prop · GD0314 · 1989-12-31 00:00:00 — 4.3.2.4 Specialistfunktionför utlandsindrivning Prop. Somjag tidigare nämnt föreslog skatteindrivningsutredningen i sitt betänkande atten specialistfunktion för utlandsindrivning inrättas vid RSV. Tanken var attdenna funktion i princip skulle svara för alla åtgärder för indrivning iutlandet, medan målen i övrigt skulle ligga kvar för bevakning hos en behörigkronofogdemyndighet. Ävendetta förslag har tillstykts av flertalet remissinstanser. Ett parremissinstanser ansåg dock att en sådan specialistfunktion inte bör förläggastill RSV utan till en kronofogdemyndighet. var negativ till förslagetoch två andra ansåg att det bara var de verkligt komplicerade fallen som bordehandhas av en specialistfunktion. Somredan framgått anser jag att tyngdpunkten i förfarandet när det gäller atttillämpa handräckningsavtal med andra stater bör ligga hos RSV. Med hänsyn tillatt verket i de flesta fall är behörig myndighet enligt avtalen leder varjeannan ordning till dubbelarbete. Skatteindrivningsutredningensöverväganden om en specialistfunktion tar emellertid främst sikte på att byggaupp kompetens för att kunna vidta åtgärder i vissa fall vid sidan omhandräckningsavtalen, exempelvis att försöka dra in en konkursgäldenärstillgångar i utlandet i ett konkursförfarandet här. För egen del anser jagemellertid att man så långt möjligt bör undvika att lägga operativaarbetsuppgifter på RSV utöver de som verket redan har. Jagkan inte heller i övrigt finna att det föreligger tillräckligt starka skäl attkoncentrera handläggningen av utlandsfall i allmänhet till en myndighet,exempelvis en kronofogdemyndighet. Med den organisation för exekutionsväsendetsom gäller fr. o.m. är fömtsättningama goda för att vidflertalet myndigheter upprätthålla den kompetens som fordras för att klara t.ex. anmaningsförfarandet. För de minstamyndighe-terna kan det emellertid en ochannan gång finnas behov av råd och stöd från en myndighet som har haftmöjlighet att samla mera kunskap och erfarenheter vad gäller utlandsindrivning.Det är därför angeläget att särskilt utveckla kompetensen på detta område hosen eller ett par kronofogdemyndigheter som har ett stort antal utlandsindrivningsfall.Denna kompetens skall stå till övriga myndigheters förfogande i denutsträckning de själva anser sig ha behov av hjälp och som en form av "konsuhstöd".Skulle det visa sig att detta får mera betydande omfattning bör myndighetenkunna kompenseras för den ökade resursåtgången i medelstilldelningen ellerinterndebitering. Något formellt överlämnande av ärenden för handläggning,vilket skulle kräva särskilda bestämmelser om myndighetens geografiskakompetens, anser jag alltså inte bör ske. 4.3.2.5 Användningenav konsulatanmaning, ni. Skatteindrivningsutredningenhar också föreslagit att kravet på konsulat anmaning skall ha gjorts innan handräckning enligt avtal får begäras i ett utomnordiskt land avskaffas. Utredningen har därjämte föreslagit att de bestämmelser enligt vilka försök till utlandsindrivning måste göras om fordringen överstiger ett visst belopp upphävs. 8 1989/90. Förslaget att avskaffakravet på konsulatanmaning har tillstyrkts eller Prop. 1989/90:14 lämnatsutan erinran av samtliga remissinstanser. Vissa beskickningar har dockframhållit att det kan uppstå problem med direktanmaning därför att en delfrämmande stater uppfattar en sådan åtgärd som suveränitetskrän-kande. Enligtvad jag erfarit har det länge förekommit kritik mot tvånget att använda konsulatanmaningoch mot att myndigheterna i princip är tvungna att vidta åtgärder förindrivning i utlandet även vid mycket blygsamma fordringsbelopp. I praktikentorde man på många håll inte tillämpa detta krav för att överföring tillpassiv indrivning (avskrivning) skall medges när det gäller fordringar från 300kronor upp till något tusental kronor. Även jag anser att man nu bör avskaffa 300-kronorsgränsen.Förutom beloppets storiek finns flera andra faktorer som bör vägas in ibedömningen om någon åtgärd skall vidtas för indrivning i utlandet. Någon nybeloppsgräns bör därför inte föreskrivas, utan myndighetema bör själva fåbedöma saken i varje särskilt fall. Myndigheterna bör också ha frihet attbedöma i vilken form anmaning skall ske och att därvid, om detta befinnslämpligt i det enskilda fallet, t. ex. använda sig av konsulatanmaning. Direktanmaning,som används inom , bör kunna användas även i många utomnordiskaländer. En annan möjlighet är att delgivningen sker med tillämpning av den nuaktuella Europaråds- och om ömsesidig handräckning. Oftatorde det dock redan från början stå klart att en betalningsanmaning intekommer att få någon effekt. I sådana fall bör anmaning helt kunna underlåtas. 4.3.2.6Lagförslag rörande indrivning i utlandet m.m. Deförslag som jag tidigare lagt fram (se avsnitten 4.3.2.3 och 4.3.2.5) innebäratt 61 § uppbördslagen samt 31 § andra stycket och 35 § uppbördsförordningenskall upphöra att gälla. För att samma ordning skall gälla i fråga om böter somi fråga om skatt skall vidare 12 § bötesverkställighets-förordningen (1979:197)ändras. Jag avser härvid att senare lägga fram förslag till regeringen om deändringar som skall vidtas i de angivna förordningarna. I19§ första stycket i förslaget till lag om ömsesidig handräckning i ärenderörande skatt eller allmän avgift anges att kronofogdemyndighet hos svenskbehörig myndighet äger begära handräckning för indrivning av svensk skatt ellerallmän avgift i främmande stat. I detta stycke klargörs också att en sådanansökan får avse indrivning såväl hos skattskyldig/betalningsskyldig som hosarbetsgivare eller annan som enligt svensk lagstiftning är ansvarig för detaktuella beloppets erläggande. I enlighet härmed äger såledeskronofogdemyndighet begära handräckning för indrivning i främmande stat avbelopp som någon t. ex. med stöd av 75 § eller 77 a § uppbördslagen, 21 § lagom uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller 15 kap. aktiebolagslagenålagts att erlägga. I19 § andra stycket anges de förutsättningar som måste vara uppfyllda för att en ansökan skall få göras. Härvid gäller att beslutet i ärendet skall 114 varaverkställbart i samt att skatten eller avgiften inte kan drivas in Prop.1989/90:14 i utan väsentliga svårigheter. Dessa förutsättningar, somdet också ankommer på den behöriga myndigheten att tillse att de föreligger,finns somjag tidigare redovisat också intagna i Europaråds- och (se artikel 11 punkt 2 och artikel 19). Enligt20 § skall svensk skatt eller allmän avgift, som har uttagits genomhandräckning i främmande stat, anses ha kommit svensk behörig myndighettillhanda när beloppet flöt in i den främmande staten. 4.3.3Delgivning av handling i främmande stat 121 § första stycket klargörs att svensk myndighet hos den svenska behörigamyndigheten äger ansöka om delgivning i annan stat av handling rörande svenskskatt eller allmän avgift. I21 § andra stycket har intagits en bestämmelse enligt vilken svensk myndighetsjälv, dvs. utan att gå genom svensk behörig myndighet, får ombesörjadelgivning per post av person i främmande stat. En förutsättning härför ärdock att sådan delgivning är tillåten enligt ett avtal som ingått medstaten i fråga. Lagenföreslås träda i kraft och kommer om den antas iföreliggande skick att gälla i fråga om alla av godkända avtal medfrämmande stat rörande skatt eller allmän avgift. Genom denna lag upphävs delslagen om utredning i utländskt skatteärende dels kungörelsen angående särskiltförfarande för erhållande av handräckning i Förenta Stater i vissabeskattningsärenden, kungörelsen angående handräckning på begäran av myndigheti Förenta Stater i vissa beskattningsärenden, kungörelsen angåendeförfarandet för erhållande av handräckning för indrivning i av svenskskatt, kungörelsen angående handräckning åt belgisk myndighet ibeskattningsärende, förordningen om handläggningen av vissahandräckningsärenden samt förordningen om tillämpning av avtal mellan ,, , och om handräckning i skatteärenden. Denföreslagna lagen om ömsesidig handräckning i ärende rörande skatt eller allmän avgift kommer således att bli tillämplig på alla svenska hand räckningsavtal förutom avtal med (se S.Ö. 1935:28 samt kungörelsen (1935:567) angående särskilt förfarande för erhållande av handräckning i i vissa beskattningsärenden och kungörelse (1935:568) angående handräckning åt tysk myndighet i vissa beskattnings ärenden). 1 samband med att de mellan och pågående förhandlingarna om ett nytt avtal avslutas kommer emellertid också dessa kungörelser att upphävas. 5 Förslagtill lag om ändring i lagen om uttagande Prop. 1989/90:14 av utländskskatt, tull och annan allmän avgift samt lagen om utredning angående brott motutländsk tullag Somjag redan nämnt föranleder förslaget till lag om ömsesidig handräckning iärenden rörande skatt eller allmän avgift vissa ändringar i lagen om uttagande avutländsk skatt, tull och annan allmän avgift. Dessa ändringar sammanhänger bl.a.med att den föreslagna lagen inte reglerar handräckning avseende tull, annanskatt, avgift eller pålaga som av tullmyndighet uppbärs vid eller i sambandmed import eller export av varor. Medanledning härav föreslås att lagen om uttagande av utländsk skatt, tull ochannan allmän avgift tillämpningsområde inskränks till att omfatta endast sådanutländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga som av tullmyndighet uppbärs videller i samband med export eller import av varor samt att rubriken till lagensamtidigt ändras i enlighet därmed till "Lag om uttagande av utländsktull, annan skatt, avgift eller pålaga". Vidareföreslås att de i 2 §, 3 § 1., 2. och 5., 6, 7, 9, 10 samt 13-16§§ förslag tilllag om ömsesidig handräckning i ärenden rörande skatt eller allmän avgiftintagna bestämmelserna vilka främst syftar till att utgöra ett skydd för denenskilde skall äga motsvarande tillämpning i fråga om indrivning som äger rummed stöd av lag. Enmotsvarande hänvisning till förslag till lag om ömsesidig handräckning iärende rörande skatt eller allmän avgift föreslås också i 2 § lagen omutredning angående brott mot utländsk tullag. Genom den föreslagna hänvisningenskulle bestämmelserna i 2 § första stycket, 3 §, 6 och 7 §§ , 9 12 §§ samt 17§ i den föreslagna lagen äga motsvarande tillämpning vad avser handräckning somsker med stöd av lagen om utredning angående brott mot utländsk tullag. Deföreslagna ändringarna i lagen om uttagande av utländsk skatt, tull och annanallmän avgift och lagen om utredning angående brott mot utländsk tullagföreslås träda i kraft . Avsikten är att de föreskrifter somregeringen meddelat med stöd av lagen om uttagande av utländsk skatt, tull ochannan allmän avgift eller med stöd av lagen (1935:315) angående uttagande avogulden utländsk utskyld eller allmän avgift samt lagen (1935:316) om införseli avlöning, pension eller livränta för uttagande av oguldna utländska utskyldereller allmänna avgifter skall gälla tills annat föreskrivs. 6 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen respektivei Somjag redan inledningsvis anfört medför den alhmer ökade internatio nella rörligheten av bl. a. kapital och arbetskraft samt valutaavregleringen ett ökat behov av att det internationella samarbetet mellan skattemyndig heter i olika stater intensifieras. Den nu aktuella Europaråds- och OECD- 116 konventionenutgör därvid ett instmment som kan leda det intemationella Prop. 1989/90:14samarbetet ett stort steg framåt. En fömtsättning för att skall kunnadelta i detta samarbete på ett meningsfullt sätt är emellertid att de svenska sekretessbestämmelsemages en sådan utformning att de inte hindrar inhämtandet av uppgifter med stödav denna konvention. Somredan framgått (se avsnitt 3.3.1.1 och 3.4.5) föreslås vissa ändringar isekretesslagen och vilka syftar till att möjliggöra förSverige att på ett effektivt sätt delta i det intemationella samarbetet vadavser handräckning i dess olika former. Innebörden av förslagen till ändringari sekretesslagen är därvid att de svenska domstolarna skall vara skyldiga attför uppgift som har erhållits med stöd av ett av godkänt avtal medfrämmande stat förordna om att sekretessen skall bestå såväl i fråga omförebringade uppgifter som i fråga om uppgifter som tagits in i dom eller annatbeslut. Denna skyldighet att sekretessbelägga uppgifter gäller dock endast i denmån ett röjande av uppgiften i fråga skulle strida mot avtalet i fråga. Ikonsekvens med de i sekretesslagen föreslagna ändringarna härvidlag har ocksåföreslagits en ändring i 5 kap. 1 § , innebärande att svenskadomstolar är skyldiga att hålla förhandlingar inom stängda dörrar om sekretessgäller enligt 9 kap. 3 § sekretesslagen och det skulle strida mot avtalet ifråga om uppgiften röjs. Jag vill här framhålla att det härvid är av störstavikt att de svenska myndigheterna klart anger ("öronmärker") deuppgifter som inhämtats från främmande stat och vilka omfattas av den nubehandlade sekretessen. Ändringarnaföreslås träda i kraft den '. 1. förslagtill lag om Europaråds- och om ömsesidig handräckning i skatteärenden, 2. förslagtill lag om ömsesidig handräckning i ärende rörande skatt eller allmän avgift, 3. förslag till lag om ändring ilagen (1969:200) om uttagande av utländsk skatt, tull och annan allmän avgift, 4. förslag till lag om ändring ilagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag, 5. förslag till lagom ändring iuppbördslagen (1953:272), 6. förslag till lag om ändring isekretesslagen (1980:100), 7. förslag till lag om ändring irättegångsbalken. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över lagförslagen. 9 Beslut Prop. Regeringenbeslutar i enlighet med hemställan. 1 Förslag till Prop. Lag om Europaråds- och om ömsesidig ' handräckning i skatteärenden 1 § Den av och konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden skall gällaför del. Konventionen är avfattad på engelska och franska språken.Båda textema har samma giltighet. Den engelska och franska texten liksom ensvensk översättning finns intagen i en bilaga till denna lag. Vilka skatter ochavgifter som omfattas av konventionen anges särskilt genom tillkännagivande. 2 § Ärenden som enligtkonventionen skall handläggas av behörig myndighet i prövas av riksskatteverket.Är ett sådant ärende av särskild betydelse eller annars av sådan beskaffenhetatt det bör avgöras av regeringen, skall dock med egetyttrande överlämna ärendet dit. Riksskatteverketsbeslut enligt denna lag får inte överklagas. Konventionstextema,som är oförändrade i förhållande till de inledningsvis redovisade, haruteslutits i detta sammanhang. Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2 Förslag till Prop. Lag om ömsesidig handräckning i ärende rörande skatteller ' allmän avgift 1 §Svensk myndighet skall, i den mån har godkänt avtal härom med främmande stat och det inte strider mot bestämmelserna i denna lag, biträda utländsk myndighet med handräckning i ärende röran de skatt eller allmän avgift. 1, utbyteav upplysningar, häri inbegripet samtidiga skatteutredningar och deltagande i skatteutredning, 2, bistånd vid indrivning, samt 3, delgivning av handlingar. Ifråga om handräckning i ärende rörande tull, andra skatter, avgifter ellerpålagor som av tullmyndighet uppbärs vid eller i samband med import eller exportav varor gäller vad som därom är stadgat i lagen (1969:200) om uttagande avutländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga samt i lagen (1973:431) omutredning angående brott mot utländsk tullag. 2 §Handräckning i ärende rörande utländsk skatt eller allmän avgift skall, om inte annat följer av 13 eller 16 §§ , genomföras i enlighet med vad som gäller för handräckning i motsvarande ärende angående närmast jämförlig svensk skatt eller avgift. Vidhandräckning i ärende rörande utländsk skatt eller allmän avgift får detvångsmedel och säkringsåtgärder, som får anlitas vid handräckning imotsvarande ärende angående närmast jämförlig svensk skatt eller avgift,anlitas. 3 §Svensk myndighet skall inte biträda utländsk myndighet med hand räckning till den del sådant biträde innefattar att den svenska myndighe ten skall 1. vidtaåtgärder som avviker från svensk lagstiftning eller administrativ praxis, 2. vidta åtgärder som strider motallmänna hänsyn (ordre public) eller mot för väsentliga intressen, 3. lämna upplysningar som inte ärtillgängliga enligt lagstiftning eller administrativ praxis i , 4. lämna upplysningar som skulleröja handels-, affärs-, industri- eller yrkeshemlighet eller kommersiellhemlighet eller i näringsverksamhet nyttjat förfaringssätt, om detta skullekunna leda till allvarligt förfång för näringsidkare i dennes näringsverksamheteller upplysningar, vilkas överlämnande skulle strida mot allmänna hänsyn (ordrepublic) eller mot för väsentliga intressen, 5. lämna handräckning, om och iden mån beskattningen i den ansökande staten strider mot allmänt gällandebeskattningsprinciper, eller mot bestämmelserna i ett avtal för undvikande avdubbelbeskattning eller annat avtal som ingåtts mellan och den stat sombegärt handräckningen. 4 § Svensk myndighetfår, om har godkänt avtal härom med Prop. 1989/90:14 främmande stat, begära bistånd med handräckning i annan stat. Sådan Bilaga1 begäran får avse 1. utbyte av upplysningar, häriinbegripet samtidiga skatteutredningar och deltagande i skatteutredning, 2. bistånd vid indrivning, samt 3. delgivning av handlingar. Framställningtill annan stat med begäran om bistånd med handräckning skall göras av svenskbehörig myndighet. 5 §Framställning enligt 4 § andra stycket får endast göras under fömt sättning att 1. denbegärda handräckningen inte strider mot bestämmelserna i denna lag och framställningen kan ske enligt bestämmelserna i det avtal med främmande stat som tillämpas i det aktuella fallet, och 2. motsvarande handräckningsåtgärdkan vidtas här i riket i ett likartat ärende, samt 3. framställningen kan göras utanatt detta skulle medföra att upplysningar lämnas som skulle röja handels-,affärs-, industri- eller yrkeshemlighet eller kommersiell hemlighet eller inäringsverksamhet nyttjat förfaringssätt, om detta skulle kunna leda till allvariigtförfång för näringsidkare i dennes näringsverksamhet, eller upplysningar,vilkas överlämnande skulle strida mot allmänna hänsyn (ordre public) eller för Sverigeväsentliga intressen. 6 § Myndighet, annan än domstol,får ej använda uppgift som erhållits med stöd av ett av godkänt avtalmed främmande stat för att ändra eller söka ändring av skatt eller allmänavgift om detta skulle strida mot avtalet i fråga. 7 § Med "behörigmyndighet" avses i denna lag den myndighet som angetts i vederbörandeavtal med främmande stat eller den myndighet i envar stat åt vilken uppdragitsatt vara behörig myndighet vid tillämpningen av det avtalet. 8 § Ärende som rör tillämpningenav bestämmelser om handräckning i skatte- eller avgiftsärenden i avtal mellanSverige och främmande stat prövas av , om avtalet medger dettaoch inte annat följer av andra eller tredje stycket. Sådanöverenskommelse med annan stat som behövs för att genomföra bestämmelser iavtal eller som avser tolkning eller tillämpning av avtalet ingås avregeringen. Regeringen får dock uppdra åt förvaltningsmyndighet att ingåöverenskommelse rörande sådant samarbete med skattemyndigheter i främmandestat som endast gäller det inbördes förhållandet mellan de myndigheter somberörs av överenskommelsen. att en framställning om handräckning bör avböjas på den grundatt den strider mot svenskt allmänt intresse eller att ett ärende annars är avsärskild betydelse eller beskaffenhet, skall med egetyttrande överlämna ärendet till regeringen. Riksskatteverketsbeslut enligt föregående stycken får inte överklagas. 9 §Vad i denna lag sägs om skatt eller allmän avgift gäller även ränta på skatt eller allmän avgift samt därmed sammanhängande administrativa pålagor och kostnader i samband med indrivning. Handräckningi åt myndighet i främmande stat . 10§ Svensk behörig myndighet förordnar om handräckning, som avses i 1 § förstaoch andra styckena, i varje särskilt fall. Sker handräckningen inte genomsvensk behörig myndighets försorg, uppdrar den behöriga myndigheten åtvederbörande myndighet att ombesörja handräckningen. Föranlederhandräckningen talan inför svensk domstol eller myndighet, äger svensk behörigmyndighet motta stämning samt själv eller genom ombud tala och svara införsådan domstol eller myndighet. Utredningi i ärende angående utländsk skatt eller allmän avgift 11 §Företrädare för utländsk myndighet kan, efter framställning från den behöriga myndigheten i staten i fråga, medges närvara vid i företagen utredning rörande skatt eller allmän avgift. Framställning härom prövas av den behöriga myndigheten i . Företrädaresom avses i första stycket får inte fatta beslut i frågor som rör den i Sverigeföretagna utredningen men kan framföra förslag i sådana frågor till svenskmyndighet eller tjänsteman åt vilken uppdragits att verkställa utredningen.Beslut i anledning av sådant förslag fattas av myndigheten eller tjänstemannen. 12 §1 fall då svensk myndighet, efter begäran från utländsk myndighet eller i anledning av vad som framkommit vid revision eller annan gransk ning, till utländsk myndighet översänder uppgift rörande skatt eller allmän avgift skall de sålunda översända uppgifterna jämväl tillställas den som berörs därav för kännedom. I sådan underrättelse skall anges till vilken utländsk myndighet uppgiften översänts. Underrättelseenligt första stycket får underlåtas, 1. om underrättelsen är uppenbartobehövlig, 2. om det kan befaras attunderrättelsen skulle försvåra genomförandet av utländsk myndighets utredningeller beslut i ärendet eller 3. om en sådan underrättelseskulle strida mot bestämmelserna i det avtal med främmande stat som tillämpas idet aktuella fallet. Indrivningi av utländsk skatt eller allmän avgift 13 § I fråga om preskriptiongäller, utan hinder av vad som stadgas i 2 § och i den mån bestämmelse däromintagits i av godkänt avtal med främmande stat, lagstiftningen i denstat som begärt handräckningen. 14 § Införsel enligt 15 kap. utsökningsbalkenfår ske vid indrivning enligt denna lag, om införsel får äga rum för svenskskatt eller allmän avgift av motsvarande slag. 15 § Vid indrivning i avutländsk skatt eller allmän avgift får åtgärd för att försätta enbetalningsskyldig i konkurs eller väcka talan vid annan domstol änförvaltningsdomstol vidtas endast efter bemyndigande av den svenska behörigamyndigheten. Motsvarandebemyndigande fordras för att anta ackordsförslag beträffande sådan skatt ellerallmän avgift. 16 § Med fordran på skatt eller allmän avgift i främmande stat följer ej 122 förmånsrättenligt lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skatteford- Prop. 1989/90:14 ringar m.m. Bilagal Delgivningav handlingar i ärende angående utländsk skatt eller allmän avgift 17§ Om inte annat följer av svensk behörig myndighets förordnande enligt 10 §skall handling i ärende rörande skatt eller allmän avgift i främmande statdelges i enlighet med bestämmelserna i delgivningslagen (1970:428) och ddgivningskungördsen(1970:467). Handräckningi annan stat i ärende rörande svensk skatt eller allmän avgift 18 §Svensk myndighet kan hos svensk behörig myndighet begära hand räckning i annan stat för införskaffande av deklarationer eller andra upp gifter som är erforderliga i svenskt ärende rörande skatt eller allmän avgift. kan vidare i ärende rörande skatt eller allmän avgift som är avväsentligt intresse för beskattningen i hos svensk behörig myndighetbegära att företrädare för myndigheten får närvara vid utredning i annan stat. Indrivningi utlandet av svensk skatt eller allmän avgift 19 §Kronofogdemyndigheten får hos svensk behörig myndighet begära handräckning i annan stat för indrivning av svensk skatt eller allmän avgift. Ansökan får avse handräckning för indrivning inte bara hos den skatt- eller avgiftsskyldige, utan även hos arbetsgivare eller annan som är betalningsskyldig enligt svensk lagstiftning. Ansökanom handräckning enligt första stycket får göras endast om 1. beslutet i ärendet är verkställbarti och 2. fordringen inte kan drivas in iSverige utan väsentliga svårigheter.