prop · GD0340 · 1989-12-31 00:00:00 — Medförfoganderätt avses behörighet såväl att påverka innehållet i registret somatt överföra innehållet till läsbar form. Medhänsyn till önskemålet att skydda registrerade personers integritet är det en naturiigutgångspunkt att åtkomsten till registret begränsas i så stor omfattning somdet praktiskt är möjligt. bör ha tillgång till och kunnapåverka hela registret. Övriga tullmyndigheters behörighet bör begränsas tillde funktioner som arbetet på myndigheten kräver. Datainspektionenhar i yttrande enligt 2 a § datalagen anfört att registeransvaret bör reglerasi tullregisterlagen om avsikten är att endast generaltullstyrelsen ochtullmyndigheterna skall bli registeransvariga. Annars finns risk för attregisteransvarets fördelning förändras till följd av tekniskaförändringar i TDS. Datainspektionen framhåller även att datalagens regleringav registeransvarighetsfrågorna bereder tillämpningssvårigheter. Enligtmin mening bör registeransvaret för tullregistret vara fördelat på det sätt somföljer av datalagens bestämmelser. Utredningens förslag i denna del bygger heltpå en tolkning av innebörden i datalagens bestämmelser. Det är därför intenödvändigt att reglera frågan även i tullregisterlagen. Tullmyndigheternaskall ha terminalåtkomst. Några begränsningar i denna åtkomst bör inte införasi tullregisterlagen. De närmare föreskrifter som kan behövas kan överlåtas tillregeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. kanfullgöras av utländsk tullmyndighet med stöd av lagen (1959:590) om gränstullsamarbetemed annan stat. Den tjänsteman vid utländska tullmyndighet som utför svensktulltjänst har därvid i allt väsentligt de förpliktelser och befogenheteravseende tullkontroll och klarering som en svensk tulltjänsteman har. Redanhärav följer naturligt att sådan utländsk tjänsteman, inom de ramar som lagenom gränstullsamarbete och det mellan länderna träffade samarbetsavtaletställer upp, skall få utnyttja TDS i sin verksamhet med fullgörande av svensktulltjänst. Detta innebär naturligtvis inte att sådan utländsk tullmyndighetfår använda registret för annat ändamål än för fullgörande av svensk tulltjänsteller att samköming där skulle få ske med uppgifter i annat register. Attytterligare lagfästa detta förhållande, såsom datainspektionen föreslagit isitt yttrande enligt 2 a § datalagen, är enligt min mening inte nödvändig. Medhänsyn till betydelsen av hög säkerhet i TDS och att det är första gången somelektroniska dokument används i stor skala i statsförvaltningen är arbetet medatt utforma säkerhetsåtgärderna av särskild vikt. Jagföreslår att bestämmelser om terminalåtkomst införs i 6 § tullregisterlagen.Paragrafen har utformats i enlighet med lagrådets förslag. 10 Utlämnande och erhållande av uppgifter på medium förADB Mittförslag: I tullregisterlagen skall regleras de fall där det för registretsfunktion krävs att sambearbetning sker i TDS med uppgifter från andrapersonregister. Om sambearbetning bör ske i andra fall får detta regleras iannan författning eller genom tillstånd från datainspektionen. Uppgifter urtulldataregistret skall enligt tullregisterlagen få lämnas ut i maskinläsbarform till de myndigheter som erhåller uppgifter från tullen i sådan form. Iövriga fall skall uppgifter i registret få lämnas ut i maskinläsbar form endastmed stöd av annan författning eller särskilt beslut. Den föreslagnabestämmelsen påverkar inte uppgiftslämnande i annan form. Utredningens förslagöverensstämmer i huvudsak med mitt. Utredningen har dock inte lämnat förslag tillnågon reglering av när uppgifter i maskinläsbar form skall få lämnas ut fråntullregistret till andra myndigheter än de som särskilt anges i lullregisterlagen. En remissinstans harifrågasatt om det finns skäl att reglera till vilka myndigheter uppgifter fårlämnas från tullregistret i maskinläsbar form. Andraremissinstanser har haft önskemål om utvidgningar av de föreslagnatillämpningsområdena. Skälenför mitt förslag: Tullen skall erhålla uppgifter på datamedium för bearbetningi TDS från vissa andra register. Det gäller uppgifter från omregistrerade skattskyldiga och uppgifter från kommerskollegium och statensjordbruksnämnd om import- och exportlicenser. Sådan bearbetning, som är avgrundläggande betydelse för registrets effektivitet, bör regleras i lag. I denmån sambearbetning behövs i ytterligare fall bör detta regleras i förordning ellergenom beslut av datainspektionen för varje enskilt fall. Möjligheterna att snabbtkombinera maskinläsbara uppgifter som lämnas och förolika syften kan ge resultat som framstår som oförutsedda och stötande. Det bördärför finnas en begränsning för i vilka fall som uppgifter från TDS skall fålämnas ut i maskinläsbar form även till andra myndigheter. För de fall därutlämnande av uppgifter från tullmyndighet skall ske i maskinläsbar formenligt särskilt tillstånd bör det i tullregisterlagen anges att så även får skei framtiden. Detta gäller uppgifter till statens jordbruksnämnd,kommerskollegium, , länsskattemyndigheterna ochriksrevisionsverket. Det kan som framgått vid remissbehandlingen finnas behovav att också i andra fall medge utlämnande av uppgifter i maskinläsbar form. 1så fall bör detta kräva författningsstöd eller särskilt beslut.Tullregisterlagen bör innefatta en sådan begränsning som redan finns i t.ex. II §skatteregisterlagen (1980:343). En väsentlig del avtullmyndigheternas uppgiftslämnande sker till ().När det gäller SCB:s tillgång till uppgifter är författningsregleringenemellertid otydlig. I avvaktan på att statistikrege-lutredningen (C 1987:03)föreslår en reglering på området bör, som föreslagit, SCB:srätt att på medium för ADB få ut uppgifter ur tullregistret reglerasövergångsvis. Jag föreslår attbestämmelser införs i tullregisterlagen om sambearbetning i 4 § och avseendeutlämnande av uppgifter på ADB-medium i 7 §. Jag föreslår även att enhänvisning till tullregisterlagen görs i 114 § tullagen och att en redaktionelländring görs i denna paragraf i tullagen. Mitt förslag:Uppgifter som förts in i registret skall utgallras om annat inteföreskrivits i lag eller förordning. Regeringen eller den myndighet regeringenbestämmer skall dock kunna förordna om längre eller kortare bevaringstid. Utredningens förslagöverensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna har i huvudsak inte haftnågon erinran. En remissinstans har haft synpunkter på den föreslagna regelnsutformning. remissinstanser harpåpekat att preskriptionstiden för grov vamsmuggling är längre än denföreskrivna bevarandetiden. Skälen för mitt förslag:Flertalet uppgifter bör kunna gallras ut. Det förefallerosannolikt att uppgifterna i normalfallet skall behöva bevaras från det att uppgiften lämnades. Även om det kan förekomma att ett behovav att ta fram uppgifter i ett fall avseende grov vamsmuggling uppkommer mer efter det att uppgifterna lämnats torde detta vara mycket sällsynt. Detutgör enligt min mening inte ensamt tillräckligt motiv för att bevara samtligauppgifter i registret ytterligare fyra eller rentav om även fallavseende grov vamsmuggling av narkotika skall beaktas. Finns det i något fallskäl att bevara en uppgift bör det kunna överlåtas på regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer att besluta om förlängdbevarandetid. På motsvarande sätt bör det vara möjligt att besluta om kortarebevarandetid. 1 den mån registret innehåller uppgifter för vilka det i lageller förordning föreskrivs längre bevarandetid än skall denna tidgivetvis gälla. Detta innebär dock inte att uppgifter som skall lagras längretid än hos ingivaren, t.ex. i dennes egenskap av bokföringsskyldig,därför även skall lagras i registret. Utredningen har föreslagiten särskilt gallringsfrist efter utgången av bevarandetiden. 1enlighet med lagrådets yttrande lämnas dock nu inte något sådant förslag. Inomutbildningsdepartementet pågår ett arbete med arkivlagstiftning. Härvid görs enöversyn av reglerna om bevarande och gallring i registerlagarna. Detta kankomma att medföra att bevarandefrågan även avseende tullregisterlagen kan behövases över. Jag förslår attbestämmelser avseende gallring införs i 8 § tullregisterlagen. Mittförslag: Kommunikationen mellan näringsidkare och TDS skall gå via enmottagningsfunktion. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skallha rätt att överlåta handhavandet av denna funktion lill annan. Personal vid ettföretag som anlitas för att sköta mottagningsfunktionen skall åläggastystnadsplikt. Utredningensförslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna har ihuvudsak inte haft någon erinran. En remissinstans har ansett att någonsärskild regel om tystnadsplikt inte är nödvändig i tullregisteriagen. Skälenför mitt förslag: I de riktlinjer för TDS uppbyggnad som lagts fram för i prop.1987/88:100 bil.9 ingick inte mottagningsfunk- Prop. 1989/90:40 tionen. Dåförutsattes att företagen skulle kunna elektroniskt överföra uppgifter direktantingen till centraldatorn eller någon av lokaldatorerna. Detta har dock underTDU:s fortsatta arbete inte visat sig vara en tekniskt lämplig lösning. Inomnäringslivet sker databehandling med olika språk som inte är direktförenliga med varandra. För att en dator som använder ett språk skall kunnabearbeta uppgifter lämnade från en annan dator som nyttjar ett annat språkmåste en översättning ske. Därför är det lämpligt att ha en centralmottagningsfunktion där en sådan översättning görs. Funktionen är dockkomplicerad och fömtsätter för att vara lönsam att den skall hantera ettväsentligt större antal meddelanden än vad som kommer att bli fallet för TDS.Det finns emellertid företag som tillhandahåller den här typen av tjänster.Det kan vara fördelaktigt om ett sådant företags tjänster kan tas i anspråk förTDS del. Mitt förslag innebär därför att efter bemyndigande avregeringen skall kunna överlåta till annan att ha hand ommottagningsfunktionen. kan jämställas med ett postkontor till vilket meddelandenkommer in för att sedan förmedlas vidare till myndigheten. Meddelandenaöverförs från företaget till mottagningsfunktionen och från mottagningsfunktionentill centraldatorn i en s. k. fil. En fil kan innehålla flera olikameddelanden. 1 mottagningsfunktionen sker en teknisk kontroll på filnivå. Vidvissa brister skall filen återsändas till avsändaren. Någon kontroll påmeddelandenivå skall däremot inte ske i mottagningsfunktionen. Kontrollenavser överföringen, inte själva meddelandet. Enligt min mening kan dennakontroll inte anses utgöra ett led i en ärendehantering. Depersoner vid företaget som arbetar med mottagningsfunktionen sysslar inte mednågon myndighetsutövning och skall i normalfallet inte ha någon direkt kontaktmed innehållet i de meddelanden som passerar funktionen. Den närmare avgränsningenav mottagningsfunktionens roll bör anges i förordning. Det torde dock inte heltkunna förhindras att personal vid dataserviceföretaget i något fall kan fåtillgång till uppgifter om andras ekonomiska och personliga förhållanden.Därför skall denna personal ha tystnadsplikt. I fråga om tulltjänstemännenstystnadsplikt gäller sekretesslagen. Förhållandensom redan är reglerade i datalagen bör inte regleras i tullregisterlagen. Dethar därför ifrågasatts om den av utredningen föreslagna särskilda regeln omtystnadsplikt för personalen vid ett serviceföretag som anlitas för att skötamottagningsfunktionen bör införas i tullregisterlagen, eller om i stället 13 §datalagen borde kompletteras. Tystnadsplikten enligt tullregisterlagenföreslås innefatta bl.a. enskilds ekonomiska förhållanden vilket inteinnefattas i bestämmelsen om tystnadsplikt i datalagen. Att nu utan någonutredning om effekterna på andra områden utvidga bestämmelsen i datalagen ärinte lämpligt. Jag förordar därför att tullregisterlagen utformas på det sättsom utredningen föreslagit. Attbryta en sådan lagfäst tystnadsplikt som den föreslagna utgör brott mottystnadsplikt enligt 20 kap. 3 § . Jagföreslår att bestämmelser om mottagningsfunktionen införs i 9 § 26 Förstastycket har utformats i enlighet med lagrådets förslag. 13 Det elektroniska dokumentet Mitt förslag:Generaltullstyrelsen skall få ge tillstånd till viss person att lämna uppgifteri tullklareringsärenden elektroniskt. skall ha rätt attange villkor för att uppgiftslämnande i sådan form skall få ske. Bland dessavillkor kan ingå att dessa elektroniska meddelanden skall förses med ett"lås" av viss typ. För låsta elektroniska meddelanden införsbeteckningen elektroniska dokument. Elektroniska dokument skall ha sammaställning som pappersdokument i tullklareringssammanhang. Utredningensförslag överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstansernahar i huvudsak inte haft något att erinra. En remissinstans har ifrågasatt omdet, sett i ett något längre perspektiv, inte bör finnas möjlighet att delegeratillståndsgivandet till underställda tullmyndigheter. Skälenför mitt förslag: Det är av värde att inpassa det elektroniska uppgiftslämnandeti det nu gällande förfarandet och inte skapa rättsliga särlösningar utöver vadsom är nödvändigt. En gmndläggande fömtsättning för att det elektroniska uppgiftslämnandetskall kunna fogas in i gällande regelmönster är att det elektroniskameddelandet kan jämställas med ett pappersdokument. 1 detta syfte införs härtermen elektroniskt dokument. Därmed avses en textenhet och en utställarenhetsom genom ett tekniskt förfarande kan verifieras. Enheterna binds samman genomen teknisk kontrollmetod som ersätter pappersarkets funktion att binda sammanen text och en underskrift i ett pappersdokument. Detta tekniska förfarande kanutformas på olika sätt och omges med olika grader av säkerhetsåtgärder. Kraven på säkerhet när detgäller lås för de elektroniska dokumenten med anknytning till en utställare börställas så höga att det elektroniska dokumentet därmed kan anses jämställt medett undertecknat pappersdokument. Vilken teknisk lösning som skall användasför att åstadkomma ett sådant lås bör dock inte bestämmas i lag. Områdetbefinner sig under utveckling och parterna måste ha möjlighet att anpassa sigtill detta. Det får därför ligga på generaltullstyrelsen att fastställasäkerhetsnivån på låset i sina villkor för att tillåta elektroniskt uppgiftslämnande. Detär självklart att tullen inte - efter att ha medgivit ett elektroniskt uppgiftslämnande skall ha rätt att begära att det elektroniska dokumentet kompletteras medmotsvarande pappersdokument. Den som inom ramarna för ett tillstånd lämnaruppgifter elektroniskt i ett tullärende är således undantagen från de skriftlighetskravsom annars hade gällt. Ioch med att det elektroniska dokumentet införs som ett begrepp för en handling (upptagning)jämställd med ett pappersdokument kan i huvudsak de nu gällande reglerna av förvaltningsrältslignatur tillämpas även på ett elektroniskt förfarande. Det finns ett sådantsamband mellan de tekniska frågor rörande elektroniskt uppgiftslämnande somgeneraltullstyrelsen handlägger och den närmare utformningen av ett tillståndtill sådant uppgiftslämnande att även tillståndsgivningen bör förbehållasgeneraltullstyrelsen. Jag föreslår attbestämmelser om rätt till överföring av uppgifter i elektronisk form till ellerfrån en tullmyndighet införs i två nya paragrafer, 12 a och 12 d § § , itullagen. Bestämmelserna skall ersätta de nuvarande bestämmelserna i 14 §fjärde stycket och 41 § andra stycket tullagen om generaltullstyrelsensbefogenhet att medge att uppgifter i import- och exportförfarandet får avlämnasgenom elektronisk överföring. Lagrådet har lämnatförslag till en definition av begreppet elektroniskt dokument. Jag förordar attdefinitionen tas in i 12 a § tullagen som har utformats i enlighet med lagrådetsförslag. 14 Inkommande och anhängiggörande Mitt förslag: Ettelektroniskt dokument skall som huvudregel anses vara inkommet iförvaltningsrättslig mening när det finns tillgängligt för myndigheten föröverföring till läsbar form. För det fall ett avbrott skulle uppkomma mellanmottagningsfunktionen och TDS skall dokumentet i vart fall anses inkommet sammadag som det tagits emot av mottagningsfunktionen och där kan antas ha avskiljtsför tullmyndigheten. Ett ärende skall i sak handläggas först när tullklareringbegärs. Utredningensförslag överensstämmer i huvudsak med mitt. Några remissinstanser harhaft synpunkter på förhållandet till tryckfrihetsförordningens (TF) inkommandebegrepp.Några remissinstanser har ansett att inkommandetidpunkten som huvudregel börvara förlagd till mottagningsfunktionen. En remissinstans har ansett att deföreslagna reglerna om inkommande bör placeras i förvaltningslagen. Skälen för mitt förslag:För att undvika eventuella missförstånd kan det finnas skäl att redaninledningsvis klargöra att det förslag till lagstiftning som här framläggsnaturligtvis inte på något sätt avser att påverka frågan om när ettelektroniskt dokument skall anses inkommet i TF:s mening. Redogörelsen ibelänkandet avseende TF:s inkommandebegrepp har endast till syfte att ge engrund för bedömningen av när ett elektroniskt dokument bör anses inkommet iförvaltningsrättslig mening. Förvaltningslagens reglerom när en handling skall anses inkommen är inte utformade så att de täcker inelektroniska dokument. Det finns därför behov av särskilda regler för när ettelektroniskt dokument skall anses inkommet. Därvid bör utgöra enförebild. Enligt2 kap. 6 § 1 st. TF, jämfört med 2 kap. 3 § 2 st. första meningen Prop.1989/90:40 TF skall en upptagning vilket innefattar elektroniska meddelanden anses inkommen när den är tillgänglig för överföring i sådan form att den kanläsas, avlyssnas eller uppfattas på något annat sätt. Så som lagrådet funnit ärdet lämpligt att bestämma att ett elektronisk dokument skall anses inkommet tilltullmyndighet även i förvaltningsrättslig mening . Somangivits ovan skall tullmyndigheternas befogenhet att ta del av uppgifter imottagningsfunktionens logg begränsas i förordning till ett fåtal undantagsfall.Av 2 kap. 3 § 2 st. andra meningen TF följer att upptagningarna i denna logginte i TF:s mening är förvarade hos tullmyndighet och därmed inte allmännahandlingar när tullmyndigheterna till följd av bestämmelserna i förordningensaknar befogenhet att ta del av upptagningarna, även om myndigheterna skulleha teknisk möjlighet att göra detta. Inormalfallet kommer det inte att ha någon praktisk betydelse för inkommandetidpunktenom man förlägger denna till mottagningsfunktionen eller till centraldatorneftersom det elektroniska dokumentet skall överföras från mottagningsfunktionentill centraldatorn nästan som det mottagits där. En förseningav överföringen som medför att en tidsfrist kan försittas kan dock tänkasinträffa, t. ex. på grund av ett tekniskt fel. Detta får inte gå ut över uppgiftslämnaren.Det bör därför för de fall det elektroniska dokumentet därvid inte ansesinkommet till myndigheten redan enligt huvudregeln införas en kompletteranderegel efter mönster av 10 § andra stycket FL, innehållande att handlingen iförvaltningsrättslig mening alltid skall anses inkommen den dag som den tagitsemot och kan antas ha avskiljts för myndigheten hos mottagningsfunktionen. Enförutsättning för att ett elektroniskt meddelande skall anses avskiljt förtullmyndighets räkning är att det inte översänts till mottagningsfunktionen ien fil som är behäftad med ett sådant tekniskt fd att filen därför inte skallvidarebefordras till centraldatorn utan i stället återsändas till avsändaren.Har filen inkommit till mottagningsfunktionen i fullgott tekniskt skick och i enlighetmed uppställda villkor bör risken för den fortsatta förmedlingen övergå påtullmyndigheten. Dethar ifrågasatts om inte frågan om när ett elektroniskt dokument skall ansesinkommet bör regleras i förvaltningslagen. Det finns i och för sig skäl som talarför en sådan lösning. Enligt min mening är det dock nu lämpligare att placerabestämmelsen i den lagstiftning som avser det enda förvaltningsområde somhittills är aktuellt. En placering av bestämmelsen i förvaltningslagen bör skeförst när vi har en bättre bild av hur utveckligen på andra förvaltningsområdeni det här avseendet kommer att bli. Detär inte meningen att en tulltjänsteman hos en tullanstalt skall påbörja någon handläggning av ett visst ärende förrän en tullklarering begärs, normalt med åberopande av ett tullid. Redan när ett elektroniskt dokument kommer in till centraldatorn påbörjas dock en datoriserad granskning på dokumentnivå. Därmed måste en ärendehandläggning an ses påbörjad. Det behövs en särskild regel om när ett ärende skall börja handläggas i sak. Jag föreslår attbestämmelser om när ett elektroniskt dokument skall anses inkommet i förvaltningsrättsligthänseende införs i en ny 12 b § i tullagen och att bestämmelser orn när ettärende skall handläggas i sak införs i en ny 12 c § i tullagen. Paragrafernahar utformats i enlighet med lagrådets förslag. 15 Exportkontroll m. m. Mittförslag: Av tullagen skall framgå att något uttryckligt beslut om utförselmedgivandeinte skall behöva fattas när hinder för export inte föreligger. Bemyndigandeti 110 § tullagen för regeringen att meddela föreskrifter avseende införsel medvissa transportmedel skall utvidgas till att avse även motsvarande utförsel. Utredningensförslag överensstämmer med mitt. Remissinstansernahar inte haft någon erinran. Skälenför mitt förslag: Gällande författningar om exportreglering bygger inte pånågot allmänt formellt förbud mot export. För licenstvång förutsätts att enpositiv föreskrift om detta har givits för varan. I de fall där det inteföreligger hinder för utförsel finns inte något praktiskt behov av ett uttryckligtdokumenterat beslut att varan får föras ut ur landet. För TDS del är det fördelaktigtom ett sådant beslut inte behöver dokumenteras. Nuvarande bestämmelser kanvisserligen kvarstå oförändrade och ändå medge ett sådant förfarande, iförtydligande syfte bör dock bestämmelsen i 42 § tullagen ändras. I110 § tullagen finns regler med bemyndigande för regeringen att i fråga ominförsel med järnvägs-, post- och flygförbindelser meddela föreskrifter som ivissa avseenden avviker från tullagens bestämmelser. Motsvarande behov av ettsådant undantag finns i fråga om utförsel med dessa transportmedel. Jagföreslår därför att bestämmelsen ändras i detta avseende. 16 Överlämnade av förvaltningsuppgift till enskilda Mitt förslag: Detbör införas en möjlighet för tullmyndigheterna att medge vissa företag sombedriver godshantering att utföra de kontroller som annars ankommer påtullverket i samband med export. Utredningensförslag överensstämmer med mitt. Fyra remissinstanser haruttalat sig mot förslaget och två remissinstanser har uttalat sig förförslaget. Skälen för mitt förslag: Enligt 54 § tullagen får tullmyndighet, omdet kan ske utan risk för attföreskrift om införsel åsidosätts, överlämna åt bolag eller förening sominnehar tullupplag eller frihamn att utföra viss tullkontroll i samband medimport. Exempelvis kan ett tullupplag anförtros kontrollen i samband med atten vara tas ut från upplaget. TDU har föreslagit att ensådan möjlighet att överiämna kontrollansvar införs även för exporten. TDL-utredningenhar lämnat förslag till en sådan komplettering av 54 § tullagen. Utredningenhar dock inte närmare beskrivit hur förfarandet bör utformas, vilkainsynsmöjligheter som måste lämnas för tullmyndigheten etc. Jag anser att det finnsskäl att nu i tullagen införa en möjlighet att medge t. ex. ett speditionsföretagatt i samband med export utföra tullkontroll. En sådan ordning kan få betydelseför att effektivisera TDS och tullrutinerna i stort. Den kan vara ettväsentligt instrument för att underlätta godsflödet över gränserna och för attundanröja onödiga administrativa kostnader. Å andra sidan är det nödvändigt attbeakta de kontrollmässiga risker som kan vara förenade med ett sådant system.Om oegentligheter upptäcks kan godset redan ha lämnat landet. Mycket stora kravmåste därför ställas på ett företag som skall kunna anförtros de aktuellauppgifterna. Ett tillstånd för enskild att utföra exportkontroll bör förenasmed sådana villkor att risken för missbruk minimeras.