prop · GD03127 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:127 om roll i den framtida sjöövervakningen m.m. Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet för den åtgärd och det ändamål somframgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen behandlas roll i den framtida sjöövervakningenoch olika åtgärder för att effektivisera sjöövervakningen. Ipropositionen föreslås en ändring i fartygssäkerhetslagen (1988:49). Ändringeninnebär att på eget initiativ skall få utföra tillsyn av fartygi form av inspektioner. skall i samråd med kustbevakningenbestämma i vilken utsträckning skall ha sådanatillsynsuppgifter. Ipropositionen anförs också att bör ges möjlighet att på egetinitiativ utöva tillsyn av vissa transporter av farligt gods och av åtgärdermot vattenförorening från fartyg. Sjöpolisens och verksamhetbör samordnas bättre. Kustbevakningenbör vidare få utökade uppgifter när det gäller ledningen avsjöräddningsinsatser, som gäller efterforskning och räddning av människor.Kustbevakningens sambandscentraler bör avvecklas med undantag för centralernai och , som bör finnas kvar med som huvudman. Ändringarnai fartygssäkerhetslagen föreslås träda i kraft den . 1 1989/90. Propositionens lagförslag Prop. Lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (1988:49) Härigenomföreskrivs i fråga om fartygssäkerhetslagen (1988:49) dels att 10 kap. 1 och 11§§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en nyparagraf, 10 kap. 11 a §, av följande lydelse. 10kap 1§ Tillsyn av fartyg och deras utmstning och drift enligt denna lag och enligtföreskrifter som utfärdas med stöd av lagen utövas av , om någotannat inte anges i lagen. Såvitt gäller inspektion enligt 8§ utövas tillsynen även av kustbevakningeni den utsträckning som beslutar i samråd med . Ifrågor som avser arbetsmiljön skall tillsynen utövas i samverkan med arbetarskyddsstyrelsen. Bestämmelserom tillsyn av livsmedelshanteringen finns i livsmedelslagen (1971:511). 11§'Polismyndigheter, tullmyndigheter, , miljö- och hälsoskyddsnämndersamt läkare är skyldiga att lämna tillsynsmyndighetema det biträde och deupplysningar som de behöver för att utöva tillsyn enligt denna lag eller enligtföreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen. Närkustbevakningen på begäran enligt första stycket medverkar vid tillsyn enligtdenna lag, har tjänstemän vid de befogenheter att vidtaåtgärder som anges i 2 och 4§§ lagen (1982:395) om medverkanvid polisiär övervakning. Därvid gäller föreskrifterna i 5, 6, 8 och 9§§ nämndalag. 'Senaste lydelse 1988:444. Ändringen innebär att andrastycket upphävs. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop.1989/90:127 När utövar tillsyn enligt vad som sägs i I§ andra stycketeller lämnar biträde enligt 11§, har tjänstemän vid debefogenheter att vidta åtgärder som anges i 2 och 4§§ lagen (1982:395) om kustbevakningensmedverkan vid polisiär övervakning. Därvid gäller föreskrifterna i 5, 6. 8 och 9§§nämnda lag. Dennalag träder i kraft . ti /90. 1 saml Nr 127 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, statsråden , , ,, R. , , , , G. , , ,, , , , , och Proposition om roll i den framtidasjöövervakningen m. m. Riksdagenbeslutade (prop. 1986/87:95 bil. 6, FöU 11, rskr. 310) attkustbevakningen skulle avskiljas från och bilda en egen självständig,civil myndighet inom försvarsdepartementets verksamhetsområde. Med anledningav detta och med stöd av regeringens bemyndigande (dir. 1987:31) tillkalladechefen för en kommitté för att utarbeta förslagtill organisation m. m. för . överiämnadekommittén delbetänkandet Lagändringar som behövs då blir enegen myndighet och i febmari delbetänkandet Organisation ochlokalisering för centrala och regionala ledning. Riksdagenfattade beslut om lagändringar och lokalisering (prop. 1987/88:142, FöU10, rskr. Kustbevakningenbörjade sin verksamhet som egen myndighet . Kustbevakningskommitténhar utöver frågor som haft betydelse för myndighetsbildningen också haft iuppdrag att utreda om en ändrad ansvars- och rollfördelning inomsjöövervakningen kan minska den nuvarande sektoriseringen och skapa eneffektivare verksamhet. I sitt slutbetänkande (SOU 1989:26) Kustbevakningensroll i den framtida sjöövervakningen redovisar kommittén sina förslag till hursamhällets samlade resurser inom sjöövervakningen kan utnyttjas effektivare. Till protokollet i detta ärende bör fogaskustbevakningskommitténs sammanfattning av sitt betänkande (bilaga 1) samt enförteckning över remissinstanserna (bilaga 2). En sammanställning avremissyttrandena har upprättats inom försvarsdepartementet och finnstillgänglig i ärendet (dnr 903/89). Idet följande kommer jag först att ge en allmän bakgmnd till frågan om organisationav samhällets sjöövervakning och uppgifter i detta sammanhang(avsnitt 2) och därefter särskilt redovisa mina övervägandeni fråga om polisiär verksamhet till sjöss (avsnitt 3), tillsyn Prop.1989/90:127 och kontroll av fartyg, transporter av fariigt gods m. m. (avsnitt4), sjöräddningstjänst (avsnitt 5) samt sambandscentraler(avsnitt 6). 2 Allmänt om roll i samhällets sjöövervakning Samhälletssjöövervakning omfattar ett stort antal uppgifter med ett flertal olikamyndigheter som huvudansvariga för tillsynen av att gällande lagar ochbestämmelser efterlevs. Som exempelkan nämnas marinens och kustbevakningensuppgift att svara för den allmänna gränsövervakningen och havsövervakningen avSveriges sjöterritorium, fiskezonen och angränsande farvatten samt marinenstillträdeskontroll av statsfartyg. Polisens uppgift att upprätthålla allmänordning och säkerhet och att bekämpa brott gäller i princip svenska farvatten.För utlänningskontrollen inklusive skyddsområdestillsynen svarar också polisenoch för tullkontroll och smugglingsbekämpning . ochpolisen har huvudansvaret för fiske-, jakt- och naturvårdstiUsynen samt försjötrafikövervakningen medan ensam utövar tillsyn över kontinentalsockelnoch tillsyn av maritima fornfynd. De nämnda myndigheterna medverkar också ivarandras tillsyn i stor utsträckning. Ivid bemärkelse kan man i sjöövervakningen också inbegripa sjösäkerhetsfrågoroch sjöräddningstjänsten. Vad beträffar sjösäkerhetsfrågoma är huvudansvarigmyndighet för farledsverksamheten och fartygsinspektionen. När det gällersjöräddningstjänsten har huvudansvaret för efterforskning avmänniskor, som är eller kan befaras vara i sjönöd och för sjuktransporter frånfartyg medan svarar för räddningstjänsten, när olja eller andraskadliga ämnen har kommit ut i vattnet. Bl.a.i samband med försvarsbeslut har konstaterats att denna ordninginnebär att sjöövervakningen präglas av en långt gången sektorise-ring, som isin tur medför stor risk för dubbleringar verksamhetsmässigt såväl i materielltsom personellt hänseende. Kustbevakningskommitténhar övervägt hur en minskad sektorisering kan genomföras. Man har bl.a. prövatvilka ytterligare funktioner och uppgifter inom den totala sjöövervakningen somtill en lägre kostnad skulle kunna handhas eller utföras av den nyakustbevakningsmyndigheten. Kommittén har funnit att en mer långtgåendesamordning av de olika uppgifterna inom sjöövervakningen, t. ex. inom ramen fören enda huvudansvarig myndighet, inte är lämplig. Ett förändringsarbete böristället, enligt kommittén, inriktas på ökat samarbete, tydligare och meraheltäckande föreskrifter, förbättrad informationshantering, samlokaliseringeller organisatorisk samordning av annat slag. Jagdelar kommitténs uppfattning om principema för hur sjöövervakningen bör kunnaeffektiviseras. När det gäller frågan om hur en bättre samordning skall komma tillstånd vill jag anföra följande. är sedanden en självständig, civil myndig- Prop. 1989/90:127 het inomförsvarsdepartementets verksamhetsområde. Verksamheten finansieras inom denmilitära utgiftsramen. Genom beslut (prop. 1987/88:142, FöU10, rskr. 299) kommer myndighetens regionala ledningsorgan att successivtsamlokaliseras med respektive områdesförband inom marinen. Enligt min meninginnebär detta att gmnden har lagts för en långtgående samverkan mellan kustbevakningenoch marinen och för en effektivisering av de delar av sjöövervakningen somdessa myndigheter ansvarar för. Det ankommer på myndigheterna att utveckla samarbetetinom de givna ramama. Isamband med tidigare utredningar om organisatoriska ställninghar farhågor funnits på vissa håll om att ett avskiljande av kustbevakningenfrån skulle komma att innebära en nedprioritering av tullbevakningsuppgiftema.Enligt min mening är denna oro obefogad. Jag anser att fömtsättningama idagfinns för att skall kunna medverka i tullkontroll ochsmugglingsbekämpning i minst samma omfattning som före utbrytningen urtullverket. har pekat på en rad olika åtgärder som ärägnade att förstärka samarbetet med . Som exempel kan nämnas flerplanerade gemensamma insatser, utökat utbyte av information omunderrättelseläget samt dagliga informations- och planeringskontakter. Ingen avde föreslagna åtgärdema kräver ställningstagande. Fråganom samordning av och har utretts vid olikatillfällen . överlämnade en av regeringen tillkalladsärskild utredare ett förslag till gemensam organisation för de bådamyndigheterna. Regeringen avstod från att lägga fram förslag om ettorganisatoriskt samgående. har för sin del undersökt omsjöfartsinspektionen, som är den del av som svarar för bl. a.frågor som rör säkerhet ombord på fartyg och skydd mot miljöföroreningar frånfartyg, bör sammanföras med i organisatoriskt avseende.Kommittén fann att en sammanslagning skulle ha så stora nackdelar att andralösningar borde väljas för att effektivisera samarbetet. Man föreslog därvidatt möjligheter att medverka i den tillsyn som sjöfartsverketutför skulle förbättras. Jag gör samma bedömning som kommittén och tar uppdessa frågor under avsnittet 4 Tillsyn och kontroll av fartyg och transporterav farligt gods. Enligtbestämmelsema i räddningstjänstlagen (1986:1102) är ansvarigmyndighet för den del av sjöräddningstjänsten som avser efterforskning ochräddande av liv när någon är eller befaras vara i sjönöd. I uppgiften ingåransvar för sjuktransporter från fartyg. Ansvaret är begränsat till Sverigessjöterritorium med undantag för vattendrag, kanaler, hamnar och andra insjöarän Vänem, och . Verksamheten bygger på en långtgående samverkanmellan ett flertal myndigheter med resurser som är lämpliga för räddningsarbetetill sjöss. Kustbevakningensmedverkan i denna del av sjöräddningstjänsten har främst skett genom deltagande i insatserna. har haft i uppdrag att redovisa på vilket sätt och i vilken utsträckning 6 skullekunna medverka eller utnyttjas i en mer integrerad och samordnadsjöräddningstjänst samt att behandla frågan om ansvarsfördelning i dettaavseende. Kommittén har bl. a. övervägt att föra över huvudmannaskapet tillkustbevakningen, men inte funnit vare sig ekonomiska eller eflfektivitetsmässigaskäl för en sådan åtgärd. Jag kan för min del liksom kommittén konstatera attsjöräddningstjänsten fungerar tillfredsställande . Genom tillkomsten avräddningstjänstlagen har huvudmannens roll lagts fast på ett tydligare sätt äntidigare. arbetar fortlöpande tillsammans med samverkande partermed utveckling av verksamheten. Jag anser att det är viktigt att sjöräddningstjänstennu får arbetsro, så att detta arbete kan genomföras. Kustbevakningskommitténhar också behandlat samutnyttjande av sambandssystem, memtnyttjande avmiljöskyddsfartyg och relationer till försvaret. Mittställningstagande till kommitténs förslag om avveckling av sambandscentralerredovisar jag under avsnittet 6 sambandscentraler. Enligt minmening kräver kommitténs förslag i dessa delar i övrigt ingetställningstagande från sida. Jagövergår nu till att behandla de åtgärder som bör vidtas inom de olika verksamhetsområdena. 3 Polisiär verksamhet till sjöss Minbedömning: Sjöpolisens och verksamhet bör samordnasytterligare. Frågan om hur behovet av polisiär verksamhet till sjöss skallkunna tillgodoses bör övervägas närmare. Kommitténsbedömning: Överensstämmer med min bedömning utom vad gäller de s. k.sambandsmännen. Remissinstanserna:Rikspolisstyrelsen och flera polismyndigheter anser att en utbyggnad avsjöpolisen nu bör ske, medan ett antal andra remissinstanser tillstyrkerförslaget om en utredning. Kommitténs förslag om indragning av de särskildasambandsmännen avstyrks av nästan samtliga remissinstanser. Skälenlör min bedömning: Sjöpolisens och uppgifter i fräga ompolisiär övervakning till sjöss sammanfaller till viss del. Kustbevakningstjänstemännenhar genom lagen (1982:395) om medverkan vid polisiärövervakning tillagts samma befogenheter som tillkommer polismän närkustbevakningen bedriver övervakning för att hindra brott bl. a. motbestämmelser som gäller inskränkningar i utlänningars rätt att uppehålla sig ivisst område, jakt, fiske, naturvård, trafikregler och säkerhetsanordningarför sjötrafiken samt fartygs registrering och identifiering. 1989/90:54om skydd för samhällsviktiga anläggningar m. m. har föreslagits attbefogenheterna skall gälla även vid bevakning av skyddsobjekt. Geografisktverkar till havs, i kustvattnen,i skärgårdarna samt i Vänem och . Sjöpolisen arbetar Prop.1989/90:127 kustnära, i skärgårdama samt i och . Isamband med behandling av förslaget (prop. 1986/87:95) om bildandetav förklarade justitieutskott (JuU 1986/87:3y) iyttrande till försvarsutskottet att förslagen i propositionen bör skapa fömtsättningarför en behövlig men länge eftersatt utbyggnad av sjöpolisens verksamhet.Kustbevakningskommittén har för sin del inte funnit skäl som talar för att sjöövervakningsresursemaför detta ändamål skulle behöva ökas totalt sett. Kommittén föreslår enundersökning av huruvida en ändrad avvägning av befintliga resurser mellan de bådaorganisationema kan ge en effektivare sjöövervakning. Jaghar i fråga om den polisiära verksamheten till sjöss samrått med chefen förcivildepartementet. Jag har därvid erfarit att han, mot bakgmnd av de förslagsom nu läggs fram om roll i sjöövervakningen, kommer att iett senare sammanhang efter samråd med mig ta upp vissa frågor om den polisiäraverksamheten till sjöss och de därtill anknytande spörsmålen omresursfördelning och samverkan meUan polisen och . Enligtmin bedömning behövs ingen ändring av bestämmelsema förkustbevakningstjänstemannens polisiära befogenheter utöver den ändring somföreslagits i prop. 1989/90:54. Bestämmelsema blir efter denna ändring välavpassade med hänsyn till arbetsuppgiftema. Vidvar och en av regionala ledningar finns en polisinspektörplacerad som sambandsman. Denne skall bl. a. tillvarata polisens intressen hoskustbevakningen och verka för en planmässig och nära samverkan mellan organisationema.Kustbevakningskommittén har föreslagit att sambandsmännen skall dras in. Ilikhet med och ett flertal andra remissinstanser anser jagatt det ankommer på de berörda länsstyrelserna att bedöma behovet av särskildasambandsmän framöver. 4 Tillsyn och kontroll av fartyg och transporter av farligtgods Mittförslag: får på eget initiativ utöva tillsyn i form avinspektioner av fartyg i den utsträckning som ochkustbevakningen kommer överens om. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt. anser inte att skall kunna utövatillsyn av fartyg på eget initiativ. Övriga remissinstanser som tagit uppfrågan delar kommitténs uppfattning. Skälenför mitt förslag: anser att inom ramenför nuvarande kompetens och resurser kan medverka tiU en betydligt effektivarekontroll av att gällande lagstiftning om sjösä- kerhet,sjötransporter av farligt gods och åtgärder mot vattenförorening Prop.1989/90:127 från fartyg efterlevs. Den nu gällande ordningen innebär atttillsynen inom dessa områden utövas av . biträderi tillsynen efter begäran av i varje enskilt fall. I praktikenbegärs biträde mycket sällan. har i sitt remissvar överbetänkandet (SOU 1987:32) För en bättre miljö förordat ett vidgat samarbete medkustbevakningen och en systematisk användning av resurser itillsynsarbetet. Motdenna bakgmnd ser jag det som angeläget att nu bereds möjlighetatt utöva tillsyn inom dessa områden på eget initiativ. Enligt min uppfattningkommer det att innebära att verksamheten kan bedrivas på ett mer planmässigtoch därigenom effektivare sätt. resurser och kunskaper om t.ex.farligt gods kan på det sättet tas tillvara. Tullverketansvarar för gränskontrollen av vägtransporter av farligt gods till och från udandetsamt för kontrollen av fordon och andra lastenheter som inkommer med fartyg.Kustbevakningen medverkade som en del av i tillsynsarbetet fram tillden . Genom att den nya myndigheten bildades upphörde dennamöjlighet. Jag anser att skall ges möjlighet att även ifortsättningen och på eget initiativ kontrollera också denna typ av transporterav farligt gods. Detjag anfört angående tillsyn av fartyg kräver ändringar i fartygssäkerhetslagen(1988:49). Genomen ändring i 10 kap. 1 § fartygssäkerhetslagen får rätt att påeget initiativ utöva tillsyn vad gäller inspektion enligt 10 kap. 8§, d.v.s.för att undersöka om arbetsmiljön är tillfredsställande, om fartyget är behörigenlastat eller barlastat, om fartyget är bemannat på betryggande sätt och omfartyget i övrigt är i behörigt skick. Det närmare uppgiftsområdet skallbestämmas av i samråd med . I den utsträckningsom ges rätt att utöva inspektion agerar myndigheten somtillsynsmyndighet med de befogenheter som tillkommer en sådan. Så skallinspektioner t. ex. i dessa fall företas när finner detmotiverat (10 kap. 5§). Genomen föreslagen ny bestämmelse, 10 kap. 11 a §, får en tjänsteman vidkustbevakningen vid tiUsynsutövningen vissa befogenheter enligt lagen (1982:395)om medverkan vid polisiär övervakning. TiU denna paragraf harockså förts den nuvarande bestämmelsen i 11 § andra stycket om befogenheter nären kustbevakningstjänsteman lämnar biträde till en tillsynsmyndighet. Kustbevakningskommitténhar ansett att förslagen om medverkan i tillsynen avtransporter av farligt gods fordrar vissa ändringar i lagen (1982:821) omtransport av farligt gods. Enligt min mening behövs inte någon lagändring idenna del. Det får anses ankomma på regeringen att med stöd av bestämmelserna ilagens 11 § utfärda föreskrifter om vilka myndigheter som skall utövatillsynen. Jag avser att senare återkomma till regeringen angående deförfattningsändringar som föranleds av kommitténs förslag på detta område. Jag har samrått medcheferna för kommunikations- och finansdepartementen om dessa frågor. Min bedömning:Kustbevakningen bör medverka i ledningen av sjöräddningsinsatserna vad gällerefterforskning och räddning av människor. Kommitténsbedömning: Överensstämmer i huvudsak med min. Kommittén anser dessutom attfrågan om överförande av huvudmannaskapet för sjöräddningstjänsten tillkustbevakningen vad gäller efterforskning och räddning av människor bör prövaspå nytt om . Remissinstanserna: Bl. a.kustbevakningen och några länsstyrelser anser att ansvaret även för den del avsjöräddningstjänsten som avser efterforskning och räddning av människor böröverföras till den nya kustbevakningsmyndigheten. Flertalet övrigaremissinstanser som tar upp frågan tillstyrker kommitténs förslag. Några anserdock att frågan inte bör omprövas senare utan att sjöräddningstjänsten numåste få arbetsro. Remissutfallet är blandatnär det gäller förslaget till operativ ledningsorganisation. Flera instanserkritiserar kommitténs förslag att sjöräddnings-undercentralen i skallläggas ner. Skälen för min bedömning:Sjöräddningstjänsten är enligt 27 § räddningstjänstlagen uppdelad i tvåverksamhetsområden. För efterforskning och räddning av människor som är ellerbefaras vara i sjönöd samt för sjuktransporter från fartyg svararsjöfartsverket. När olja eller andra skadliga ämnen har kommit ut i vattnetsvarar för räddningstjänsten. harprövat hur den nya kustbevak-ningsmyndigheten kan medverka eller utnyttjas i enmer integrerad och samordnad sjöräddningstjänst. Kommittén har föreslagit attsjöfartsverket skall vara huvudman även i fortsättningen men att en ny prövningav frågan bör göras om . Denna del avräddningstjänsten utmärks av att den bygger på en långtgående samverkan mellanett stort antal myndigheter, som nästan helt använder resurser som främst äranskaffade för andra ändamål. En viktig roll har också den ideella stiftelsensjöräddningssällskapet med sitt nät av räddningsstationer ochräddningskryssare. Enligt min uppfattning bör vår sjöräddningstjänst i den delsom gäller räddande av liv även i fortsättningen bygga på dennasamverkansmodell. Kommittén har funnit att sjöräddningstjänsten fungerartillfredsställande. Fömtsättningarna för en fortsatt utveckling av verksamhetenhar förbättrats bl.a. till följd av räddningstjänstlagens tillkomst. Ettsådant utvecklingsarbete pågår. Jag delar kommitténs bedömning och villsärskilt betona vikten av att utvecklingsarbetet nu drivs vidare avsjöfartsverket och övriga berörda myndigheter och organisationer. Kommittén har påpekat attkustbevakningen vid samlokaliseringen på regional nivå med marinens områdesförbandfår en egen dygnet runt verksam operativ ledningsresurs med tillgång även tillmarinens informations-och sambandssystem. Jag delar uppfattningen att dettamotiverar att får utökade uppgifter när det gäller denoperativa ledningen av sjöräddningsinsatserna inom sjöfartsverketsansvarsområde. Dessa bör i första hand avse ledning av insatser som kräversådan särskild kompetens som finns eller kan byggas upp inom kustbevakningensamt när behovet av ledningsresurser är särskilt stort. Det bör ankomma påsjöfartsverket att i samråd med berörda myndigheter utforma den nyaledningsorganisationen. I det sammanhanget får också behovet avledningsresurser för sjöräddnings-. tjänsten på och i Öresundsområdetbedömas. Jaghar samrått med chefen för om dessa frågor. Min bedömning:Kustbevakningens sambandscentraler i , , , ochKarlskrona bör avvecklas. Sambandscentralerna i och bör finnaskvar med som huvudman. Kommitténs bedömning:Kustbevakningen skall i takt med att samgmp-peringen med marinen genomförsbygga upp en operativ ledningsfunktion i alla fyra kustbevakningsregionema.Kustbevakningens sambandstjänst kan därvid skötas av marinens personal.Ekonomiskt utrymme för den nya ledningsfunktionen skapas genom att nuvarandesambandscentraler avvecklas. Om någon central skall finnas kvar t.ex. avregionalpolitiska skäl kan fortsätta att vara huvudman förden.-Särskilda medel bör då tillföras för driften av centralen. Remissinstanserna:Förslaget tillstyrks i princip. Några remissinstanser, bl. a. någralänsstyrelser, motsätter sig nedläggning av vissa sambandscentraler(centralerna i , , och ). Skälen för min bedömning:Kustbevakningen har sju sambandscentraler i egen regi med varierandedygnstäckning. De olika regionledningarna kommer i enlighet med riksdagensbeslut (prop. 1987/88:142) att successivt samlokaliseras medrespektive områdesförband inom marinen och därefter repliera på marinen för sinsambandstjänst. Denna lösning har blivit tekniskt möjlig genom attradiokommunikationerna kan fjärrstyras. Jag anser av dessa skäl att denuvarande sambandscentralerna med två undantag bör avvecklas. Avvecklingen gerutrymme för en uppbyggnad av en operativ ledningsfunktion med vakthavande befäli tjänst dygnet runt. Erfarenheterna från den försöksverksamhet som bedrivitsmed en sådan ledningsresurs är goda varför verksamheten bör genomföras i allafyra kustbevakningsregionerna. Sammanfattning av betänkande (SOU 1989:26) Prop. roll i den framtida Bilaga 1 Vihar lagt fram tre delbetänkanden, som legat till gmndför bildandet av den nya myndigheten . I vårtslutbetänkande redovisar vi nu våra förslag till hur man bättre bör kunnautnyttja samhällets samlade resurser inom sjöövervakningen. Målsättningenmed vårt arbete har varit att utreda om en ändrad ansvars- och rollfördelninginom sjöövervakningen kan minska sektoriseringen och skapa en effektivareverksamhet. Ordet sjöövervakning har vi använt som ett samlat begrepp förövervakning och kontroll, sjösäkerhet och sjöräddning. Tullverkethar ansvaret för tullkontroll och smugglingsbekämpning. skallpå i princip samma sätt som före avskiljandet från medverka iarbetet.