prop · GD03146 · 1989-12-31 00:00:00 — Fonden finansierar bl.a. prisutjämning och restitutioner samt också arealbidrag tillbetodlarna vid ö-bmken och det särskilda ö-bmksstödet m. m. Enavreglering innebär att de administrativt satta betprisema samtarealregleringen slopas. Prisbildningen liksom produktionens storlek blir enfråga för marknaden att lösa. Också på detta område bör enligt min bedömning enfri intem marknad effektivisera produktionen så att såväl de företagsekonomiskasom de samhällsekonomiska kostnadema minskas. Det bör vara marknadens aktörer,dvs. i första hand betodlama och Sockerbolaget som avgör priser m.m.Betodlingen baseras helt på kontrakt mellan odlarna och Sockerbolaget.Odlingen bör även efter en avreglering kunna ske genom kontrakt. Situationenkräver dock i än större utsträckning än på andra områden, en ordentlig pris-och konkurrensövervakning, eftersom Sockerbolaget har monopol påsockertillverkning i . Medhänsyn till att , i samband med förhandlingar om ett internationelltsockeravtal, förklarat sin avsikt att etablera ett importut- rymme på av densvenska sockerförbmkningen fömtsätter jag att en viss import av socker kommeratt ske även efter en avreglering. På och Gotlandspelar sockerproduktionen också en regional- och syssdsättningspolitisk roll.Den fortsatta betodlingen och driften vid de båda ö-bmken bör därför bliföremål för regional- och sysselsättningspolitiska överväganden. Det är enligtmin mening viktigt att sockerproduktion vägs mot andra tänkbara åtgärder föratt insatserna skall bli så effektiva som möjligt. En utvärdering av effektenav det särskilda stödet till odlarna och sockerbmken i dessa områden börgenomföras. Jag har för avsikt att senare återkomma till regeringen med förslagi denna fråga. 1 avvaktan på resultatet av denna utredning bör kostnaderna /91 för ö-bmksstöden och arealbidragen till odlarna underdessa bmk betalas med budgetmedel. Min bedömning: Detär viktigt att den svenska sockerproduktionen är konkurrenskraftig. Enstmkturrationalisering av sockerbmken är därför nödvändig. En avreglering börinte innebära någon nämnvärd minskning av betodlingen. Med hänsyn till derelativt stora överskott av socker som producerats är detdock nödvändigt med en viss minskning av produktionen. Den bör liksom hittillskunna upprätthållas på en relativt hög självförsörjningsgrad. En viss importfömtsätts dock även fortsättningsvis komma till stånd. LAG:sbedömning: Överensstämmer med min bedömning. Remissinstanserna: Enligtlantbmksstyrelsen kommer en avreglering inte att leda till några störrevolymeffekter eftersom produktionen inte överstiger konsumtionen inom landet.Lantbmksstyrelsen anser vidare att sockernäringen bör ges möjlighet attutvecklas för att kunna möta en framtida internationell konkurrens och krav påmiljöinvesteringar. Konsumentdelegationen och NO anser att det bör ankomma pånäringen själv att fatta beslut om lämplig bmksstmktur. Konsumentdelegationenanser också att konsumentema bör få del av produktivitetsvinster vid en eventuellnedläggning av bmk. SLIM anser att sockemäringen bör ges möjlighet attgenomföra nödvändiga stmkturanpassningar för att möta en framtidainternationell konkurrens. Sockerbolaget understryker arbetsgmppens påståendeatt det är väsentligt att genomföra stmkturförändringar för att möta enframtida internationell konkurrens. Skälen för min bedömning:När det gäUer frågan om framför allt den framtida sockerbmksstmkturen delar jaguppfattningen att sockernäringen bör ges möjlighet att utvecklas och göranödvändiga stmkturrationalise-ringar. Görs inte de nödvändigarationaliseringama kan hela sockerproduktionen hotas . Om de pågåendeGATT-förhandlingama resulterar i ett avtal som innebär att gränsskyddet förjordbruksprodukter successivt skall sänkaskan den internationella konkurrensen öka. Det är då viktigt att svensksockerindustri står väl . En rationalisering innebär att vissa betodlaredrabbas om odlingen förflyttas och att anställda vid de bruk som läggs nedmåste söka sig annan sysselsättning. Den totala betodlingen förväntas dock baraminska med hänsyn till avkastningsök-ningarna. En avreglering med bibehålletgränsskydd innebär alltså inte någon minskning av produktionen, vilket är heltnaturiigt eftersom vi inte förrän har haft någonöverskottsproduktion av socker. Omställningen bör därför inte vålla någraegentliga problem. För att underlätta anpassningen och finna alternativsysselsättning för de människor som friställs från sockerbruken är det enligtmin bedömning viktigt att olika regional- och arbetsmarknadspolitiska insatserutarbetas. Det är också viktigt att Sockerbolaget, som har en monopolställningpå marknaden, tar sin del av ansvaret för att skapa alternativasysselsättningsmöjligheter och därmed bidra till en socialt acceptabelstrukturomvandling, framför allt i de områden där sysselsättningssituationen ärogynnsam. Mitt förslag: Deninterna mjölkprisregleringen upphör den Ijuli 1991. införs enförenklad form av lönsamhetsutjämning, utan exportfinansiering. Denna skallavtrappas stegvis för att vara helt avvecklad den Ijuli 1994. Gränsskyddetjusteras i motsvarande takt. LAG:s förslag:Arbetsgruppen föreslår att regleringen inkl. utjämningssystemet upphör denIjuli 1991. Remissinstanserna: Ettflertal av remissinstanserna tillstyrker en avveckling av den internamarknadsregleringen för mjölk, men förordar en avtrappning avutjämningssystemet, i stället för ett avskaffande. LRF avvisararbetsgruppens förslag och föreslår ett förenklat utjämningssystem. LO anser att det är ettstarkt fördelningspolitiskt intresse och konsumentintresse att den internasubventioneringen av olika mejerivaror upphör. TCO anser att det såväl frånfolkhälsosynpunkt som från allmän synpunkt är olämpligt att vissa varorsubventioneras. och lantbruksstyrelsen betraktar detsom självklart att gränsskyddet omfördelas då utjämningssystemet avskaffas.Konsumentdelegationen, m.fl. är tveksammatill en omfördelning av gränsskyddet. Skälen för mitt förslag:Mjölkprisregleringen består liksom de flesta andra jordbmksprisregleringar avett gränsskydd och en intern marknadsreglering som framför allt innebär enkollektiv exportfinansiering. Den interna regleringen innehåller dessutom enlönsamhetsutjämning mellan olika konsumentprodukter genom det s. k.utjämningssystemet. avregleringinnebär liksom för andra produktionsgrenar att den kollektiva Prop.1989/90:146 exportfinansieringen avskaffas, men också att utjämningssystemetförsvinner. Prisregleringenpå mejeriernas produkter har till huvuduppgift att tillförsäkra jordbrukarnaett visst pris på mjölkråvaran. Prisregleringen avser emdlertid de olikakonsumentprodukter som tillverkas av mjölkråvaran, dvs. det är priserna pådessa som är administrativt fastställda. Produkternas priser har anpassats eftermarknadssituationen genom att konsumtionsmjölk (dryckesmjölk och filprodukter)och grädde åsatts relativt höga priser jämfört med mer priskänsliga produktersom ost och smör. Specialiseringen inom mejeriindustrin har sedannödvändiggjort en lönsamhetsutjämning mellan mejerierna och därmed mellanprodukterna. Det är denna lönsamhetsutjämning mellan olika produkter som kallasutjämningssystemet. Teknisktgår utjämningen till så att konsumtionsmjölk, ost och grädde beläggs medutjämningsavgifter. Avgiften är relativt sett störst för de mest lönsammaprodukterna. Avgifterna används bl.a. till att ge ett bidrag till produceratsmör. Dessutom används avgifterna för att lämna bidrag till export och lagringav smör, ost och andra mejeriprodukter. Återstående medel återbetalas tillmejerierna i form av ett utjämningsbidrag på all invägd mjölk. Regleringenhandhas av (). Även de statligalivsmedelssubventionerna tillförs FFM. Eftersom de värden somutjämningsavgifterna baseras på (paritetsvärden) inte stämmer med det verkligaförsäljningsvärdet, blir det en betydande rundgäng i systemet som gör detsvårt att se hur stort bidraget/avgiften är netto för de olika produkterna. Förost är avgiften t. ex. satt så lågt att nettoeffekten blir ett bidrag tillproduktionen. Någraproblem till följd av mejeriregleringen är att detfinns ett "dolt" överskott av mjölk till följd av att det är möjligtatt upprätthålla en högre produktion av t. ex. ost och smör än vad som skullevara lönsamt utan utjämningssystemet, deninvecklade regleringen gör det också svårt att se i vilken månlivsmedelssubventionerna används för att hålla nere konsumentpriset på mjölk.Utjämningssystemet gör det svårt att styra subventionerna till den mestlönsamma produkten mjölk, mjölkkonsumenterna,dvs. i hög grad barnfamiljerna, subventionerar de konsumenter som väljer andraprodukter, konkurrenseninom mejeriindustrin är mycket begränsad. Inom jordbruksprisregleringenkompenseras kostnaderna inom industrin, vilket försvagar incitamenten tilleffektivitetsförbättringar, kontrollutifrån av förhållanden inom de olika leden försvåras genom det i hög gradogenomskinliga utjämningssystemet, eftersomsystemet fungerar så att det subventionerar priset på feta produkter, motverkardet direkt hälsomässigt motiverade konsumtionsförändringar. Utjämningenhar delvis sitt ursprung i de beredskapsmål enligt vilka vi skall ha ett visst antal mjölkkor i . livsmedelspolitiska beslut diskuteras t. ex. att antalet kor i fredstid inte bör understiga 550000 73 för att denmjölkproduktion som behövs för kriskosten skall kunna upp- Prop. 1989/90: 146nås. För att så lönsamt som möjligt finna avsättning för all mjölk som dessakor producerar har konsumentpriserna satts så att de mer konkurrensutsattaprodukterna blir billigare än vad produktionskostnaderna motiverar.Mejeriproduktionen har fortfarande stor betydelse från beredskapssynpunkt.Jordbruksnämnden bör därför följa utvecklingen och föreslå åtgärder om antaletkor sjunker till en nivå som innebär att vår försörjningssäkerhet hotas. Jaganser dock att utjämningssystemet inte är en lämplig metod att säkerställa enviss mjölkproduktion inom landet. Ettborttagande av utjämningssystemet innebär att mejeriprodukterna måste kunnaåsättas ett pris som motsvarar kostnaden för att producera dem.Konsumtionsmjölk och grädde blir billigare, medan ost, mjölkpulver och smör kanförväntas bli dyrare. För att prishöjningarna skall kunna tas ut på marknadenkrävs en omfördelning av gränsskyddet. Vissa remissinstanser anser att dennaomfördelning kan vara negativ för konsumenterna. De menar att ostpriset stiger,som priset på konsumtionsmjölk kan hållas på en oförändrad nivå i ochmed att importkonkurrensen för denna produkt är mycket begränsad. Jagkan inte instämma i dessa farhågor. De medel vi använder för atttillse att de svenska priserna inte stiger över den avsedda nivån, dvs.justering av gränsskyddet och en övre prisgräns för konsumtionsmjölk, kommeratt finnas kvar även efter en avreglering. En logisk följd av mitt förslag attta bort utjämningssystemet är att gränsskyddet omfördelas så att mejerierna haren möjlighet att kostnadsanpassa priset på produkterna och därmed upprätthållapriset på mjölkråvaran. Enligt min bedömning bör denna omfördelning inteinnebära några problem ur ett GATT-perspektiv, förutsatt att skyddet förmjölkproduktionen inte ökar totalt sett. del av remissinstanserna förordar en avtrappning av utjämningssystemet,för att såväl producenter som konsumenter skall ha en möjlighet att anpassa sigtill de nya förutsättningarna. Jag instämmer i att det såväl från konsument-som producentsynpunkt kan vara befogat med en successiv anpassning av prisernaoch föireslår därför en avtrappning av utjämningssystemet. LRFhar lämnat ett förslag till ett förenklat utjämningssystem som skulle eliminera rundgången. Förslaget innebär i korthet följande. Utgångspunk ten är att utjämningen inte som skall ske mellan enskilda produkter, utan mellan produktgrupper. Avgifter bör även fortsättningsvis finnas för konsumtionsmjölk och grädde men de bör vara generella och inte differen tierade på olika produkter inom sortimentet. Utjämningsavgiften på kon sumtionsmjölk sätts så att konsumtionsmjölkens lönsamhet balanseras mot produktgrupperna ost och mjölkpulver. För de senare behövs då inga utjämningsavgifter. LRF bedömer också att smörpristillägget kan slopas utan att partipriserna behöver förändras. Avgifterna på konsumtionsmjölk och grädde skall användas för att finansiera exportkostnader och andra gemensamma åtaganden. Nettot skall liksom utbetalas som utjäm ningsbidrag. Genom att prishöjningar i huvudsak sker på ost och mjölk pulver som avgiftsnivåerna sänks, kan systemet avveck- 74 las.LRF föreslår att det förenklade utjämningssystemet utvärderas inom enfemårsperiod. som den intemamjölkprisregleringen upphör, bör ett förenklat system införas i enlighet medLRF: s förslag. Avgifteraa får dock inte användas för att finansiera export.Systemet skaU trappas ned och vara helt avvecklat den 1juli 1994. Det bör vara statens jordbmksnämnds uppgift att lämna förslag tillutformning av detaljema i systemet. Ett krav på systemet är att det måste varautformat på ett sätt som gör det möjligt att kontrollera att det inte användsför att t.ex. finansiera export. Min bedömning:Antalet mjölkkor kommer att minska tiU följd av avregleringen. Anpassningenkommeratt underlättas genom att lönsamhetsutjämningen fasas ut och genom denförlängning av avvecklingsersättningen tiU mjölkproducenter som jag föreslår idet följande. Priset på mjölkråvaran kommer troligtvis att sjunka något tillföljd av lägre foderpriser. Detta bör tillsammans med lägre exportkostnaderkomma konsumenteraa till godo genom genomsnittligt lägre priser påmjölkprodukter. Det landskapsvårdsstöd som jag avser att föreslå kommer attförbättra skogs- och mellanbygdemas konkurrenskraft, vilket uppväger eventuellakomparativa fördelar för slättbygden. LAG:sbedömning: Överensstämmer i huvudsak med min bedömning. Remissinstanserna: beräknar i sin konsekvensanalys av arbetsgmppens förslag attantalet mjölkkor kommer att minska med mellan 60000 och 100000. Den lägresiffran fömtsätter att ett överskott på finns kvar för att klarasäsongvariationer. Lantbmksstyrelsen anger minskningen till minst 75000 kor.Lantbmkamas riksförbund anser att antalet mjölkkor kommer att minska med minst140000. Ett flertalremissinstanser påpekar att mjölkproduktionen är av stor betydelse i skogs- ochmellanbygd och uttrycker oro för att dessa bygders konkurrenskraft minskar viden avreglering. Enligt lantbmksstyrelsensbedömning kommer en avreglering att påskynda storleksrationaliseringen inommjölkproduktionen. som lantbmksstyrelsen bedömer att en stor del avmjölkproduktionen kommer att ske på kontrakt. bedömeratt foderkostnaden för mjölkproduktion kommer att sjunka med /liter påkort sikt och med /liter på lång sikt. De påpekar att fördelningen avbidraget till landskapsvård kommer att påverka vilken kostnadsnivå somframträder för vallfoder i olika delar av landet. Skälen för min bedömning:I dag föreligger en överproduktion av mjölk med . Dessutom innebärutjämningssystemet, som jag tidigare påpekat, att det finns en doldöverskottsproduktion. En avreglering medför därför att produktionen måsteminska. som gjorts av olikaremissinstanser rör det sig om en produktionsminsk- Prop. 1989/90:146 ningmotsvarande 60000-140000 kor. Orsaken till den stora spännvidden är bl.a. attanalysema bygger på olika antaganden om hur producenter, konsumenter ochförädlingsföretag kommer att reagera vid en avreglering. De flesta är docköverens om att antalet kor kommer att minska med 60000- lOOOOO, vilketmotsvarar 3000-5000 producenter med genomsnittligt antal kor. Antaletmjölkproducenter uppgår till ca 26000. Som jämförelse kan nämnasatt antalet mjölkkor minskade med 81000 , till vissdel beroende på tväprissystemet som infördes och som innebar attproduktionen kvoterades. Produktionsminskningen kommer att underiättas genomden förlängning av systemet med avvecklingsersättning till mjölkproducenter somjag kommer att föreslå. De producenter som kommer att ha möjlighet att anslutasig till systemet, har tillsammans ca 130000 kor. Jag anser dessutom attsärskilda åtgärder bör vidtas för att underlätta anpassningen av mjölk- ochköttproduktionen. Jag återkommer till detta i samband med mina förslag omköttregleringen. I en rapport friln bedöms att enproduktionsminskning redan är på väg. Bedömningen gmndas på att antaletnytillträdande mjölkproducenter varit mycket lågt , samtidigtsom tväprissystemet har motverkat avgången av producenter genom att mångaäldre bmkare inte vågat upphöra med produktionen av rädsla att förlora sin kvotoch därmed omöjliggöra för efterföljande att åtemppta produktionen. Ennaturlig följd av att priserna kostnadsanpassas och produktionen anpassas tillefterfrågan är att antalet mjölkkor minskar. En minskning med 60000-100000 korpåverkar enligt LAG:s bedömning inte vår försörjningssäkerhet, med dekompletterande beredskapsåtgärder som jag tidigare föreslagit. Jordbmksnämndenbör dock som jag tidigare anfört noggrant följa utvecklingen frånberedskapssynpunkt. Hela produktionsminskningen kommer inte att ske på en gångeftersom jag föreslår att utjämningssystemet avtrappas stegvis. Dettaunderlättar anpassningen, som möjlighetema att vidta motåtgärderförbättras, om minskningen skulle bli mer drastisk än vad de flesta bedömare fömtser. Vissaremissinstanser, däribland LRF, bygger sina konsekvensanalyser på att ingen kontraktsteckning kommer att ske så länge det finns ett överskott. anser däremot att just mjölkproduktionen kommer att bli en av de produktionsgrenar där kontraktsteckning kommer att bU vanligt förekommande, dels därför att nästan all förädlingsindustri ägs av producenterna själva, dels på gmnd av produktionens karaktär (kontinuerlig produktion, begränsad hållbarhet). Enligt LAG har mejerifö- reningama inte någon möjlighet att utan stadgeändringar frånta medlem mama rätten att på skäliga villkor leverera mjölk. Däremot kan skälighets bedömningen komma att ändras så att betalningen görs beroende av kostnaderaa för hämtning på samma sätt som redan skett på slakterisidan. Det är även utan stadgeändringar möjligt för mejerierna att, utifrån beräk ningar av avsättningsmöjligheterna för sina produkter, sluta avtal om hur mycket mjölk de är villiga att till fuUt pris köpa in från producenteraa i föreningen. Om producenteraa vill leverera mer mjölk får de acceptera ett 76 lägre pris för denna.Skillnaden mot det tidigare tväprissystemet är att de Prop. 1989/90:146enskilda förädlingsföretagen och producentema själva kan avgöra om de villteckna avtal utan att deras val medför regleringstekniska sanktioner. Dessutomfår producentema större möjligheter att söka avsättning för sin mjölk på annathåll än hos den lokala mejeriföreningen. Deinstanser som utrett frågan är alla överens om att foderkostnaden imjölkproduktionen kommer att minska. Kostnadema för export kommer också attsjunka. På kommer detta sannolikt medföra att priset påmjölkråvaran stabiliseras på en något lägre nivå än . Det genomsnittligakonsumentpriset på mejeriprodukter bör därmed också sjunka något. Enligtett flertal remissinstanser kommer mjölkproduktionen att förskjutas frånskogs- och mellanbygd mot bättre mark vid en avreglering. Orsaken är attalteraativvärdet för den bästa marken kommer att minska mest då spannmålsprisetsjunker, vilket innebär att produktionskostnaden för foder skuUe sjunka mer islättbygd än i skogs- och mellanbygd. Jag anser att dessa farhågor är betydligtöverdrivna. Det är inte bara de rena produktionskostnaderaa som är av betydelseför val av produktionsinriktning. Av stor betydelse är faktorer såsomtradition, utbildning, arbetstid, bundenhet och investeringskostnad. Dessutomkommer det stöd till landskapsvård som jag i det följande föreslår inte baraatt motverka eventuella negativa konsekvenser av en avreglering för skogs- ochmellanbygd det kommer att förstärka dessa bygders konkurrenskraft. Utbyggnadav mycket stora enheter motverkas också av gällande djurskydds- och miljöföreskrifter. Sammanfattningsvisinnebär en avreglering att mjölkproducentema möter en ny planeringssituation.Mjölkproduktionen är sannolikt den produktionsgren som vid sidan avspannmålsproduktionen kommer att påverkas mest av en avreglering. Jag föreslårdärför särskilda övergångsåtgärder för mjölken, medan de generella åtgärdema istor utsträckning är avpassade till spannmålen. Det är emellertid även inomdessa båda produktionsgrenar som de mest positiva effektema för konsumentemakan förväntas. Framför allt tänker jag här på prissänkningen på konsumtionsmjölkensom blir följden av ett borttagande av utjämningssystemet. Den kommer i höggrad att gynna storkonsumenter av mjölk såsom barafamiljer. Jag tänker ocksåpå den negativa hälsoeffekt som mejeriregleringen har. Denna motsättningmellan reglering och hälsomål kommer, vilket också vissa remissinstanserpåpekat, att minska vid en intera avreglering. Mitt förslag: Denintema marknadsregleringen för kött och köttprodukter avskaffas den Ijuli1991. införs ett temporärt system för finansiering av export.Budgetåren 1991/92 resp. 1992/ 93 skall högst 200 resp. 100 milj. kr. Efter /93 skall inga medel utgå förexportfinansiering. För anpassningsåtgärder när det gäller mjölkkor avsätts ettbelopp på 360 milj. kr. Det skall ankomma på regeringenatt besluta om den närmare utformningen av övergångsåtgärderna. Pristilläggetpå får- och lammkött avvecklas stegvis. Gränsskyddet höjs i motsvarande grad. LAG:s förslag:Överensstämmer med mitt förslag, utom vad avser övergångsåtgärdema.Arbetsgmppen fiireslår inga specifika övergångsåtgärder för köttsektom. Remissinstanserna: Enmajoritet av remissinstanseraa tillstyrker en generell avreglering och harinte redovisat någon avvikande mening vad gäller köttsektom. LRF,och anser att denkoUektiva exportfinansieringen måste finnas kvar för att undvika kaos påmarknaden. LRF lämnar dessutom förslag till en förenklad köttreglering.Sveriges livsmedelsindustriförbund anser att kollektiv exportfinansiering börtillåtas . Lantbmksstyrelsen menar att kollektivexportfinansiering måste vara möjlig i exceptionella situationer. Handelnssamarbetsorgan i jordbmksfrågor framhåller att utbytesexport av köttdetaljerbör tillåtas. LRFoch fömtsätter att pristillägget på får-och lammköttskall vara kvar även i fortsättningen. Skälen för mitt förslag:Den intema marknadsregleringen för kött har liksom övriga regleringar tilluppgift att lyfta undan pristryckande överskott från marknaden. De viktigastedelaraa är ett exportbidrag för att täcka förluster vid export och ettlagringsstöd för att utjämna säsongbeto-nade över- och underskott på densvenska marknaden. Regleringen finansieras i huvudsak genom s. k.slaktdjursavgifter, som tas ut på produktionen. För att störreslaktsvinsprodiicenter skall bära en relativt sett större del av kostnaden förde marknadsreglerande åtgärderaa, utbetalas ett differentierat slaktsvinstiUäggpå . per svin för de 2000 först levererade slaktsvinen från varjeföretag. Den viktigasteförändringen vid en avveckling av den interaa marknadsregleringen är att denkollektiva exportfinansieringen försvinner. Detsamma gäller för den s. k.utbytesexporten, som innebär att vi importerar vissa köttdetaljer som det ärstor efterfrågan på och exporterar andra som är mindre efterfrågade. Därmedbehöver inte nuvarande slaktdjursavgifter tas ut på produktionen. Även deövriga marknadsregleringaraa, såsom lagringsbidragen och det differentieradeslaktsvinstillägget, avskaffas. Föratt underlätta anpassningen föreslår jag att ett temporärt system för export avkött införs. Finansieringen skall ske med budgetmedel. Högst 200 milj. kr.skall tillföras /92 och högst 100 milj. kr. /93.Systemet skall vara heU avvecklat . Ettbelopp på 360 milj. kr. skall avsättas under /91 för andraanpassningsåtgärder. Syftet är dels att stimulera utslaktning av mjölkkor, delsatt motverka utslaktningens pristryckande effekt på nötköttsmarknaden. Jordbmksnämndenbör få i uppgift att, efter samråd med näringen, utforma dessa båda system. Detbör ankomma på regeringen att besluta i dessa frågor.