt skydd för försäkringstagarna i detta hänseende. Defrämsta olägenheterna med det nuvarande pantsättningsförfarandet torde vara avadministrativ art. Ett ombud måste vara med vid uttag och inläggning avvärdehandlingar i valvet. Det kan förväntas att hanteringen av pantsattatillgångar kommer att tillta i omfattning. Säkerhetsvalven måstebyggas på ett sådant sätt att det finns ett extra valv för pantsattavärdehandlingar. Bolagen måste ta ut pantbrev i egna fastigheter för att kunnaanvända dessa till att täcka de försäkringstekniska skulderna. Pantsättningsförfarandetär opraktiskt och otidsenligt, och kommittén 68 anserdärför att systemet utifrån rent praktiska utgångspunkter bör avskaf- Prop.1989/90: 34 fas. mening finns det skäl att bibehålla en förmånsrätt för deförsäkringstagare som har en särskild förmånsrätt gmndad påhandpant främst därför att dessa försäkringsformer har ansetts motivera ettbättre skydd i förmånsrättshänseende än andra försäkringsformer. Därtillkommer att det inte helt kan uteslutas att i vissa situationer andrafordringsägare än försäkringstagare kan förekomma i större utsträckning än somär normalt i försäkringsbolag. Kommitténhar diskuterat möjligheten att skapa en förmånsrätt gmndad på något slag avregistrering men konstaterar att det i svensk rätt inte finnsnågon generell möjlighet till registreringspanträtt för lös egendom. En del avde ifrågavarande värdehandlingarna säljs löpande och ersätts av nya handlingar,och detta torde medföra ett relativt omfattande arbete kring registreringenför såväl bolag som inspektionen. Införandet av en förmånsrätt gmndad påregistrering skulle även kräva en rad överväganden inom olika rättsområden. Viden samlad bedömning finner kommittén att de nuvarande pantsättningsreglernainte kan modifieras på ett sådant sätt att man uppnår några påtagliga fördelaroch att det enda altemativ som återstår är att ersätta dessa med en allmänförmånsrätt. För att uppnå en allmän förmånsrätt som inte medför sämre rätt änsom betingas av olikheterna mellan allmän och särskild förmånsrätt, föreslårkommittén att förmånsrätten skall gälla som första allmänna förmånsrätt. Förslagetatt slopa pantsättningsförfarandet innebär inte att kraven på förvaring ochhantering av värdehandlingar och andra tillgångar helt upphör, ochinspektionen bör därför åläggas att utfärda särskilda föreskrifter för förvaringoch handhavande av värdehandlingar eller andra tillgångar som avses i 7 kap. 9och 10 §§ försäkringsrörelselagen. Vadsom anförts beträffande pantsättningsreglerna i försäkringsrörelselagen kanenligt kommittén i allt väsentligt också gälla motsvarande regler i lagen omutländska försäkringsföretag. Några särskilda förhållanden gör emellertid att pantsättningsförfarandeti denna lag har en speciell funktion. De enda tillgångar som en utländskförsäkringsgivare är skyldig att hålla i är depositionen inom liv- ochskadeförsäkring samt dämtöver de tillgångar som krävs för försäkringstekniskaskulder inom livförsäkring. Ett slopande av pantsättningsreglerna skulleinnebära att i händelse av den utländske försäkringsgivarens konkurs, tillgångarmotsvarande de försäkringstekniska skuldema här i riket skulle komma att ingå ikonkursen i den utländske försäkringsgivarens hemland, åtminstone så länge detär fråga om företag i . De svenska livförsäkringstagama skulle därmed fåkonkurrera med alla andra fordringsägare i det utländska företaget. Med hänsynhärtill finner kommittén att pantsättningsreglema i lagen om utländskaförsäkringsföretag av intemationellt konkursrättsliga skäl måste behållas. 3.1.5 Remissyttranden överförsäkringsverksamhetskommitténs förslag, Prop. Deremissinstanser som avgett yttranden över försäkringsverksamhets-kommitténsdelbetänkande Soliditet och skälighet i försäkringsverksamheten och därviduttalat sig om kommitténs förslag att ersätta de nuvarande pantsättningsreglernamed en allmän förmånsrätt, har genomgående ställt sig positiva till förslaget. Försäkringsinspektionen:Förslaget ger ett vidare skydd för försäkringstagarna än det nuvarande pantsättningssystemet,eftersom en allmän förmånsrätt avser försäkringsgivarens samtliga tillgångar.Ett avskaffande av pantsättningskravet kommer att medföra förenklingar i dennuvarande hanteringen av värdehandlingar. Vidare kommer införandet av förenkladhantering av värdehandlingar, som modern datateknik skapat fömtsättningar för,att underlättas betydligt. I samband med förberedelsema för PmC-systemet harinspektionen erfarit att det nuvarande pantsättningskravet nödvändiggören invecklad och tung administration i ett sådant system. En ytterligarepositiv effekt av pantsättningskravets avskaffande är att bolagen inte behöverta ut pantbrev i egna obelånade fastigheter enbart för att kunna uppfylla pantsättningskravet.Inspektionen tillstyrker kommitténs förslag att pantsättningsreglema i lagenom utländska försäkringsföretag bibehålls. Bankinspektionen:Försäkringsbolagen har krävt att denna regel om handpanträtt skallavskaffas. Den medför betydande administrativa olägenheter. Utvecklingen somsker på kapitalmarknaden kan dessutom öka svårigheterna. Det bör också nämnasatt en utveckling pågår mot ett värdepapperslöst system för andra värdepapperän aktier för att underlätta kapitalmarknadens funktion. Den planeradepenningmarknadscentralen, som skulle innebära ett depåsystem där värdepapperförvaras i särskild ordning, kan ses som ett försök i denna utveckling.Bankinspektionen har kunnat konstatera förseningar i leveranser påaktiemarknaden och problem inom andra delar av värdepappersmarknaden beroendepå den administrativa hanteringen av värdepapper under särskilt förvar och medallmänt ombud. Detta förhållande har lett till att särskilda leveransförbindelserför närvarande utfärdas vid köp och försäljning av värdepapper. Förslaget börleda till en enklare och mer tidsenlig hantering av försäkringsbolagensvärdepapper utan att försäkringstagamas skydd och rätt försämras. Dettatillgodoses bl.a. genom den offenliga kontrollen och tillsynen samt genom desärskilda föreskrifter om försäkringsbolagens hantering av värdepapper somskall meddelas av försäkringsinspektionen. : finner det utomordentligtangeläget, att kommitténs förslag att slopa pantsättningsreglerna iförsäkringsrörelselagen genomförs. har länge i olika sammanhangpåtalat den omständliga hanteringen av tillgångar som försäkringsbolagentvingas till med nuvarande regler. Dessa administrativa olägenheter har accentueratsunder genom den framväxande penningmarknaden. Det är svårt förbolagen att använda de värdepapper somfinns på denna marknad som pantsatta tillgångar, eftersom de är föremålför löpande affärsverksamhet och det krävs medverkan av försäk- Prop.1989/90:34 ringsinspektionens ombud varje gång en pantsatt handling skall tasut ur eller läggas in i bolagets valv. Ett ersättande av pantsättningsreglernamed en allmän förmånsrätt skulle enligt riksförbundets mening inte märkbartkomplicera förmånsrältsområdet. Livförsäkringsverksamhet bedrivs endast av ettfåtal bolag och tillsynen över bolagen begränsar starkt deras möjligheter attskapa andra skulder än dem till försäkringstagarna. Eftersom allaförsäkringsbolag torde ha detaljerade redovisningssystem med protokoll överinlägg i och uttag ur säkerhetsvalv påverkas inte säkerhetsfrågan i praktiken.En positiv effekt av pantsättningskravets borttagande är att bolagen intebehöver ta ut pantbrev i egna fastigheter och därigenom åsamkas stämpelkostnad. Folksam:Förslaget innebär avsevärda praktiska fördelar och därmed kostnadsbesparingar.Försäkringsinspektionens ombud behöver inte längre närvara vid uttag ochinlägg av värdehandlingar. De pantsatta handlingarna behöver inte förvarasavskilt från bolagets övriga tillgångar. vill också framhålla att enaffärsmässig hantering av placeringarna underlättas. Till exempel är det idelar av verksamheten till nackdel att vissa interimsbevis inte är pantsättningsbara.Slutligen försvinner med kommitténs förslag behovet att pantsätta egnafastigheter. Detta medför administrativa fördelar och lägre kostnader t. ex.genom att bolaget slipper betala stämpelskatt vid uttag av pantbrev. har till alla delar instämt i kommitténs förslag. Föreningen harpåpekat att i ett livförsäkringsbolag svarar andra fordringsägare änförsäkringstagarna som regel för en mycket liten del av fordringarna.Föreningen delar även kommitténs bedömning att pantsättningsreglerna i lagenom utländska försäkringsföretag måste bibehållas. FörsäkringsbolagetSPP, ömsesidigt, har framhållit att ett slopande av nuvarande regelsystem ärmycket angeläget, eftersom detta medför betydande administrativa problem. Hovrättenöver och , kammarrätten i och Föreningen har anfört att den föreslagna allmänna förmånsrätten bör regleras iförmånsrättslagen. Hovrätten och föreningen har dessutom framfört attförmånsrätten bör placeras efter 10 §, som avser vissa kostnader i anslutningtill konkurser. framställning som inkom till har och hemställt att försäkringsverksamhetskommitténsförslag om slopande av pantsättningskravet genomförs. Detta är ytterstangeläget för att försäkringsbolagen skall ha möjlighet att ansluta sig till kontobaseradevärdepapperssystem. Genom en lagändring öppnades en möjlighet attförvara värdehandlingar hos PmC med bibehållen panträtt för försäkringstagarna.Det har emellertid visat sig svårt att utforma anvisningar för kontroll av pantsättningenpå ett sådant sätt att de praktiskt kan efterlevas. Riksförbundetoch har även framhållit att bolagens placeringstillgångar till alltstörre del utgöres av sådana penningmarknadsinstrument som kräver högomsättning för att fungera enligt marknadens förutsätt- Innehaven är oftakortfristiga och passar inte in i bilden av pant- Prop. 1989/90:34sättningsbara tillgångar, där en viss stabilitet i förvaret fömtsätts. Viden uppvaktning på överlämnaderiksförbundet och ännu en framställning med krav på ändring av pantsättningsreglernai enlighet med försäkringsverksam-hetskommitténs förslag. ochFolksam åberopade vad som anförts i den tidigare framställningen och i de remissyttrandensom avgetts över kommitténs betänkande. Särskilt underströks att ett deltagandei PmC för försäkringsbolagens del är helt beroende av en lagändring. Ettförslag till ett datorbaserat penningmarknadssystem i PmC:s regi för hanteringav kreditmarknadsinstmment har lagts fram. PmC:s uppgift blir enligt förslagetatt vara depåförvaltare av instmmenten och att tillhandahålla en metod för kontoföringav rättighetshavare. Systemet syftar till att säkerställa att registrering avrättigheter hos PmC och utväxling av likvider genom särskild riksbanksdearingskall kunna ske . Dagens hanteringsrisker på penningmarknaden skulledärigenom kunna undanröjas. Enligt förslaget skulle PmC bl.a. lämna säljarenbetalningsgaranti för utfäst likvid, men detta skulle fömtsätta att PmC somsäkerhet erhåller pant i förvärvsobjektet. Vid ett försäkringsbolags handelinom PmC-systemet uppkommer frågan om konkurrens inträder mellanförsäkringstagarnas och PmC:s förmånsrätter och hur en sådan situation i såfall skall lösas. Detta är emellertid frågor som får tas upp till övervägande isamband med behandlingen av PmC-förslaget. Inomfinansdepartementet gjordes den bedömningen att försäkringsverk-samhetskommitténsförslag inte oförändrat kunde ligga till gmnd för en ändring av pantsättningsreglerna.Inom departementet utarbetades därför ett förslag till annan lösning av frågan.Departementsförslaget avvek på ett sådant sätt från kommitténs förslag att detansågs nödvändigt att remittera förslaget till olika myndigheter ochorganisationer. Remissinstansernahar i allt väsentligt ställt sig positiva till förslaget. En del av desynpunkter som framhållits av remissinstanserna har beaktats i lagrådsremissen.Beträffande vissa frågor återkommer jag nedan. Mittförslag: Försäkringstagarnas panträtt i form av handpant enligt 7 kap. 11 §försäkringsrörelselagen ersätts med en annan särskild förmånsrätt.Förmånsrätten tillkommer även återförsäkringstagare såvitt gälleråterförsäkring avseende livförsäkring och lång skadeförsäkring. Förmånsrättengäller i de tillgångar som ett försäkringsbolag för in i ett för detta ändamålavsett register. Föreskriftom förmånsrätten tas in i en ny paragraf, 4 a § , i förmånsrättslagen. Reglernaom särskild förvaring av pantsatta tillgångar upphävs. Motsvarande ändringargörs i lagen om rätt för utländska försäkringsföretag att drivaförsäkringsrörelse i . Försäkringsverksamhetskommitténsförslag: De nuvarande pantsättningsreglema ersätts med en allmän förmånsrätt.Av internationellt konkursrättsliga skäl bibehålls pantsättningsreglerna ilagen om utländska försäkringsföretag. Remissinstanserna:De remissinstanser som yttrat sig över kommitténs förslag har ställt sigpositiva till detta. Skälenför mitt förslag: Som framgått av tidigare avsnitt föreligger det ett stortbehov av att ändra de nuvarande reglerna om pantsättning och förfarandet kringdenna. Reglerna medför betydande administrativa problem och dessa kan förmodasöka på gmnd av den utveckling som sker på kapitalmarknaden. Det är svårt förförsäkringsbolagen att pantsätta värdepapper som är föremål för löpandeaffärsverksamhet, när det krävs medverkan av ett ombud varje gång en handlingskall tas ut ur eller läggas in i bolagets valv.