prop · GD0376 · 1989-12-31 00:00:00 — Särskilt inomstorstadslänen har dock många verksamheter som tidigare räknades tillindustrisektom överförts till privata tjänster varför andelsförskjutningama kanvara något missvisande. Frånregional synpunkt bör särskilt framhållas den stora betydelse som utbyggnadenav den offentliga sektorn haft för arbetsmarknadsituationen och därmed ocksåför den regionala balansen i skogslänen. När sysselsättningen inom jord- ochskogsbmket och inom industrin minskat har expansionen av olika offentligaverksamheter utgjort etl värdefullt tillskoll av arbetstillfällen i särskiltdessa län. Dessutom har tillväxten varit förhållandevis jämnt fördelad äveninom länen, vilket bidragit lill all upprätthålla den inomregionala balansen.Ytterligare en positiv faktor ur arbetsmark-nadssynpunkl har varit denförhållandevis stora stabilitet som kan sägas känneteckna de skalle- ochavgiftsfinansierade verksamheter som tillsammans utgör den offentligaverksamheten. Särskihunder har sysselsätlningstillväxten inom sektom privta tjänster varit mycket kraftig. Från regional synpunkt framstår det 245 docksom ett dilemma att en så pass stor del av denna sektor är koncentrerad tillstorstadsområdena och till landets största tätorter. denoffentliga sektom tenderar därför en tillväxt inom privata tjänster att Prop. 1989/90:76 öka de inom- och mellanregionala obalansema. Deinomregionala obalansema belyses endast delvis om man analyserar utvecklingenmed avseende på stödområdesinplacering m.m. Eftersom länen utgör enadministrativ avgränsning och länsstyrelsema förfogar över särskildaregionalpolitiska medel är det även intressant att belysa de inomregionalaobalansema länsvis. 1 tabell 15 redovisas därför en uppdelning av de sjuskogslänen samt av och i två delar. Den ena länsdelenutgörs i resp. fall av den största lokala arbetsmarknaden i länet enligt enavgränsning som SCB redovisat och den andra länsdelen består av den delav länet som ligger utanför den största lokala arbetsmarknaden. I två fall(och ) har dock SCB:s avgränsning frångåtts genom attett färte antal kommuner räknats lill den största lokala arbetsmarknaden. Vilkakommuner sam ingår i resp. läns största lokala arbetsmarknad framgår av bilaga1:3. Tabell15 Befolknings- och sysselsättningsutveckling inom nio läns största lokalaarbetsmarknad och i området utanför denna arb.m./ resterande länsdel/ länet totalt Årlig relativ förändring (%) Antal invånare 1971-80 1981-88 Antal sysselsatta 1970-80 1985-87 -0,4 0,7 -0,7 -0,3 -0,9 -0,3 -0,2 -0,4 0,4 -0,6 -0,1 -1,0 -0,3 -0,2 -0,5 -0,4 -0,2 -0,1 -0,3 -0,3 -0,3 -0,1 0,2 0,1 -0,1 0,2 -0,5 -0,1 0,1 -0,4 -0,1 -0,1 -0,5 -0,2 -0,4 0,1 -0,8 -0,2 -0,3 -0,6 0,2 -0,4 -0,1 -0,3 *SLBD=största lokala arb. i Iän(, , och Älvs byns kommuner). RBD=resterande del av . Övriga förkortningar på motsvarande vis. De kommuner som ingår i de största lokala arbetsmarknaderna framgår av bilaga 1:3. Källa:Befolkningsstatistik (SoS), FoB förår 1970, 1980 samt ÅRSYS förår 1985 och 1987(SCB). Som framgår av tabell 15har i de flesta av de studerade nio länen Prop. 1989/90:76 befolknings- ochsysselsättningsutvecklingen varit väsentligt gynnsamma- Bilaga 1 re inomden största lokala arbetsmarknaden än inom den resterande delen av länet. Dettavisar på de ofta avsevärda inomregionala skiUnader som finns iutvecklingshänseende och som döljs om endast uppgifter för hela länet användsför att beskriva utvecklingen. 2.5 Sysselsättningen inom jord- och skogsbruket Andelensysselsatta inom jord- och skogsbraket var endast av den totalasysselsättningen i landet. var motsvarande andel . Trots dennaminskning betyder sysselsättningen inom denna sektor fortfarande myckelregionalpolitiskt eftersom den i många sysselsättnings-svaga delar av landet t.ex. inom glesbygden utgör en viktig deltidssyssel-sällning. Som framgått av tidigare tabeller har sysselsättningen inom jord- ochskogsbraket försatt att minska förhållandevis kraftigt under de senaste åren.Minskningen har varit något större utanför stödområdena relativt sett.Sammanlagt uppgår minskningen till ca 18000 personer under perioden 19851987.År 1987 fanns omkring 196000 personer sysselsatta inom denna sektor (jmf tabed3 i bilaga 1:1). Föratt belysa atl jord- och skogsbmket alltjämnt svarar för en betydande del avsysselsättningen i många delar av landet kan nämnas de tio kommuner som år 1987hade de högsta andelama nämligen: (27,), (26,), (26,), (25,), (25,), (23,), (23,),(23,), (23,) samt (23,). 2.6 Sysselsättningen inom gruv- och tillverkningsindustri Underde har som tidigare framgått antalet sysselsatta inom grav- ochtillverkningsindustrin åter ökat efter att under en lång följd av år haminskat. uppgår den sammanlagda ökningen till ca14000 personer eller ca 1,. Inom skogslänen har dock antaletindustrisysselsatta forsalt att minska om än i väsentligt lägre takt äntidigare. Sysselsättningsökningen inom sektom har varit väsentligt snabbareinom gmppen övriga län än i storstadslänen (jmf tabed 4 i bilaga 1:2 och figur15 i bilaga 1:2). Tabell 16 Sysselsättningsutvecklingen inom gruv- ochtillverkningsindustri i tre läns- Prop. 1989/90: 76 grupper, stödområden och i 1987 samtandel ., sysselsaUa inom sektorn åren 1970 och 1987 (%) Bilaga 1 -2,1 -0,5 -2,1 -0,8 -0,6 -1,1 -1,4 -0,3 -1,4 -0,9 -0,1 -1,9 -0,5 -0,7 -1,6 -1,3 -0,3 -1,6 -1,6 -0,9 * Enligt för resp 1985 (SCB). Redovisning påstödområden saknas i denna källa. Källor: FoB för , (jmf. ovan),ÅRSYS för resp. 1987 (SCB). Inomde regionalpoliliska stödområdena har antalet industrisysselsatta minskal svagtunder . Minskningen har dock huvudsakligen skett inom stödområdeA och B medan stödområde C haft en i stort sett oförändradindustrisysselsältning. Sysselsältningsminskningen inom stödområde A harrelativt sett varit ungefär dubbelt så stor som inom stödområde B. Sammantagethandlar det om en minskning med ca 600 arbetstillfällen i stödområde A och omca 200 arbetstillfällen inom stödområde B. Avfigur 16 i bilaga 1:2 framgår den relativa förändringen av industrisysselsättningenunder perioden 19851987 i landets kommuner. Som framgår av denna figur finnsde kommuner som haft den största minskningen av industrisysselsättningenfrämst i övre inland men även åtskilliga kommuner i mellersta Sverigetillhör denna gmpp. Kommunerna med den största tillväxten avinduslrisysselsällningen finns främst i och ligger förhållandevisutspritt. 2.6.1Industrins arbetsställestruktur regionala skillnader Industrinsarbetsställestruktur varierar förhållandevis mycket mellan olika delar avlandet. Vissa regioner är typiska småförelagsområden medan andra är starktdominerade av ett fåtal större arbetsställen. Detta förhållande innebär i sigväsentligt olikartade förutsättningar för den regionala utvecklingen inom resp.region och för den typ av politiska åtgärder som kan behövas. Avtabed 17 framgår hur arbetsställestrukturen varierade mellan ett antal län . Som framgår av tabellen är det som har den klart högsta andelen industrisysselsatta vid mindre arbetsställen dvs. upp till 50 anställda. och har förhållandevis höga andelar sysselsatta vid de mind re arbetsställena. Även när del gäller de medelstora arbetsställena (50 248 199anställda) ligger högst av de studerade länen med en Prop.1989/90: 76 andel på . Liksom beträffande de mindrearbetsställena Bilaga 1 har även . , ochVästerbottens län en förhållandevis hög andel sysselsatta vid de medelstoraarbetsställena. Avde studerade länen utmärks särskilt av en hög andel sysselsattavid arbetsställen med 200499 anställda. När det gäller de största arbetsställenainom industrin dvs. de med minst 500 anställda ligger och Västmanlandslän högst med andelar på resp. av den totalaindustrisysselsättningen. Därefter följer och medandelar strax . Tabell17 Arbetsställesiruktur inom gruv- och tillverkningsindustri i vissa län och iriket totalt (%) Arbetsställestruktur (%) Källa:CFAR (SCB). 2.6.2Industrins struktur och utveckling inom olika branscher regionala skillnader Somframgår av tabell 18 finns del en avsevärd regional variation beträffandeolika branschers betydelse för sysselsättningen inom industrisektorn. Dennavariation är naturligtvis till största delen historiskt betingad genom attindustrier byggts upp där det funnits speciellt gynnsamma fömtsättningar för enviss verksamhet t. ex. när det gällt närheten till vissa råvaror som skog ellerjärnmalm. Denna regionala variation medför i sin tur att utvecklingen inomolika regioners industri varierar och kan vid större stmkturförändringar inomen viss bransch medföra betydande arbetsmarknads- och regionalpolitiska problemi vissa delar av landet. Färska exempel på detta utgör förändringarna inomjärn- och stålindustrin i Bergslagen och inom varvsnäringen i Väst- ochSydsverige. Somframgår av tabell 18 är de dominerande branscherna inom stor stadslänen grafisk industri () och olika delbranscher inom verkstads industrin. 1 skogslänen är det i högre utsträckning råvambaserade bran scher som dominerar som t.ex. trävaruindustri (), massa- och pap persindustri () samt jäm-och stålindustri (). Inom gruppen övriga 249 länär de största branscherna delbranscher inom verkstadsindustrin som Prop.1989/90: 76 metallvamindustri,maskinindustri och transportmedelsindustri. Serman till de senaste årens sysselsättningsutveckling inom de olika industribranschernakan för storstadslänens del konstateras alt bland de sysselsättningsmässigt merbetydelsefulla branscherna har den kemiska industrin, maskin- ochelektroindustrin, haft en svag minskning. Den mest positiva förändringen blandde "tunga" branscherna uppvisar transportmedelsindustrin med en klarsysselsättningsökning. Del är bilindustrin som främst ligger bakom dennagynnsamma utveckling. Även metallvam-industrin har haft en visssysselsättningstillväxt i storstadslänen . Blandskogslänens sysselsättningsmässigt viktigaste industribranscher är detframförallt metallvamindustrin som svarat för en kraftig tillväxt med entioprocentig sysselsättningsökning . Även trävaruindustrin har haft enviss tillväxt av antalet sysselsatta. Bland de viktigare branscherna har docksysselsättningen minskat inom massa- och pappersindustrin med drygt5% , järn- och stålindustrin med samt inom maskinindustrin medca . Gmppenövriga län, som också haft den klart gynnsammaste utvecklingen avindustrisysselsättningen totalt sett av länsgrupperna, har haft ensysselsättningstillväxt inom de tre största branscherna nämligen maskinindustrin,metallvamindustrin och transportmedelsindustrin. Ökningen inom metallvaruindustrinär dock väsentligt svagare än inom de båda övriga branscherna. Tabell 18 Andel sysselsatta inom olika industribranscherlir 1987 samt åriig relativ sysselsättningsförändring 1985 1987 (%) inom trelänsgrupper Årlig relativ förändr. 1987 (%) 1985-87 (%) Gruvor m. m. -7,4 0,6 Skydd, livsm. -1,0 - 0,6 Massa-o. papp. -5,1 1,0 Kemisk., petrl. Järn-o. stålin. -8,3 -10,3 -6,0 7,9 -3,9 - 4,1 -25,5 -0,3 1,4 * Gruv- och tillverkningsindustri (SNl 2-1-3 + 4). Källa: ÅRSYS för resp. 1987 (avser samtligaförvärvsarbetande) (SCB). Avtabell 19 framgår hur branschstmkturen varierar inom stödområde- Prop.1989/90:76 na A C och i området utanför dessa stödområden saml hur sysselsätt-Bilaga 1 ningsutvecklingen varit inom de olika branschema 1987. Inom stödområdena är de ur sysselsättningssynpunkt viktigaste branschemametallvamindustrin (),trävaraindustrin (), järn- och stålindustrin ()saml massa- och pappersindustrin (). Jämfört med området utanför stödområdenabetyder också gmvinduslrin () förhållandevis myckel. Sysselsättningsutvecklingeninom dessa branscher har varit myckel olika. Den klart mest positivautvecklingen har melallvarain-dustrin haft med en sysselsättningsökning på 14%per år. Trävaraindustrin har haft en mycket svag ökning medan antaletsysselsatta minskal förhållandevis mycket inom de övriga "tunga"branschema i stödområdena. Även gmvinduslrin har haft en betydandesysselsällningsminskning. Utanförstödområdena är de ur sysselsättningssynpunkt viktigaste branschemamaskinindustri (), övrig transportmedelsindustri () samtmetallvamindustri (). Samtliga dessa branscher har haft en klarsysselsätlningslillväxt . Störst ökning uppvisartransportmedelsindustrin med . Tabell 19 Andel sysselsatta inom olika industribranscherår 1987 samt årlig relativ sysselsättningsförändring 19851987 (%) i stödområdeA-C,övriga landet och i hela riket ,1987 (%) 1985-87 (%) Skydd, livsm. Massa-o. papp. Kemisk.,petrl. -10,9 -19,7 -18,6 - 0,3* 0,7* * Gruv-och tillverkningsindustri m.m.( SNI 2-1-3 + 4).Källa: ÅRSYS för är 1985 resp. 1987 (SCB). 2.7 Sysselsättningen inom privata tjänster Sektomprivata tjänster har alltmer uppmärksammats genom den förhål landevis kraftiga sysselsättningstillväxt som skett inom denna sektor sedan mitten av 1970-lalet. Som tidigare påpekats förklaras dock åtminstone i storstadslänen en inte oväsentlig del av tillväxten av att verksamheter som 251 redantidigare fanns inom industriföretagen bmtits ut från dessa och blivit Prop.1989/90:76 självständiga verksamheter inom tjänstesektom. Reellt betyder dettaatl Bilaga 1 tillväxten inte varit fullt så kraftig som statistiken visar. Närman studerar sektom privata tjänster bör man dels vara medveten om att deninrymmer mycket heterogena verksamheter, dels att sektom i hög grad ärkoncentrerad till storstadsregionerna och lill de största ortema i övrigalandet. Detta belyses av att av sektoms totala sysslesättning på ca660000 personer fanns i storstadslänen. Enbart hadedetta år ca 225000 sysselsatta inom sektom, vilket motsvarade avsekloms totala sysselsättning. Somframgår av tabell 20 har antalet sysselsatta inom sektom privata tjänster ökatkraftigt inom samtliga tre länsgrapper . Tillväxten hardock varit klart störst i storstadslänen där omkring hälften av sektomssysselsättning i landet finns. har nästan genomgående haft ennågot störte sysselsällningslillväxl än länsgmppen som helhet. Närdet gäller stödområdena är det kanske mest intressant att konstatera denväsentligt mindre roll som sektom spelar ur sysselsättningssynpunkt. År 1987fanns bara drygt varlionde förvärvsarbetande inom sektom privata tjänster istödområdena mot omkring var fjärde förvärvsarbetande i . Serman till ökningen i antal arbetstillfällen inom sektom så handlar del för storstadslänens del om en sammanlagd ökning med ca38000 arbetstillfällen. Av dessa har ca 26000 eller tillkommitenbart i . I skogslänen har ökningen varit ca 8 000arbetstillfällen. Antalet sysselsatta inom landet som helhet har ökat med ca63000 arbetstillfällen, vilket betyder drygt 30000 nya arbetstillfällen perår.Drygt 40% av sektoms totala sysselsättningsökning under perioden 19851987har skett i . (Jmf även tabell 5 i bilaga 1: lochfigur 17 ibilaga 1:2). Tabell 20 Sysselsättningsutvecklingen inom privatatjänster* i tre länsgrupper, stödområdena och i under perioden1970- 1987 samt andel sysselsatta inom sektom åren 1970 och 1987 (%) ;iv sysselssättningsförändr. -85*' * Enligt den sektorsavgränsning som används inomlänsplaneringen. ** Enligt för resp. 1985 (SCB). A:a7/a.-se tabell 16. Avfigur 18 i bilaga 1:2 framgår den relativa förändringen av antalet Prop.1989/90:76 sysselsatta inom privata tjänster i landets kommuner under periodenBilaga I 19851987. Som framgår av denna figur finns det förhållandevis mångakommuner i norta bland de kommuner som haft den störstasysselsättningsökningen inom sektom. Man bör dock vara medveten om att sektom imånga av dessa kommuner sysselsätter förhållandevis få personer, vilket medföralt även mindre ökningar av antalet sysselsatta kan innebära stora relativaförändringar. Av figuren framgår även att kommunema strax nordväst omStockholmsregionen haft en särskilt gynnsam utveckling. Den svagastesysselsätlningstillväxten inom sektom har främst de mindre kommunema i hela landethaft. Avtabed 21 framgår hur arbelsslällestmkluren inom sektom privata tjänstervarierade i de tre länsgrappema och i vissa län . Rent allmänt kankonstaleras att sektom i hög grad är dominerad av mindre arbetsställen. Omkring60% av de anställda fanns vid arbetsställen med mindre än 50 anställda.Från regional synpunkt kan noteras att de mindre arbetsställena är någotvanligare utanför storstadslänen. Arbetsställen med 50-199 anställda svararför omkring en fjärdedel av sekloms sysselsättning såväl inom som utanförstorstadslänen medan arbetsställen med mer än 200 anställda betyder klart merför sysselsättningen inom storstadslänen än i skogslänen och övriga landet. Tabell 21 Arbetsställestruktur inom privata tjänster* itre länsgrupper, vissa län och i riket totalt (%) Arbetsställestruktur (%) Antal anställda per arbetsställe 0-4 5-49 50-199 24,2 24,1 26,9 22,3 13,5 14,8 10,1 12,9 100,0 100,0 100,0 100,0 * Avser här en något vidare avgränsning än i övrigatabeller (parti- och detaljhandel, rest. hotellv., samfärds., post o.tele.,bank-o. försäkr. samt fastighetsförvaltn). Källa: CFAR (SCB). 2.8 Sysselsättningen inom offentlig förvaltning ochtjänster Sysselsättningenökade mycket kraftigt inom den offentliga sektom under 1970-talel. Från regionalpolilisk synpunkt var denna kraftiga tillväxt myc ket värdefufi eftersom den fördelade sig förhållandevis jämnt över landet. som sysselsättningen inom jord- och skogsbmket och inom industrisektom böljade minska betydde denna utbyggnad av den offentli ga sektom myckel för alt möta det arbetskraflsulbud som fanns i olika delar av landet. På detta vis har den offentliga sektom kommit att spela en 253 viktigroll för den regionala balansen i landet. En annan minsl lika viktig roll Prop. 1989/90:76 har sektorn spelat för att öka andelen sysselsatta kvinnor inom olikalokala Bilaga 1 arbetsmarknader. Somframgår av tabed 22 har sysselsättningstillväxten inom den offentliga sektomreducerats avsevärt jämfört med 1970-talel. Under de senasteåren har sektoms sysselsättning t. o. m. minskat svagt i storstadslänen. Ävenom tillväxten således avtagit har den tidigare kraftigasysselsättningsökningen gjort all den offentliga sektom i dagslägel svarar fördrygt av landels totala sysselsättning. Ser man till seklomssysselsätlningsandel i de tre länsgrappema så var denna högst iskogslänen () och lägre i de båda övrigalänsgrappema. har antalet sysselsatta inom den offentliga sektom i landetsom helhet ökat med ca 6 100 personer. 1 storstadslänen har antalet sysselsattainom sektom däremot minskat med ca -1 700 personer. Denna minskning beror heltpå att sysselsättningen minskat med ca 3 100 personer i medan debåda övriga storstadslänen haft en liten ökning. De båda övriga länsgrappemaskogslän resp övriga län har haft sysselsättningsökningar med ca 3000 resp. ca4800 personer. Även om storstadslänen inte längre har en tillväxt avsysselsättningen inom den offentliga sektom finns av sektomstotala sysselsättning i dessa län. Motsvarande andel för skogslänen är ca 22 %.Andelen sysselsatta kvinnor inom sektom offentlig förvaltning och andratjänster (SN19) var så hög som . Som en jämförelse kan nämnas attandelen kvinnor inom grav- och tillverkningsindustrin (SNl 2-1-3) varca . (Jmf även tabed 6 i bilaga 1:1 och figur 19 i bilaga 1:2.) Tabell 22 Sysselsättningsutvecklingen inom offentligJÖrvaltning och tjänster* i tre länsgrupper, stödområdea och i länunder samt andel sysselsaUa inom sektom åren 1970 och 1987(%) Område Ärligrelativ sysselssättningsförändr. (%) Andel syss. 1970-75 1975-80 1980-85** 1985-87 1970 1987 -0,2 -0,6 -1,8 -0,1 Riket totalt 5,8 3,8 1,8 0,2 20,2 31,3 * Enligt länsplaneringens sektorsavgränsning ** Enligt för resp. 1985 (SCB).Sektorsavgränsningenavviker något jämfört med länsplaneringen. Redovisning på stödområden saknas idenna källa. /fä//a.-se tabell 16. Avfigur 20 i bilaga 1:2 framgår den relativa sysselsättningsförändringen inom den offentliga sektom i landels kommuner 1987. Som framgår av denna figur finns de kommuner som haft den mest 254 gynnsammasysselsättningsförändringen spridda över hela landet men en Prop.1989/90:76 viss koncentration till de västra delarna av finns.Även de Bilaga 1 kommuner som haft den mest ogynnsammasysselsättningsförändringen med en svag minskning ligger förhållandevisutspritt men en viss koncentration lill norra inland finns. Avtabed 23 framgår hur arbetsställestmkturen inom den offentliga sektornvarierade i ett antal län och i landet som helhet . Omkring en tredjedelav sektoms sysselsättning fanns vid arbetsställen med 5 49 anställda.Ytterligare omkring en fjärdedel av sektorns totala sysselsättning fanns vidarbetsställen med 50199 anställda. De regionala variationerna kring dessaandelar är inte särskilt stora, vilket beror på att sektorn byggts ut relativtlikformigt i olika delar av landet. Arbetsställen med 200 499 anställdasvarar endast för av sektorns sysselsättning. liggerhögst av de studerade länen med och lägst med endastca . 1 övrigt är den regionala variationen inom denna slorleksklass särskiltstor. De största arbetsställena svarar för knappt en fjärdedel avsysselsättningen inom den offentliga sektom. Även i detta fall slås man av hurliten den regionala variationen ändå är t.ex. i jämförelse medarbelsslällestmkluren inom tillverkningsindustrin. Tabell 23 Arbetsslälleslruklur inom offentlig jorvallningoch andra tjänster* i vissa län och i riket totalt (%) Arbetsställestruktur (%) 12,7. * Avser SNI-kod 9. Källa: CFAR (SCB). 3 Sysselsättningsgraderna bland män och kvinnor i olikadelar av landet Deregionala obalanserna när det gäller tillgången på arbete belyses lättast genom en analys av sysselsättningsgradema och då helst av dessa köns- och åldersuppdelade. Sysselsättningsgraderna anger i procent andelen för värvsarbetande av befolkningen inom hela eller vissa delar av befolkning- 255 eninom ett visst geografiskt område. De förvärvsarbetande dvs. den s. k. Prop.1989/90:76 nattbefolkningen bor inom området ifråga men behöver fördenskullinte Bilaga I arbeta inom detta utan kan lika gärna vara s. k. arbetspendlareöver områdesgränsen. Av tabed 24 framgår sysselsättningsgraderna i hela landetåren 1985 och 1987 med uppdelning på vissa köns- och åldersgrupper. EftersomFoB 85 dvs. även ÅRSYS 85 inte är jämförbar med tidigare folk- ochbostadsräkningar redovisas inga uppgifter i tabellen. (Jmf äventabell 7 i bilaga 1:1 och figur 21 i bilaga 1:2.) Tabell24 Sysselsättningsgrader inom vissa åldersgrupper i riket totalt åren 1985 och1987 med uppdelning på kön (%) Källa:ÅRSYS (SCB), (UMDAC). Avser samtliga förvärvsarbetande. Somframgår av tabell 24 har inte männens sysselsättningsgrad ökat särskilt mycketunder trots en mycket god arbetsmarknads-konjunktur inte minstinom industrisektorn. Detta beror mycket på att männens sysselsättningsgradredan tidigare varit förhållandevis hög. För hela åldersgruppen 16 ärdet endast fråga om en ökning med knappt en procentenhet. Den största ökningenhar skett bland yngre män, , där ökningen varit närmare tvåprocentenheter. Kvinnornassysselsättningsgrad har inom hela åldersgrappen 16 ökat med närmare tvåprocentenheter dvs. mer än dubbelt så mycket som männens. Precis som för männenhar den största ökningen skett inom åldersgrappen 20 men ävenåldersgrupperna däröver har haft nästan lika stora ökningar. Avtabell 15 i bilaga 1:1 och figur 22 i bilaga /. framgår sysselsättningsgradernabland båda könen i enskilda kommuner åren 1985 resp. 1987. Som framgår avfiguren finns den fjärdedel kommuner som hade de lägstasysselsättningsgraderna främst i norra inland och i de västra delarnaav . De högsta sysselsättningsgraderna finns främst istorstadsregionerna och de sydvästra delarna av . 3.1 Sysselsättningsgraderna bland män i olika delar avlandet Avtabell 25 framgår hur männens sysselsättningsgrader varierar mellan de tre länsgrupperna och i samt inom de olika stödområdena. Som framgår av tabellen är skillnaderna mellan männens sysselsättnings grader i de olika länsgrupperna inte särskilt stora och framförallt väsentligt 256 mindre än förkvinnorna. Mest anmärkningsvärt är väl att sysselsättningsgraden inomåldersgruppen var högre i både skogslänen och inom gmppen övriga länän i storstadslänen. (Jmf även tabell 8 i bilaga 1:1.)