prop · GD0376 · 1989-12-31 00:00:00 — 1988/89Utgift 4803000 Reservation 99000 1989/90Anslag 4414000 1990/91Förslag 6000000 Frånanslaget betalas utgifterna för expertgmppens för forskning om regional utvecklingverksamhet. Expertgruppenför forskning om regional utveckling Expertgrappenberäknar medelsbehovet till . Jaghar tidigare (avsnitt 13) redovisat min syn på behovet av regionalpolitisk forskningsom kan bidra till att förbättra kunskapsunderlaget för regionalpolitiken ochdet angelägna i att synsätt och resultat från forskningen får en bredspridning till olika användargrapper. Jag har också redovisat den roll som ERUbör ha i dessa avseenden som länk mellan forskningen och användare avforskningens resultat. Jaghar vidare (avsnitt 6) redovisat behovet av förstärkt uppföljning ochutvärdering av olika regionalpolitiska insatser och atl ERU avses få vissauppgifter i detta sammanhang. Budgetförslagetbeträffande statens löne- och pensionsverk innebär all kostnadema förpensionsadministralionen skall läckas av avgifter fr. o. m. /91.Jag har vid min medelsberäkning för delta anslag tagit hänsyn till dessaavgifter. Tjänstebrevsrätlenför statliga myndigheter upphör fr.o.m. den Ijuli 1990. Jag har vid minmedelsberäkning för detta anslag även tagit hänsyn lill de merkostnader somdelta innebär. Jaghemställer alt regeringen föreslår atllill Expertgruppen för forskning om regional utveckling för /91anvisa ett reservationsanslag på . Kapitaltillskott till en utvecklingsfond förVästnorden 1988/89 Anslag 1989/90 Förslag 1990/91 Förslag Frånanslaget betalas kapitaltillskott till en nordisk utvecklingsfond förVästnorden. Vid nordiska ministerrådets (samarbetsministrama) möte den 19augusti 1986 undertecknades ett avtal och stadgar för en nordiskutvecklingsfond för Västnorden. Avtalet och fondens stadgar trädde i kraft den17 . Utvecklingsfonden skall främja utvecklingen av ellallsidigt och konkurrenskraftigt näringsliv i Västnorden (, ). Fondens gmndkapilal skall uppgå tiU ett belopp som motsvarar 14,1milj. US dollar varav skall svara för 5,4 milj. US dollar. Inbetalningtill fonden skall ske fram lill och med . Inbetalningartill fonden sker . Del belopp som enligt avtalet skall inbetalas per den1 är , vilket motsvarar ca 3 milj. kr., varföranslaget för /91 bör las upp med detta belopp. JaghemstäUer atl regeringen föreslår alttill Kapitaltdlskott till en utvecklingsfond för Västnorden för /91 anvisa ett förslagsanslag på . Särskilda regionalpolitiska insatser i Prop. Nyttanslag (förslag) . Jaghar tidigare (avsnitt 12) redogjort för behovet av särskilda regionalpolitiskainsatser i . För att finansiera huvuddelen av dessa insatser börsärskilda medel om 46 milj. kr. Dessa bör användas för bl.a.näringslivsutveckling, utbildning, teknikspridning och kultur. Det bör ankommapå regeringen alt närmare avgöra fördelningen mellan de olika ändamålen ochprojekten samt beslutsordning m. m. Jaghemställer att regeringen föreslår atttill Särskilda regionalpolitiska insatser i för budgetåret1990/91 anvisa ett reservationsanslag på . Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Den regionala problembilden Prop. Bilaga 1 1. Desenaste årens förbättrade regionala balans i befolkningshänseende berorhuvudsakligen på en ökad nettoinvandring av främst flyktingar men även påahmänt ökade födelsetal. Somframgår av tabellerna 1 och 2 har befolkningen i storstadslänen ökat väsentligtsnabbare under 1980-talel än . hartillväxten relativt sett varit nästan dubbelt så stor som under den förstahälften av 1980-talel. Invånarantalet i storstadslänen ökade med ca 73000personer 1980 och med ca 154000 personer perioden1981-1989. har under såväl 1970- som 1980-talel haft en någotstörte befolkningstillväxt än storstadslänen totah. Under var och en avperiodema 1971-1980 resp. 1981-1989 svarade för omkring tvåtredjedelar av länsgmppens totala befolkningstillväxt i antal personer räknat. Underår 1989 har storstadslänens invånarantal ökat med ca 26 500 personer, vilketkan jämföras med en årlig ökning med ca 21 900 invånare under perioden1986-1988. Befolkningstillväxten har således förstärkts i dessa län under år1989. 1 ökade invånarantalet med ca 12 500 personer under år1989, vilket är ungefar samma årliga tillväxt som . Denförstärkta tillväxten i storstadslänen beror således helt på en ökad tillväxt ide båda övriga storstadslänen. Det är framförallt som bidragitlill delta med en nästan dubbelt så stor befolkningsökning somgenomsnittligt . Tabell1 Befolkningsutvecklingen i tre länsgrupper, stödområden och i länunder perioden - 1989 -0,3 -0,5 -0,8 -0,5 -0,4 -0,5 -0,2 -0,3 -0,3 -0,1 -0,4 -0,3 *Preliminära uppgifter. **, , , , och Norrbottenslän (S, W, X, Y, Z, AC, BD). Källa: SCB (UMDAC). Desju s.k. skogslänen, som hade samma relativa befolkningstillväxt som storstadslänen, har haft en vä- 225 15 1989/90. 1 saml Nr 76 sentligtogynnsammare utveckling än storstadslänen. Under 1980-talels Prop. 1989/90:76första hälft minskade invånarantalet med ca 23000 personer för att däref-Bilaga 1 ter -1989 ha varit oförändrat eller ökat mycketsvagt. Befolkningsutvecklingen har dock varit väsentligtbättre än den var då skogslänens invånarantal minskade medsammanlagt ca 54000 personer. har skogslänens invånarantal ökatmed ca 10000 personer, vilket är en förändring i positiv riktning jämfört medde senaste årens stagnation. Gmppenbestående av resterande 14 län - övriga län - härunder haft en alltgynnsammare befolkningsutveckling. Under första hälften av 1980-talel vartillväxten mycket svag men har invånarantalet ökat medomkring en halv procent . Trots detta har befolkningstillväxten under desenaste åren endast varit knappt hälften så stor relativt sett som inomstorstadslänen. hade denna gmpp av län däremoi en dubbelt såhög ökningstakt som storstadslänen resp. skogslänen. Tabell2 krWga folkmängdsjorändringar i tre länsgrupper, stödområden och i Stockholmslän 1989 (avrundade värden) Område Årligfolkmängdsförändring* (antal personer) 1966-70 1971-75 1976-1980 1981-1985 1986-1989 Riket totalt 60800 26400 21900 8000 42000 * Preliminära uppgifter för är 1989. Källa: SCB (UMDAC). Närdel gäller befolkningsutvecklingen inom de regionalpolitiska stödområdena kansom framgår av tabellerna 1 och 2 konstaleras att samtliga tre (A, B, C) haftbefolkningsminskning under såväl 1970- som 1980-lalel med undanlag förstödområde C som haft en viss tillväxt . Befolkningsminskningeninom stödområde A har varit något störte relativt sett änunder . Sammanlagt minskade invånarantalet med ca -8700 personerunder 1970-lalel medan minskningen uppgått liU ca-10300 personer. fanns det omkring 168000 invånare inom dettastödområde som beslår av ett 20-tal kommuner. Invånarantaletinom stödområde B har minskal något mindre än inom stödområde A. Under 1970-lalet var befolkningsminsk ningen ungefär lika stor som och då ungefär lika stor som inom stödområde A. Sammanlagt minskade invånarantalet i stödområde B med ca -8 500 personer och med ca -6900 personer 226 fanns det ca 183 000 personer inom Prop.1989/90:76 stödområde B som beslår av ett 20-tal kommuner. Inomstödområde C minskade invånarantalet första hälft ytterligarenågot svagare än inom stödområde B. fortsattebefolkningsminskningen i samma takt. Invånarantalet 1989 minskade med ca 20900 personer. hade stödområde C ensvag befolkningsliUväxt under den första hälften medan invånarantaletstagnerade under den senare hälften. fanns det ca 755000 personer inomstödområde C, som består av ett 40-tal kommuner längs främst norrlandskustenoch i Bergslagen. Avfigur 2 och 4 i bilaga 7/2 framgår den relativa befolkningsutvecklingen ilandets 284 kommuner 1981 1985 resp. 1986 1988. Somframgår av dessa figurer finns de kommuner som haft den mest negativabefolkningsutvecklingen främst i norra , i de västradelarna av och i sydöstra . 1.2 Omflyttningens regionala effekter Denförbättrade regionala balans i befolkningshänseende som kunnat märkas under desenaste åren beror främst på en ökad nettoinvandring av flyktingar men även påökade födelsetal och förändringar av den inrikes omflyttningen. Avtabell 3 framgår de årliga effekterna av omflyttningen under perioden 19661988inom de regionalpolitiska stödområdena resp. vissa länsgrupper/län. Som framgårav tabellen resulterade den totala omflyttningen för storstadslänens del i ettårligt överskott pä ca 8000 personer under 1980-talels första hälft. Underperioden 19861989 ökade denna länsgmpps totala flyttningsvinsl lill ca 13 300personer . första hälft hade storstadslänen ettbetydande årligt flyttningsunderskott och under den senare hälften ettförhållandevis måttligt överskott. De senaste årens totala flyttningsvinst ärdock räknat väsentligt lägre än senare hälft (ca 13300 resp. ca 21 800 personer). Av tabeUen framgår även att under1980-talels första hälft svarade för av länsgrappens totala årligaflyttningsvinsl och att motsvarande andel minskat till ca46%. Denpreliminära befolkningsslatistiken för visar för storstadslä nens del på en total flyttningsvinst på ca 13 800 personer, vilket ligger ca 700 personer högre än genomsnittet för perioden 19861988. Den totala flyttningsvinslen för blev ca 4 300 personer, vilket kan jämföras med ett genomsnitt på ca 6 600 personer under peri oden . Flytlningsöverskotlet har således reducerats med drygt en tredjedel . Tabell 3 Totala åfWga flyllningsnetlon för trelänsgrupper, stödområden och för Prop. 1989/90:76 underperioden 1966- 1989 (avrundade värden) Område Totaltårligt flyttningsnetto (antal personer) 1966-70 1971-75 1976-1980 1981-1985 1986-1989 -11 400* * Avser genomsnitt för perioden 1968- 1970. Källa: SCB(UMDAC). Ävenför de sju s. k. skogslänen har den totala omflyttningen medfört en klarförbättring . En åriig flyttningsföriust under 1980-taletsförsta hälft på ca 2 500 personer har nämligen under perioden 1986-1989förbytts i ett ungefär lika stort åriigt överskott. bådahälfter hade dock skogslänen väsentligt större årliga flyttningsöverskott.Under den omfattande ulflyttningsperioden senare del uppgickde årliga underskotten till ca 9200 personer. Underår uppgick skogslänens totala nyltningsöverskolt enligt den preliminärabefolkningsstatistiken till ca 8 100 personer. Detta innebär en mycket kraftigökning jämfört med det genomsnittliga överskottet på ca 500 personer . Denna förbättring beror huvudsakligen på en mycket kraftigökning av nettoinvandringen till skogslänen men även på atlflyttningsunderskotten gentemot övriga landet minskat med omkring tvåtredjedelar. Förgmppen övriga län har den kraftigaste omsvängningen i positiv riktning skett iflyttningshänseende under 1980-lalel. Ett litet åriigt underskott på ett parhundra personer första hälft har under perioden 19861989övergått till ett överskott på ca 10000 personer . Förde tre regionalpoliliska stödområdena har de totala flyltningsunder-skottenreducerats betydligt och övergått tillöverskott med ca 400 personer . Den gynnsamma omsvängningen under desenaste åren för stödområdenas del beror dock huvudsakligen på en ökadnettoinvandring och endast till en mindre del på ett förbättrat flyitningsnellogentemot övriga landet. StödområdeA:s årliga underskott på ca 1 200 personer första hälft harminskal till ca 700 personer . Dessa underskott ärungefär lika stora som men väsentligt mindre än under slutetav . Stödområde B:s underskott från på ca -200personer har förbylls lill ett årligt överskott med ett 100-tal personer underde . Den största förändringen uppvisar stödområde C där de årligaflyttningsunderskotlen på ca - 1 300 personer från 1980-talels första hälftförvandlats till ett åriigt överskott på ca I 000 personer under de senasteåren. \vfigur 6 och 8 i bilaga 1:2 framgår den totala omflyttningens relativa 228 nettoeffekterför landets samtliga kommuner 1981 Prop. 1989/90:76 1985resp. Som framgår av dessa figurer finns den ungefarliga Bilaga 1tredjedel av landets kommuner som haft den ogynnsammaste utvecklingen iflyttningshänseende främst i , Bergslagen och i sydöstra . Underden senare delen av har antalet norrlandskommuner i denna gmpp ökat.De största flyttningsöverskotten har främst kommunerna i och kringstorstadsregionerna haft men även åtskilliga kommuner i Dalama, västra delarnaav och längs tillhör denna grupp. 1.2.2Den inrikes omflyttningens regionala effekter Denförbättring av den regionala balansen i befolkningshänseende som skett under desenaste åren beror inte på en förbättrad balans i den inrikes omflyttningenutan som tidigare påpekats på en ökad nettoinvandring som lill största delenbestått av flyktingar. Dettotala antalet flyttningar över församlingsgränser uppgick under perioden19861988 till ca 60900 personer , vilket var fler än genomsnittetför perioden 1985. Under den senare var antaletflyttningar över församlingsgränsen ungefär lika stort som under de senasteåren. 1975 var dock antalet flyttningar större änunder perioden 19861988. Antaletflyttningar över länsgränser, dvs. den mer långdistanta omflyttningen, uppgickunder perioden 1988lillca 166000 personerårligen, vilket var flerän under 1980-talels första hälft och i nivå med genomsnittet för perioden19761980. 1975 var dock den årliga antalet flyttare överlänsgränser större än genomsnittet för . Somframgår av tabell 4 har storstadslänens årliga flyttningsvinst gentemot övrigalandet i stort sett halverats senare del. De årligaöverskotten har minskat från ca 5 200 till ca 2 700 personer. Denna minskningberor främst på att överskott minskat kraftigt frår ca 4400till ca 400 personer. hade länet ettflyltningsunderskott gentemot övriga landet (ca 2 600 personer). Förår 1989 visar den preliminära befolkningsstatistiken att storstadslänensflyttningsöverskott gentemot övriga landet 1988 förbyttstill ett underskott på ca -2 300 personer. Såväl som Göteborgs- ochBohus län har haft underskott i den inrikes omflyttningen medanMalmöhus haft etl överskoll. Underskottet för del uppgick tillca 3 900 personer, vilket kan jämföras med underskott på ca -2 600personer. Det förefaller således alltmer tydligt alt sedanbörjan av haft ett trendbrott vad avser flyttningsnettot i förhållandetill övriga landet. Tabell 4 Årliga inrikes jlyllningsnetton för trelänsgrupper, stödområden och för Prop. 1989/90: 76 (avrundade värden) .. . Inrikes flyttningsnetto (antal personer) 1966-70 1971-75 1976-80 1981-85 därav AB län Skogslän Övriga län Stödområde A B C A-C _ 5400** -1400 - 3 500** - 800 - 4600** 1300 -13500** - 900 - 800 500 400 100 -1000 - 300 -1500 -2800 -1 300* - 500* -2200* -4000* * Genomsniu för . ** Avser genomsnitt för perioden 1970. Källa: SCB. Jämförman 1980-lalets inrikes flyttningsmönsler för storstadslänen med ärskillnadema mycket stora. Under 1970-lalet uppgick nämligen storstadslänensflyltningsunderskott gentemot övriga landet till ca - 6 800 personer per år.Går man ännu länge tillbaka så hade denna länsgmpp under andra hälften av1960-talet en årlig flyttningsvinsl på ca 11 100 personer. länuppvisar samma mönster som länsgrap-pen med en betydande flyttningsföriustunder 1970-talel (ca -4100 personer ) och kraftig tillväxt underperioden -1970 (ca 6 600 personer). Avtabell 4 framgår att skogslänens åriiga flyllningsförluster gentemot övrigalandet varit lika stora under 1980-lalets tidigare resp. senare del ( 2 700personer). Den mycket klara förbättring som skett i flyiiningshänse-ende totaltsett för denna länsgrapp beror således heU på en kraftigt ökadnettoinvandring. Denpreliminära befolkningsslatistiken för visar atl skogslänen haft etlflyttningsunderskott gentemot övriga landet med ca 1 100 personer, vilket ärlägre än det genomsnittliga underskottet på ca -3300personer. Detta är en klar förbättring av den mellanregionala balansen iflyttningshänseende. Under1970-talet hade däremot skogslänen en väsentligt mer positiv utveckling när detgäller den inrikes omflyttningen med ett åriigt flyttningsöverskott på ca 2900personer. Eftersom inflyllningsöverskolten i stor utsträckning uppstod i vissastörre orter hade flertalet kommuner i skogslänen även under detta decenniumfortsalla flyltningsunderskott. uppgickskogslänens flyttningsunderskott gentemot övriga landet till ca -11 800personer . Avtabed 5 framgår förändringama av det inrikes flyllningsneltot i de enskildaskogslänen och i Bergslagslänen och samt i Stockholmslän 1989. Tabells ArMga inrikes jlyllningsnetton för tio län Prop. Län Inrikes flyttningsnetto* (antal personer) Bilaga 1 1966-70 1971-75 1976-80 1981-85 1986-89 * Avrundade värden(genomsnitt ). Källa: SCB. Ettallmänt intryck av tabell 5 är att 1980-lalet inneburit en klar försämring avden regionala balansen i flyttningshänseende jämfört med 1970-lalel. Dessutomtycks inte de senaste årens mycket goda arbetsmarknads-konjunktur ha bidragitlill att vända på den försämring av balansen som uppstod under 1980-taletsförsta hälft. Detta talar onekligen för att det utöver en godarbetsmarknadskonjunktur behövs andra faktorer för att åstadkomma en förbättradbalans mellan dessa län och övriga delar av landet när det gälleromflyttningen. Positivt för den regionala balansen kan dock sägas vara allStockholms läns flyttningsöverskott gentemot övriga landet minskal myckelkraftigt under 1980-lalets senare del och t. o. m.övergått lill underskott. Utvecklingenunder 1980-lalel har dock inte varit lika negativ som under den senare hälftenav med undantag för där främst omstraktureringamainom stålindustrin bidragit lill en försämring av det inrikesflyltningsnettot. Länsgenomsnitt av den typ som redovisas i tabell 5 döljersamtidigt myckel av de ofta betydande inomregionala skillnader som samtidigtfinns. Detta belyses lill en del av den redovisning av de inrikesflyttningsnetton som görs i tabed 4 med fördel ning på de regionalpolitiskastödområdena där stödområdena A och B främst utgörs av inlandskommuner i de sjus. preliminära befolkningsstatistiken för är inte omflyttningenuppdelad på inrikes- resp. utrikes flyttning på kommunnivå. Detta medför bl. a.att den inrikes/utrikes omflyttningens nettoeffekter inte kanredovisas för stödområdena A C. Somframgår av tabed 4 har inneburit en avsevärd flyttningsförlust förstödområde A gentemot övriga delar av landet. Sammanlagt handlar det om ca -8800 personer eller . Det åriiga underskottet harökat något jämfört med 1980-talels första hälft.Anmärkningsvärt sett i ett längre tidsperspektiv är alt stödområde A:sflyllningsförluster inte minskat särskilt myckel jämfört med 1970-lalel ochförlustema då var stora trots all skogslänen hade en förhållandevisgynnsam utveckling. Detta belyser delvis de stora inomregionala skillnader somofta finns inom Det 20-lalkommuner som utgör stödområde Prop. 1989/90:76 A är av utpräglad inlands- och glesbygdskaraktär. StödområdeB har haft något störte årliga flytlningsföriuster gentemot övriga landet underperioden 1988 (ca 500 personer) jämfört med perioden -1985. Sammanlagethar detta stödområde haft en förlust under dessa båda perioder på ca -2 700personer eller . Förlusten är således förhållandevis liten relativt settoch endast omring en femtedel så stor som inom stödområde A. Jämfört medutvecklingen under den senare hälften av 1970-talel,då de årligaflyttningsöverskotlen uppgick till ca 500 personer, har dock en klar försämringskett . Del 20-tal kommuner som utgör stödområde B är liksominom stödområde A av inlandstyp och glesbygdskaraktär men de ligger i allmänhetnågot mindre isolerat geografiskt sett. Denmest märkbara försämringen av flyltningsnetlot gentemot övriga landet under1980-talet jämfört med har skett inom stödområde C. Under förstahälften av 1970-lalet hade detta område årliga flyltningsö-verskott på ca 1 300personer och under den senare hälften överskott med ca 400 personer per år.Under 1980-talel har däremoi betydande flyttningsunderskott gentemot övrigalandet uppstått. Sammantaget under perioden 1981-1988har dessa föriusteruppgått tiU ca -14 200 personer eller . Relativt sett är denna föriustdock, liksom inom stödområde B, av förhållandevis ringa omfattning. Denogynnsamma flyltningsutvecklingen inom stödområde C:s omkring 40 kommuner under1980-taIel beror främst på de omfattande stmkturförändringar som skett inomstålindustrin i Bergslagen. 1.2.3Den utrikes omflyttningens regionala effekter Somtidigare påpekats har en kraftigt ökad nelloinvandring främst bidragit till desenaste årens förbättrade regionala balans i befolkningshänseende. Av tabed 6framgår hur det årliga ulrikesnettot i genomsnitt har förändrats i vissalänsgrapper och i stödområdena . Preliminärbefolkningsstatistik för visar på ett totalt in-vandringsöverskoltpå ca 44000 personer, vilket innebär en ökning med ca 14000 personer jämförtmed . Ökningen beror på att invandringen fortsatt att stiga samtidigtsom utvandringen varit i stort sett oförändrad. Invandringen under år 1989uppgick till ca 66000 personer, vilket är del högsta antalet medundanlag för . Till skillnad mot utgörs invandringen främstav flyktingar och är endast till en mindre del arbelsmarknadsbetingad. Tabell 6 Åriiga utrikes Jlyttningsnetlon för trelänsgrupper, stödområden och för 1989(avrundade värden) Utrikes flyttningsnetto (antal personer) 1966-70 1971-75 1976-80 1981-85 därav AB län Skogslän Övriga län Stödområde A B C A-C 1 600** 500 100 100 600 9400 8 300 1400 5 300 300 100 500 900 10600 5 700 5 100 1989/90:76 Bilaga 1 *Avser genomsnitt för perioden - 1988. ** Avser genomsnitt för perioden19681970. Källa: SCB. Somframgår av tabed 6 har neltoinvandringen lill storstadslänen räknatfyrdubblats jämfört med den första hälften av 1980-talet.Nettoinvandringen till dessa län har nått upp till sammagenomsnittliga nivå som under den senare delen av 1960-talel. Närmare hälftenav de senaste årens invandringsöverskott har uppstått i län.Jämfört med 1980-lalels första hälft har detta läns årliga invandringsöverskottnästan tredubblats. Neltoinvandringen lill länet var dock väsentligt störreunder perioden 19761980. Denpreliminära befolkningsslatistiken för visar att storstadslänensinvandringsöverskott uppgått lill ca 16200 personer. Detta överskoll är omkringdubbelt så stort som del genomsnittliga överskottet under perioden 19861988.De ökande underskott som storstadslänen haft beträffande den inrikesomflyttningen har således mer än väl uppvägts av enkraftigt ökad nettoinvandring. Neltoinvandringen till uppgickunder tiU ca 8 100 personer, vilket kan jämföras med ett genomsnittligtöverskott på ca 4800 personer . Förskogslänens del har de senaste årens utveckling inneburit en betydandeomsvängning genom att en mycket liten nettoinvandring 1985 övergått i en årlig nelloinvandring med ca 5100 personer. Dennanettoinvandring är väsentligt större än den var under 1970-lalet och den senarehälften av 1960-lalet. Underår 1989 har skogslänen haft ell invandringsöverskott på ca 9 100 personer,vilket innebär en mycket kraftig ökning jämfört med dåöverskottet uppgick till ca 3800 personer . Invandringen har såledesförstärkt sin roll när det gäller att upprätthålla den mellanregionalabefolkningsbalansen i landet. Ävenför gmppen övriga län har nettoinvandringen ökat kraftigt under de senasteåren. Jämfört med den första är det fråga om ett närmarefem gånger störte överskoll på årsbasis räknat. De senaste årens överskott påca 11 600 personer ligger klart högre än överskotten under 1970-laletmen också klart lägre än nettoinvandringen under 1960-talels senare hälft.Under år 1989 uppgår det sammanlagda invandringsö- verskottettill ca 18 900 personer,vilket liksom för de båda övriga länsgmp- Prop.1989/90:76 perna innebär en väsentligt högre nettoinvandring jämfört medgenomsnit- Bilaga 1 tel . Somframgår av tabed 6 har neltoinvandringen till de regionalpolitiska stödområdenaökat kraftigt och har det årligainvandringsöverskoltet uppgått till ca 3000 personer. Storleken på dennaförändring blir än tydligare om man noterar all det sammanlagdainvandringsöverskoltet uppgick lill ca 5 500 personer.