prop · GD0334 · 1989-12-31 00:00:00 — I försäkringsavtalet börnärmare regleras hur utdelningar skall disponeras. Enligtparagrafen får inlösen, utöver vad som anges i 4 § andra stycket, ske endastför betalning av premie för försäkringen eller för utbetalning enligt devillkor som anges i försäkringsavtalet. Det bör anmärkas att premie som betalasgenom att försäkringstagarens tillgodohavande tas i anspråk inte är en sådanpremie som avses i kommunalskattelagen. Enligtparagrafen får vid särskilda skäl undantag medges från bestämmelserna omlivförsäkring i vidare mån än vad som föreskrivs i 1 kap. 10 § försäkringsrörelselagen.Sådant undantag får medges av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,av försäkringsinspektionen. Den lämpliga omfattningen av sådana undantag har diskuteratsi den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.2.3). Dispens får förenas medvillkor. Motbakgmnd av att de finansiella riskema är förhållandevis små i fond anknuten livförsäkringsrörelse föreskrivs i denna paragraf att försäkrings bolag som driver sådan rörelse får redovisa belopp motsvarande försäk ringstekniska skulder också i andra slag av tillgångar än som anges i placeringsreglerna i 7 kap. 9 § försäkringsrörelselagen. Att dessa place ringsregler inte skall gälla innebär emellertid inte att bolagen därigenom undgår kravet på registrering av tillgångar enligt de nya bestämmelserna i 7 kap. 10 a § försäkringsrördsdagen. Upphävandet av de särskilda place- 90 ringsreglernainnebär emellertid att samtliga slag av tillgångar kan vara Prop. 1989/90:34 föremålför registrering, således även aktier. De registrerade tillgångama ligger påsamma sätt som i ett konventionellt livförsäkringsbolag till säkerhet församtliga försäkringstagares och förmånstagares fordran på försäkringsbelopp.Vad nu sagts gäller också fondandelsbevisen, som alltså inte skall registreras tillsäkerhet för bolagets förpliktelser gentemot enskilda försäkringstagare. Iparagrafen ges försäkringsbolag som driver fondanknuten livförsäkringsrörelsemöjlighet att utan hinder av bestämmelsema i 7 kap. 17 § försäkringsrörelselagenäga aktier i fondbolag som förvaltar försäkringspremiefond. Tillstånd skallalltså inte krävas för aktieinnehav som överstiger motsvarande avröstvärdet för samtliga aktier i ett sådant bolag. Bestämmelsen medger attförsäkringsbolaget äger antingen hela fondbolaget eller endast en mindre andeli detta. Det bör anmärkas att ett försäkringsbolagsägt fondbolag får förvaltaendast försäkringspremiefond, inte allmänna aktiefonder. Särskilda bestämmelserom tillsyn över sådana fondbolag har inte ansetts erforderliga.Aktiefondslagens tillsynsregler i 46 och 47 §§ skall vara tilllämpliga också pådessa. Fondbolagen skall med andra ord stå under bankinspektionens tillsyn. Iparagrafen föreskrivs att vissa bestämmelser i försäkringsrörelselagen som harsin gmnd i ömsesidighetsprincipen inte skall gälla försäkringsbolag som driverfondanknuten livförsäkringsrörelse. Dessa bestämmelser är 12 kap. 5 § omskyldighet att avsätta årsvinst till en återbäringsfond, 4 kap. I § om förbudmot fondemission och 12 kap. 2§ om förbud mot vinstutdelning. Eget kapitalskall på samma sätt som gäller för skadeförsäkringsbolag delas upp i bundeteget kapital och fritt eget kapital eller ansamlad förlust. Försäkringsbolagetskall också ha möjlighet att dela ut vinst till aktieägare enligt de regler somgäller för skadeförsäkringsbolag. Omförsäkringsbolaget väljer att inte avsätta årsvinsten till en återbäringsfondskall bolaget i stället inrätta en reservfond. För avsättning till reservfondenskall gälla vad som föreskrivs för skadeförsäkringsbolag. Vidare får i sambandmed att gmnder för försäkringsbolagets verksamhet stadfästs villkor omavsättning till reservfonden meddelas av regeringen eller, efter regeringensbemyndigande, av försäkringsinspektionen. Avförsta stycket framgår att den rätt som fondandelsägare eller intresse sammanslutning för dem har enligt aktiefondslagen att utse ledamöter i 91 fondbolagets styrelse inteskall utövas av försäkringsbolaget i dess egen- Prop. 1989/90:34 skåp avfondandelsägare utan av de försäkringstagare på vilkas uppdrag fondandelar harförvärvats. Därav följer att försäkringstagarna genom sinastyrelserepresentanter får den vetorätt som föreskrivs i 17 § tredje stycketaktiefondslagen i fråga om utövande av rösträtt för aktier i fonden. Bestämmelsenhindrar inte att bolagen utövar inflytande på grund av de fondandelar sombolagen förvärvar för egen räkning. 1andra stycket åläggs försäkringsbolaget att skriftligen upplysa försäkringstagarnaom den rätt som tillkommer dem enligt första stycket. 1 detta stycke finnsvidare bestämmelser om anmälnings- och registreringsförfarandet. 6.2 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Punkt1 av anvisningarna tid 31 § Detföreslagna tillägget i femte stycket har till syfte att göra det möjligt att tecknaen livförsäkring med fondanknytning som pensionsförsäkring i kommunalskattelagensmening, oaktat försäkringen inte innehåller någon nominellbetalningsutfästelse. Pension som utgår från en fondanknuten livförsäkringskall, om pensionen utgår med ett belopp som är relaterat till värdet avuppsparade fondandelar, utgå med ett beloppmotsvarande värdet av samma eller stigande antal fondandelar vid varje utbetalningstillfalleeller med samma eller stigande pensionsbelopp. Beräkningen av antalet fondandelarvid varje utbetalningstillfalle skall göras med utgångspunkt i det samladeantalet andelar vid första utbetalningstillfället. Omantalet fondandelar ändras genom att tillgodohavandetflyttas från en fond till en annan, måste en omräkning göras. Antag exempelvisatt utbetalningstiden är och att utbetalning enligt avtalet skall görasmed en tiondel av tillgodohavandet . Om då tillgodohavandet efter fem årflyttas till en annan fond och där ger upphov till ett annat antal andelar,måste under de återstående åren betalas ut en femtedel av det nya antaletandelar (om inte pensionen ändå utgår med samma eller stigande belopp i kronordärför att andelarnas värde har ökat). Tilläggeni tionde stycket, som avser efterlevandepension, och elfte stycket, som avserefterlevandepension med försörjningsränta, tjänar samma syfte. 6.3 Förslaget till lag om ändring iförsäkringsrörelselagen (1982:713) Ändringenavser endast hänvisningen i tredje stycket till de bestämmelser om livförsäkring som skall gälla även för sådan livränta eller sjukränta som tillhör annan försäkring än livförsäkring. Hänvisning har gjorts till de nya 92 paragrafersom har anknytning till placeringsplikten och försäkringstagar- Prop.1989/90: 34 nas förmånsrätt. har hänvisningen till reglerna omsärskild administration utgått. Vidstadfastelse av övergångsgrunder kommer som övergångsgrundernagäller bolagets premiereserv att vara mindre än som skulle krävas enligtgrunder med normal trygghetsgrad. För att skydda försäkringstagarna kan detdärför bestämmas en utvidgning av pantsättningsskyldigheten. I det nuföreslagna regelsystemet kommer försäkringstagarnas förmånsrätt att omfatta detillgångar som finns införda i det register som anges i 10 a § . Ändringen iförevarande paragraf innebär endast en anpassning av lagtexten till deföreslagna reglerna. Eftersomfastigheter och tomträtter tagits med i uppräkningen av olika tillgångsslag iförsta stycket, har ordet värdehandlingar i inledningen till stycket ersattsmed tillgångar. Detta har föranlett att raden före punkten 8 stmkits. Medstöd av första stycket 6 kan ett försäkringsbolag använda sittfastighetsbestånd för att täcka försäkringstekniska skulder. För detta ändamålmåste emellertid bolaget ta ut pantbrev i fastigheterna, och förvara dessapantbrev som ett ägarhypotek i särskilt förvar enligt 11 § i dess nuvarandelydelse. Enligt första stycket 10 skall emellertid fastigheter och tomträtterkunna redovisas direkt bland de tillgångar som skall motsvara försäkringstekniskaskulder. Försäkringsbolagen har pantbrev uttagna i sina fastigheter tillstora belopp. Så länge bolagen innehar pantbreven som ägarhypotek utgör detinget hinder att använda fastigheterna även till denna del för att täckaförsäkringstekniska skulder. Den del av fastighetens eller tomträttens värdesom motsvaras av ett sådant pantbrev får emellertid inte utnyttjas för dettaändamål, om pantbrevet till någon del har utnyttjats för pantsättning. Enligtbestämmelserna i 6 kap. 3 § jordabalken kan en inteckningshava-resföreträdesrätt omfatta, förutom pantbrevets belopp, ett tillägg på högst 15procent av pantbrevets belopp jämte ränta på detta belopp. Vid tillämpningenav bestämmelsen att en fastighet inte får användas vid redovisning avförsäkringstekniska skulder i den utsträckning fastigheten utnyttjats för pantsättningbör de nämnda bestämmelserna i jordabalken beaktas på så sätt att fastigheteninte får redovisas till ett belopp motsvarande pantsatta pantbrevs belopp jämteett tillägg på av detta belopp. Denförmånsrätt försäkringstagarna kan ha i en fastighet eller en tomt rätt skall aldrig kunna konkurrera med andra rättigheter i samma egen dom. Om en fastighet utnyttjats för pantsättning av värdet (se 9 a § andra stycket), kan fastigheten inte till någon del redovisas till täckande av försäkringstekniska skulder. Om fastigheten utnyttjats för pantsättning till en mindre del av värdet, kan den redovisas 93 till ett belopp som utgörskillnaden mellan 70/av värdet och Prop. 1989/90:34 den pantsattadelen beräknad enligt föregående stycke. Om det visar sig att fastighetensverkliga värde understiger det värde försäkringsbolaget utgått ifrån, närfastigheten infördes i registret, och detta medför att inte både inteckningshavareoch försäkringstagare kan få sina anspråk tillgodosedda, kommer inteckningshavarenspanträtt att ha företräde framför försäkringstagarnas förmånsrätt. Regeln attfastigheten inte får redovisas till täckande av försäkringstekniska skuldertill den del som den utnyttjats för pantsättning får verkan även omförsäkringsbolaget utgått från ett för högt värde på fastigheten, och av 11 §framgår att förmånsrätten bara omfattar sådana tillgångar som har förts in iregistret i enlighet med föreskrifterna i 9 och 9 a §§. Omett försäkringsbolag registrerar en fastighet i vilken bolaget har ett ägarhypotek,skall ägarhypoteket antecknas i registret. Till den del försäkringstagarnasförmånsrätt omfattar ägarhypoteket har försäkringstagarna företrädesrätt iförhållande till annan inteckning enligt reglerna i 17 kap. 6 § jordabalken. Tillatt täcka försäkringstekniska skulder skall vidare enligt första stycket 11kunna användas aktier i ett aktiebolag som har till ändamål att äga fastigheteroch tomträtter och som är ett dotterbolag till försäkringsbolaget. Det ärsjälvklart att det inte utgör något hinder om bolaget dessutom förvaltar dessafastigheter och tomträtter. Däremot kan aktier i ett bolag som även ägnar sigåt annan verksamhet inte användas. Genombestämmelsen i första stycket 12 har försäkringsbolagen getts möjlighet attutnyttja banktillgodohavanden för att täcka försäkringstekniska skulder. Vidredovisningen i det register som anges i 10 a § kan inte hänvisas rent allmänttill bolagets banktillgodohavanden utan en precisering av ivilken bank och på vilket konto medlen finns är nödvändig. Bestämmelsernaom den s.k. fria sektorn finns i fjärde stycket. Med hänsyn till de ändringarsom gjorts i första stycket har ordet värdehandlingar ersatts med tillgångar.Av den föreslagna lagtextens utformning framgår att det endast är andratillgångar än som avses i första stycket som kan användas i den fria sektorn.Detta innebär beträffande direktägda fastigheter och tomträtter att dessa intekan utnyttjas till att täcka försäkringstekniska skulder till den del somöverstiger av marknadsvärdet enligt bestämmelserna i 9a § andra stycket. Idenna paragraf har upptagits bl.a. de värderingsregler som skall tillämpas vidredovisningen av försäkringstekniska skulder enligt 9 §. I den nuvarande 11 §finns en hänvisning till värderingsreglerna i 11 kap. 7 §. Eftersom 11 §upphävs, har hänvisningen tagits upp i 7 kap 9 a §. Beträffandefastigheter och tomträtter samt aktier i fastighetsbolag finns särskildabestämmelser i andra-femte styckena. Enligt andra stycket kanfastigheter och tomträtter tas upp i registret till ett värde motsvarande högst de procenttal av uppskattat värde som anges i 94 förstastycket 6 och endast i den utsträckning de inte utnyttjats för pant- Prop.1989/90:34 sättning. För statsbdånade fastigheter kan den alternativregel somanges i sistnämnda bestämmelse användas. För tomträtter kan försäkringsinspektionenföreskriva ytterligare begränsningar med hänsyn till tomträttsavtaletsinnehåll eller någon annan omständighet. Itredje stycket finns regler för hur aktier i fastighetsbolag skall värderas.Beträffande den närmare utformningen av dessa regler hänvisar jag till vad somsagts i avsnitt 3.2.2 under mbriken fastighetsbolag. Genomen ändring av reglema i första stycket 6 (se prop. 1978/79:165 s. 139)ersattes taxeringsvärdet av ett uppskattat värde. Det sades då, attuppskattningsvärdet skulle fastställas efter en expert värdering i varjesärskilt fall av samma slag som förekommer i fråga om inteckningslån vidtillämpningen av bankernas kapitaltäckningsregler. Detsamma skall gällaförsäkringsbolagens egna fastigheter och tomträtter med tillhörande byggnadersamt för aktier i fastighetsbolag. I fjärde stycket har därför tagits in enbestämmelse som motsvarar 9 § tredje stycket. Ifemte stycket har som villkor upptagits att till fastigheter och tomträtter hörandebyggnader skall vara brandförsäkrade. Ändringarnai 9 § och bestämmelsema i 9 a § skall gälla även vid redovisning avpremiereserven för långa skadeförsäkringar. Detta har föranlett att hänvisningarnatill andra lagmm ändrat? i 10 §. Iparagrafen stadgas att ett försäkringsbolag skall föra ett register som utvisarde tillgångar som bolaget avsatt till att täcka försäkringstekniska skulderenligt 9 § eller premiereserv enligt 10 §. Av registret framgår således ivilka tillgångar försäkringstagarna har förmånsrätt. Om bolaget överlåter entillgång som finns införd i registret, måste en annan tillgång införas, så attregistret innehåller tillgångar till ett värde som minstmotsvarar de försäkringstekniska skulderna respektive premiereserven. Detkrävs att tillgångarna finns här i landet. Skälen härför har jag berört i denallmänna motiveringen (avsnitt 3.2.1). Tillgångarna i registret skall däremotinte behöva förvaras avskilda från övriga tillgångar. Bestämmelsernai andra och tredje styckena är påkallade från tillsyns-och kontrollsynpunkt. Enligt11 § första stycket omfattar försäkringstagarnas förmånsrätt de till gångar som finns upptagna i det register som anges i 10 a §. Förmånsrätten uppkommer när en tillgång införs i registret. Den avgörande tidpunkten för i vilka tillgångar försäkringstagarna kan göra gällande sin förmånsrätt är då bolaget försätts i konkurs eller utmätning söks. Förmånsrätten i detillgångar som återförsäkringsgivaren avsatt till att Prop. 1989/90:34 motsvaraförsäkringstekniska skulder skall enligt den föreslagna bestämmelsen tillkommadet bolag som tagit återförsäkringen. Om de tillgångar som finns införda iregistret, när ett bolag som meddelar såväl direkt försäkring somåterförsäkring försätts i konkurs, inte räcker till att täcka samtligaförsäkringstagares anspråk, skall återförsäkringstagares förmånsrätt kunnagöras gällande först sedan övriga försäkringstagare fått sina anspråktillgodosedda. Ändringenär föranledd av att bestämmelserna om särskild administration upphävs. Närett försäkringsbolag trätt i likvidation, kan försäkringsinspektionen förordnaen likvidator, som vid genomförandet av likvidationen skall verka jämsides medde likvidatorer som utsetts i annan ordning. Ändringen i paragrafen innebäratt detta alltid skall ske, när ett likvidationsförfarande inletts i ettlivförsäkringsbolag. Ändringen är föranledd av att bestämmelserna om särskildadministration upphävs. Eftersombestämmelserna om särskild administration upphävs, kommer värderingen avsamtliga tillgångar att få göras av likvidatorerna enligt de principer somanges i paragrafen. Paragrafenmotsvarar 14 kap. 7 § för det fall ett försäkringsbolag försätts i konkurs. Omett bolag som meddelar lång skadeförsäkring försatts i konkurs, skall inspektionenenligt paragrafens nuvarande lydelse utse ett ombud som skall bevakaförsäkringstagarnas panträtt. Uppgiftenatt se till att försäkringstagarna vid såväl lång skadeförsäkring somlivförsäkring kommer i åtnjutande av den förmånsrätt som följer med försäkringsavtalenbör emellertid kunna åvila det allmänna ombud som omnämns i 14 kap. 21 §. Dettainnebär att det som regel får förordnas ett sådant ombud, när ettförsäkringsbolag som meddelar lång skadeförsäkring försätts i konkurs, även omdet inte är obligatoriskt enligt lydelsen i Det anförda innebär att de nuvarande reglerna i 24 § kan upphävas. 26 och 27 §§ Prop. Bestämmelsemaom särskild administration upphävs. Huvuddragen i de föreslagna reglemaöverensstämmer emellertid med de nuvarande reglerna. Paragraferna avser endastlivförsäkring och således inte lång skadeförsäkring. Likvidatorernaeller konkursförvaltarna skall om möjligt överlåta hela livförsäkringsbeståndet.Ett avtal om överlåtelse skall för att bli giltigt godkännas avförsäkringsinspektionen. Innan inspektionen fattar beslut om godkännande skallinnehållet i avtalet kungöras. Fömtom försäkringstagarna skall även den som pånågot sätt förvärvat rätt på gmnd av en försäkring få tillfälle att yttra sigöver avtalet inom en viss bestämd tid, som anges i kungörelsen. Tillgångarnafår säljas och medlen fördelas mellan försäkringstagarna, om inteförsäkringsbeståndet överlåtits från likvidations- eller konkursbeslutet.Det skall upprättas en plan över hur avvecklingen och fördelningen skall gåtill. Denna plan skall godkännas av inspektionen. Ändringenär föranledd av att bestämmelserna om särskild administration upphävs. Det blirlikvidatorerna respektive konkursförvaltaren och inte försäkringsinspektionensom får ta ställning till hur stort belopp som kan utbetalas. 6.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1950:272) omrätt för utländska försäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i Enligtförsta stycket skall initialdeponeringen ske i värdehandlingar somförsäkringsinspektionen godtagit. I andra stycket finns vidare bestämmelser omatt inspektionen kan bestämma att deponeringen kan ske med lägre belopp än somstadgas i första stycket. Enligt bestämmelserna i 10 och 15 a §§ kantilläggsdeposition bli aktuell. Inspektionen har påpekat att det inte framgårav lagtexten att sådan tilläggsdeposition också skall ske i värdehandlingar somgodtagits av inspektionen. Bestämmelsenatt depositionen skall ske i värdehandlingar som inspektionen godtagit tillkomi samband med en lagändring . 1965:48 s. 42 f framgår attbestämmelsen är avsedd att gälla även tilläggsdeposition. 16 § första stycket 5 föreskrivs bl. a. att en ansökan om koncession skall vara åtföljd av ett bevis att företaget deponerat värdehandlingar för de ändamål som anges i 16 §. har påpekat att be- 97 7 1989/90. stämmeisenbör ändras, eftersom av deponeringen enligt 13 § Prop.1989/90:34 andra stycket får räknas in bland de tillgångar som skall motsvaravärdet av de försäkringstekniska skulderna. Ändringarna 16,10 och 15a §§ ärföranledda av det anförda. Semotiveringen under 6 §. Ändringenmotsvarar den ändring som gjorts i 7 kap. 4 § försäkringsrörelselagen. Ändringarnamotsvarar dels ändringar som gjorts i 7 kap. 9 och 11 §§ , dels de nyabestämmelserna i 7 kap. 9 a och 10 a §§ försäkringsrörelselagen. Semotiveringen under 6 §. Bestämmelseni det nya tredje stycket behandlar försäkringsinspektionens möjligheter attingripa mot den som i bedriver otillåten verksamhet för ett utländsktförsäkringsföretag, som inte har koncession här i landet. Ämnet har behandlatsi den allmänna motiveringen i avsnitt 4.1. Bestämmelsenavser att klargöra att ett ingripande kan riktas, inte bara mot det utländskaförsäkringsföretaget som sådant, utan också mot företrädare för företaget somär verksamma här i landet. Bestämmelsen fömtsätter att någon är verksam./or t/e/utländska Joretagets räkning. Det måste därför föreligga en rättslig, ekonomiskeller annan typ av bindning mellan företaget och den som är verksam här ilandet. Däremot krävs det naturligtvis inte att det också skall vara klarlagthur detta förhållande närmare är ordnat. Om det inte finns någon annan rimligförklaring till åtgärder som vidtas här, t. ex. om någon tar på sig kostnaderoch besvär för spridning av reklammaterial till tänkbara försäkringskunder,måste försäkringsinspektionen kunna utgå från att det föreligger en sådanbindning som medför att bestämmelsen kan tillämpas. Omdet inte föreligger någon sådan anknytning, saknas däremot fömt sättningar för ett ingripande; som framhållits i den allmänna motiveringen får lagstiftningen inte sträckas ut så långt att den kommer i konflikt med 98 yttrandefriheten.Och om exempelvis en konsumentupplysare inom ramen Prop. 1989/90:34 för sinverksamhet förordar ett visst utländskt försäkringsföretags försäkringarframför svenska företags, kan bestämmelsen inte tillämpas. Idetta sammanhang bör även försäkringsmäklarnas förhållanden beröras något. Somjag tidigare antytt (avsnitt 4.2) är oberoendet av försäkringsgivarintressendet mest karakteristiska draget hos försäkringsmäklaren. Den som söker sig försäkringsmäklare måste kunna lita på att mäklaren arbetar helt i hansintresse. ligger det i sakens natur att en mäklare i sin verksamhetmåste ha kontinuerliga kontakter med försäkringsföretag. Ett förhållandevis strängtsynsätt är därför motiverat i fråga om vilka aktiviteter som bör tillåtas, föratt mäklaren skall undgå att bli betraktad som företrädare för företaget.Frågan behandlades i förarbetena till mäklariagen. Föredraganden anförde attmäklaren vid normala kundkontakter bör ha rätt att upplysa om att han harkunskap om och möjlighet att förmedla även utländska försäkringar. Om mäklarendäremot vänder sig till en större krets genom annonsering eller annan reklamoch därigenom förespråkar ett visst utländskt försäkringsbolag eller en visstyp av bolag fick han enligt föredragandens mening anses ha lämnat sin mäklar-rolloch mer anses som företrädare för de bolag han rekommenderar. Hans handlandeborde då bedömas enligt bestämmelserna om försäkringsrörelse i lagen omutländska försäkringsföretag (prop. 1988/89:136 s. 29). Det sagda innebär attsådan reklam som inte på detta sätt särbehandlar vissa försäkringsbolag måsteanses tillåten. Iparagrafen hänvisas till bestämmelserna om särskild administration iförsäkringsrörelselagen. Eftersom dessa bestämmelser upphävs, tas ett motsvaranderegelsystem in i förevarande paragraf Ändringenföranleds av att reglerna om särskilt ombud i 15 § upphävs. 6.5 Förslaget till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979) Paragrafenär ny och införs efter 4 §. I7 kap. 11 § försäkringsrördsdagen respektive 15 § lagen om utländska försäkringsföretaganges närmare vilka olika slag av försäkring och vilken egendom som omfattas avförmånsrätten. Beträffandeförhållandet mellan försäkringstagarnas förmånsrätt enligt denna paragraf och förmånsrätt i fast egendom enligt 6 § hänvisas till kommentaren till 7 kap. 9 § försäkringsrördsdagen. 6.6 Förslaget till lag om ändring i konkurslagen(1987:672) Prop. 1989/90:34 7kap. Iett nytt sista stycke erinras om att det finns bestämmelser i försäkringsrördsdagen(14 kap. 21 §) och i bankrörelselagen (7 kap. 13 §) om allmänt ombud som förordnasav försäkrings- respektive bankinspektionen. Eftersombestämmelserna om särskild administration i försäkringsrörelselagen upphävs,införs i sista stycket en bestämmelse om att konkursförvaltaren tillkonkursbouppteckningen eller borgenärsförteckningen, på samma sätt som gällerför bankerna, skall bifoga uppgift om försäkringstagarna och derasfordringsbelopp. Iett nytt sista stycke erinras om att det i försäkringsrörelselagen finns bestämmelserom överlåtelse av försäkringsbestånd.