prop · GD0346 · 1989-12-31 00:00:00 — Däremot utökas nuvarandebedömningsgmnder för tillståndsprövningen. En ansökan skall kunna avslås omdet finns risk alt spelautomaten kommer alt användas för annat ändamål än denär avsedd för. Vid den bedömningen skall beaktas bl. a. om apparaten är så konstmeradatt den är särskilt ägnad att användas för hasardspel. Promemoriansförslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Huvudprinciperna i promemorieförslaget har i allmänhet godtagits. Vissaremissinstanser har dock föreslagit mer långtgående åtgärder, bl. a. förbudmot vissa typer av spelautomater. Skälen för mitt förslag:Som jag har berört var syftet med aulomatspelslagen urspmngligenatl förhindra uppkomsten av olämpliga ungdomsmiljöer i samband med flipperspdoch liknande automatspel. Den bedömning som skall göras vidtillståndsprövningen framgår av 4 §. Enligt denna bestämmelse skall detavgörande för prövningen vara om spelverksamheten kan antas förorsaka bristandeordning eller kommer att bedrivas i en miljö som är olämplig för bam ochungdomar. I bestämmelsen anges vissamoment som alltid skall beaktas vid bedömningen. Dit hör sökandens lämplighetsom spdanordnare. Den som anordnar spelet skall ha personliga fömtsättningaratt driva verksamheten så att det inte uppkommer en olämplig miljö. Övrigamoment som anges i bestämmelsen är lokalens lämpligllietför spdverksamhet och lokalens be- Prop. 1989/90:46 lägenhet. Denuvarande bedömningsgmndema är således utformade i första hand för attförhindra uppkomsten av miljöer som är olämpliga för bam och ungdom. Som jagredan har nämnt förekommer det att automalspden används för illegalt spel, oftapå det sättet att penningvinster betalas ut i förhållande till uppnådda frispeleller poäng. I allmänhet har den illegala spelverksamheten haft anknytning tillvissa speciella typer av spelautomater, kanske framför allt olika former avpokermaskiner. Föratt komma åt den illegala spelverksamheten har föreslagits från olika håll attde typer av automater som på gmnd av sin beskaffenhet är särskih lämpade förhasardspel skjill förbjudas helt. Alternativt har föreslagits möjligheter attbegränsa antalet frispel eller poäng. Somjag inledningsvis har berört har det illegala spelet på vissa platser fåttsådan omfattning att det är ytterst angeläget att komma till rätta med dennaverksamhet. Från denna synpunkt finns starka skäl som talar för att förbjudaspelautomater som är särskilt ägnade för hasardspel. För vissa fall där detinte finns någon egentlig risk för att otillåtet spel skulle förekomma skulledock ett sådant generellt förbud vara alltför långtgående. Därtill kommersvårigheten att utforma en eventuell förbudslagstiftning på ett tillräckligteffektivt sätt. Ett förbud mot vissa speciella spel skulle säkerligen efternågon tid bli föga verkningsfullt genom att andra typer av spel i ställetskulle komma att utnyttjas för spel om penningvins-ler. Erfarenheter från andraområden visar att speciallagstiftning ofta tenderar att snabbt bli passerad avutvecklingen. Medhänsyn till det anförda har jag funnit att något generellt förbud mot vissatyper av automatspel inte bör införas. I stället är den lösning som föreslås ipromemorian att föredra. Den innebär att spelautomatens konstmktion ochmöjligheterna att använda den för hasardspel skall beaktas vidtillståndsprövningen. Enligt färslaget skall tillståndsmyndigheten vid prövningenta hänsyn till risken för att apparaten kommer att användas för annat ändamålän den är avsedd för. Vid denna bedömning skall spelens beskaffenhet beaktassärskilt. Vid prövningen skall således hänsyn kunna tas till om ansökan gälleren spelautomat som är särskilt ägnad att användas för hasardspel eller somerfarenhetsmässigt ofta används för sådant spel. Jaganser att promemorieförslaget utgör en lämplig avvägning mellan intresset avatt motverka det illegala spelet och möjligheterna att beakta omständigheternai det enskilda fallet. Förslaget har också den fördelen att tillståndsmyndigheternaspraxis smidigt kan anpassas i takt med utvecklingen. Jaghar redan nämnt att det framför allt är de s. k. pokermaskinerna som har en sådan konstruktion att de är särskilt lämpade att användas för otillåtet spel om pengar och som också i mer eller mindre organiserade former kommer till användning för sådant spel. Med hänsyn till den omfattning som det illegala spelet uppenbarligen har fått bör del praktiska resultatet av mitt förslag bli att tillstånd som avser sådana apparater i princip inte bör meddelas. En del spelautomater,framför allt de s.k. TV-spden, är utformade på Prop. 1989/90:46 ett sådant sättatt spelinnehållet lätt kan ändras. Genom att ett kretskort byts ut kan speletfå ett helt annat innehåll . För att underlätta kontrollen har detunder remissbehandlingen föreslagits att apparatema bör underkastas någon formav typbesiktning, alternativt att de förses med spärrar så atl otillåtnafunktioner inte kan kopplas in. Föregen del anser jag att sådana åtgärder skulle vara onödigt komplicerade. Föratt förhindra att lagstiftningen kringgås är det däremot lämpligt att det itillståndsbeslutet anges det antal spelautomater och den typ av spel som tillståndetavser. Jag föreslår därför att en sådan föreskrift förs in i lagen. Idetta sammanhang vill jag också beröra en annan fråga där synpunkter harframförts under remissbehandlingen. Tillståndsprövningen skall enligt nu gällandelagstiftning innefatta en bedömning av om spelverksamheten kommer att bedrivasi en miljö som är olämplig för bam och ungdom. Utgångspunkten för dennabedömning är i första hand humvida den lokal där spelet skall bedrivas utgör enlämplig miljö. Men det kan också finnas spel som genom sitt förråande ellervåldsamma innehåll kan bidra till uppkomsten av en olämplig ungdomsmiljö. Denbedömning som skall göras av spelens beskaffenhet bör därför innefatta ävensådana hänsynstaganden. Denprövning som skall göras enligt 4 § skall innefatta en bedömning av denpersonliga lämpligheten hos den som anordnar spelet eller som skall ställa upp spdautomatema,dvs. den som disponerar den lokal där spelet bedrivs eller automatema skallställas upp, oberoende av om han äger automatema eller inte. Underremissbehandlingen har föreslagits att lämplighetsprövningen också skallomfatta automatens ägare i det fall denne är eri annan än lokalinnehavaren. Ensådan utvidgning anser jag dock vara onödigt långtgående och svår att praktisktgenomföra. Redan prövningen av lokalinnehavarens lämplighet ger ett visstutrymme för att ta hänsyn till om denne kommer att stå under inflytande avandra så att verksamheten påverkas i olämplig riktning. Avslutningsvisvill jag i detta sammanhang beröra även en annan fråga som tagits upp av vissaremissinstanser. Enligt 5 § får ett tillstånd förenas med vissa föreskrifter,bl. a. i fråga om lägsta ålder för tillträde till den lokal där automatspeletbedrivs. Ett par remissinstanser har föreslagit alt en generell åldersgräns istället bör införas. Det har anförts bl. a. att den hittillsvarande regleringenhar medfört att praxis varierar från kommun till kommun. Enligtmin mening måste man dock i viss utsträckning ta hänsyn till att aulomatspelslagen omfattar apparater av olika utformning och att de lokaler där apparaterna finns uppställda kan vara myckel olikartade. En fast åldersgräns skulle därför i vissa fall kunna uppfattas som onödigt stel och dessutom ofta omotiverad när det är fråga om t.ex. fritidslokaler. Detta skulle kunna minska respekten för lagen. Den gällande ordningen måste anses ge ett lämpligt utrymme för att beakta omständig hetema i det enskilda fallet. Som jag har nämnt skall spelens beskaf fenhet ha betydelse vid tillståndsprövningen. Det är givet alt detta i sin lur 13 t2 1989/90. bör medföra attbeskaffenheten beaktas även vid bedömningen av om ett meddelat tillstånd börförenas med t. ex. en åldersgräns. I enlighet med promemorieförslaigethar vissa mindre ändringar gjorts i 4 §. Bestämmelsen behandlas närmare ispecialmotiveringen. 3.4 m. m. Mitt förslag: Äveni fortsättningen skall socialnämnden svara för tillståndsgivning och tillsyn. Itillståndsfrågan skall polismyndigheten höras. Promemoriansförslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: I allmänhethar promemorians förslag godtagits. Några remissinstanser har emellertidföreslagit att polismyndigheten skall ersätta socialnämnden som tillstånds- ochtillsynsmyndighet. Skälen för mitt förslag:Tillståndsfrågan skall enligt 3 § prövas av socialnämnden i den kommun därspelverksamheten anordnas. har också tillsynen över att lagen ochföreskrifter som meddelats i samband med ett tillstånd följs. Frågan om socialnämndeneller polismyndigheten skulle svara för tillstånd och tillsyn diskuterades isamband med lagens tillkomst. Avgörande för att lägga dessa befogenheter på socialnämndemavar bl. a. att prövningen i första hand skulle gmndas på sociala övervägandenoch att socialnämnden hade god inblick i de sociala förhållandena i kommunen (prop.1982/83:203 s. 13). 1 propositionen (s. 17) diskuterades vidare om socialnämndernaskulle åläggas skyldighet att samråda med andra berörda myndigheter. Dettaavvisades, men förordades att socialnämnden vid prövningen avtillståndsfrågan i vissa fall regelmässigt borde inhämta yttranden från bl. a.den lokala polismyndigheten. I promemorian föreslås attsocialmyndighetema även i fortsättningen skall vara tillstånds- och tillsynsniiyndighet.Enligt promemorieförslaget skall polismyndighetens yttrande alUid inhämtas iett tillståndsärende. Promemorieförslaget hargodtagits av flertalet remissinstanser. Vissa, bl.a. polismyndigheten i (där samt , har dock förordatatt tillståndsgivningen och tillsynen förs över till polismyndighetema. De utvidgningar av automatspelslagenstillämpningsområde och tillståndsprövningens omfattning som jag föreslår talari någon mån för att polismyndigheterna skall svara för tillstånd och tillsyn istället för socialnämndema. Genom förslagen kommer i viss utsträckning andraaspekter att ha betydelse vid sidan av de sociala överväganden som hittillsvarit utgångspunkten för prövningen. Som anförs i promemorian har dock en betydandesakkunskap och erfarenhiet samlats hos socialnämndema som lagenhar funnits. Ordningssynpunkter och andra liknande överväganden som enligt mittförslag får betydelse för tillståndsprövningen bör kunna belysas på ett tillfredsställandesätt genom att socialnämnden inhämtarupplys ningar från polismyndigheten innan beslut i tillståndsfrå- Prop.1989/90:46 gan fattas. 1 praktiken tycks det för övrigt redan vara det normala.Jag anser emellertid att det är lämpligt att det i lagen införs en uttryckligföreskrift om detta. Detbör också påpekas att socialnämnden enligt 8 § aulomatspelslagen kan begärabiträde av polismyndigheten i vissa fall. I delta sammanhang kan det vidarefinnas anledning att understryka alt det är viktigt att socialnämnderna och polismyndighetenasamarbetar i frågor som rör lagens tillämpning. Sammanfattningsvisföreslår jag således att socialnämnderna även i fortsättningen skall varatillstånds- och tillsynsmyndigheter. Underremissbehandlingen har framförts uppfattningen alt socialnämnden bör ha rättatt ta del av de uppgifter om sökanden som finns i polisregistren. För egen delanser jag att detta inte behövs. Genom de upplysningar som i enlighet med vadjag har sagt skall inhämtas från polismyndigheten vid tillståndsprövningenbör socialnämnden kunna få ett tillräckligt underlag för att bedöma sökandeslämplighet. Dethar också föreslagits att det i lagen bör införas en föreskrift om skyldighetför socialnämnden att alltid inhämta upplysningar från kronofogdemyndighetenvid bedömningen av sökandens lämplighet. I vissa fall kan det visserligen varalämpligt att kronofogdemyndigheten får yttra sig i tillståndsfrågan. I andramera okomplicerade situationer skulle dock en skyldighet att inhämta yttrandeonödigt tynga handläggningen. Någon sådan föreskrift anser jag därför inte varanödvändig. Enligt min mening skulle det också föra för långt att, såsom någraremissinstanser har föreslagit, ge socialnämnden rätt att vid tillsynen ta delav tillståndsinnehavarens deklarationer för att kunna kontrollera attinkomsterna från spelen redovisas. Någrakommuner har uttalat sig för att det införs någon form av vetorätt.Det har därvid framhållits bl.a. att, eftersom kommunerna har ett övergripandeansvar när det gäller miljön för barn och ungdomar i kommunen, det är rimligtatt de också kan förhindra spelverksamhet på olämpliga platser. Enligtmin mening har nuvarande reglering i stort sett visat sig fungera väl och jaganser att den även i fortsättningen får anses utgöra en lämplig avvägningmellan de olika intressen som gör sig gällande i tillståndsfrågan. Till dennaslutsats bidrar också att andra aspekter än rent sociala överväganden kommeratt ha en viss betydelse för tillståndsfrågan. Något förslag om kommunalvetorätt lägger jag därför inte fram. Men villjag understryka att detsjälvfallet bör föreligga vägande skäl att frångå socialnämndens ståndpunkt iett tillståndsärende. Det är en uppfattning som också kommer till uttryck imotiven till gällande lagstiftning, där det framhålls att socialnämnden bör gesstor frihet när det gäller tillståndsprövningen (prop. 1982/83:203 s. 16). Enligt3 § andra stycket får socialnämnden ta ut avgift för tillståndsprövningenenligt grunder som beslutas av kommunfullmäktige. Vidremissbehandlingen har anförts att den föreslagna utvidgningen av tillståndsprövningen kan komma att kräva ökade insatser bl.a. för att 15 fullgöra entillfredsställande tillsyn. Med hänsyn härtill har föreslagits all socialnämndernabör få rätt att ta ut en särskild avgift för tillsynsverksamheten. 1sammanhanget har också framförts önskemål om enhetliga taxor, eftersomavgifterna för tillståndsprövningen nu varierar betydligt från kommun tillkommun. I den mån de ändradereglerna i fråga om tillståndsprövningen medför ökade kostnader för dennaprövning finns enligt gällande lag möjlighet att beakta detta när den avgiftbestäms som sökanden skall erlägga för tillstån-del. Att exakt beräkna de ökadeadministrativa kostnader förslaget medför i fråga om tillsynsverksamheten låtersig knappast göra. Man bör dock kunna utgå från att kostnaderna kommer att blirelativt begränsade. Jag vill vidare framhålla att redan de gällandeavgiftsbestämmelserna tillåter att kommunerna antar taxor som bygger påcentrala rekommendationer. 1 nuvarande läge anser jag att nya avgiftsreglerinte bör införas. De ändringar i fråga omtillståndsplikten som mitt förslag innebär föranleder en utökadavgiftsskyldighet. I vissa fall bör tillstånd kunna meddelas utan att någonmera ingående prövning behöver göras. Som jag har berört bör avgiftenkunna anpassas så att någon mera betydande avgift inte tas ut i ärenden av enkelbeskaffenhet. 3.5 Återkallelse av tillstånd Mitt förslag:Möjligheterna att återkalla ett tillstånd utökas. Återkallelse skall sålundafå ske om en spelautomat använts för annat ändamål än tillståndet avser. Detskall också vara möjligt att återkalla ett tillstånd om förhållandena ändratsså att förutsättningarna för tillståndet inte längre föreligger. Promemoriansförslag överensstämmer med mitt. Remissinstansernahar i allmänhet godtagit förslaget. Skälenför mitt förslag: Enligt 6 § kan ett tillstånd återkallas om automatspelanordnas i strid med bestämmelsen i 2 § första stycket om att barn och ungdomarinte olillbörligen får lockas att delta i spelet. Återkallelse får också ske omspelverksamhet har anordnats i strid mot särskilt meddelade föreskrifter. Den kritik som har riktatsmot nuvarande lagstiftning går bl. a. ut på att möjligheterna att återkalla etttillstånd är alltför begränsade. Som exempel har anförts att lagen inte medgeratt ett tillstånd återkallas på den grunden att en spelautomat använts förolovlig spel verksamhet. Vidare har framförts uppfattningen att förutsättningarnaför återkallelse är alltför otydligt angivna och medförtillämpningssvårigheter. Mot bakgrund av dennakritik föreslås i promemorian ökade möjligheter all återkalla ett tidigareutfärdat tillstånd. Enligt promemorian bör återkallelse få ske om detförekommit spel om vinst i annan form än frispel. Har ett tillstånd meddelatssom inte omfattar räll att anordna spel på apparaten, bör tillståndet kunnaåterkallas, om det visar sig att spel har förekommit. Återkallelse bör ocksåvara möjlig om del framkommer brister i ordningshänseende. Vidare bör enligtpromemorian ett tillstånd kunna återkallas om förhållandena ändrats så att fömtsättningamaför ett tillstånd inte längre föreligger. Sådana skäl kan vara att lokalensbeskaffenhet har ändrats eller att det framkommit nya uppgifter om innehavarenslämplighet. Andra skäl kan vara alt socialnämnden inte kan utöva erforderligtillsyn genom att tillträde till platsen där spelautomaten finns uppställdinte lämnas på ett godtagbart sätt eller att upplysningar som socialnämndeninfordrat med stöd av 7 § är bristfälliga eller fördröjs. Förslagen har överlagmottagits positivt av remissinstanserna. Även min uppfattning är att förslagenbör kunna medföra att lagstiftningen blir effektivare och att tillsynenunderlättas. Jag föreslår således att lagen utformas i enlighet medpromemorieförslaget. 3.6 Straffansvar och förverkande Mitt förslag:Straffansvaret och möjligheterna till förverkande utvidgas. Straff skall kunnaådömas även den som ställer upp en spelautomat utan att ha något tillståndeller som bryter mot vad som sägs i ett tillståndsbeslut om antaletspelautomater som omfattas av tillståndet och den typ av spel som tillståndetomfattar. Straffansvaret skall inte omfatta ringa fall. Föreligger enstraffbar överträdelse, skall även förverkande kunna ske. Promemoriansförslag överensstämmer med mitt med undantag av att förslaget inte innehållernågon ansvarsfrihetsregel för ringa fall. Remissinstanserna har istort godtagit promemorians förslag. Några remissinstanser har föreslagit attnuvarande straffmaximum höjs. Skälen till mitt förslag:Enligt 9 § kan den som anordnar aulomatspd utan tillstånd eller i strid medutfärdade föreskrifter dömas till böter eller fängdse . Somjag har anförtinnebär mitt förslag att ett förbud skall gälla mot att utan tillstånd ställaupp en spelautomat i en lokal eller på en plats till vilken allmänheten hartillträde. Denna utvidgning bör kompletteras med ett straffansvar för den sombryter mot förbudet. Jag har också tidigarenämnt att ett tillstånd i fortsättningen skall innehålla uppgift om antaletspelautomater och den typ av spel som tillståndet gäller. För att denna regelskall bli tillräckligt effektiv bör straffansvar gälla även för den som brytermot en sådan föreskrift. Mitt förslag innebär enutvidgning av tillståndsplikten. Somjag har varit inne på skulle ettobegränsat straffansvar kunna få oskäliga konsekvenser i vissa hänseenden. Detgäller t.ex. då det är klarlagt att automaten använts uteslutande somutställningsföremål och det är uppenbart att något försök att kringgålagstiftningen inte föreligger. Även om spel har förekommit, skulle ettstraffansvar kunna vara onödigt hårt, om det står klart att underlåtenheten attsöka tillstånd mest berott på ett förbiseende och det är uppenbart att någotvinstintresse inte förelegat och förhållandena i övrigtockså är sådana att risken för missförhållanden måste anses vara obefintlig.Jag föreslår därför en undantagsregel, enligt vilken straffansvaret inte skallomfatta gärningar som är ringa. Även mera bagatdlartade överträdelser avvillkor i fråga om antal och typ av spel eller av föreskrifter somsocialnämnden utfärdat enligt 5 § bör kunna omfattas av denna undantagsregel. Nuvarande straffmaximum ärfängelse . Förslag har väckts om att straffmaximum bör höjas tiUett år, bl.a. för att ge möjlighet till anhållande och häktning. En spdanordnare somanordnar spel om penningvinster med en spelautomat kan straffas för dobblerieller brott mot lollerilagen. De straff som kan följa enligt dessa bestämmelserär böter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt, ,respektive böter eller fängelse i högst . Eftersom straffmaximum ärfängelse , är del möjligt att i dessa fall tillgripaanhållande och häktning. Överträdelser av aulomatspelslagen i andra fall tordegenerellt sett vara av mindre allvarligt slag och för dem anser jag attnuvarande straffskala är lämpligt avvägd. Jag kan därför inte biträda förslagetom en höjning av straffmaximum. Genom en ny bestämmelse, 9a§,infördes (prop. 1986/87:6, SFS 1986:1014) en möjlighet tillförverkande av spelautomater och annan egendom som använts vid brott enligt 9 §liksom av de insatser som uppburits vid brottet. Denna förverkanderegel haribland ansetts vara alltför ineffektiv. Kritiken gäller bl. a. de svårighetersom ofta föreligger när det gäller att bevisa att spel verkligen har förekommitpå er. apparat och att förverkanderegeln i praktiken därför har blivit svårtillämpad. Mitt förslag innebär altstraffansvaret i fortsättningen skall gälla för den som ställer upp enspelautomat utan tillstånd eller som bryter mot tillstån-del i fråga om antalspelautomater eller tillåten typ av spel. För att effektivisera lagstiftningenär det enligt min mening lämpligt att förverkande skall få ske även i dessasituationer. Jag föreslår således att 9 a § ändras i enlighet med det. 3.7 Reglema för överklagande m.m. Mitt förslag: Reglemaför överklagande ändras. Kammarrätten i stället för skall prövaöverklaganden av beslut. Promemoriansförslag överensstämmer med mitt. Remissinstansernahar överlag godtagit förslaget. Skälen för mitt förslag:Socialnämndens beslut enligt aulomatspelslagen kan enligt 11 § överklagastill . beslut kan i sin tur överklagas tillsocialstyrelsen. träddelagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut i krafl. Enligtlagen har en enskild part i princip rätt till domstolsprövningav ett förvaltningsärende som rör bl. a. ingrepp i enskil- Prop. 1989/90:46 daspersonliga eller ekonomiska förhållanden. Bestämmelsema i lagen har anknytningtill om skydd för de mänskliga rät-tighetema och gmndläggandefrihetema och konventionens krav på domstolsprövning vissa fall. I motiven tilllagen anförs alt man områdesvis bör pröva i vilken utsträckning det ärändamålsenligt att låta domstolsprövning ersätta den överprövning som i dagsker i administrativ ordning (prop. 1988:205 s. 18). Enligtmin mening ligger det i linje med gmndtankama i propositionen atl överklagandetill domstol bör ske när det gäller beslut enligt aulomatspelslagen. Attbefria från att pröva överklaganden i denna typ av ärendenstämmer för övrigt väl överens med vad som anförts i den av godkändapropositionen om framtida roll, uppgifter och inriktning (prop.1988/89:130, SoU 24, rskr. Jag föreslår därför i enlighet medpromemorian att beslut skall kunna överklagas till kammarrätteni stället för som till . Jag vill tillägga att frågan ominstansordningen kan komma att omprövas i ett senare sammanhang. Lagstiftningenbör träda i kraft . Ävenspelverksamhet för vilken tillstånd redan meddelats när de nya reglerna träderi kraft bör omfattas av de nya reglema. Det innebär således att de nyaföreskrifterna i princip kommer att gälla all automatspdsverk-samhet sombedrivs vid ikraftträdandet. Vissaundantag bör dock gälla för spelautomater som är uppställda utan attspeltillstånd krävs enligt nuvarande regler. I sådana fall bör apparaten underkortare övergångsperiod få vara uppställd som tidigare medan innehavarenansöker om tillstånd enligt de nya reglerna. Denya bestämmelserna innebär att handläggning av överklagandenenligt lagen kommer att övertas av kammarrätterna. För att inte onödigtkomplicera handläggningen genom överflyttande av ärenden från socialstyrelsentill kammarrätterna är det lämpligt att de äldre reglerna tillämpas i fråga omde ärenden där beslut i anledning av överklagande meddelats av länsstyrelsenföre ikraftträdandet. I sådana fall bör således fortfarandevara slutinstans. Möjligheten till rättsprövning kommer att finnas i dessafall. Denya reglerna innebär att kammarrätterna kommer att få nya arbetsupp gifter.