prop · GD03146 · 1989-12-31 00:00:00 — Detfinns i detta sammanhang ingen anledning att gå in på alla de områden somreformen berör. Jag vill emellertid kommentera vissa av förslagen som är avstörre betydelse för jordbmksföretagarna. Regeringenhar efter remissbehandlingen av betänkandena från skatteutredningarna lagtfram förslag som i vissa fall avviker från utredningarnas. Detta gäller bl. a.frågor av betydelse för de areella näringarna. Dennya skatteutjämningsreserven (surven) har i regeringens förslag utformats påett annat sätt än vad URF föreslog. a. finns ingen belopps-mässigbegränsning av surven. Vid beräkningen av survunderlaget får näringsfastigheteringå . Bakgrunden till den regeln är att beskattningen vid försäljningav näringsfastighet skall ske i inkomstslaget kapital. Detta innebär enreavinstbeskattning på , vilket är en lägre beskattning än vad utredningamaföreslagit. För bostadsdelen blir beskattningen densamma som för villa, dvs.högst . Ensärskild utredning av möjligheterna att tillämpa en s.k. särskildredovisningsmetod (SRM) för att skilja privat ekonomi från företagets hargjorts (SOU 1989:94). Regeringen har konstaterat att metoden kräver ytterligareöverväganden och har därför beslutat att utreda SRM-modellen vidare. Målet förutredningsarbetet är att kunna erbjuda egenföretagare möjlighet att arbeta påsamma skattemässiga villkor som aktiebolag utan att behöva använda sig av någonform av bolag. Föratt skapa neutrala regler för behandlingen av löntagares och företagaresräntor föreslog RINK införandet av regler om s. k. räntefördelning. Förslageninnebar i korthet att i den mån företagets survunderlag understeg noll skulleett belopp beräknat som mellanskillnaden multiplicerad med statslåneräntanredovisas som avdrag i inkomstslaget kapital och som intäkt i inkomstslagetnäringsverksamhet. Regeringen har i sitt förslag beaktat de problem som kanfinnas för vissa företagare, exempelvis för företag som befinner sig i ettuppbyggnadsskede av deras verksamhet, genom att bl. a. föreslå övergångsregler. Möjligheternaatt begränsa utrymmet för en osund skatteplanering är som jag nämnt ett avde viktigaste inslagen i en reformering av skattesystemet.Utformningen av reglerna för förvärvskällor och under- Prop. 1989/90:146skottsavdrag är därvid av stor betydelse. Bakgrunden till detta är bl.a. deproblem som föreligger vad gäller att hålla isär den privata ekonomin frånföretagets. Den mycket starka kritik som riktats mot det nuvarande skattesystemetsutformning har bl.a. pekat på att underskottsavdragen gett utrymme för en avsamhället subventionerad privatkonsumtion och förmögenhetsuppbyggnad. Regeringenhar därför föreslagit en begränsning av möjligheterna att dra av ränteutgifternär dessa överstiger ränteinkomsterna så att nettoutgifter utöver lOOOOOkr.kvoteras till . Härigenom kan rimlig hänsyn tas till underskott som följerav lånekostnader för investeringar i boende. Eftersom privatbostaden på enjordbmksfastighet enligt förslagen skall beskattas i inkomstslaget kapitalkommer således samma regler att gälla för de räntekostnader som avser denna. Vadgäller underskott i näringsverksamhet innebär förslagen att möjligheterna attkvitta dessa mot överskott i andra inkomstslag upphör. Underskott i enförvärvskälla får såväl vad gäller inkomstskatten som egenavgifterna kvittas mot överskott i förvärvskällan under följande beskattningsår.Föreligger underskott vid förvärvskällans upphörande behandlas underskottetsorn realisationsförlust. Kvittning skall enligt förslagen få ske mdlan olikaverksamheter i de fall den skattskyldige arbet,at i dem i inte oväsentligomfattning. Aktiva verksamheter skall därför bilda en gemensam förvärvskälla.Kvittning får däremot inte ske mellan passiv och aktiv verksamhet eller mellanolika passiva verksamheter. Regeringensförslag innehåller vidare särskilda regler för värdering av djur. Djurbehandlas som lager men får till skillnad från vad URF föreslog - tas upptill lägre värde än lager i övrigt. Det kan vidare nämnas att regeringen, bl.a. för att inte försvåra generationsskiften i jordbruksföretag, inte har tagitfasta på RlNK:s förslag om användningen av den s. k. delningsprincipen vidöverlåtelser av fastigheter. Jagåterkommer i det följande till en bedömning av eflFektema av skattereformenför jordbruket. Regeringenhar presenterat sitt förslag till regionalpolitik för 1990-talet(prop. 1989/90:76). Det övergripande målet för regionalpolitiken är att gemänniskor tillgång till arbete, service och god miljö oavsett var de bor ilandet. Politiken skall främja en rättvis fördelning av välfärden mellan människori olika delar av landet, en balanserad befolkningsutveckling så att envalfrihet beträffande bosättning, utbildning, arbete m.m. erhålls samt attproduktionen kan ske rationellt, varigenom en god ekonomisk tillväxt kanuppnås. Förslagetinnebär att regionalpolitiken förbättras och vidgas i flera av seenden och utefter vissa huvudlinjer. Länens roll i regionalpolitiken ökar och besluten decentraliseras så att det skall vara möjligt att ta vara på varje enskild regions egna resurser och utvecklingsmöjligheter. Vidare koncen treras det regionalpolitiska stödet till de områden som har det största 38 Det geografiskastödområdet för näringslivsutveckling minskas i Prop. 1989/90:146 förhållandetill de tidigare avgränsningarna. Det nu föreslagna stödområdet karaktäriserasfrämst av att det är glest befolkat och har långa avstånd, svaga lokalaarbetsmarknader och långsiktigt svåra regionalpolitiska problem. Norrlandsinland, delar av Bergslagen samt de nordvästra delarna av och Kopparbergslän är det sammanhängande område som kännetecknas av dessa problem. Den nyaavgränsningen av stödområdet innebär att av landets befolkning omfattas,jämfört i det hittillsvarande stödsystemet. En förenkling sker vidaregenom att antalet stödformer och stödområden reduceras och handläggningen avallt regionalpolitiskt stöd på regional nivå läggs på länsstyrelserna. Deföretagsstöd som kommer att kunna lämnas består bl. a. av lokaliseringsbidragsom ges i samband med investeringar i byggnader och maskiner. Vidare kan utvecklingsbidraglämnas till företagen- immateriella investeringar, dvs. marknadsföring,produktutveckling m. m. Sysselsättningsbidrag kommer liksom att kunnalämnas till företag som varaktigt ökar sysselsättningen. Systemet mednedsättning av sociala avgifter som stöd till näringslivet bibehålls menändras i vissa delar. Den geografiska omfattningen utökas t. ex. till hela detnya stödområdet 1, dvs. stora delar av inland. Förenklingaroch förbättringar föreslås beträflFande glesbygdsstödet där stödmöjligheternasamlas i färre stödformer. Möjligheter till utvecklingsåtgärder ilandsbygdsområden föreslås. För att ansvara för glesbygdsfrågor föreslås att enmyndighet inrättas, som lokaliseras till . Myndigheten skall bl. a.förmedla kunskaper om glesbygdsproblem, bedriva försöksverksamhet, svara förutvärdering m. m. Störrevikt läggs vid åtgärder som främjar fömtsättningama för regional utveckling,t.ex. förbättringar av infrastmkturen. Ett särskilt anslag förinfrastmkturåtgärder föreslås, som till största delen kommer att användas iNorrlands inland. Sammanlagtföreslås att 2 250milj. anvisas för regionalpolitiska åtgärder, vilketinnebär en ökning med 353 milj. kr. i jämförelse med innevarande budgetår. Jord-och skogsbmket är mycket viktiga näringar bl. a. för glesbygden och dessutveckling. Glesbygdsstöd lämnas bl. a. till företag inom de areellanäringarna. De förbättringar av glesbygdsstödet som föreslås i regeringensproposition om regionalpolitiken innebär förbättringar även för jordbmksföretageni glesbygden. RiksdagenfaststäUde (prop. 1984/85:120, NU 30, rskr. 362) rikt linjer för den långsiktiga energipolitiken. En huvuduppgift för energipoliti ken är att skapa fömtsättningar för att övergången från olja till förnybara och inhemska energikällor skall kunna fullföljas, som fömtsätt ningarna förstärks för att kärnkraften skall kunna avvecklas. Stränga krav skall ställas på säkerhet och omsorg om miljön vid användning och utveck ling av all energiteknik. Enligt riksdagensenergipoliriska beslut (prop. 1987/88:90, Prop. 1989/90:146 NU40, rskr. 375) skaU kämkraftsavvecklingen inledas genom att en första reaktortas ur drift och en andra en i och en i . År1988 uttalade (JoU 1987/88:23, rskr. 373) att regeringen börklariägga energianvändningens effekter på koldioxidhalten i atmosfären ochutarbeta ett program för att minska utsläppen tiU vad naturen tål. Som ettnationellt delmål angavs att koldioxidutsläppen i inte bör öka. Inomregeringskansliet pågår förberedelser för en energipolitisk proposition, somavses föreläggas . Avsikten är att propositionen skallinnehålla bl. preciserade förslag om kämkraftsavvecklingens inledning och omåtgärder som föranleds av avvecklingen. Enrad utredningsuppdrag har lagts ut i syfte att ge underiag till kommandeenergipolitiska beslut. Exempelvis fick statens energiverk och statensnaturvårdsverk regeringens uppdrag att klarlägga hur enmiljöanpassad svensk energiförsörjning kan utformas. En sådan energiförsörjninginnebär att största möjliga hänsyn tas till vikten av en ansvarsfullhushållning med och omsorg om miljö- och naturresurser. förra åretredovisade verken sin utredning Ett miljöanpassat energisystem.Remissbehandlingen har avslutats. Av utredningen framgår att fossilabränslen i stor utsträckning behöver ersättas av biobränslen omkoldioxidutsläppen skall begränsas i enlighet med uttalande. År1987 användes inhemska bränslen (skogsbränslen, torv, lutar och avfall) med ettenergiinnehåll på . Användningen av inhemska bränslen har ökat stadigtunder , delvis som en följd av stattigt stöd till investeringar ochtill forskning och utveckling. Enligt nämnda utredning kan den fysiskatillgången till biobränslen uppskattas till 90-l40TWh tiUfört bränsleper år, dvs. större än dagens användningsnivå. Hänsyn har tagits tillmiljömässiga och tekniskt praktiska restriktioner. En eventueUt ökadanvändning av torv och avfall som bränsle ingår inte i utredningensbiobränslepotential på . Skogsbränsle,dvs. avverkningsrester m. m. från skogsbmket, är det biobränsle som på kortsikt kan ge störst bidrag till energitillförseln. På kan ävenenergigrödor ge ett betydande tillskott, fömtsatt att utvecklingen avplantmaterial och av teknik för odling och skörd fortsätter. Iprincip kan aUa traditionella jordbmksgrödor användas som energiråvara.Dessutom kan speciella energigrödor odlas. Den energigröda som harägnats mest forskning är energiskog. Vidare kan energi utvinnas urrestprodukter från livsmedelsproduktionen, exempelvis halm och stallgödsel. Energinkan tas till vara genom direkt förbränning av biomassan. I andra fall utvinnsenergin genom lorbränning av en vidareförädlad form av biomassa, exempelvisetanol, vegetabilisk olja eller rötgas. Enfömtsättning för att de fysiska tillgångarna till biobränslen skall kunna utnyttjas som energiråvara, är att de är ekonomiskt konkurrenskraf tiga gentemot andra energislag. Härvid har skatter, avgifter och andra ekonomiska styrmedel en stor betydelse. (ME 1988:03) har i uppdrag att analysera fömt- Prop. 1989/90:146 sättningamaför införande av miljöavgifter och andra ekonomiska styrmedel inommiljöskyddsområdet. avlämnade utredningen delbetänkandet (SOU1989:83) Ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken -Energi och trafik. Betänkandetinnehåller bl.a. förslag till avgifter på utsläpp av koldioxid, svavel ochkväveoxider. De nuvarande energiskattema på bränslen föreslås reduceras med50% i samband med att en koldioxidavgift införs. Vidare föreslås att ettstödsystem införs för att främja elproduktion med miljöfördelar. (1989/90:111) om reformerad mervärdeskatt m. m. har regeringen nyligenföreslagit att en koldioxidskatt och en svavelskatt skall införas, samt att denuvarande energiskattema på bränslen skall reduceras . Chefen för miljö-och kommer att förelägga regeringen förslagtill proposition om vissa ekonomiska styrmedel inom miljöpolitiken, m.m.Förslaget omfattar bl.a. en miljöavgift på utsläpp av kväveoxider från storaförbränningsansläggningar för energiproduktion. Förslagen om miljöskatter ochmiljöavgifter överensstämmer i huvudsak med miljöavgiftsutredningens förslag. Eftersombiobränslen inte ger upphov till något nettotillskott av koldioxid tillatmosfären, omfattas de inte av koldioxidskatten. Med de föreslagna skattemakommer därför biobränslenas konkurrenskraft att stärkas i förhållande tilldagsläget. Förslagbereds i för att ytterligare stimuleramiljövänlig energiproduktion, bl. a. i form av kraftvärme inom en ram av 500milj. kr./år. Därvid skall prioritet ges till biobränslen. Det är angeläget atten varaktig marknad för biobränslen kommer till stånd. Fömtsättningama företanolproduktion har förbättrats på gmnd av förändringar av skattesystemet.Det finns därför skäl att nu pröva om det är ekonomiskt rimligt att i Sverigeproducera etanol för drivmedel. En arbetsgrupp med företrädare för näringen,petroleumbranschen och bör klargöra denna fråga före den 1juni 1990. Den närmare utformningen av stimulanser kommer att presenteras i ettenergipolitiskt sammanhang. Densvenska åkermarken utgör en värdefull produktionsresurs inom såväl livsmedels-som industri-, skogs- och energiproduktionen. Dagens prisstödsystem driverfram en intensiv produktion av de prisreglerade grödorna. Resultatet är och kostsam överskottsproduktion av framför allt spannmål, vilket är enineffektiv användning av åkermarken, vid rådande världsmarknadspriser. Ett måttpå detta är att dagens överskottsproduktion med nuvarande intensitet ochproduktionsteknik motsvarar en areal på ca 500000 ha. Denna areal används fören produktion som inte ger täckning för de rörliga produktionskostnadema. Genomen avreglering skapas bättre fömtsättningar för en eflfektiv och riktig markanvändning. Att ersätta dagens reglering med någon ny typ av 41 reglering som styrmarkanvändningen till vissa specifika grödor medför en Prop. 1989/90:146uppenbar risk att en produktion ånyo drivs fram som sedan inte efterfrågas.Resultatet kan bli nya kostsamma överskott. Det är också vid en avreglering avjordbmksmarknaden naturligt att den enskilde jordbmksfö-retagaren får avgörahur åkermarken skall användas. Staten måste emellertid kunna påverkamarkanvändningen t.ex. i syfte att hålla landskapet öppet. Huvudaltemativentill produktion av livsmedelsråvara är industri-och energigrödor samtskogsproduktion. Sådana altemativ har emellertid svårt att konkurrera medlivsmedelsråvara på gmnd av prisstödet som driver upp lönsamheten för deprisreglerade grödorna, som dessutom har en garanterad avsättning. Enavreglering innebär att konkurrensläget för altemativa grödor förbättras. Jaghar redogjort för några av de aktuella frågoma inom miljö- ochenergipolitiken som har betydelse för möjligheten att öka utnyttjandet avåkermark för odling av energigrödor. Överväganden inom dessa politikområdenmåste också vara styrande för de åtgärder som påverkar användningen avinhemska biobränslen. Med de skatter och avgifter som är föreslagna, kommerfömtsättningama för en lönsam odling av energigrödor att förbättras. Därmedökar möjlighetema ytterligare för dagens vegetabilieproducenter att odla nyagrödor och därmed en mer eflfektiv användning av åkermarken. Odlingen avenergigrödor, liksom odlingen av industrigrödor, är dock ytterst beroende avmarknadens efterfrågan på sådana produkter. 2.5 Den intemationella situationen Omlivsmedelspolitik tidigare kunnat bedrivas avskärmad från den internationellautvecklingen, är situationen en helt annan . Jordbmkspolitik har bliviten viktig fråga både i OECD- och GATT-sammanhang. är denglobala livsmedelsförsörjningen också en viktig fråga i den intemationelladebatten. I viss utsträckning berörs också den svenska livsmedelspolitiken avde pågående förhandlingama mellan EG och EFTA. Svältoch undemäring är fortfarande en plågsam realitet i många . har världens samlade livsmedelsproduktion per capita ökat . Störst var ökningen i centralpla- nerade ekonomier, men även och stod för betydande ökningar. och , som upplevde svåra svältpe- rioder, är i stort sett självförsörjande och sporadiska exportörer av bl. a. spannmål. Enda undantaget från den positiva utvecklingen var Afri ka som främst under periodens senare hälft hade en större ökning av befolkningen än av livsmedelsproduktionen. Andelen undemärda av u-ländemas befolkning har enligt Food and of the United Nations, FAO- sjunkit påtagligt, från 27till 21,mellan 42 Flertalet av världens undemärda () Prop. 1989/90:146 bedömsdock fortfarande finnas i Fjärran Östem, medan och Latinamerikauppvisar väsentligt lägre andelar (27 resp. ). Fördelningen av världenslivsmedelsresurser är mycket ojämn varför svält och undemäring inte minskat isamma takt som livsmedelsproduktionen ökat. Produktionsökningenförklaras delvis av den livsmedelspolitik som många industriländer for, inkl.Sverige. Det subventionssystem som bl. EG och tillämpar innebär attproducentema garanteras ett visst, ofta relativt högt, pris för sina produkteroavsett produktionens storlek. Stödsystemet driver fram en överskottsproduktionsom med hjälp av omfattande exportsubventioner dumpas på världsmarknaden. Dessaöverskott säljs bl. a. till där de billiga importerade jordbmksproduktemakonkurrerar ut den inhemska jordbmksproduktionen. Böndema i u-ländema hardärför svårt att konkurrera med importerade råvaror. Deras produktion fårdärmed en mycket låg lönsamhet, vilket bromsar investeringar i jordbmkssektomoch hämmar utvecklingen av det nationella jordbmket. I-ländemas dumpade exporthindrar åtskiUiga med goda fömtsättningar för jordbmk att utveckla enexport av jordbmksprodukter. som överskottsexport och gränsskyddundergräver u-ländemas produktion av livsmedel så belastas bytesbalansen förmånga . Även utvecklingsländemas egen jordbmkspolitik är i många fallett hinder för jordbmkets utveckling i det egna landet. Få harupprättat ett gränsskydd för den egna produktionen mot ersättningsimport frånutlandet. Tvärt om sker ofta en beskattning av jordbmket. Inte minst i Afrikasker emellertid en aktiv omprövning av jordbmkspolitiken, i entillväxtstimulerande och marknadsanpassad riktning. Ävenom den för i-ländema olönsamma överskottsproduktionen av livsmedel, på gmnd avbl. a. olika produktionsbegränsande program och felslagna skördar, sjunkit desenaste åren kvarstår det systemfel som skapar problem för u-länderna.Prisregleringssystem, gränsskydd och en fortsatt dumpad överproduktion löserinte problemen med svält och undemäring i världen. De förvärrar dem i stället.Det bästa sättet för i-ländema att långsiktigt bekämpa problemen i u-ländemaär därför att sluta dumpa överskott på världsmarknaden, minska dagens stöd tiUjordbmket och sänka gränsskyddet. Styrelsen för intemationeU utveckling (SIDA)drar samma slutsats i sitt remissvar. 1 olika intemationella sammanhang, bl. a.i de pågående GATT-förhandlingama, poängterar också u-ländema själva atti-ländemas jordbmkspolitik är ett stort hinder för deras utvecklingsansträngningaroch att en liberalisering av världshandeln med livsmedelsråvaror skulle hamycket positiva effekter för u-ländema. Men det är också viktigt att bidra tiUen utveckling av u-ländemas egen jordbmksproduktion genom rådgivning,tekniköverföring, hjälp med växtförädling m.m. Denglobala livsmedelsförsörjningen är också förknippad med andra problem. Dessa hänger ofta samman med en rad allvarliga miljöproblem, vilka kräver insatser från i-ländemas sida. I olika regioner i världen påverkas produktionskapaciteten negativt av bl. a. jordförstöring, vatten brist och klimatförändringar. Jordförstöring eller jorderosion innebär att 43 matjordförs bort med vind och nederbörd i en sådan takt att markens Prop. 1989/90:146produktionsförmåga långsiktigt försämras. Jordförstöringens utbredning ochomfattning är inte känd i detalj, men FAO har uppskattat den till mellan 5 och7 milj. ha . Den odlade arealen i åren 1982- 1984 uppskattastill omkring 768 milj. ha. FAO har i sin framtidsbedömning World AgricultureToward2000 angett ett nettotillskott på 83milj. ha i dessa länder, motsvarandedrygt , /84 fram , dvs. den odlade arealenskulle öka till totalt 851 milj. ha. Trots detta skulle reserven av odlingsbarjord i vara närmare 1 300milj. I samma studiekonstateras också att en produktionsökning i på åriigen fram skulle medföra en ökning av den odlade arealen från avden maximala /83 till . Ivissa länder kan vattenförsörjningen bli ett växande problem beroende påfallande gmndvattennivåer och vattenstånd i floder och sjöar. Konstbevattningär en betydelsefull faktor. Trots att av den odlingsbara arealenför närvarande är bevattnad produceras där av totalskörden. 1 många områden(totalt omkring 600 milj. ha) är bristen på vatten den viktigaste orsaken tillatt potentiellt odlingsbar jord inte brukas. En viss nedgång i ökningstaktenav totalt bevattnad areal kan noteras. Detta kan dock inte tastill intäkt för framtida problem eftersom det är en naturlig och väntad effektav att den intensiva utbredningsfasen av de nya produktionsmetoder somförknippas med den gröna revolutionen nu övergått i en lugnare fas. I vissadelar av världen har också växtförädlingen inriktats på utveckling av mindretorkkänsliga grödor. Dessutom bidrar utbudsöveiskotten och de lågaspannmålspriserna till att investeringar i bevattningsanläggningar hållstillbaka. Nämnas kan att FAO uppskattar att den bevattnade andelen avu-ländernas odlingsbara areal kommer att öka från rill 20%vid sekdskiftet. Det kan också tilläggas att dagens bevattningssystem ofta ärineflFektiva; förluster på genom avdunstning är inte ovanliga. Med enförbättrad teknik skulle det innebära att en större areal kunde bevattnas. Möjligaklimatförändringar har infört ett extra osäkerhetsmoment iframtidsbedömningarna kring den globala livsmedelsförsörjningen. Även omforskningsresultaten ingalunda är väletablerade, tycks den förhärskandeuppfattningen vara att jordens genomsnittstemperatur tenderaratt öka beroende på en ökad halt av främst koldioxid i atmosfären. Dettaskulle på många olika sätt påverka produktionsbetingelserna både i faktiska ochpotentiella odlingsområden, men mera precisa slutsatser om olika långsiktigaeffekter kan knappast göras . Det förefaller dock allmänt accepterat attdet mest närliggande resultatet blir en ökning av livsmedelsproduktionen.Dessutom kan mer långsiktiga förändringar komma att innebära en omfördelning avdet geografiska produktionsmönstret. I sammanhanget bör också påpekas attbrukarnas förmåga att möta förändringar är av avgörande betydelse och harhistoriskt spelat en mycket stor roll för anpassningen till inträffadeförändringar av odlingsbetingelserna. Trotsde problem som är förknippade med den globala livsmedelsför- 44 sörjningensåtalardetmesta ändå för att möjligheterna att försörja jordens Prop. 1989/90:146befolkning kan förbättras. Den globala livsmedelsproduktionen ligger ännu långtifrån den potentiellt möjliga. Den återstående arealreserven är mycket stor ochavkastningen förväntas fortsätta att öka. a. kan växtförädling ochavdsarbete medföra markanta förbättringar av produktionstekniken både inomvegetabilie- och animaliesektorn. Dessutom kan genombrott på traditionellaområden, såsom avsaltning av havsvatten och biologisk kvävefixering, inteuteslutas. Den tidigare förväntade befolkningsökningen har också uteblivit.Från en global ökning på sjönk ökningstakten försttill 1,och till 1,. Förtiden fram förväntas en ytteriigare minskning avökningstakten till 1,, enligt FN:s normalt citerade beräkningar. FAOberäknar att för som grupp kommer andelen undernärda att minskafrån till 16% vid sekdskiftet. Minskningen gäller allaregioner kraftigast i det fattiga och folkrika () men enmarkant förbättring förutses även i söder om (). EnligtFAO bör världslagren av spannmål ligga på ca 17 av världskonsumtionenför att den globala livsmedelsförsörjningen skall kunna tryggas. Under1970-talets första hälft låg världslagren på en nivå som underskred dennagräns.