prop · GD03146 · 1989-12-31 00:00:00 — Vissa kollektiva åtgärder ärefter en avreglering näringens ansvar. Viss verksamhet som finansierasinom regleringsekonomin är dock sådan att även statsmakterna har ett stortintresse av att verksamheten drivs vidare. Att dessa verksamheter inte i dagfinansieras över statsbudgeten är att hänföra till det faktum att vihar en separat regleringsekonomi som hålls åtskild från statsbudgeten. 1 Regionalabidrag till norra Avinomramsmedel betalas vissa regionala bidrag till norra , exempelvistransportstöd för mjölk och kött samt ett särskilt packeribidrag för ägg.Sådana stöd bör efter en avreglering betalas över statsbudgeten och inordnas idet särskilda prisstödet till norra . Jag har i det föregåendeföreslagit att jordbmksnämnden ges i uppdrag att se över merkostnaderna förtransporter av kött och mjölk i norra och föreslå hur ett stöd tilläggproduktionen kan utformas. Det är därför inte nu möjligt att beräkna denexakta budgetbelastningen. Kostnaderaaför SCB:s produktion av statistik på jordbmksområdet finansieras sedan någraår till viss del av utomramsmedel i stället för som tidigare med budgetmedel.Kostnaden beräknas för /91 till 32,2milj. Jag har efterregeringens bemyndigande tillkallat en särskild utredare med uppgift att seöver behovet och utformningen av lantbmks-och livsmedelsstatistiken. Uppdragetskall slutredovisas , men en delrapportering skall ske i oktober1990. Jag återkommer med min bedömning av kostnaden när uppdraget harredovisats. Kostnaden bör fr. o. m. /92 åter i sin helhetbetalas över statsbudgeten. Kostnademaför konsumentdelegationens sekretariat betalas för närvaran de av utomramsmedel. Kostnaden uppgår till ca 0,5 milj. kr. Jag anser att det är angeläget att fortsättningsvis behålla en organisation som företräder konsumentemas intressen. Jag fömtser att det 156 såvälunder en övergångsperiod, då regleringarna avvecklas, som därefter Prop.1989/90:146 kommeratt uppstå behov av diskussioner och överläggningar mellanrepresentanter för producenter och konsumenter. Konsumentdelegationens rollkommer emellertid att förändras med en ny livsmedelspolitik. Med hänsyn tilldetta och till att konsumentkontakterna behöver utvecklas anserjag att formernaför dessa bör ses över. Kostnadernaför konsumentdelegationens sekretariat bör enligt min mening betalas överstatsbudgeten. 4 Djurenshälso- och sjukvård Enligtnuvarande överenskommelse med näringen skall kostnadsökningar fördistriktsveterinärorganisationen delas lika mellan näringen och staten. Avstatens andel för /91 skall 28,3 milj. kr. Motsvarande andel bör fr. o. m. /92 betalas avbudgetmedel. 5 Aveloch kontroU m.m. Dentotala kostnaden uppgår till ca 70milj. Finansieringen sker helt medinomramsmedel. En del av kostnaderna bör utgöra statens ansvar, exempelyisdjursjukvård, medan exempelvis kostnader för avdsarbete bör falla på näringen. Underinnevarande år tillförs 8 milj. kr. ur regleringsekonomin, varavhälften finansieras inom och hälften utom ramen. Ansvaret bör ävenfortsättningsvis delas lika mellan näring och stat. Enligtriksdagsbeslutet om skördeskadeskydd skall skördeskadefonden tills vidarebyggas upp med 60 milj. kr. Enligt beslutet skall jordbmket ersättasför denna fondavsättning. Under regleringsåren 1988/89 och 1989/90 harersättningen betalats av utomramsmedel i stället för genomkonsumentprishöjningar. När denna finansieringsmöjlighet upphör börgränsskyddet höjas; detta bör ske den Ijuli 1990. Finansieringen är attbetrakta som en subventionering av konsumentpriset. Beslutet om finansieringenfattades av . Prishöjningen kan därför ske utan hinder avGATT-överenskommdsen eftersom beslutet fattades före överenskommelsen. Utövernu nämnda verksamheter finns ytterligare sådana som har ett Jag harför avsikt att senare, efter överiäggningar med 157 berördaintressenter, återkomma till regeringen med förslag hur verksam- Prop.1989/90: 146 heter som bekostas av inomramsmedel skall fördelas mellangränsskyddshöjningar och budgetmedel. Vissaprojekt och andra verksamheter bör löpa så länge som följer av redan fattadebeslut. Detta kräver övergångsvis finansiering av budgetmedel. Kostnadernaför denna verksamhet är inte möjlig att exakt beräkna. Jag anseratt jordbmksnämnden och lantbruksstyrelsen, efter överläggningar med näringen,bör beräkna medelsbehovet för de aktuella åren och lämna förslag tillregeringen i sin anslagsframställning för resp. budgetår. Förnärvarande utgår ett pristillägg på får- och lammkött med . Dentotala kostnaden beräknas tiU ca 35 milj. kr. Detta finansierasav såväl inom- som utomramsmedel, 8 resp. 27 milj. kr. Som jag harredovisat anser jag att pristillägget bör trappas av stegvis , medbörjan /92. Prisstödet bör övergångsvis betalas överstatsbudgeten. Jaghar tidigare föreslagit att statens engagemang i SMAK upphör. Viss verksamhetvid SMAK finansieras av utomramsmedel. Som jag harredogjort för har branschen planer på att driva ett kvalitetsarbete i en egenorganisation framöver. Eftersom staten bidragit till finansieringen avden nuvarande organisationen anserjag det vara befogat med ett statligtstartkapital till ett privat kvalitetsarbete. Jag föreslår att 15 milj. kr.avsätts för detta ändamål /92. 4 Effekter för jordbruksnäringen av skattereformen Jaghar tidigare (avsnitt 2.4.2) redovisat skattereformens inriktning och gett en sammanfattning av de förslag som är av särskilt intresse för jord bruksnäringen. Jag framhöll därvid regeringens uppfattning om betydelsen av att jordbruksföretag ges möjlighet att bedriva sin verksamhet på likarta de villkor som gäller för övriga företag. De justeringar som regeringens förslag innebär i förhållande till skatteutredningarnas förslag har också mottagits positivt av näringen. Jag vill i detta sammanhang emellertid understryka att det inte är enbart de särskilda förslag som i första hand beaktar jordbmksföretagens situation som är av betydelse för den enskilde jordbrukaren. En av utgångspunkterna för reformen är att sänka de direkta skatterna för enskilda och företag. Detta kommer naturiigtvis även att få betydelse för den enskilde jordbmkaren. En bedömning av skatterefor mens effekter får därför inte begränsas till enskildheter utan måste omfatta förslaget i sin helhet. Det är närmast en självklarhet att det när det gälleren skattereform av detta slag finns både de som vinner och de som föriorar på förslagen. Som jag tidigare nämnt är ett av syftena med förslagen också att begränsa de möjligheter till osund skatteplanering som det hittillsvarande skattesystemet gett utrymme för. Det är känt att denna form av skattepla nering även förekommer inom jordbruket. Det är därför naturligt att också 158 finna föriorare bland dem som äger eller bmkar jordbmksfastigheter. målsättningför skattereformen måste emellertid också vara att inte större Prop.1989/90:146 gmpper av individer eller företagare drabbas av effekter sommotverkar de målsättningar som finns i samhället oavsett om dessa rörexempelvis fördelningspolitik, miljöpolitik eller regionalpolitik. Denkritik som riktats mot skattereformens effekter för jordbmket, efter det attregeringens förslag blivit kända, har i stor utsträckning gällt slopandet avmöjlighetema att kvitta underskott i en förvärvskälla mot överskott i andra.Det har gjorts gällande att detta förslag som bl.a. omöjliggör kvittning avunderskott av jordbmksfastighet mot inkomst av tjänst, skulle kunna leda omfattande igenplantering av för naturvården värdefulla marker. Eftersomkritiken i denna del i många stycken baserats på ofullständiga ochsvåranalyserade uppgifter vill jag närmare redogöra för min bedömning avproblemets omfattning och vilka åtgärder som jag anser bör vidtas med anledninghärav. Närdet gäller förslaget till borttagande av kvittningsrätten vill jag först erinraom att det här i första hand gäller kvittningen av underskott i enskildnäringsverksamhet mot inkomster av tjänst. Jag har tidigare berört denutvidgade möjligheten tiU kvittning mellan olika verksamheter där näringsidkarenär aktiv och att underskott i förvärvskälla får kvittas mot senare årsöverskott. Vadbeträffar permanenta underskott i driften av jordbmksföretag kan dessa vararesultatet av ett "genuint" underskott i driften men det kanexempelvis också vara frågan om kostnader som är att hänföra tillfastighetens bostadsdel eller bokslutsdispositioner. Det kan också vara så attunderskotten skapats medvetet för att kvitta mot höga tjänsteinkomster,exempelvis genom att företag avstår från att avverka skog vilket ökarden faktiska förmögenheten. Dettainnebär naturligtvis inte att inte också motiverade underskott förekommer.Detta kan i sin tur ha olika förklaringar. Ett vanligt exempel som bmkarredovisas är att företaget befinner sig i en nyetableringsfas. Det kanemellertid också röra sig om företag som av olika anledningar inte harmöjlighet att uppnå lönsamhet i verksamheten ens . Föratt närmare kartlägga omfattningen av jordbmkamas underskottsavdrag har enspecialbearbetning gjorts av Deklarationsundersökningen för jordbmkare (DU)'avseende . Av materialet framgår att nästan 32 000jordbmkare() redovisade underskott av jordbmksfastighet. Andelen är väsentligt högrebland de minsta företagen; bland företagen under 400standardtimmar (s.k.hobbyjordbmk eller småbmk). av bmkama med underskott tillhör denna gmpp somtotalt sett utgör av populationen. Andelen bmkare med mer än 2 400standardtimmar utgör av totalpopulationen men av dem medunderskott. Om man jämför olika storleksgmpper är skillnaden i andel mellannorra och inte påfallande stora. ' I DU redovisas resultat per brukare inkl. maka/make,dvs. endast en person per familj räknas som brukare. NorraSverige omfattar här , , , Västemorr lands, , och . Antal brukare totalt ochantal brukare med underskott av jordbruksfastighet 1988 Antalbrukare i hela riket Andel av brukarna som harunderskott av jordbruksfastighet Totaltuppgick de utnyttjade underskotten av jordbmksfastighet för inkomståret 1988till 946milj. Av dessa redovisades ca 520milj. av bmkare vid företagmed . Bmkaremed underskott av jordbmksfastighet har i genomsnitt väsentligt högre inkomstav tjänst än genomsnittet för bmkare utan underskott av jordbmksfastighet. Attdetta gäller både totalt och för samtliga storleksgmpper framgår av följandesammanställning. För de tre lägsta gmppema gäller att även sammanräknadinkomst är högre för bmkama med underskottsavdrag. För båda kategoriema gälleratt inkomst av tjänst sjunker med ökande storleksgmpp. För bmkama medunderskott av jordbmksfastighet gäller att underskotten ökar med stigandestorleksgmpp. Inkomstav tjänst m. m. för brukare utan resp. med överskott av jordbruksfastighet1988. Medelvärden i kr. per brukare inkl. maka/make Om värdena i sistakolumnen jämförs med sammanräknad inkomst för bmkama utan underskott finner manatt det är för de två minsta storleks-gmppema som bmkama utan underskottuppvisar lägre värden, medan man i övrigt uppvisar högre eller betydligt högrevärden. Det innebär att bmkama med underskott fr.o.m. gmppen 800-2 399standardtimmar trots avsevärt högre tjänsteinkomst har ett sämre inkomstläge änbmkama utan underskott. Om det totala underskottet betraktas vid jämförelsenförändras inte situationen nämnvärt för de två gmppema med mindre företag medan jämförelsenför gmppema med större företag ytteriigare försämras. Vidare framgår avmaterialet att den genomsnittliga tjänsteinkomsten hos totalpopulationen ärväsentligt högre i norra än i , medan inkomsteraa från jordbmksfastighetär större i . Den sammanräknade inkomsten är dock högre i norraSverige. Bland bmkare med underskott föreligger inte dessa skiUnader. För att bättre belysaförekomsten av underskott av jordbmksfastighet i olika inkomstskikt har enredovisning gjorts med samtidig indelning på tre storleksgmpper efterarbetsbehovet och olika inkomstklasser. Följande sammanställning visar att degenomsnittliga underskotten är betydande i samtliga redovisade gmpper. Sammanräknadinkomst samt underskott för brukare med underskott av jordbruksfastighet 1988.Medelvärden inkomst i kr. 800- 2 399 tim 2400- 5 599 tim Av sammanställningenframgår att i gmppen ökar både det totala underskottetav jordbmksfastighet och det utnyttjade underskottet med stigande sammanräknadinkomst. För det båda andra arbetstidsklassema gäller detta för det utnyttjadeunderskottet, medan det totala underskottet är lägst för någon av de mellerstagmppema. Vidare gäller för varje inkomstnivå att underskottens andel avsammanräknad 11 1989/90. inkomst, med någotundantag, är större vid företag med större arbetsbe- Prop. 1989/90:146 hov. Detframgår också att andelen bmkare med högre inkomster (över 200000kr.) ärväsentligt högre i gmppen med lägst antal standardtimmar. Somframgått av redovisningen innebär förslaget om slopad kvittningsrätt konsekvenserför ett stort antal familjer av vilka de flesta verkar vid fritids- ellerdeUidsjordbmk. Förde medelstora och större företagen som uppvisar underskott torde en slopadkvittningsrätt få större konsekvenser. Visserligen kan underskottenackumuleras i förvärvskäUan men det är redan i nuvarande regelsystem så, attlångt ifrån alla underskott kan utnyttjas under det år de uppkommer. Det ärdärför troligt att ett slopande av kvittningsrätten kommer att medföra attbmkama i högre grad än nu försöker eliminera underskotten. Detta kan tänkas skebl.a. genom att man upphör med förlustbringande produktionsgrenar genom att mani ökad utsträckning söker finna en mer lönsam kombinationsverksamhet. Underskottsföretagensförhållandevis höga tjänsteinkomster, låga antal standardtimmar och mindreandel låginkomsttagare kan tolkas så, att dessa företags underskott i jordbmketi många fall inte är förorsakade av jordbmksdriften. Eftersom det inteförefaller rimligt att anta att höga tjänsteinkomster är den primära orsakentill underskott i driften, kan därför en tolkning vara att vissa av företagenmed dessa höga tjänsteinkomster medvetet skapar underskotten. Ettsänkt skattetryck för tjänsteinkomster innebär för vissa kategorier attmöjlighet ges att fortsätta en subventionering av en förlustbringandenäringsverksamhet, utan att de disponibla inkomsteraa nämnvärt förändras. Förandra gmpper som medvetet och av skatteskäl bedriver sin verksamhet med storaunderskott kan förslagen medföra en betydande försämring. Jag vill isammanhanget erinra om att det faktum att bostadsdelen skall hänföras tillinkomstslaget kapital innebär att, liksom för villor, räntekostnader som är atthänföra till bostaden kommer att kunna kvittas mot tjänsteinkomster även ifortsättningen. Denreform som föreslås på livsmedelspolitikens område syftar bl. a. till attskapa livskraftiga företag inom jordbmksnäringen. För att vi skall kunnabehålla en levande landsbygd innebär detta för vissa företag att endiversifiering av verksamheten är nödvändig. Detta innebär emeUertid inte attdet finns något försvar för att uppmuntra en traditionell jordbmks-drift somgår med ett ständigt underskott. Ingendera part tjänar på detta, inte hellerkulturlandskapet. Det finns heller enligt min mening inte någon anledning inormalfallet för etablerade jordbmkare att bedriva sin verksamhet medunderskott. Engmpp av jordbmkare som emellertid bör ges särskild uppmärksam het i dessa sammanhang är de som har för avsikt att nyetablera sig inom näringen. En nyetablering kommer alltid att förekomma och en del av den refomi som pågår på livsmedelspolitikens område måste syfta till att skapa fömtsättningar för detta. En annan gmpp för vilka särskilda åtgär der kan behöva vidtas är vissa företag i glesbygd som saknar möjlighet att stärka sin ekonomi genom att skaffa arbete utanför jordbmksföretaget 162 ellersom är beroende av tjänsteinkomster och där den samlade Prop.1989/90:146 effekten av skattereformen medför minskad disponibel inkomst ävenom jordbruksföretaget vidtar rimliga åtgärder för att begränsa kostnaderna iföretaget. Ytteriigare en grupp som måste uppmärksammas är hdtidsföre-tag medstor skuldbörda. Jaghar i det föregående föreslagit ett femårigt startstöd för jordbmkare somnyetablerar sig inom näringen och stöd till kombinationsföretag. Jag återkommeri det följande till olika åtgärder som bör vidtas föratt komma till rätta med de problem som kan uppstå. Det gäller bl. a. särskildaåtgärder för skuldtyngda företag samt särskilda rådgivningsinsatser för såvälheltids- som deltidsföretag. Tillsammans med de särskilda övergångsåtgärder somföreslagits inom ramen för skattereformen för att beakta situationen förskuldtyngda företag, utgör åtgärderna sammantaget en enligt min mening lämpligavvägning av insatser för att förbättra möjligheterna att uppnålivsmedelsreformens olika målsättningar. Jaghar i det föregående föreslagit att de interna marknadsregleringarna för jordbruksprodukteravvecklas samt redogjort för de starka skäl som talar för detta. Jag har ocksåbeskrivit hur jordbruksprisregleringen har vuxit fram och byggts ut under etthalvt sekel. Det system jag har föreslagit innebär således en förändring avvissa grunddrag i den förda politiken. Detta motiverar enligt minuppfattning att statsmakterna tar ett betydande ansvar för övergången från enreglerad till en fri inhemsk marknad. Det motiverar vidare en relativt långövergångsperiod samt att särskilda åtgärder vidtas , för attunderlätta anpassningen och omställningen till den nya situationen.Anpassningen måste ske under socialt acceptabla former. LAGföreslår att samtliga interna regleringar utom spannmålsregleringen avskaffasi ett steg den Ijuli 1991. För en period av fr. o. m. denna tidpunktföreslås ett inkomststöd som trappas av stegvis. LAG föreslår vidare ettsärskilt stöd till skuldsatta jordbrukare samt en bibehållen möjlighet förmjölkproducenter att erhålla avvecklingsersättning. Flertaletremissinstanser anser de föreslagna övergångsåtgärderna vara otillräckliga.Många anser att en avtrappning av regleringen bör göras för vissa produkter.Många anser också att övergångsperioden är för kort och att de föreslagna åtgärdernainte i tillräcklig grad stimulerar en nödvändig anpassning av produktionen. Föregen del anserjag att starka skäl talar för än LAG har föreslagit. Jag delar således uppfattningen att LAG:s förslag till övergångsåtgärder inte är tillräckliga. Som jag redan nämnt utgör det faktum att mina förslag innebär avsevärda förändringar av ett etablerat system ett sådant skäl. Jag har också redan tidigare föreslagit att avvecklingen av regleringen skall ske stegvis för vissa produktionsgrenar. Marknadsregleringeninnebär i gmnden att lantbmkaraa är garanterade Prop. 1989/90:146 avsättningför hela sin produktion. Priset är också detsamma oavsett om det är möjligt attsälja produkterna i eller om de måste exporteras med föriust. Denförändring jag har föreslagit innebär att prissättningen i blir friinom ramen för ett oförändrat gränsskydd. Detta medför att lantbrukarensföretagarroll förändras. Dagens regleringssystem medför att lantbrukarenproducerar och levererar sina produkter; det system jag föreslår innebär atthan måste sälja sina produkter på en marknad och anpassa produkterna efterdenna. Detta ger jordbmkaraa nya möjligheter, men det ställer också nya krav.Lantbrukarna måste ges tid att anpassa sig till den förändrade företagarrollen. Dagensprisregleringssystem har fört med sig att produktionen överstiger den svenskakonsumtionen av flera produkter. Ett avskaffande av de interna regleringarnamedför att förlustbringande överskott kan produceras. Produktionenav traditionella jordbmksprodukter måste således minska. Jordbmkare måstedärför i större utsträckning producera alternativa grödor, kombinera jordbmketmed annan verksamhet eller lämna jordbruksnäringen och övergå till annan sysselsättning.Den stora anpassning av utbudet som krävs för framför allt spannmål och mjölktalar också för en relativt lång övergångsperiod. Underanpassningstiden kan priserna på jordbrukets produkter förväntas sjunka, olikamycket beroende på hur stor produktionsanpassning som behövs. Underövergångsperioden behövs därför, som LAG har föreslagit, dels ett' inkomststödför att dämpa inkomsteffekten av detta prisfall, dels ett stöd till skuldsattajordbrukare. Inkomststödet bör utbetalas oavsett om jordbrukaren användermarken för prisreglerade eller icke prisreglerade grödor underövergångsperioden. Det ger därmed en stimulans för odling av andra änprisreglerade grödor. Jaganser dock att även ytterligare åtgärder behövs för att stimulera anpassningenoch övergången till annan användning av marken. Detta bör framför allt skegenom stimulans till alternativ användning av samt genom åtgärder somunderlättar för jordbrukare som vill upphöra med traditionelljordbmksproduktion, bl.a. en förlängd avvecklingsersättning tillmjölkproducenter. Idet följande presenterar jag mina förslag till övergångsåtgärder i form avstöd- och stimulansåtgärder, avvecklingsersättning för mjölk och stöd tillskuldsatta jordbrukare. Jag redovisar också särskilt vad olika stöd ochstimulanser innebär för /91. Dessa avser i stor utsträckningarealanvändningen och spannmålsodlingen. De övergångsåtgärder jag föreslår förandra produktionsgrenar har jag redogjort för i resp. produktavsnitt.Jag redovisar i det följande även bedömningar om markanvändningen. Mittförslagr Ett arealbaserat Inkomststöd betalas ut , med början /91. Ersättningen baseras på areal medodling av prisreglerade grödor . Även areal inom det s. k. Omställning90 skall ingå. Ersättningenskall till en del differentieras mellan olika odlingsområden. aversättningen skall vara densamma i hela landet, medan skall differentieraspå samma sätt som de belopp som utgår inom Omställning90. Ersättningen skallunder resp. år i genomsnitt vara följande. 1990/91 1100 kr.per ha 1991/92 1000 kr.per ha 1992/93 700 kr.per ha 1993/94 500 kr.per ha 1994/95 200 kr.per ha Aversättningen under /91 utgör . per ha, motsvarande 730milj. kr., en retroaktiv ersättning för /90. Denna del skallbetalas ut så snart det är möjligt. Närareal permanent tas ur produktion /92 1993/94 betalas istället ett engångsbelopp. Även detta omstäUningsstöd skall differentieras, påsamma sätt som inkomststödet. Det genomsnittliga omställningsstödet skall varaföljande. per ha 1992/. per ha 1993/. Vid plantering avskog eller energiskog eller vid anläggning av våtmarker under perioden1991/921994/95 betalas anläggningsstöd. Vid anläggning av våtmarker utgår . per ha i slättbygder och . per ha i skogs- och mellanbygder.Vid anläggning av skog och energiskog ersätts en bestämd andel av den kostnadsom beräknar. 1 slättbygder ersätts av kostnaden för lövträdoch av kostnaden för barrträd och energiskog. I skogs- och mellanbygderskall motsvarande ersättning motsvara resp. av planteringskostnaden.Ersättningen motsvarar följande belopp. Skogs- och mellanbygder:8000 kr. Beloppenutgör den totala ersättning som utbetalas, inkl. eventuellt omställningsstöd,vid anläggning av skog, energiskog eller våtmarker. Inlösenprisetför spannmål (vete) skall under /91 uppgå till . löser staten in spannmål tiU följande priser. 1991/921,. per kg 1992/93 . per kg 1993/94 . Utövernämnda inkomststöd som innebär en ökad ersättning till jordbmket med 2090milj.kr. för /91 skall jordbmket erhålla motsvarandekompensation som under innevarande regleringsår, dvs. kr.Ersättningen skall i huvudsak lämnas på samma sätt som ,dvs. i form av bidrag per ko, m.m. Av beloppet skaU 56,5milj. tillföras iform av prishöjningar. Resterande 1 113,5 milj. kr. skall finansieras medtillgängliga införselavgiftsmedel utanför den s. k. fördelningsplanen ochdärefter eventuellt resterande belopp med budgetmedel från anslagetPrisreglerande åtgärder på jordbmkets område. Av beloppet på 1 113,5milj. användas för kollektiva åtgärder och resterande 1013,5 milj.kr. i huvudsak betalas ut i form av bidrag per ko, m.m. Utbetalningen skaU skeden . Bidragen upphör efter /91. Hur motsvarandeersättning och den retroaktiva ersättningen för /90, totalt 1843,5 milj. kr., skall utgå efter /91, får avgöras med hänsyntill resultatet av de pågående GATT-förhandlingama.