prop · GD0389 · 1989-12-31 00:00:00 — Etl föremål som enligt överenskommelse med köparen har ställts pädennes villatomt får i regel ocksä anses ha kommit i hans besittning. Däremotkan etl föremål som har placerats utanför dörren till en lägenhet i ellhyreshus knappast anses ha kommit i lägenhetsinnehavarens besittning förrändenne faktiskl har tagit hand om varan. Föreskriftenatt varan skall ha kommit i köparens besittning är givelvis uppfylld också omvaran har tagits om hand av eller överlämnats till någon som handlar påköparens vägnar, en representant. Frågan om vem som äger handla pä köparensvägnar får avgöras enligt allmänna regler om handlande genom representant. Ominte annat följer av avtalet, skall säljaren svara för transportkostnader ochandra kostnader för varan som uppkommer före avlämnandet och som inte beror päatt avlämnandet har försenats till följd av något förhållande på köparens sida. (Jfr§ 7 i utredningens förslag) Paragrafenreglerar hur de kostnader för varan som har uppkommit före avlämnandet skallfördelas mellan parterna, i fall dä fördelningen inte följer av avtalet.Paragrafen avser den slutliga kostnadsfördelningen mellan parterna, inte fråganom vem som i första hand skall betala de kostnader som är förenade med varansavlämnande. Enligtparagrafen svarar säljaren som huvudregel för sädana kostnader för varan somhar uppkommit före avlämnandet. Del kan röra sig om kostnader för varanstransport och lagring samt anskaffande av olika tillständ. Transportkostnadernahar nämnts särskilt eftersom de är de praktiskt mest betydelsefulla. En säljaresom har åtagit sig att transportera varan till köparen och som vill debiteratransportkostnaden mäste alllsä avtala med köparen om detta. I annat fall blirsäljaren skyldig att svara för transportkostnaden. Detta innebär dock inte attsäljaren blir skyldig att bekosta någon annan transport än den som han haråtagit sig. Skulleen säljare i ha åtagit sig att transportera varan till Prop.1989/90:89 köparens bostad i men flyttar köparen till innan 8 § leverans skall ske, kan köparen inte kräva att få transporten bekostad tillden nya adressen. Frånhuvudregeln att säljaren svarar för kostnaderna för varan tills den äravlämnad, görs undantag för kostnader som beror pä atl avlämnandet harförsenats till följd av nägol förhällande pä köparens sida. Undantaget avseralltså bara sädana tilläggskostnader som förseningen har medfört. Detcentrala med bestämmelsen är att slå fast den grundläggande regeln om säljarenskostnadsansvar. Syftet med undantaget för kostnader som beror på nägol förhällandepå köparens sida är däremot inte att avgöra vem som skall svara för dessakostnader. Även om det i allmänhet ter sig rimligt att köparen svarar försädana kostnader kan det inte uteslutas atl det kan uppkomma situationer därkostnaderna bör fördelas pä ett annat sätt. Det får ankomma pärättstillämpningen att närmare ta ställning till dessa situationer. Skallköparen hämta varan hos säljaren är varan enligt 4 § avlämnad då den hämtas.Köparen fär dä själv svara för eventuell transportkostnad. Omköparen bär risken för varan, är han skyldig att betala varan även om den harförstörts, kommit bort, försämrats eller minskat genom en händelse som inteberor pä säljaren. Riskenför varan gär över pä köparen när varan avlämnas. Om köparen underlåter att irätt tid hämta eller ta emot en vara som hälls tillgänglig för hans räkning,bär köparen dock risken för försämring som inträder därefter och som beror pävarans egen beskaffenhet. Omöppet köp har avtalats och varan avlämnats, bär köparen risken för varan tilldess att den lämnas tillbaka. (Jfr8 § i utredningens förslag) Ettköp syftar typiskt sett till all en vara skall övergå frän en säljare till enköpare. Ofta sker övergängen i direkt samband med själva köpet. dröjerdet emellertid frän köpeavtalets ingående till dess all köparen fårvaran i sin besittning. Om varan under den tiden drabbas av en olyckshändelseeller av en annan händelse som inte beror pä någon av parterna, uppkommer frågavem av dem som skall bära följderna av det inträffade. I förevarande paragrafges regler för bedömningen av den frågan. En bestämmelse med liknande innehållfinns i 39 § konsumenttjänstlagen. Första stycket Prop. Förstastycket innebär att om varan skulle försämras eller minskas 8 § genom enhändelse för vilken köparen bär risken denne är skyldig att betala priset fulltut trots att den vara som han erhåller inte är kon-traktsenlig. Skulle varan haförstörts eller kommit bort mäste köparen betala prisei trots atl han inte fårnågot utbyte alls för sina pengar. Paragrafenfär betydelse framför allt i fräga om olyckshändelser, t.ex. eldsvådor ochåsknedslag, men även handlingar av utomstående personer som varken säljareneller köparen svarar för faller under paragrafen. Det kan exempelvis röra sigom skadegörelse av tredje man eller om att varan har blivit stulen och man intevet var den är. Omden händelse varigenom varan l.ex. har försämrats beror på säljaren, kan dennedäremot inte kräva betalning av köparen med hänvisning till att köparen bärrisken för varan. Även om köparen bär risken för varan är han således intebetalningsskyldig om varan exempelvis har skadats genom att säljaren harförpackat'den felaktigt. Skullevaran ha förstörts, kommit bort, försämrats eller minskat genom en händelse somberor pä köparen, påverkas givetvis inte betalningsskyldigheten. Innebördenav att säljaren - i stället för köparen - bär risken för varan framgår inte avförevarande paragraf utan av de bestämmelser som gäller säljarens avtalsbrottoch påföljderna av dem. Om varan t.ex. blir helt förstörd av en olyckshändelseinnan risken har gått över på köparen, medför detta ofta att varan inte kanavlämnas och atl säljaren således kommer i dröjsmål. Ifall varan kommer framtill köparen i skadat skick pä grund av en olyckshändelse som inträffat medansäljaren bär risken för varan, blir åter bestämmelserna om fel tillämpliga.Skulle säljaren lyckas ersätta den försenade eller skadade varan med ensom är avtalsenlig, undgår han påföljderna av avtalsbrott. Men han kan intekräva betalning för den försenade eller skadade varan. Avlämnandetkan ibland hindras av andra omständigheter än att varan har förstörts, kommitbort, försämrats eller minskal. Exempelvis kan det inträffa att varan inte kanavlämnas pä grund av export- eller importförbud. Sådana fall omfattas inte av8 §. Ofta, såsom beträffande det nyssnämnda exemplet, får man i stället lösauppkommande tvister med hjälp av reglerna om säljarens dröjsmål. Riskenför varan går som huvudregel över pä köparen vid avlämnandet (del faktiskaavlämnandet, inte den tidpunkt då varan skulle ha avlämnats). Även om köparenär i dröjsmål bär alltså säljaren risken för varan. Omvaran försämras efter det att köparen har kommit i dröjsmål och försämringenberor på varans egen beskaffenhet, bär dock köparen risken för försämringen.Köparen är då skyldig att betala priset fullt ut för varan trots atl den harförsämrats. Undantagsregeln förutsätter, som nämnts, alt det är fråga om enförsämring som beror på varans egen beskaffenhet. Det kan exempelvis varafräga om frukt som har ruttnat. Däremot är Prop. 1989/90:89 regeln intetillämplig om en möbel som står utomhus skadas av regn. Bestämmelseninnehåller en specialregel om risken för varan vid öppet köp. Vid ett sådantköp har köparen pä sig att överväga om han vill stå fast vid köpeteller inte. Vidöppet köp övergår risken för varan pä köparen i enlighet med bestämmelsen iandra stycket. Om en köpare bestämmer sig för att inte behälla en vara som haravlämnats till honom, går risken för varan över på säljaren först när varanlämnas tillbaka till denne. Köparen bär således risken för varan medan han i sin besittning och medan varan är pä väg tillbaka till säljaren. Isammanhanget bör erinras om 8 §hemförsäljningslagen (1983:1361). Enligt detlagrummet har konsumenten rätt att utöva sin ängerrätt och frånträda avtalettrots att varan har förstörts eller förändrats efter avlämnandet, såvida dettaberor på nägon omständighet som inte kan hänföras till konsumenten. Vid sädanaköp som faller under hemförsälj-ningslagen bär alltså säljaren till skillnadfrän vad som gäller enligt förevarande stycke risken för varan, trots att denfinns hos köparen. Vadsom avses med dröjsmål 9§1 Dröjsmålpä säljarens sida föreligger om varan inte avlämnas eller avlämnas för sent ochdetta inte beror pä nägol förhällande pä köparens sida. (Jfr15 § i utredningens förslag) Avparagrafen framgår när dröjsmål med varans avlämnande anses föreligga. Ikonsumenttjänstlagen finns motsvarande bestämmelse i 24 §. Som har anförts ispecialmotiveringen till 4 § hänger begreppet säljarens dröjsmål samman medbegreppet avlämnande. För att ett dröjsmål pä säljarens sida skall föreliggakrävs först och främst att varan inte avlämnas eller avlämnas för sent.Dröjsmål kan således föreligga både dä varan avlämnas änöverenskommet och då den aldrig någonsin levereras. Om avlämnande däremot skeri tid är det definitionsmässigt uteslutet att tala om dröjsmål. Ändrad lydelse i propositionsförslaget För all ett dröjsmål påsäljarens sida skall föreligga krävs vidare au Prop. 1989/90:89 det uteblivnaeller försenade avlämnandet inte beror pä köparen eller pä 10 § nägolförhällande pä dennes sida. Exempelpä att förseningen med varans avlämnande beror på köparen är att denneunderlåter att hämta varan när avtalet förutsätter att han gör det eller attköparen underlåter att lämna säljaren de uppgifter som denne behöver för attkunna sända varan till köparen. Som exempel kan även nämnas atl köparen enligtavtalet skall skaffa iransportlägenhel men all han misslyckas med detta vilketleder till alt avlämnande inte kan ske . Hänvisningentill ell förhällande på köparens sida avser situationer där varans avlämnandeförsenas eller uteblir pä grund av en omständighet som visserligen inte direktberor pä köparens förfarande men som ändå bör hänföras till hans risksfär. Ensådan situation kan uppkomma exempelvis när det enligt avtalet åligger köparenatt skaffa Iransportlägenhel men säljaren sköter de praktiska arrangemangen påköparens vägnar och misslyckas utan att delta beror på säljarens fel ekerförsummelse. Etl annat exempel är att varans avlämnande försenas pä grund avatt köparen till följd av en olyckshändelse eller annat hinder som drabbathonom inte kan ta emot varan i rätt tid. Viddröjsmål på säljarens sida får köparen hälla inne betalningen enligt 11 §.Han fär välja mellan att kräva att säljaren fullgör köpet enligt 12 § och atl häva köpet enligt 13 §. Dessutom får köparen kräva skadestånd av säljaren enligt 14 §. (Jfr15 § i utredningens förslag) Iparagrafen anges de påföljder som köparen kan göra gällande pä grund avdröjsmål med varans avlämnande. I konsumenttjänstlagen finns en motsvarandebestämmelse i 25 §. Av förevarande paragraf framgär att köparen fär hälla innebetalningen. Han får även kräva köpels fullgörelse eller häva köpet samtdessutom kräva skadestånd. Syftet med denna uppräkning är informativt. I deföljande paragraferna finns en närmare reglering av de olika påföljderna. Rättatt hälla inne betalningen Köparenfår hålla inne så mycket av betalningen som fordras för att ge honom säkerhetför hans krav pä grund av dröjsmålet. (Jfr29 § i utredningens förslag) Paragrafen reglerarköparens rätt att hålla inne betalningen för varan Prop. 1989/90:89 för attsäkerställa sitt krav mot säljaren på grund av dennes dröjsmål. I 11 §konsumenttjänstlagen finns en motsvarande bestämmelse i 27 §. Omköparen har krav pä grund av säljarens dröjsmål, fär köparen hålla inne sämyckel av betalningen som fordras för att ge honom säkerhet för kravet. Dettainnebär att säljaren inte får göra gällande dröjsmålspåföljder mol köparen föratt denne med stöd av bestämmelsen låter bli att erlägga betalning vid dentidpunkt då betalningsskyldigheten annars skulle inträda. Eftersom någotdröjsmål med betalningen inte uppkommer i den mån han har räll att hälla innebetalningen, ärinte bara de påföljder som regleras i konsumenlköplagenuteslutna utan även rätlen att kräva dröjsmålsränla pä det belopp som harhållils inne. Paragrafenavser främst den situationen alt säljaren efter att ha gjort sig skyldig tillett dröjsmål har fullgjort den prestation som medför att han inte längrebefinner sig i dröjsmål. Köparen har då, intill dess att en definitivuppgörelse har skett, rätt att hälla inne sä mycket av betalningen som fordrasför att ge honom säkerhet för hans krav pä grund av dröjsmålet. Iallmänhet torde del bli fräga om att köparen häller inne en del av betalningentill säkerhet för ett anspråk pä skadestånd. Om dröjsmålet är av denbeskaffenheten att det ger köparen rätt att häva köpet, bör köparen kunna hällainne hela betalningen. Principenär att köparen fär hålla inne ett belopp som kan beräknas motsvara hans olikabefogade anspråk. På det stadium då köparens rätt att hälla inne betalningenaktualiseras kan det emellertid vara svart att med nägon exakthet bestämmastorleken av dessa. Köparen mäste därför ges en marginal som medför att detframstår som säkert att det belopp som han häller inne kommer att täcka hanskrav. Detta ligger i uttrycket "säkerhet". Harköparen med stöd av paragrafen innehållit ett belopp, får han fortsättningsvishålla inne detta endast i den män han har anspråk mot säljaren pä grund avdröjsmålet. Ombetalning skall erläggas och köparen har rätt alt hällainne en viss del av priset, får han utnyttja denna räll genom att hålla inne deposter som närmast förfaller till betalning. Han behöver alllsä inte fortsättaatt erlägga förfallande poster tills skulden motsvarar det belopp han har rättatt hälla inne. Rättatt kräva att säljaren fullgör köpet Köparenfär hålla fast vid köpet och kräva atl säljaren fullgör köpet. Säljarenär dock inte skyldig att fullgöra köpet, om det föreligger ett hinder som haninte kan övervinna eller om fullgörelsen skulle förutsätta uppoffringar sominte är rimliga med hänsyn till köparens intresse av att säljaren fullgörköpet. Om ett förhållande som nämnts upphör inom rimlig tid, får köparendock kräva att säljaren fullgör köpet. Köparen förlorar rättenatt kräva atl säljaren fullgör köpet, om han Prop. 1989/90:89 väntar orimligt länge med att framställa kravet. (Jfr16 § i utredningens förslag) Orndröjsmål inträffar fär köparen hälla fast vid köpet och kräva att säljarenfullgör köpet. Är förutsättningarna för hävning också uppfyllda, har köparenrätt att välja mellan krav pä fullgörelse och hävning. Av tredje stycketframgär dock att köparen förlorar rätten att kräva fullgörelse om han väntarorimligt med alt framställa kravet. Då blir han hänvisad till hävningsrätten.I konsumenlljänsllagen finns en bestämmelse om konsumentens rätt att fätjänsten utförd i 28 §. Omköparen utnyttjar sin rätt att kräva köpets fullgörande men säljaren trotsdetta inte fullgör köpet, inverkar detta sä till vida pä köparens rätt tillskadestånd atl den tidpunkt vars prisläge läggs till grund förskade-ständsberäkningen förskjuts framåt. Beräkningen av skadestånd förprisskillnad behandlas närmare i 33 §. Iandra stycket regleras de förhållanden under vilka säljaren undantagsvis inteär skyldig att fullgöra köpet. Även om en sådan befrielsegrund är för handen,föreligger det enligt 9 § ett avtalsbrott. Befrielsegrunderna har såledesbetydelse endast i fräga om säljarens förpliktelse atl fullgöra köpet genom attavlämna varan. Däremot inverkar dessa befrielsegrunder inte på köparens rällatl göra gällande andra påföljder pä grund av dröjsmålet, dvs. att hälla innebetalningen, häva köpet eller kräva skadestånd. Dessa påföljder reglerassjälvständigt i 11, 13 och 14 §§. Rätten till hävning är helt oberoende avorsaken till avtalsbrottet. Förutsättningarna för befrielse fränskadeståndsskyldighet är strängare än de förutsättningar som ställs upp iförevarande paragraf för befrielse frän skyldigheten att fullgöra köpet "innatura". början är säljaren inte skyldig att fullgöra köpet om det föreligger etlhinder för fullgörelsen som han inte kan övervinna. Bestämmelsen är tillämpligoavsett om varan finns vid köpslutet eller om den skall tillverkas förstdärefter. Vad gäller frågan om vilka omständigheter som kan utgöra hinder förfullgörelsen, kan alla omständigheter som rent faktiskt hindrar köpetsfullgörande vara av betydelse. Orsaken till hindret har således i och för siginte någon betydelse. Ett typiskt exempel pä ett hinder som avses i dettasammanhang är atl köpet avser ett unikt föremål som har blivit förstört efterköpslutet eller alt det varuparti från vilket varan enligt avtalet eller annarsskulle las har förstörts. Då bortfaller säljarens skyldighet att avlämna varanoberoende av vad som är orsaken till att varan har förstörts; avlämnandet harju blivit omöjligt. Som exempel på andra omständigheter vilka kan utgöra hinderför varans avlämnande kan nämnas export- och importförbud och förbud att saluhållavaror av ifrågavarande slag. Alla motgångar utgör intehinder för avtalets uppfyllelse. Inträffar det Prop. 1989/90:89 någonting sominverkar eller kan inverka pä säljarens möjligheter att 12 § fullgöraköpet, ingår det i säljarens normala förpliktelser pä grund av avtalet attförsöka eliminera dessa omständigheter eller deras konsekvenser för avtaletsuppfyllelse. Om det efler köpslutet visar sig att avtalet inte kan fullgöras pädet sätt som säljaren tänkt sig, mäste säljaren försöka utnyttja alternativamöjligheter att fullgöra avtalet. Så länge preslationssvårigheierna kanövervinnas genom att tillgripa andra alternativ som står till buds för attuppfylla avtalet, föreligger det inte något hinder för fullgörelsen. Omsålunda den leverantör som säljaren tänkt anlita för att anskaffa en varadrabbas av ett hinder som medför att han inte kan leverera varan lill säljaren,utgör detta inte något prestationshinder för säljarens del ifall samma vara kanerhållas hos andra leverantörer på marknaden. Lika litet föreligger del någothinder för fullgörelse, om det vid tiden för avlämnandet visar sig omöjligtatl fä varan transporterad till köparen pä det satt som säljaren förutsatt, sälänge det finns andra möjligheter att genomföra transporten, t.ex. genom attanvända andra transportmedel eller utnyttja en annan rutt. Den senare delen avförevarande bestämmelse kan dock ibland leda till att säljaren inte är skyldigatt fullgöra köpet genom att utnyttja alternativ som i princip skulle varatänkbara. Detta är fallet om förhällandet mellan de uppoffringar somfullgörelsen skulle innebära och det intresse som köparen har av atl säljarenfullgör köpet inte framstår som rimligt. Denna fräga behandlas närmare i detföljande. Attköpets fullgörande kan bli mera kostsamt för säljaren än vad han beräknatsaknar i regel betydelse. Den allmänna utgångspunkten är att säljaren ärskyldig att fullgöra avtalet trots att besväret eller kostnaderna för dettablir större än han har räknat med. Även i detta fall kan dock den senare delenav bestämmelsen leda till atl kostnaderna för fullgörelse i vissa fall kan habetydelse vid bedömningen av säljarens prestationsskyldighet. Vadsom utgör ett hinder för fullgörande mäste bedömas i relation till säljarensförpliktelse, dvs. med hänsyn till avtalets innehall. Om det sätt på vilketköpet skall fullgöras har specificerats i avtalet i syfte att begränsasäljarens åtagande, kan omständigheter till följd av vilka fullgörelse inte kanske pä detta sätl utgöra ell relevant hinder. Det kan t.ex. vara avtalat attsäljaren skall leverera ett bestämt slags vara frän en bestämd källa,exempelvis en viss skörd av säd frän säljarens eget jordbruk. Om då skördenfrån delta jordbruk förstörs, föreligger ett hinder för att fullgöra köpet. Däremotskulle motsvarande omständighet inte utgöra ett hinder om säljarens åtagandevore mera ospecificerat. Ävenom det i och för sig kan anses ligga i själva begreppet hinder att det är frägaom omständigheter som inte kan övervinnas, har denna förutsättning uttryckligenangetts i lagtexten. Också när det har inträffat omständigheter som hindrar attköpet fullgörs pä det sätt som avtalet förutsätter är säljarenskyldig att försöka övervinna hindret. Vilka åtgärder Prop. 1989/90: 89 somkan bli aktuella i detta syfte beror bl.a. på avtalels innehåll och 12 §omständigheterna i det konkreta fallet. Attsäljaren är skyldig att försöka övervinna ett prestationshinder innebär inteatl han utan stöd i avtalet eller särskild överenskommelse med köparen skulleha rätt atl prestera någonting annal än det som har avtalats eller följer avhandelsbruk etc. Omständigheter som hindrar säljaren att fullgöra köpet pä detsätt som avtalet förutsätter inverkar med andra ord inte pä köparens rätt attgöra gällande påföljder pä grund av att säljaren har ändrat sin prestation päett sätl som medför att denna inte är avtalsenlig. I förevarande paragraf tasinte ställning till frågan huruvida säljaren kan vara skyldig att i stället förden avtalsenliga prestationen utföra en ändrad prestation, exempelvis genom atlanvända ett annat material för varans tillverkning när det har uppstått etthinder mot att fä fram ett sådant material som angetts i avtalet. Bedömningenav detta mäste bli beroende bl.a. pä tolkningen av säljarens åtagande, dvs. Dennu behandlade regeln kompletteras av en annan bestämmelse som ytterligarebegränsar säljarens skyldighet att fullgöra köpet. Säljaren är inte skyldig attfullgöra köpet, om fullgörelsen skulle förutsätta uppoffringar som inte ärrimliga med hänsyn till det intresse köparen har av att säljaren fullgör köpet.Denna bestämmelse har en nära anknytning till principen om säljarens skyldighetatt försöka övervinna prestationshinder. Skyldigheten all fullgöra köpet är inteabsolut och ger inte köparen rätt att förutsätta vilka uppoffringar som helstav säljaren. Deuppoffringar som avses i bestämmelsen kan vara av fysisk eller ekonomisk art.Bedömningen av huruvida säljarens skyldighet att fullgöra köpet består, trotsde svärigheter som har uppkommit, skall bygga pä en inlresseavvägning där manjämför de insatser som köpets fullgörande skulle kräva av säljaren med detintresse som köparen har av att säljaren fullgör köpet. Bestämmelsen tar siktepä fall där avtalsbalansen har rubbats efter köpet till följd av ändradeförhållanden. Även 36 § avtalslagen är tillämplig pä köpeavtal och medger enjustering av avtalets innehåll både pä grund av förhållanden som förelag vidavtalsslutet och på grund av efterföljande omständigheter. I den situation somdet här är fräga om utgör emellertid konsumentköplagens bestämmelse en preciseringav ramen för bedömningen och nägol utrymme för atl vid sidan härav tillämpa 36§ avtalslagen finns därför knappast i detta fall. Orsakentill att uppfyllelsen har blivit mer betungande för säljaren är i princip utanbetydelse för intresseawägningen. Det avgörande är vilken disproportion somföreligger mellan säljarens prestation och köparens intresse av fullgörelse.Avvägningen måste bli beroende av omständigheterna i det enskilda fallet,bl.a. vilket slags vara avtalet gäller. Vid köp av konjunkturkänsliga varoreller där säljaren medvetet har tagit en risk beträffande förhållandenasutveckling bör t.ex. en tillämpning av bestämmelsen komma i fråga endast iextrema fall. Enallmän förändring i prisnivån skapar i regel inte en sädan dispropor- Prop.1989/90:89 tion som förutsätts i bestämmelsen. Köparens intresse av köpetförändras 12 § dä normalt i samma utsträckning som förändring sker i den insatssom säljaren mäste göra för att kunna fullgöra köpet. En inhemsk devalveringberör t.ex. hela imporlsektorn och medför således att det intresse som enköpare av importvaror har av att köpet fullgörs vid avtal som har ingåtts tillett fast pris före devalveringen i allmänhet förstärks i motsvarande män somdevalveringen ökar bördan för säljaren/importören, som blir tvungen att självbetala för varan enligt de nya valutakurserna.