prop · GD03151 · 1989-12-31 00:00:00 — Problemet är dock att de i många fall ärfritidsfastigheter som inte kommer att bli tillgängliga på öppna marknaden också efter den senaste ändringen av JFL. Risken är uppenbar att ävendeUidslantbmk som nybildas för permanentboende övergår till attbli fritidsfastigheter. Det är därför angeläget att i dessa fall noggrantpröva om fastigheten är varaktigt lämpad för sitt ändamål. Skogsstyrelsenvill i detta sammanhang peka på att det stora antalet fastigheter med litenskogsmarksareal fn bedöms som ett av de största hindren för en ökad avverkning.För dessa skogsmarksarealer finns det ett stort behov avstorleksrationalisering och arronderingsförbättring som i första hand syftartill att åstadkomma behandlingsenheter som medger rationell bmkning. I tabellennedan redovisas bearbetningen av ett OSl-material (682 fastigheter). Siffroma itabellen visar kvoten mellan andel avverkningsbar skog och andel skogsmark förolika storleksklasser. En kvot större än 1,0 innebär en högre andelavverkningsbar skog än genomsnittet och vice versa. Fastighetsstoriek, Län F-I- K Län C -I- U Län Y -I- Z areal skogsmark (ha) - 25 25 - 50 50 - 100 100-1- Tabellentyder på att ökad bildning av små skogsfastigheter skulle leda till minskademöjligheter att uppnå avverkningsmålet. viU mot denna bakgmnd,på samma sätt som i , understryka vad somsägs på sid. 59 i rapporten. Där anförs bla följande: "Enavvägning skaU självklart ske i det enskilda fallet mot vad som enligt 3:6 FBLär till övervägande nytta för jordbmksnäringen. På samma sätt finns ettbetydande intresse från allmän synpunkt att med stöd av 3:7 hindra en skadliguppdelning av skogsmark. Sådana allmänna intressen som aldrig kan frångås viden regional tillämpning av FBL är att vidmakthålla effektiva familjelantbmk,att rationalisera skogsbmket och att inte indelajord- och skogsbmksmark med nya gränser som försvårar möjlighe- Prop.1989/90:151 ten att ekonomiskt utnytGa marken." Allmäntanges att det bör finnas möjlighet att få ett ekonomiskt överskott som "ärgodtagbart med hänsyn till insatta resurser" och att företaget bör"betala sina egna kostnader". Något överraskande anges också attföretaget ensamt, eller i vissa sammanhang tillsammans med andra inkomster, börge företagaren en tillfredsställande försöGning. anser attde angivna kraven är rimliga. Dock är uttrycket "eller i vissa sammanhangetc" ett alltför flyktigt behandlande av de vanligaste och medhänvisning till utredningsuppdraget nu tydligen även allmänt accepteradebmkningsformema deltid eller fritid. Undermbriken "Lantbmksfastighet för bedrivande av skogsbmk" anger LMV attvägledande för vad som skall betraktas vara en fastighet som medger ekonomiskttillfredsställande skogsdrift är "frågan om de naturligt givnafömtsättningaraa tillvaratas i godtagbar utsträckning." Skogsvårdsstyrelsenanser att detta är en bra precisering. Och fullt tiUräcklig. LMV tar dock isamma avsnitt upp fastighetsstorleken och hänvisar till "den fort-'gåendemekaniseringen" av skogsbmket och att den medfört krav på en ökning avskogsfastighetemas storiek. Enväsentlig skiUnad mellan jordbmk och skogsbmk är att inom den senareverksamheten är entreprenadsystemet mycket väl utbyggt. Modera maskinteknik ärtillgänglig även för små fastigheter. Dessutom kräver inte skogsföretagen storagmndinvesteringar i ekonomibyggnader mm. Det är således fel att som LMV anseatt det bör vara ändamålsenligt att ställa samma ekonomiska krav på enskogsbmksfastighet som på en jordbmksfastighet. Även en mycket litenskogsfastighet med god beståndsarronde-ring är tillgänglig för modem teknik ochkan utan problem utnytGa de naturligt givna fömtsättningama. Fömtsatt attägaren har vilja och förmåga! Denförändrade jordförvärvslagen har ökat möjligheteraa att förvärvadeltidsjordbmk. Som framhålles i rapporten finns det i praktiskt taget samtligabygder fastigheter som kan vara lämpliga för deltidsjordbmk varför det iallmänhet inte bör finnas något behov av nybildningar. Vidtillköp av mindre fastigheter som skulle kunna vara lämpliga för deUidsjordbmkbör lantbmksnämnden inte kräva sammanläggning. Vid en framtida ny situation kanen sådan fastighet på nytt komma ut på marknaden och kanske bli ettdeltidsjordbmk. Påfastigheter som kan vara lämpade för etablering av deltidsjordbmk bör man vara restriktiv med att tiUåta avstyckning av byggnaderaa. Skogsvårdsstyrelseni : Prop. Detär av mycket stor betydelse, som också framgår av rapporten, att bilaga 3befintliga fastigheter finns i sådan utsträckning att nybildning endast iundantagsfall kan behövas och att skyddet mot uppsplittring av skogsmarkenkvarstår (FBL 3 kap 7 § ). Väsentligtär också att successiv uppbyggnad av företag skall kunna ske enligt huvudregeloch att FBL ges en sådan utformning att intentionerna i JFL får fullt genomslagäven när prövning ej behöver ske enligt denna lag. Skogsvårdsstyrelseni (SVS): SVSvill starkt betona vikten av att resultatet av gjorda stmkturinsatser iskogsbmket tryggas och att den inom flera regioner nödvändiga stmkturrationaliseringenkan fortsätta. Utvecklingen och bibehållandet av ändamålsenligalantbmksföretag är av största betydelse för en positiv miljö på landsbygden. SVSser med tillfredsställelse på att skogs- och jordbmksfastigheteraas starka skyddmot uppsplittring och gynnande av storleksrationalisering finns kvar.Möjligheten att underlätta tillköp av skogsmark och gynnandet av en successivrationalisering är viktiga led i lantbmksfastighetemas uppbyggnad ochutveckling. Manbör vara observant så att skogsmark inte onödigtvis läggs till mycket småfastigheter. Vihar i Dalaraa en lång erfarenhet av att skogsmarker på dessa fastigheter inteutnytGas till att producera råvara till skogsindustrin, som är så viktig förlandets ekonomi. Delsutnyttjas dessa fastigheters skogsproduktionsmöjligheter dåligt på gmnd avägamas bristande kunskap och intresse för skogen, dels kommer den begränsadeproduktionen som erhålles aldrig industrin tillgodo, utan även fina timmertallareldas upp. Medtanke på den faktiska situationen inom jord- och skogsbmk är det välkommet meden översyn av fastighetsbildningsregleraa. Redanidag är majoriteten av jordbmksföretagen deltidsföretag (), dvsinkomsten måste till stor del hämtas utanför den egna fastighetensförsöGningsmöjligheter. Attunderlätta för denna typ av deltidsföretag måste bli ett självklart led i attbehålla försöGningsmöjligheteraa på landsbygden. Vadskogsbmksdelen beträffar, måste huvudinriktningen även framåt vara, att rationalisering ska främjas, och att yrkesverksamhet måste väga tyngre än t ex hobbyverksamhet. iNorrbottens län: Prop. Skogsmarkenkombineras i allt högre grad med andra verksamheter där ''"ga i dentraditionella kopplingen till enbart jordbmksdrift inte ger tillräckligtförsöGningsunderlag. skogsfastigheter som fristående sysselsättning för enheltidsbmkare kräver en avkastning på ca sk/år. I inlandet med relativtlåga boniteter skuUe detta leda till strävan mot ett litet antal storafastigheter i en bygd där. uttunning av boendet kan bli det största problemetför aktiv skogsdrift över hela ytan. Föreslagnaförfattningsändringar rörande kraven på lantbmksföretag tillstyrkes. Detbör dock understrykas att nybildning av fastigheter med relativt småskogsinnehav bör, som i rapporten påpekas, ske med stor restriktivitet eftersomdet stora antalet små fastigheter i första hand bör kunna vara utgångspunkt förmångbmksplanering. Denaturliga fömtsättningaraa för lantbmksföretag varierar i hög grad mellanlänets olika delar. De förelagna ändringaraa i 3 kap 5 § ger stöd för envarierande tiUämpning där dessa fömtsättningar kan tas till vara. Kombinationssysselsättningär ofta en fömtsättning för att kunna leva i glesbygden och särskilt iskärgårdsområdena. Sysselsättningsaspekterna får en ökad vikt och möjligheternaatt genom fastighetsbildningsåtgärder stödja uppbyggnad och drift avkombinationsföretag förbättras genom ändringen i den nämnda paragrafen.Länsstyrelsen finner detta tillfredsställande. Fastighetsbildningsmyndighetemafår genom samråd i de enskilda fallen med kommuner och berörda länsmyndighetersynpunkter på hur fastighetsbildningen kan anpassas till bl a jordpolitiskaoch regionalpolititiska målsättningar. kan samråden i de enskilda fallenersättas med principsamråd om hur vissa frågor bör hanteras. Formalisering avhanteringen till upprättande av länsprogram (s 48 n) synes dock innebära ettonödigt omfattande arbete. De riktlinjer eller länsprogram för tillämpningenav jordförvärvslagen som lantbruksnämnden utarbetar i samråd med bl alänsstyrelsen bör ge tillräcklig ledning också när det gäller fastighetsbildningi motsvarande fall. Irapporten berörs på s 53 frågan om avskiljande av bostadshus från ickeutvecklingsbara lantbmksföretag genom fastighetsbildning. Det förekommer ilänet att ägaren önskar avstycka bmkningscentmm med bostadsbyggnader utan attjordbmks- och skogsmarken förs över till någon annanlantbmksfastighet. Detta har som sägs i rapporten varit möjligt enligt praxisnär det inte är fråga om utvecklade eller utvecklingsbara företag.Länsstyrelsen instämmer i uppfattningen att tillämpningen med hänsyn till deregionalpolitiska målen bör ändras så att nödvändiga bostadsbyggnader inteskall kunna avstyckas i de fall lantbmksfastigheten lämpar sig som bas för ettdeltidsjordbmk eller ett kombinerat företag. Pås 58 n berörs frågan om uthyrningsstugor på jordbmksfastigheter. Sådana stugor bör i mångafall kunna utgöra del i glesbygdsföretag. Så länge Prop. 1989/90:151företaget består bör med hänsyn till de regionalpolitiska målen stugorna Bilaga 3 behållas till enheten och inte avstyckas. Länsstyrelsenvill i detta sammanhang peka på vissa problem att få lönsamhet i sådanuthyraingsverksamhet, vilket delvis torde ha samband med regleraa omfastighetstaxering och denibeskattning som följer därav. Stugor med tiUhörande tomtmarkkommer särskilt i skärgårdsområdena att åsättas höga värden som faller på denjordbmksfastighet där stugoma är uppförda. Beskattningen blir därför en sådanbelastning att det blir svårt att med rimliga hyresnivåer för stugoma fåtillräckligt överskott av verksamheten. Länsstyrelsenkan som jämförelse nämna erfarenheter av den verksamhet med etablering avarrendetomter för fritidsbebyggelse som skedde i början av'i länetsskärgård. Avsikten var att arrendetomtema skulle ge bofasta skärgårdsbor visstekonomiskt bidrag och att tomteraa inte skulle avstyckas. hardock ett antal arrendetomter avstyckats till egna fastigheter, vilket blivitnödvändigt till stor del av beskattningsskäl. Länsstyrelsenanser det vara mycket viktigt att den successiva uppbyggnaden av företag iglesbygden kan ske enligt en huvudregel och .inte som med stöd avundantagsbestämmelser. Detta uppnås genom den föreslagna ändringen i 3:5 FBL,som innebär en lättnad beträffande de ekonomiska kraven samt att utom annat deregionalpolitiska.fömtsättning-arna skäll beaktas. Det nämnda är, tillsammansmed möjligheten att bilda större'bostadsfastigheter för permanentboende pålandsbygden, en efterlängtad anpassning av FBL tiU bla ändringarna ijordförvärvslagen. Länsstyrelsenvill emellertid i det följande peka på några situationer då svårigheter kanuppstå vid tillämpningen av lagen. Förslagetatt slopa det särskilda lämplighetsrekvisitet för skogsbmksfastigheter kan kommaatt innebära en viss försämring av möjligheteraa att hävda skogsbmketsintressen. Fömtsättningarna för att bedriva ett rationellt skogsbmk är mycketberoende av ägare- och fastighetsstmkturen. Det är därför väsentligt attskogsnäringens intresse av att bedriva ett rationellt skogsbmk kan tillgodosesmed hjälp av fastighetsbildningslagen. Mot detta kan då uppkomma konfliktergenom att lantbmksföretag kan behöva öka skogsbmksdelen i företaget genomkomplettering med skogsmark som kompensation för minskad lönsamhet påjordbmksdelen i företaget, genom komplettering med skogsmark tillkorribinerade företag, eller genom att bostadsfastigheter önskar tillskott avskogsmark för bevarande av miljön, tillgång till ved mm. ställersig tveksam till om reglerna i 3:7 FBL i alla situationer utgör etttillräckligt skydd mot skadlig uppsplittring av fastighetsbeståndet ochverkligen kan fungera som ett hinder mot bildande av från skogsbmkssynpunktolämpliga fastigheter. Skogsnäringens intressen måste alltså betonas starktinom vissa områden. Överhela länet finns, som lantbmksnämnden påpekat i sitt yttrande, 73 fastighetersom är lämpliga för deltidsjordbmk och kombinerade ändamål Prop. 1989/90:151och som det är angeläget att bebehålla. Mot detta står den enskildes Bilaga 3önskemål om att avstycka byggnaderna för att slippa ifrån underhållskostnader,fastighetsskatt mm. Detta motverkar strävandena att få till ståndlandsbygdsutveckling och en levande landsbygd. Det är därför enligtlänsstyrelsens mening viktigt att inom visa områden kunna förhindra avstyckningav bostaden från lantbmksfastigheter för kombinerade ändamål eller fastighetersom är lämpliga för etablering av deltidsjordbmk. Regleraa i 3:6 FBL kanmåhända utgöra ett skydd i dessa sammanhang men svårigheter kommer sannoliktatt uppstå vid tillämpningen. Somstöd för tillämpningen av FBL i ovan nämnda situationer och för att få stadgaoch likformighet i lämplighetsbedömningen vid fastighetsbildning pålandsbygden anser att det är nödvändigt med en form avöversiktlig planering, ett länsprogram. Inom lantbmksnämnden pågår förnärvarande ett arbete med att upprätta ett länsprogram för tiUämpningen avjordförvärvslagen. Detta program torde lämpligen kunna kompletteras så att detkan ligga till gmnd för tillämpningen av FBL och även vara ett stöd vidregionalpolitiska ställningstaganden. Formema för och innehållet i ett sådantprogram bör närmare övervägas bl a med hänsyn till pågående kommunalaöversiktsplanering. Vänersborgskommun (kommunstyrelsen): Rapportenföreslår att även regionalpolitiska fömtsättningar skall beaktas vidlämplighetsbedömning av lantbmksfastigheter. Man anser att en fastighet iutpräglad glesbygd bör kunna ombildas eller nybildas för en kombination avflera olika ändamål. Förslaget innebär möjligheter att bilda deltidsjordbmk ifall där det finns behov av sådana, något som gällande bestämmelser iprincip inte medger. Dock föreslås inga ändringar i skyddsreglema för jord- ochskogsbmket. Kommunstyrelsenanser att föreslagna ändringar i denna del är bra, dock börändring ske så att fastighetsbildningsmyndigheten är skyldig att samråda med vid fastighetsbildning för kombinerade ändamål, eftersom sådan fastighetsbildning i likhet med fastighetsbildning för bostadsändamål väsentligt kan påverka den kommunala planeringen, - måsteföljdändring ske i så att det inom fastighe ter för kombinerade ändamål normalt kommer att krävas bygglov för sådana byggnadsåtgärder som inte kan hänföras till lantbmksändamål. Länsstyrelsenhälsar med tillfredsställelse förslaget att de regionalpolitiska fömtsättningaraa i ökad grad beaktas vid bildande av jord- och skogs bmksfastigheter och att de ekonomiska kraven på jord- och skogsbmksfa stigheter anpassas tiU de lokala och regionala fömtsättningaraa. Erfaren hetema från försöksverksamhet i Stommans kommun bestyrker detta, vilket även framgår av kommunens yttrande. Medde föreslagna nya lagama följer dock betydande tolkningssvårighe- Prop.1989/90:151 ter. Här gäller det enligt bedömning att trycka påde övergri- Bilaga 3 pande målsättningama som klart beskrivits på sid. 59 irapporten (om familjelantbmket, att rationalisera skogsbmket och ekonomisktutnytGa marken). Skellefteåkommun (kommunstyrelsens arbetsutskott): Förslaget får närmast ses om en anpassning till en avregionalpolitiska skäl något ändrad jordbmkspolitik. Närdet gäller jordbmksfastigheter instämmer kommunen i huvudsak med utredningensförslag. Speciellt vill vi understryka sista meningen i förslaget 3:5, att"vid tillämpningen skall utom annat de regionalpolitiska fömtsättningamabeaktas". Man måste beakta att fömtsättningaraa för ett lantbmksföretagär helt olika i kustbygden, där jordbmk kan vara den huvudsakligainkomstkällan, i skogsbygden där skogsbmket är viktigast, medan i Qällbygdenägama till jordbmksfastigheter i de flesta fall är beroende av andra inkomsterän från jord- och skogsbmk. Ifråga om avstyckning av uthymingsstugor i anslutning till gårdsgmpp påjordbmksfastigheter, hos oss benämnda träkor, bör enligt kommunens mening storrestriktivitet iakttagas. Skälen till detta är att uthyraingsstu-goraa, oftamed stöd av allmänna medel, tiUkommit i syfte att stärka jordbmksfastighetensbärkraft, och att fastighetsbildningen ofta även kan komma att strida motkraven i 3:1 angående lämplig utformning, vägar och va-anordningar m.m. Fömtomatt stamfastighetens avkastningsvärde minskar kan svårigheter uppstå att nytGaden på ett för bmkaren ändamålsenligt sätt. Uthymingsstugor uppförda påjordbmksfastigheter i, eller i nära anslutning till tätortsbebygelse, främstturistorter, bör ej avstyckas om det kan befaras att det försvårar en framtidaplanläggning. Strävanbör liksom vara, att inte genom uppdelning av skogsmark försvåra ettrationellt skogsbmk, utan snarare att genom sammanslagningar ochfastighetsregleringar förbättra arrondringen. I speciella fall, närskogsmarkens omfång medger det, eller då markens skogsbmksvärde är ringa, bördock delning kunna tillåtas om detta medför andra förbättringar av betydelseexempelvis en bättre ägarstmktur. Detstora problemet och hindret för ett ekonomiskt utnytGande av många jord- och skogsbmksfastigheter inom kommunen är inte i första hand ägosplittringen utan ägaresplittringen och samägandet. Där en del ning av jord- och skogsbmksfastigheter har till syfte att åstadkomma en förbättrad ägarstmktur och därmed förbättrat ekonomiskt utnyttjande av 75 fastighetenbör delning tillåtas. SpecieUt bör detta gälla inom Qällområet Prop.1989/90:151 där avkastningen från jordbmksmark och skogsmark är ringa. Denmöjlighet att nybilda deltidsjordbmk som öppnas genom ändringen i 3:5 FBL får iprincip inte medföra att de stmkturförbättringar av skogen som görs genomsuccessiva eller genomgripande rationaliseringar motverkas. Det är därförangeläget att i propositionen understryka att bestämmelsema i 3:7 FBL utgörhinder mot skadlig uppdelning av skogsmark. Ändringari 3:5 FBL innebär bl.a. att man inte längre behöver ställa lika höga krav påinkomst för jord- och skogsbmksdelen på fastighet som . Detta är knutettiU begreppet "ekonomiskt godtagbart". Vid en jämförelse med degällande begreppen "tillfredsställande lönsamhet" respektive"ekonomiskt tillfredsställande skogsdrift" kan förslaget upfattas somen skärpning. Deändrade regleraa skall möjliggöra bildande av deUidslantbmk. Detta bör klartframgå av lagtexten, vilket nu ej är fallet. Genomnuvarande fastighetstaxeringsregler sker en uppdelning av beskattningsnaturenför lantbmksfastigheter. I 4 kap. FTL regleras hur taxeringsenheter bildas ochvilken beskattningsnatur olika taxeringsenheter får, Lantbmksenhet, dvsekonomibyggnad, , betesmark, skogsmark och skogsimpediment skall habeskattningsnaturen jordbmksfastighet. Bostadsbyggnader som ligger i anslutningtill lantbmksenhet med produktiv mark (, betesmark ochskogsmark) skall ingå i lantbmksenheten om byggnaderaa behövs som bostad förägare, arrendator eller deras arbetskraft (FTL 4:5). Övriga byggnader taxerasvanligen som annan fastighet. Bestämmelsen innebär att om den produktivaarealen är mindre än 5 ha delas enheten på två taxeringsenheter en annanfastighet innefattande bostadshus med tomt och en jordbruksfastighetinnefattande övrig areal och ekonomibyggnader. Urbeskattningssynpunkt innebär denna uppdelning nackdelar genom att de delar avfastigheten som taxerats som annan fastighet schablontaxeras vilket medför attavdrag ej får göras för driftutgifter. Sådan taxering kan alltså komma attdirekt motverka samhällets ambitioner med fastighetsbildningen. Länsstyrelsenanser därför att bl.a. de ökade möjligheteraa tiU bildande av deUidslantbmk ochkombinationsföretag medför behov av att närmare studera skatteeffekten. Riskenär annars uppenbar att syftet med fastighetsbildningen omintetgörs ellerförfelas genom fiskalisk skatteteknik från samhäUets sida. Vidfastighetsbildning skall utom annat de regionalpolitiska fömtsätt ningama beaktas. Detta innebär att såväl en lantbmksfastighets storlek, sammansättning som utformning skall anpassas till reigonal och kommu nal planering. I är det av yttersta vikt att möjligheteraa till 76 kombinationssysselsättningoch kombinationsföretag tillvaratas. det av deUidslantbmk somkombineras med de skiftande fömtsättningar Bilaga 3 som kan finnas, är en avde främsta möjlighetema för att behålla och utveckla service ochstandard på landsbygden. därför ses i sammanhangmed det samlade ekonomiska resultatet i det enskilda fallet och fårinte ställas så högt att helhetslösningn omöjliggörs. Föratt vara ett aktivt genomförandemedel för regionalpolitiska målsättningar iNorrlands inland fömtsätter därför attlönsamhetskravet underordnas det samlade ekonomiska resultatet i det enskildafallet och attlagtexten tydligare uttrycker möjligheten att bilda deUidslantbmk med ettflexibelt hänsynstagande till de föreliggande fömtsättningama samt attett uttryckligt förbud införes mot en konstlad skatteteknisk uppdelning avfastighet som faller under lagförslagets tillämpningsområde. Bräckekommun har i frikommunförsöket och i flera andra utvecklingsprojekt hävdat attreglema i jordförvärvs- och fastighetsbildningslagama hämmat utvecklingen av glesbygden.Bräcke kommun hälsar därför med tillfredsställelse att den revideradejordförvärvslagen följs av förslag tiU ändringar i fastighetsbildningslagen. Beträffandede i rapporten framlagda förslagen har kommun inget att erinra men villgöra ett påpekande. Det finns situationer där det är av betydelse försyselsättningen i en bygd att det sker en fastighetsindelning/bildning som kaninnebära att fastighetsindelningen försämras, och att skogsbmkets rationalitetminskar. Rapporten är på denna punkt oklar, dels konstateras attfastighetsindelning inte får ske så att skogsmarkens UtnytGande ekonomisktförsämras dels sägs att det kan vara av särskild betydelse för sysselsättningenpå en ort att göra reigonalpolitiska hänsynstaganden vid fastighetsbildningen.Sysselsättningen ska då värderas högre än strikt skogsbmksmässiga överväganden.Bräcke kommun utgår från att det är sysselsättningsskäl som överväger. Östersundskommun (): Iglesbygd är det ofta inte möjligt att få den huvudsakliga inkomsten fråntraditionellt jordbmk eller skogsbmk. Kombinationer av olika verksamheter kandäremot avsevärt underlätta en företagares möjligheter att få sysselsättningoch utkomst i glesbygden. En fastighet bör enligt LMV:s förslag kunna ombildaseller nybildas för en kombination av flera olika ändamål. Särskilt i sambandmed glesbygdsstöd tiU investeringar m.m. är det väsentligt att markfrågan kanlösas på ett betryggande sätt. Genom fastighetsbildning blir det samtidigtlättare att varaktigt hålla samman ett successivt uppbyggt glesbygdsföretag. Medhänsyn till det regionalpolitiska intresset bör i glesbygdema särskilt betonas sysselsättningsaspektema vid bedömning av viss fastighetsbild- 77 ning.Komplettering med skogsmark till kombinerade företag bör av Prop.1989/90:151 samma skäl underiättas. Naturvårdsverketdelar i huvudsak de åsikter som LMV framför i rapporten. Verket tillstyrkeratt samma ekonomiska krav skall ställas på jordbmks- och skogsbmksföretag iFBL. Naturvårdsverketär positivt till de ökade möjligheter som finns att förvärva deltidsjordbmk,vilka ofta spelar en viktig roll i naturvårdsarbetet. Verket delar LMV:s ochlantbmksstyrelsens uppfattning att man liksom bör vara mycket restriktivmed att nybilda ofullständiga jordbmksfastigheter. Naturvårdsverketdelar i huvudsak de regionalpolitiska bedömningama som görs i rapporten.