prop · GD0376 · 1989-12-31 00:00:00 — Nettoinvandringentill stödområde A har uppgått till ca 400 personerårligen liksom inom stödområde B. I båda fallen innebär detta en klarförbättring jämfört med den första . Den störstaförändringen rent antalsmässigt har dock skett beträffande stödområde Cdär degenomsnittliga överskottet ökat från ca 200 till ca 2 200 personer. 1.2.4Flyttarnas köns- och åldersstruktur Föratt få en viss uppfattning om vilken typ av människor del är som vanligenflyttar redovisas i tabeU 7 den totala nettoflyltningens köns- ochåldersstraktur i de tre länsgrapperna, stödområdena och i år1988. Tabell 7 Total nellojlyltning inom vissa åldersgruppersamt totalt med fördelning på kön (avrundade värden) Nettoflvttning (antal personer) Källa: SCB (UMDAC). Somframgår av tabeU 7 uppstod storstadslänens flyttningsöverskott främst genom överskott inom åldersgmppen 20 där dessutom överskottet bland kvinnorna var klart större än bland männen. Inom åldersgmppen 25 var däremoi överskottet bland männen ungefär dubbelt så stort som bland kvinnoma. En annan intressant aspekt på storstadslänens netloflyttning är att man hade små underskott inom ål dersgmppen 30 och därvid med klar övervikt för kvinnorna. Dessa underskott berodde i sin tur helt på att hade underskott inom denna åldersgmpp. Skogslänen och gmppen övriga län hade flyltningsunderskott bland främst kvinnor inom åldersgmppen . Ovanslåendesiffror talar för att de yngre kvinnorna flyttar till storsladslä- Prop. 1989/90:76nen i något större utsträckning än vad männen i samma åldersgmpp gör. Bilaga 1 Siffroma tyder också på att männen inom åldersgmppen 25 iklart större utsträckning än kvinnoma inom samma åldersgmpp flyttar till storstadslänenDessa skillnader mellan könen kan dock till en del bero på nettoinvandringensstmktur. Trotsen förhållandevis stor nelloinvandring hade hade samtliga tre stödområdentotala flyttningsunderskott bland såväl män som kvinnor inom åldersgrappen 20 . Undantag utgjorde endast stödområde C som i stort sett hade balansmellan in- resp. utflyttande män. Inom stödområde B och C var det främst blandkvinnorna som underskotten uppstod. Inom åldersgmppen 25 hadestödområde A etl litet underskott bland män men i övrigt hade stödområdenaöverskott inom denna åldersgmpp både bland män och kvinnor. 1.3 Åldersstrukturens betydelse förbefolkningsutvecklingen i olika delar av landet Vidsidan av omflyttningarnas nettoeffekter för olika regioner är det födelsenettoteller födelseöverskottet som svarar för befolkningsutvecklingen. Eftersomfödelseöverskottet, dvs. skillnaden mellan antalet födda och antalet avlidnapersoner, i hög grad beror på en regions åldersstraktur är del alltidintressant att uppmärksamma de regionala skillnader som finns beträffandeålderstmkturen. Avtabed 8 framgår vilka skillnader som förelåg 1988 i de trelänsgrupperna och i stödområdena. Som framgår av tabellen har storstadslänen enklart högre andel invånare inom de yrkesverksamma åldrarna 20 än debåda övriga länsgrapperna. Detta beror i sin tur på att storstadslänen har enklart högre andel invånare inom åldersgmppen 20 . Detta är naturligtvismycket en följd av de stora flyttnings-överskott som storstadslänen haft underlånga perioder.Den höga andelen invånare i fertila åldrar resulterar även iförhållandevis många födslar inom denna länsgmpp. Antalet födda har en dessutomökat klart genom den allmänna höjning av födelsetalen som skett efter år 1983.Av tabellen framgår också att skogslänen har en något högre andel invånare iåldrama än de båda övriga länsgrapperna, vilket i sin tur är enföljd av de flyttningsförlusterav främst yngre personer som denna länsgmpp haftunder långa perioder. Närdet gäller skillnadema i ålderstmktur mellan stödområdena är inte dessasärskilt stora frånsett att stödområde B har en klart högre andel äldreinvånare än de båda övriga stödområdena. Jämfört med området utanförstödområdena har samtliga tre stödområden en klart lägre andel invånare inomyrkesverksamma åldrar och högre andel äldre invånare. Tabell 8 Befolkningens åldersstruktur i tre länsgrupper,stödområden och i Stock- /90' 76 holms!änårl988(%) Bilagal invånare inom åldersgruppen 1988 (%) Källa:SCB (UMDAC). Avtabed 9 framgår vilket genomslag åldersstrakturen haft på befolkningsutvecklingengenom födelsenettot under olika perioder i de tre länsgrupperna, stödområdenaoch i . Som framgår av denna tabell har storstadslänensfödelseöverskott mer än fördubblats jämfört med1980-talels första hälft. har födelseöverskottet långt ifrån nåttupp till den nivå det hade - 1975. svaradeunder 1980-talets första hälft helt för atl det blev födelsöverskott istorstadslänen men har länets andel i detta avseendeminskat till . Tabell 9 ÅrligayoV/e/.seo've/-iAorri tre länsgrupper,stödområden 1989 (avrundade värden) Område Årligafödelseöverskott (antal personer) 1966-70 1971-1975 1976-1980 1981-1985 1986-89 -1 600* Riket totalt 26900 24600 5900 2500 14600 * Avser genomsnitt för perioden 1988. Källa: SCB(UMDAC). Underår uppgick födelseöverskottet i hela landet enligt preliminärbefolkningsstatislik till ca 23 100 personer, vilket kan jämföras med etlgenomsnittligt överskoll på ca 11700 personer under perioden 1986-1988.Födelseöverskotten har kommit all spela en allt viktigareroll, inte minst regionalt, för en mer gynnsam befolkningsutveckling. Somframgår av tabed 9 har storstadslänen haft betydande födelseöverskott, vilket är en följd av alt dessa oftast haft inflyttningsöverskott och av alt inflyttama till största del befinner sig i 236 åldersskiktmed höga födelsetal. Minskande födelsetal och flyttningsförlus- Prop.1989/90:76 ter gentemot såväl övriga landet som uUandel bidrog dock under1970- Bilaga 1 talet och början av 1980-lalet till en kraftig minskning avstorstadslänens födelseöverskott. har återigen överskottenökat till en nivå som uppgått till ca 9 600 personer perår. Storstadslänensfödelseöverskott uppgår till ca 12600 personer, vilket kan jämförasmed ett genomsnittligt överskott på ca 8 600 personer under perioden 19861988.Födelseöverskotten har således spelat en väsentlig roll för storstadslänensökade befolkningstillväxt . Födelseöverskottet i länuppgick till ca 8200 personer, vilket kan jämföras med ett årligtöverskott på ca 6 100 personer uner perioden 19861988. Länets födelseöverskottunder var för övrigl ungefar lika stort som invandringsöverskottet. 1skogslänen har de årliga födelseöverskotten från början av 1970-lalel förbyttsi ungefär lika stora underskott fram till mitten av 1980-lalel varefter dessaunderskoll halverats till ca 800 personer . Denna minskning avunderskotten har tillsammans med en kraftigt ökad nettoinvandring bidragittill den stabilisering av skogslänens befolkningulveckling som skett totaltsett . Underår 1989 hade skogslänen etl födelseöverskott på ca 1 900 personer, vilketinnebär en avsevärd omsvängning jämfört med de årliga underskotten på ca 800personer . Vid sidan om neltoinvandringen verkar det nusom om även födelsenettot börjar att positivt bidra till en gynnsammarebefolkningsutveckling i skogslänen. Förgmppen övriga län har födelseöverskotten från början av 1970-lalet minskal föratl återigen öka . Överskotten har dock varitväsentligt mindre än inom storstadslänen. StödområdeA hade under 1970-lalels första hälft etl litet årligt födelseöverskott medell par hundra personer. Därefter har dell övergått i ett lika stort årligtunderskoll. Stödområde B har ända sedan 1970-lalels första hälft haftfödelseunderskoll på 700 till 900 personer . Stödområde C hade ettårligt födelseöverskott på ca 500 personer 1975. Dessaöverskott övergick till ungefär dubbelt så stora årliga underskott underperioden 19761985. har underskotten minskat till ca 700 personer . Avtabell 13 i bilaga 1:1 och av figur 10 och 12 i bilaga 1:2 framgår den relativa betydelsen av födelsenettot i kommunerna under periodema 1981 1985 resp. 1986 1988. Den ungefärliga tredjedel av kommunema som hade de största underskotlen fanns främst i norra inland, de västra delama av samt i sydöst ra . Totalt hade 160 kommuner födelseunderskott . Dessa kommuner behöver ha totala flyttningsvinster för att få en tillväxt av befolkningen. Mycket ofta har emellertid kommuner av denna typ nelloutflyltning till övriga landet varför de negativa effektema av ålderstmkturen på befolkningsutvecklingen förstärks av om flyttningen. De senaste årens ökade nettoinvandring har dock för många av dessa kommuner verkat i motsatt riktning och stabiliserat den negativa trenden, vilket bidragit till en bättre regional balans i befolkningshänseen- 237 de.Kommunema med de största födelseöverskotten fanns främst i de tre Prop.1989/90:76 storstadsregionema samt i vissa störte orter i södra och mellerstaSverige Bilaga 1 men även några större nortlandskommuner tillhör dennagmpp. 1.4 Befolkningsutvecklingen i glesbygd-landsbygd 1den regionalpolitiska propositionen (prop. 1981/82:113) avgränsadesutpräglade glesbygdsområden. 1 dessa områden bor drygt 550000 invånare. Somframgår av tabed 10 har invånarantalet minskat med ca 31000 personer under1970-talet och med ca 25 000 personer 1988. Per årräknat handlar det om en minskning med drygt 3000 personer under båda dessaperioder. har dock invånarantalet stabiliserats. Avtabed 10 framgår även att befolkningsutvecklingen inom de mer utprägladeglesbygdsområdena varit väsentligt olika i olika delar av landet. Den klartmest gynnsamma utvecklingen bland de län som sammanförts i tabellen harStockholms, och haft, vilka samtliga har ettbetydande inslag av attraktiva skärgårdsområden inom resp. glesbygdsområde.Såväl under 1970- som har invånarantalet i dessa länsglesbygdsområden nämligen ökat med 300400 personer . 1 ochKronobergslän har befolkningsminskningen i glesbygdsområdena varit relativtlikartad under 1970- och 1980-lalet. har dockminskningen varit klart lägre. 1 de tre sydligast belägna skogslänen , och har befolkningsminskningen iglesbygden också varit förhållandevis likartad under periodema 1971-1980 och1981-1985 men har den årliga minskningen halverats tillca 400 personer. Ser man till utvecklingen i de fyra nordligast belägnaskogslänen , , och sä har däremot befolkningsminskningen inom den mer utpräglade glesbygden från1970-talet fortsatt även . Tabell10 Befolkningsutvecklingen inom utpräglade glesbygdsområden* i vissa delar avlandet samt totalt - 1988 (AB, C, 0) (F,G) (S, W, X) (Y, Z, AC, BD) *Enligt det exempel på avgränsning som redovisas i prop. 1981/82:113 och däräven ettantal mindre tätorter hänförts till glesbygden. Källa:Bearbetning av SCB:s statistik. Närdet gäller befolkningsutvecklingen på landsbygden i stort finns det Prop.1989/90:76 ingen mer entydig avgränsning av vad som rimligen bör räknas inunder Bilaga 1 detta begrepp. har i sittbetänkande (SOU 1989:55) angett att ungefär 1,6 milj. invånare skulle finnasinom ell dyliki vidare geografiskt område, vilket då även inkluderar ettbetydande antal tätorter över hela landet. Motbakgund av den senaste tätortsavgränsningen genomfördes redan i samband medfolk- och bostadsräkningen är del dock svårt att göra en mer realistiskuppskattning av befolkningsutvecklingen inom ett dylikt vidaregeografiskt område. Man vet heU enkelt inte på ett mer heltäckande ochsystematiskt vis hur invånarantalet förändrats inom och utanför landetstätorter . Detsamma kan sägas gälla beträffandenybildningen/bortfallet av tätorter. 2 Sysselsättningsutvecklingen m. m, under främst1980-talet Pålängre sikt bmkar förändringen i befolkning och sysselsättning följas åt genomatt omflyttningen primärt bmkar bero på arbelskraftsefterfrågan. En radfaktorer bidrar dock tiU att motverka denna samvarialion mellan befolknings-och sysselsättningsutveckling. Bland dessa faktorer märkssocialförsäkringsystemet med bl. a. arbetslöshetsersättning, ökat inslag avhushåll med fler än en förvärvsarbetande samt ett ökat villaboende. Dettamedför i sin tur all en regionalt inriktad analys av befolknings- ochsysselsättningsutvecklingen ofta ger väsentligt olika bilder. Avtabed 11 framgår hur sysselsättningen totalt sett utvecklats inom olika delarav landet . På grand av vissa definitionsändringarm.m. är dock sysselsältningsnivåema inte jämförbara mednivåema och . Tabell 11 Sysselsättningsutvecklingen totalt inom trelänsgrupper, stödområden och i 1987 ng (%) -1,0 -0,5 -0,1 Källor: FoB för åren 1970,1980 och 1985,(*) för åren1980 och 1985 samt ÅRSYS 1987 (SCB) (Avser såväl hel- somdeltidssysselsatta). Somframgår av tabed 11 har storstadslänen haft en Bilaga 1mer än dubbelt så stor sysselsällningslillväxl som gmppen övriga län relativtsett. Storstadslänens sysselsällningslillväxl har varit omkring femgånger så stor som inom skogslänen. Även under den första hälften av 1980-lalelhade storstadslänen en klart störte tillväxt än de båda övriga länsgmppema menskillnadema var inte lika stora som . Under perioden19851987 ökade det totala antalet sysselsatta i storstadslänen med ca 56000personer varav ensamt svarade för en ökning med ca 36 000personer. 1 landet som helhet uppgick den totala sysselsättningsökningen tillca 83000 personer. av den totala sysselsättningsökningen uppstodsåledes i storstadslänen, vilket kan jämföras med dessas sysselsättningsandelår 1985 som var . Motsvarande andelar för var ca 43 %resp. En avsevärd koncentration av sysselsätlningstillväxten tillstorstadslänen och då främst lill har således skett under desenaste åren. Storstadlänens andel av sysselsättningen i hela landet har dockbara ökat med drygt en halv procentenhet. Skogslänenhar haft en väsentligt svagare sysselsällningslillväxl under 1980- än under1970-talet. Den svaga tillväxten har varit relativt likartad under förstahälften av och . harantalet sysselsatta i skogslänen ökat med ca 4400 personer, vilket moisvarar ca5% av landets totala sysselsällningslillväxl. Gmppenövriga län har haft en svagare sysselsällningslillväxl änstorstadslänen men denna har ändå varit omkring dubbeU så stor relativt settsom i skogslänen. ökade antalet sysselsatta i gmppenövriga län med sammanlagt ca 23 000 peroner, vilket motsvarade avlandets totala sysselsättningsökning. hade gmppen övriga län ensysselsättningsandel på . Även denna länsgmpp har således fått en mindredel av tillväxten än vad som skulle varit fallet om sysselsättningen ökat iproportion till sysselsättningsandelen. Inomde olika stödområdena har sysselsättningen stagnerat om man ser på dessa sammantaget. har området utanför stödområdena haft en klar tillväxt med drygt en procent . Jämfört med den andra hälften av 1970-talel är del en ogynnsammare utveckling eftersom sysselsättningen då ökade med drygt en halv procent . Tyvärt finns det inte någon riktigt pålitlig statistik för allbeskriva sysselsättningsutvecklingen i stödområdena under 1980-lalets första hälft. Den klart mest ogynnsamma sysselsättningsutvecklingen under de se naste åren har skett inom stödområde A där antalet sysselsatta minskal med en procent eller med sammanlagt ca 1 500 personer. fanns omkring 76000 sysselsatta inom detta stödområde. medutvecklingen under 1970-lalet betyder detta en försämring eftersom Prop.1989/90:76 sysselsättningen ökade under främst 1970-talets första hälft menäven Bilaga 1 under den andra hälften. Inomstödområde B har antalet sysselsatta i stort sett stagnerat . År1987 fanns det omkring 84000 sysselsatta inom detta stödområde. Jämfört medutvecklingen under den andra halvan av är del fråga om en sämreutveckling eftersom sysselsättningen då ökade med närmare en procent per år.Det är som tidigare påpekats svårt att säga något säkert om utvecklingen underden första . StödområdeC har haft en svag sysselsättningstillväxt . Sammantagetökade antalet sysselsatta med ca 1 700 personer . År1987 fanns det omkring 374000 sysselsatta inom detta stödområde. Utanförstödområdena har antalet sysselsatta ökat med drygt en procent under desenaste åren, vilket är ungefär samma utveckling som under 1970-lalet. År 1987fanns det omkring 3,8 milj. sysselsatta utanför stödområdena, vilket motsvaradeca av landets totala sysselsättning. Närdet gäller sysselsättningsutvecklingen inom glesbygd/landsbygd under de senasteåren har den beskrivits genom den redovisning som tidigare gjorts under dennapunkt beträffande utvecklingen inom stödområdena. Stödområde A och B kan därvidsägas representera en något mer utpräglad glesbygd än stödområde C. När det gällersysselsättningsutvecklingen inom det vidare begreppet landsbygd är del svårareall beskriva utvecklingen eftersom någon mer entydig definition av begreppetlandsbygd inte finns. Dessutom gjordes, som tidigare påpekats, ingentätortsavgränsning i samband med folk- och bostadsräkningen , vilket gördet svårt all beskriva sysselsättningsutvecklingen på landsbygden på ett merrelevant sätt. Avtabed 14 i bilaga 1:1 och av figur 14 i bilaga 1:2 framgår den relativasysselsättningsförändringen i landels samtliga kommuner under perioden1985-1987. Som framgår av denna figur finns den ungefärliga fjärdedel avlandets kommuner som haft den mest ogynnsamma sysselsättningsutvecklingenfrämst i men även åtskilliga kommuner i Bergslagen och sydöstraSverige tillhör denna gmpp. Den Qärdedel kommuner som haft den störstasysselsättningstillväxten ligger ganska utspridda i södra och mellersta Sverigemen med en viss koncentration av kommuner till storstadsregionema och dessasnärområde samt till och södra . 24116 Riksdagen1989/90. 1 saml Nr 76 2.2Sysselsättningsutvecklingen inom olika näringsgrenar Prop. Eftersomnäringsstmkturen i olika delar av landet varierar så påverkarsysselsättningsutvecklingen inom de olika näringsgrenarna i stor utsträckningden totala sysselsättningsutvecklingen. Av tabed 11 framgår hursysselsättningen förändrats inom olika näringsgrensaggregal i de tre länsgmppemaoch i riket . Somframgår av tabed 12 var del framförallt den offentliga sektorn bland destuderade näringsgrenama som svarade för sysselsätlningstillväxten istorstadslänen under 1970-lalet. Tillväxten var dock något lägre än iriket som helhet. Sammantaget ökade antalet sysselsatta inom denna sektor istorstadslänen med ca 152 000 personer. Under 1980-talel har del i ställetvarit sektom privata tjänster som haft den kraftigaste tillväxten relativtsett. Särskilt har tillväxten varit myckel kraftig inom dennasektor. En del av minskningen inom industrisektorn är dock avknoppningar avverksamheter lill sektom privata tjänster varför en del av tillväxten inom densistnämnda i praktiken inte varit någon reell tillväxt. På analogi vis har inteinduslrisysselsällningen i storstadslänen minskal lika mycket som siffrornavisar. Beträffande de senaste årens utveckling kan konstateras attinduslrisysselsällningen ökat svagt som antalet sysselsatta inom denoffentliga sektorn minskal i ungefär samma takt. Inomskogslänen har sysselsältningsminskningen inom jord- och skogsbmket efter enviss avmattning under 1980-talels första hälft åter ökat under de senaste årentill en takt som ligger något högre än under 1970-lalel.Industrisysselsättningen i skogslänen har minskat sedan mitten av 1970-taletmen har minskningen varit väsentligt lägre än tidigare.Antalet sysselsatta inom den offentliga sektorn ökade mycket kraftigt iskogslänen och sammanlagt uppgick ökningen till ca 95000personer. första hälft dämpades dock tillväxttakten avsevärtoch har tillväxten varit förhållandevis svag. Förgmppen övriga län har sysselsättningsutvecklingen inom jord- och skogsbmketvarit relativt likartad den inom skogslänen relativt sett. Den svaga ökning avsysselsättningen inom sektorn som arbetskraftsundersökningarna visar på förperioden 19801985 är inte statistiskt säkerställd eftersom den ligger inom denstatistiska felmarginalen. har sektorns sysselsättningminskal kraftigt och mer än inom skogslänen. Industrisysselsättningen inomdenna länsgmpp har minskat men under de senasteåren har en svag tillväxt skett i klart högre takt som förstahälft. Denna tillväxt har för övrigt varit klart större an inom storstadslänen.Sysselsättningen inom den offentliga sektom har ända ,liksom i skogslänen, varit något större än den i sig kraftiga tillväxten istorstadslänen och har tillväxten fortsatt men varitväsentligt svagare. Tabell 12 Sysselsättningsutvecklingen inom vi.ssanäringsgrenar och totalt inom tre länsgrupper och i riket under perioden1970-1987 Prop.1989/90:76 Bilaga 1 Årlig relativ sysselssättningsförändring (%) 1970-1975 1975-1980 1980-1985 1985- Jord-o. skog Tillv.ind. Jord-o. skog Tillv.ind. totalt övriga län: Jord-o. skog Tillv.ind. -2,4 0,4 1,7 5,5 -3,1 1,9 1,9 -3,0 0,4 1,1 6,1 -2,3 -2,1 -2,5 -1,1 -0,8 -1,4 -2,8-0,5 2,1* 1,5 -0,9-1,4 2,1* 2,6 0,6 -0,9 2,8* 1,8 -4,7 0,3 6,0 -0,2 -3,4 -0,3 -4,7 1,4 4,3 0,4 -3,0 0,7 -1,5 -1,6 -0,3 -0,9 2,3* 1,8 -4,3 0,7 5,2 0,2 * Enligt länsplaneringens sektorsavgränsning. A:a7/or. 'FoB för åren 1970, 1975, 1980 och 1985. ÅRSYS 87(SCB) samt för perioden 1980-85AKU (årsmedeltal) (SCB) (Avser samtliga förvärvsarbetande). Av tabed 13 framgår hur sysselsättningsutvecklingen varit inom vissanäringsgrenar inom och utanför de regionalpolitiska stödområdena sedan börjanav . Ser man på stödområdena sammantaget kan bl.a. konstateras attindustrisysselsättningen inom dessa minskat svagt tillskillnad mot området utanför stödområdena som haft en viss tillväxt. Sysselsättningstillväxteninom den offentliga sektorn har varit ungefär lika svaginom som utanför stödområdena. Mellan stödområdena har dock utvecklingenvarierat med en klar minskning inom stödområde A, en slagnation inom stödområdeB och en svag tillväxt inom stödområde C. Tillväxten inom stödområde C har förövrigt varit omkring dubbelt så stor som utanför stödområdena. Antaletsysselsatta inom privata tjänster inom stödområdena har relativt sett ökat inästan samma takt som utanför stödområdet men sektorn svarar för enmindre andel av sysselsättningen inom stödområdena. Sysselsättningen inom jord-och skogsbraket har fortsatt att minska klart såväl inomsom utanför stödområdena. Inom främst stödområde B har minskningtakten dockvarit betydligt lägre än inom de övriga områden som redovisas i tabell 13. Tabell 13 Sysselsättningsutveckling inom vissanäringsgrenar inom och utanför stödområdena 1987 1989/90:76 Bilaga 1 Årlig relativ sysselssättningsförändring (%) 1970-1975 1975-1980 1980-1985* 1985-1987 Jord-o. skog. Jord- o. skog. Jord o. skog. Jord-o. skog. Jord-o. skog. -3,4 4,3 1,3 -4,4 3,5 1,1 -4,2 1,9 1,9 -4,1 2,4 1,7 5,4 -2,7 0,5 1,5 5,8 -3,0 -0,1 -2,1 -0,5 2,9 4,5- -2,0 -1,6 -2,2 -1,3 -1,3 -1,6 -2,9 -1,9 -1,8 -0,7 3,4 0,1 -3,9 0,1 4,1 0,9 -3,1 -0,3 -4,5 0,9 5,3 0,5 Jord-o. skog. -3,0 0,7 1,5 5,8 -1,5 -1,6 -0,3 -0,9 -4,3 0,7 5,2 0,2 * I finns ingen redovisning på stödområden. Källor: FoB för åren 1970, 1975, 1980 och 1985. ÅRSYS 87(SCB) samt för perioden 1980-85 (årsmedeltal) (SCB) (Avser samtligafärvärvsarb. Avtabed 14 framgår översiktligt näringsstmkturen i de tre länsgrapper och 1987 saml resp. näringsgrens sysselsätlningsandel . Tabell14 Näringsstruktur i tre länsgrupper Prop.1989/90: 76 Länsgrupp Andelsysselsatta (%) Antal sysselssatta Uttaga (1000-tal) 1970 1987 1987 skog 3,2 1,6 27 Offentl.service 21,6 29,9 516 skog 10,8 6,3 55 Offentl.service 20,7 34,1 298 skog 10,9 6,5 114 Offentl.service 18,7 31,3 549 skog 7,9 4,5 196 Offentl.service 20,2 31,3 1364 Källor:FoB för samt ÅRSYS 1987 (SCB). Avser såväl hel- som deltidsarbetande. Somframgår av tabell 14 är det andelen sysselsatta inom den offentliga sektom somi samtliga tre länsgrapper ökat klart mest . För riketsom helhet betyder detta att sekloms andel ökat från omkring en femtedel tillnärmare en tredjedel av den totala sysselsättningen. har andelensysselsatta inom tillverkningsindustrin minskat från lill ca 23 %.Denna minskning har skett i samtliga länsgrapper. Andelen sysselsatta inomprivata tjänster har ökat från lill . Inom storstadslänen harsektom ökat från till och svarar för en något störreandel av sysselsättningen än tillverkningsindustrin.