prop · GD0389 · 1989-12-31 00:00:00 — Utgängspunkien är atl omköparen avbesläller varan eller om säljaren häver köpet på grund av köparensbelalningsdröjsmål är köparen skyldig altersätta säljaren för skada. Under vissa förutsättningar kan dock Prop.1989/90:89 köparen vara befriad frän ersättningsskyldighet. Befrielsefrän ersättningsskyldighet förutsätter att dröjsmålet eller avbeställningenberor pä ett betalningshinder av kvalificerat slag, som köparen inte skäligenkunde förväntas ha räknat med vid köpslutet och vars följder han inte hellerskäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. I lagtexten nämns nägra exempel päsädana hinder som kan utgöra befrielsegrund. Det talas om att dröjsmålet berorpä lag, avbrott i den allmänna samfärdseln eller betalningsförmedlingen ellerannat liknande hinder. Exemplenär huvudsakligen desamma som i 7 § andra stycket skuldebrevslagen. Där sägsatt ersättning för kursförlust inte utgår om dröjsmålet beror på lagbud,avbrott i den allmänna samfärdseln eller liknande oöverstigligt hinder, sominte bort av gäldenären las i beräkning vid skuldebrevets utfärdande.Skuldebrevslagens krav pä all hindret skall vara "oöverstigligt"motsvaras i förevarande paragraf av kravet att köparen inte skäligen kunde haundvikit eller övervunnit följderna av hindret. Iförevarande bestämmelse talas om "annat liknande hinder". Däremotnamns inte - säsom i 14 § - att hindret skall ligga utanför köparens kontroll.Ett sädanl krav gäller emellertid även i förevarande sammanhang. Kravet fåranses framgå så tydligt av de exempel som nämns samt av ordet"liknande" att nägon ytterligare hänvisning i lagtexten inte kananses erforderlig. Formuleringen i förevarande bestämmelse är emellertid mertänkt all betona parallelliteten med den förutnämnda bestämmelsen iskuldebrevslagen än med reglerna i 14 § om skadestånd vid säljarens dröjsmäl.De exempel som ingär i bestämmelsen utvisar att möjligheterna till befrielsefrän skadeståndsskyldighel på grund av köparens betalningsdröjsmål är merabegränsade än motsvarande befrielsegrunder vid säljarens dröjsmäl. Föreliggerett hinder av nu avsett slag kan det likväl inte åberopas som befrielsegrund omköparen skäligen kunde förväntas ha räknat med det vid köpet. Förutsebarahinder bör beaktas vid avtalets utformning, t.ex. genom atl köparen förbehållersig alternativa betalningssätt eller betalningsvägar (jfr vad som anförts under14 §). Omsvårigheten inte kunde förutses vid den lidpunkt då avtalet ingicks men förebetalningstidpunkten, mäste köparen inrätta sig efter vad som kan antas hända.Ett hinder kan således inte heller åberopas som befrielsegrund om köparenskäligen kunde ha undvikit eller övervunnit dess följder. Om t.ex. ett avbrotti betalningsförmedlingen har blivit förutsebart efter köpslutet men föreförfallodagen och dess följder kunde ha undvikits genom all betalningen hadeerlagts någon dag tidigare, kan detta innebära att köparen inte får åberopahindret till befrielse från skadeståndsskyldighel. förutsätter att betalning sker mot eller efter att varan avlämnas, kanman dock inte kräva att köparen för att undvika betalningshindret skallerlägga betalningen redan innan han har fått varan. Däremot kan det även dävara möjligt för köparen atl eriägga betalningen Prop. 1989/90: 89 på ett annat sätt än genombank eller post - exempelvis kontant - och 42 § pä det sättet undvika dethinder som förutses inträffa. skäligen kan begärakontantbetalning i en sädan situation fär bli beroende pä bl.a. var säljaren boroch hur stort belopp del är fräga om. Bristandebetalningsförmåga kan inte utgöra en sädan befrielsegrund som avses i föreliggandebestämmelse. Vidkreditköp med förbehåll om ätertaganderätl finns i konsumenlkredillagen (1977:981)uttömande bestämmelser om parternas uppgörelse då köparen försummat sinbetalningsskyldighet. Denskadelidande parten skall vidta skäliga åtgärder för att begränsa sin skada.Försummar han det, får han själv bära en motsvarande del av förlusten. (Utredningenhar inte föreslagit någon motsvarande regel) Paragrafenger uttryck ät den generellt giltiga principen att en skadelidande part ärskyldig att vara aktivt verksam för alt begränsa sin förlust. Bestämmelsen ärtillämplig säväl när det är köparen som är berättigad till skadestånd frånsäljaren, som när säljaren har rätt till skadestånd av köparen. Den part somförsummar att vidta de skadebegränsande åtgärder som avses har inte räll lillersättning av motparten för den skada som på grund därav uppkommer. Vilkaskadebegränsande åtgärder som kan krävas av den skadelidande parten fär bero avomständigheterna i del konkreta fallet. När del gäller säljaren kan enläckningslransaklion, dvs. hävning av köpel och försäljning av varan till annanköpare, i många fall vara den åtgärd som han kan förutsättas vidta för allbegränsa sin förlust. Delta gäller i synnerhet om köpet avser en vara som detfinns en fungerande marknad för. När del däremot gäller köparensförutsättningar att begränsa sin förlust genom en läckningslransaklion, dvs.ett köp av en motsvarande vara frän annan säljare, måste även beaktaskonsumentens individuella förutsättningar alt genomföra ett sädanl köp. gälla köparens möjligheter att finansiera köpel. Konsumentensskyldighet atl begränsa en uppkommen skada torde oftast komma i fräga när detgäller den fortsatta användningen av en felaktig vara. Om den fortsattaanvändningen av varan innebär all skadan förvärras, bör det ofta kunna krävasav köparen att denne om möjligt avstår från vidare användning av varan ellervidtar ålgärder för att undvika att skadan förvärras, förutsatt att köpareninte genom sädana åtgärder åsamkas skada av annat slag som till storleken ärlikvärdig eller överstiger den skada somkunde begränsas. Den som upptäcker alt oljan Prop. i motorn till den köptabilen läcker ut kan t.ex. efter fortsatt användning 43 § av bilen i regel interäkna med att kunna göra säljaren ansvarig för ett totalt motorhaveri, om hanhade anledning alt räkna med en sädan Vidbedömningen av vilka skadebegränsande åtgärder som den skadelidande parten börvidta skall utgångspunkten vara vad som skäligen kunde förväntas av honom vidtiden för avtalsbrottet. Man har således att utgä frän den situation som hanbefann sig i när avtalsbrottet inträffade. Avgörande är med andra ord vilkamöjligheter att begränsa förlusten som den skadelidande hade och i vilkenutsträckning den skadelidande kände till dessa möjligheter. Denskadelidande parten bör ha ett efter förhållandena och med hänsyn till varuslagskäligt rådrum för att bedöma läget och överväga konsekvenserna av olikatänkbara handlingsalternativ. Det torde ofta kunna förutsättas att denskadelidande parten tar kontakt med motparten för all samräda om möjligheternaatt begränsa skadan. Verkningarav hävning och omleverans Hävsköpet, bortfaller säljarens skyldighet att överlämna varan och köparensskyldighet att betala priset. mån köpet har fullgjorts fär vardera parten kräva att motparten lämnartillbaka vad han har tagit emot. Var och en fär därvid hälla inne vad han hartagit emot till dess alt den andre ger ut vad han skall lämna tillbaka samtbetalar eller ställer godtagbar säkerhet för skadestånd och ränta som han kanvara skyldig att erlägga. Omsäljaren skall företa omleverans, fär köparen hälla inne vad han har tagit emottill dess att omleverans sker. (Jfr38 § i utredningens förslag) Förstastycket innehåller den grundläggande regeln om vad en hävning av ett köpinnebär. Regeln tar i första hand sikte pä sädana fall då nägon prestation ännuinte har fullgjorts. Enligt regeln innebär hävningen atl säljarens skyldighetalt överlämna varan liksom köparens skyldighet att betala för den upphör.Vilken verkan hävningen fär för andra förpliktelser som kan åvila en part pägrund av köpeavtalet fär bedömas med hänsyn till omständigheterna i detsärskilda fallet. I sakens natur ligger atl skadeståndsskyldighet someventuellt belastar endera parten inte faller bort om avtalet hävs. Ändrad lydelse i propositionsförslaget. En hävning kan i vissafall medföra att det uppstär nya skyldigheter för Prop. 1989/90:89 en part.Exempelvis är köparen skyldig atl för säljarens räkning vårda en 43 § varasom han har tagit emot till dess att säljaren själv kan ta hand om den. Iandra stycket regleras genomförandel av en hävning när köpet hell eller delvishar fullgjorts. Vardera parten fär dä kräva att motparten lämnar tillbaka vaddenne har tagit emot. Som framgår av 45 § är del inte i aka situationernödvändigt alt köparen kan återställa varan i ursprungligt skick för att hanskall ha rätt att häva köpel. Om köparen enligt 45 § har rätt att häva köpeltrots atl han inte kan återlämna varan i oförändrat skick eller inte alls kanåterlämna den, får säljaren givetvis inte heller kräva del. Kan köparen i andrafall än de som avses i 45 § inte lämna tillbaka varan, skall han i stället utgeersättning för den. Kan han lämna tillbaka varan endast i förändrat skick,skall ha ge ut ersättning för värdeminskningen. Avandra stycket framgår vidare att vardera parten har rätt all hälla inne vad hansjälv skall ge ul till dess att den andra parten utger vad han skall återbära.Denna rätt fär utövas även med avseende pä skadestånd och ränta som motpartenkan vara skyldig att erlägga. En köpare som har hävt ell köp kan således vägraatt lämna tillbaka varan, om inte säljaren dels betalar tillbaka köpesumman,dels ersätter den förlust som köparen kan ha lidit på grund av säljarensavtalsbrott. Om säljaren inte godtar köparens skadeståndsanspråk kan han ändåfä tillbaka varan genom att ställa godtagbar säkerhet för anspråket. Det blir isädanl fall köparens sak att styrka att han är berättigad till det begärdaskadeståndet som motparten kan vara skyldig att erlägga. Möjligheten att mötamotpartens krav med att ställa säkerhet gäller bara i fråga om krav päskadestånd och ränta. Säljaren kan således inte kräva att fä tillbaka varan motatt han ställer godtagbar säkerhet för återbetalningen av köpesumman. Omen köpare som efter hävning skall lämna tillbaka en vara har haft kostnader förförvaring eller vård av varan, bör han i allmänhet ha rätt att hälla inne varanlill säkerhet för även en sädan kostnad. Visserligen innehållerkonsumenlköplagen inte nägon uttrycklig regel om detta, men i de fall som kanbli aktuella bör köplagens regler om ersättning för vårdkostnader kunnatillämpas analogt (se 75 § köplagsförslagel). Köplagens regler ger säljaren enmöjlighet all även i den situationen kräva tillbaka varan mol alt han ställergodtagbar säkerhet för köparens värdkostnader. Närdel gäller avräkningen mellan parterna sedan en vara har ätertagits enligt ettförbehåll om återtaganderätt vid kreditköp finns särskilda bestämmelser i 17 §konsumenlkredillagen (1977:981). Tredjestycket innehåller en bestämmelse som ger köparen rätt att hälla 44 § inne denlevererade varan i avvaktan pä att omleverans skall ske. Denna rätt gälleroberoende av om det är fräga om en omleverans som köparen har krävt enligt 26 §eller om del är säljaren som med stöd av 27 § själv har vall att leverera en nyvara. Bestämmelsen i förevarande stycke gäller oavsett om varan är betald ellerinte. Att köparens rätt enligt tredje stycket gäller lill dess all omleveranssker innebär att säljaren har rätt att vid omleverans få tillbaka den felaktigavaran. Köparen kan därför inte efter omleverans hålla inne den felaktiga varantill säkerhet för skadeståndskrav. Hävsköpet, skall köparen ge ul den avkastning avvaran som han har fält samt betalaskälig ersättning, om han har haft annan nytta av varan. Omsäljaren skall lämna tillbaka betalningen, skall han betala ränta frän den daghan tog emot betalningen. (Jfr39 § i utredningens förslag) Paragrafensförsta stycke innehåller en regel om köparens skyldighet att efler hävning avköpet ge ul avkastning av varan och betala ersättning för annan nytta som hanhar haft av den. Andra stycket gäller säljarens skyldighet atl utge s.k.avkasiningsränta pä det belopp som han skall betala tillbaka tik köparen. Bestämmelsenskall ses mol bakgrund av regeln i 43 § andra stycket, enligt vilken köparenvid hävning har rätt att återfå hela det belopp som han har betalat, oavsett omhan före hävningen har tillgodogjort sig avkastning av varan eller har haftannan nytta av den. Medavkastning avses i detta sammanhang endast sådan avkastning som är direktknuten till varan och som inte förutsätter några särskilda åtgärder ellerarbetsinsatser från köparens sida. Om köparen däremot har använt varan pä ettsådant sätt att den har gett inkomster, är det inte fråga om avkastning i denmening som avses med bestämmelsen. Vid konsumentköp torde det därför endastundantagsvis förekomma att varan har lämnat någon avkastning. Närköparen har haft annan nytta av varan skall han betala skälig ersättning tillsäljaren för det. Denna regel skall ses mot bakgrund av alt en hävning kan skerelativt läng tid efter det att köparen har mottagit varan (jfr bestämmelsen i23 § om tvä års reklamationsfrist vid fel). Det skulle i en del fall framståsom oskäligt om köparen inte skulle behöva lämna något vederlag för den nyttasom han har haft av varan. Ersättning bör emellertid utgå endast i de fall däköparen annars skulle fä en fördel av varan på säljarens bekostnad. När detgäller att bedöma om och i vilken utsträckning sädanersättning skall utgä bör hänsyn ocksä tas till de Prop. 1989/90: 89 besväroch kostnader som säljarens kontraktsbrott har medfört för 44 § I mänga falltorde därför prövningen leda till att det inte finns något utrymme för atltillgodoräkna säljaren någon ersättning för nytta. Föratt det skall framstå som skäligt att köparen aks utger ersättning för nyttanbör del krävas att denna har varit ganska betydande, säsom när köparenhar använt en köpt bil eller bät i rätt stor omfattning. haranvänts , exempelvis när det är fräga om en päls somköparen har använt under ett par säsonger innan den visar sig vara behäftadmed ett väsentligt fel, kan det ocksä ofta vara skäligt att köparenfår utge en viss ersättning för nyttan. Bestämmelseninnehåller ingen uttrycklig regel om köparens eventuella skyldighet att utgeersättning för att han har förbrukat varan utan att för den skull ha gått misteom rätten atl häva köpet. EnUgt 45 § andra stycket får köparen i vissa fallhäva köpet trots att varan inte kan lämnas tillbaka oförändrad elleroförminskad. I sådana fall fär den nytta som köparen kan ha haft av varanersättas enligt förevarande bestämmelse. Omen köpare som efter hävning skall lämna tillbaka en vara har haft särskildakostnader för förvaring eller värd av varan, bör han i allmänhet ha rätt tillersättning för det. Konsumenlköplagen innehåker visserligen ingen uttryckligbestämmelse om detta, men i de fall som kan bli aktuella bör köplagens reglerom ersättning för värdkostnader kunna tillämpas analogi (jfr 75 § förslagettill köplag). Om sådana kostnader varit av någon betydelse bör de efteromständigheterna kunna gå i avräkning mot ersättning som köparen har att betalaför den nytta som han har haft av varan. Säljarensskyldighet enligt andra stycket att utge ränta, s. k. avkastnings-ränta, fränden dag han mottog betalningen föreligger oberoende av om det hävningsgrundandeavtalsbrottet har inträffat pä köp&rens eller pä säljarens sida. Räntanomfattar liden från det betalningen mottogs och är inte beroende avleveranstidpunkten. Ränta skall således utgä även pä förskottsbetalningar somskall återlämnas. Avkastningsränlanskall löpa lill och med den dag då återbetalning sker eller, om återbetalninginte sker i rätt tid, till och med den dag frän vilken dröjsmålsränla skallutgå. Iräntelagen (1975:635) finns beslämmelser om avkasiningsränta i 2 § andrastycket. I anslutning till förslaget om ny allmän köplag har föreslagits enjustering av räntelagens regler om avkasiningsränta som innebär alt sädan räntaskall utgå även när äterbelalningen är en följd av den betalandeskontraktsbrott eller liknande (se prop. 1988/89:76 s. 218 Bortfall av rätt tillhävning och omleverans Prop. 1989/90: 89 Köparenfår häva köpel eller kräva omleverans endast om han kan lämna tillbaka varanväsentligen oförändrad och oförminskad. Rätten att häva köpel eller krävaomleverans gär dock inte förlorad, om 1. varan har förstörts, kommitbort, försämrats eller minskat genom sin egen beskaffenhet eller nägol annatförhällande som inte beror pä köparen, 2. varan har förstörts, försämratseller minskat till följd av en åtgärd som har varit behövlig för att undersökaom varan är felfri, eller 3. varan har använts av köparenför förutsatt bruk innan han märkte eller borde ha märkt det fel på grund avvilket han vill häva köpet eller kräva omleverans. Rättenatt häva köpet eller kräva omleverans går inte heller förlorad, om köparenersätter säljaren den minskning i varans värde som är en följd av att varan harförsämrats eller minskat. (Jfr40 § i utredningens förslag) Bestämmelserom köparens rätt alt häva ett köp finns i 13 § när det gäller säljarensdröjsmål och i 28 och 29 §§ när det gäller fel på varan. Köparens rätt tillomleverans framgär av 26 §. I förevarande paragraf anges ytterligarebegränsningar av köparens rätt att häva köpel och att kräva omleverans. Förstastycket innehåller huvudregeln att köparen fär häva köpet eller krävaomleverans endast om han kan lämna tillbaka varan väsentligen oförändrad elleroförminskad. Vissa undantag från huvudregeln finns i andra stycket. Som etlgenerellt undantag gäller dock enligt tredje stycket att köparens rätt att hävaeller kräva omleverans inte går förlorad, om köparen ersätter säljaren för denminskning i varans värde som är en följd av atl varan försämrats eller minskat. Andrastycket innehåller i förhällande till huvudregeln i första stycket viktigaundantag som ger köparen rätt att häva ett köp trots att han inte kanäterslälla varan i det skick som förutsätts enligt huvudregeln i förstastycket. Reglema i andra stycket innebär ocksä en modifiering av bestämmelseni 7 § om risken för varan genom att säljaren, i den omfattning som närmareanges, när hävningsgrund föreligger stär risken för varan trots att den haravlämnats. PunktL Om varan har förstörts, kommit bort, försämrats eller minskat genom sin egenbeskaffenhet eller något annal förhällande som inte beror pä köparen, ärköparen inte på grund härav förhindrad att häva köpet eller att krävaomleverans. Detta gäller oavsett om hävning sker Ändradlydelse i propositionsförslaget. 11 1989/90. respektive omleveranskrävs före eller efter det att äterställandel av varan Prop. 1989/90:89 i ursprungligt skick blivit omöjligt. Somexempel pä varor som förstörs eller försämras genom sin egen beskaffenhet kannämnas färskvaror. Ofta kan del föreligga ett samband mellan hävningsgrundenoch varans försämring, t. ex. när ett klädesplagg missfärgas vid tvätt enligtgivna instruktioner eller när upjJhängningsan-ordningen i en lampa är för klenmed påföljd att lampan faller ned och skadas. Köparen har i de fallensjälvklart rätt alt häva Icöpet eller att kräva omleverans trots att varan ärskadad eller förstörd. Omköparen däremot visar oaktsamhet genom atl fortsätta att använda en vara sedanden visat sig vara felaktig och därigenom skadar den eller förvärrar en redanuppkommen skada, har inte försämringen skett enbart på grund av varans egenbeskaffenhet. Vilka krav som i sådana fall skall ställas pä köparen kan varierastarkt och fär bli beroende av bl. a. varutyp. Rättenlill hävning eller omleverans är vidare bevarad om varan förändrats till följdav ett förhällande som inte beror på köparen. Skadas varan i anslutning lillsäljarens befallning med den, exempelvis när säljaren avhjälper etl fel eller isamband med monteringsarbeten efter leveransen, har köparen alltså rätt atthäva eller kräva omleverans. Detta är ocksä fallet när säljaren har gettfelaktiga eller bristfälliga instruktioner om varans användning med påföljd attden skadas. Uttrycket"förhållanden som inte beror pä köparen" innebär att ävenvådahändelser omfattas av säljarens ansvar, om del föreligger allmännaförutsättningar för hävning eller omleverans. Om exempelvis varan brinner uppeller blir stulen, utan att vare sig säljaren eller köparen kan lastas för det,utgör det inget hinder för att köparens rätt att häva köpet eller krävaomleverans. Den omständigheten att varan har förstörts, försämrats eller minskat tillföljd av en åtgärd som varit behövlig för atl undersöka om varan är felfriutgör inget hinder för köparens rätt att häva köpet eller att kräva omleverans.Det mäste dock krävas att köparens åtgärder vid undersökningen varit nödvändigaeller i vart fall försvarliga med hänsyn till undersökningens syfte. Om köparenvill åberopa säljarens dröjsmäl med att leverera en vara, har han i regel ingenanledning att undersöka den. I det fallet kan han därför inte åberopaföreliggande bestämmelse som grund för alt lämna tillbaka varan i försämratskick. Köparen förlorar inte rätten att häva köpet eller atl kräva omleverans, omvaran har försämrats, minskat eller skadats medan den använts av köparen föravsett bruk innan köparen märkte eller borde ha märkt det fel som åberopas tillstöd för hävningen eller kravet pä omleverans. Med avsett bruk avses i förstahand vad som kan anses vara en normal användning av en vara av detifrågavarande slaget, men uttrycket avses även omfatta sädan speciellanvändning som var känd för säljaren. Om köpet avser exempelvis en tvättmaskineller en gräsklippare, kan säljaren således inte motsätta sig hävning ellerkrav pä omleverans endast genom att hänvisalill att maskinen blivit sliten och är Prop. likvärdig med en ny, närslitaget endast är en följd av att köparen använt 45 § maskinen pä avsett sätlinnan den visat sig vara felaktig. gäller även om köparen harkonsumerat eller förbrukat en vara. kan vara fallet om köparenhar använt en felaktig råvara vid matlagning eller förbrukat målarfärgsom inte motsvarat de kvalitetskrav som gällde Somförutsättning för rätten att häva köpet eller kräva omleverans trots att varanhar använts gäller i princip alt användningen skall ha skett innan köparenmärkt eller borde ha märkt det fel som han åberopar som grund för hävning ellerkrav på omleverans. Köparen har således i regel inte rätt att med stöd avförevarande bestämmelse göra de nämnda påföljderna gällande när hans användningefter det alt han upptäckt ett fel medför atl han inte kan återlämna varanväsentligen oförändrad eller oförminskad. I vissa situationer kan köparen dockha en sädan rätt. Detta är fallet om köparen visserligen har märkt felet menhan varken har insett eller bort inse atl detta var av så väsentlig betydelseatt det gav honom rätt att häva köpet eller kräva omleverans. Köparen förlorarinte heller sin rätt till de påföljderna, om han efter att ha upptäckt ett felsom han begärt att säljaren skall avhjälpa eller som säljaren själv erbjuditsig att avhjälpa fortsätter att använda varan i förlitan pä att säljaren skallläla avhjälpa felet men något sådant avhjälpande inte kommer till stånd. Enligttredje stycket förlorar köparen inte rätlen all häva köpel eller krävaomleverans, om han ersätter säljaren den minskning i varans värde som är enföljd av att varan har försämrats eller minskat. I förhällande till andrastycket innebär detta en utvidgning, eftersom köparen även vid annal hinder änsom avses i andra stycket har rätt lill hävning eller omleverans, förutsatt atthan ersätter säljaren för minskningen i varans värde. Bestämmelsen blirtillämplig när en vara visserligen kan återlämnas men inte i del skick somförutsätts i första stycket och ingen av förutsättningarna i andra stycketföreligger. Har en vara som är behäftad med fel skadats genom köparensvällande, får han enligt regeln häva eller kräva omleverans om han återlämnarvaran och ersätter säljaren för den värdeminskning som skadan har medfört.