prop · GD03113 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:113 om instansordningen enligt lagen (1977:293) om handel meddrycker Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås att instansordningen för beslut enligt lagen (1977:293)om handel med drycker skall vara kammarrätten regeringsrätten i stället för som . Ändringenföreslås träda i kraft den . 1 1989/90. 1 saml Nr 113 Propositionens lagförslag Prop. Lag omändring i lagen (1977:293) om handel med drycker Härigenomföreskrivs att 68 § lagen (1977:293) om handel med drycker skall ha följandelydelse. Talanmot beslut beslut enligt den- enligt denna lag föreshos socialsty- na \ag får överklagas hos kammar- relsen genom besvär. Mot socialsty- rätten, relsens beslut får talan ej föras. Dennalag träder i kraft . gäller fortfarande i fråga om överklagande av be slut som har meddelats före ikraftträdandet. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:Statsministem , ordförande, och statsråden , S. ,, , , R. , , G. , , ,, , , , , , Proposition om instansordningen enligt lagen (1977:293) omhandel med drycker Ipropositionen (1988/89:130) om framtida roll, uppgifter ochinriktning anmälde föredragande statsrådet avsikten att återkomma med förslagtill en ändrad instansordning enligt lagen (1977:293) om handel med drycker (LHD).Enligt den nya ordningen skulle kammarrätten pröva överklaganden avlänsstyrelsebeslut enligt LHD i stället för som . Bakgmndenvar bl.a. propositionens förslag om styrelsens verksamhetsinriktning ochbedömningen att styrelsens verksamhet med vissa ärendegmpper borde begränsas.Jag tar nu upp frågan om instansordningen till behandling. Dendel av handeln med alkoholdrycker som inte handhas av de statliga monopolbolagenstyrs från samhällets sida genom tillstånds- och tillsyns-regler. I LHD finnsregler med tillståndskrav för parti- och detaljhandel med öl (klass II) och för servering av alkoholdrycker. Länsstyrelserna ärtillståndsmyndigheter enligt LHD. De avgör som första instans tillståndsfrågorsom gäller parti- och detaljhandel med öl (klass II) ellerservering av alkoholdrycker (57 och 58 §§ LHD). Ärendenom servering av alkoholdrycker kan innefatta frågor av skilda slag. Hit hörfrågor om nytt serveringstillstånd, överförande av tillstånd till ny tillståndshavare,medgivande till ombyggnad av ett serveringsställe, återkallelse av tillståndsamt varning eller särskilda föreskrifter t. ex. om serveringstider. Ettserveringstillstånd kan avse servering av alkoholdrycker till allmänheteneller till slutet sällskap året mnt eller åriigen ellerservering till allmänheten eller slutet sällskap vid enstaka tillfälle ellertidsperiod. Länsstyrelsenprövar också ärenden enligt 65 § LHD om varning, föreskrifter eller förbud förverksamhet med försäljning av alkoholfria drycker. när en sådan verksamhetföranlett olägenheter i fråga om ordning, nykterhet och trevnad. Länsstyrelsenfår vidare enligt 66 § för visst tillfälle förbjuda eller inskränka försäljningav alkoholdrycker. Talan mot länsstyrelsemasbeslut enligt LHD förs hos . Mot beslut fårtalan ej föras (68 §). är inte endast besvärsinstans utanutövar också den centrala tillsynen över efterlevnaden av LHD (69 §). Hos länsstyrelsema ochdärmed hos besvärsinstansen kan alltså förekomma ärenden enligtLHD av skilda slag. Gemensamt är att de skall avgöras enligt en alkoholpolitisktbetingad lagstiftning. 3 Överväganden och förslag Mittförslag: Länsstyrelsebeslut enligt LHD skall överklagas till kammarrättema. Skälenför mitt förslag: Att befria från att pröva överklaganden avbeslut enligt LHD stämmer enligt min mening väl överens med vad som förordats ipropositionen om framtida roll, uppgifter och inriktning (prop.1988/89:130, SoU24, rskr. ,som hade i uppdrag att göra en översyn av vissa regler inomalkohollagstiftningen, föreslog i delbetänkandet (SOU 1985:15) Handel meddrycker bl.a. att länsstyrelsebeslut enligt LHD skulle överklagas till kammarrättemai stället för till . Utredningen åberopade att det i princip ärmindre lämpligt att en myndighet som har allmänna tillsyns- ochrådgivningsfunktioner på ett område också prövar enskilda besvärsärenden.Vidare ansåg utredningen att en domstolsprövning av överklagandena innebärklara fördelar från rättssäkerhetssynpunkt med hänsyn till den betydelse sombåde tillstånds- och sanktionsbeslut kan ha för den enskilde. Alkoholhandelsutredningensbelänkanden om ändringar i alkohollagstiftningen remissbehandlades men harinte lagts till gmnd för lagstiftning. En majoritet av de remissinstanser somyttrade sig över utredningens förslag om ändrad instansordning tillstyrkteförslaget. Endast sex remissinstanser ansåg att även ifortsättningen bör vara besvärsmyndighet. anförde i sittremissvar att domstolarna torde vara väl skickade att avgöra dessa ärenden.Styrelsen fömtsatte dock att domstolama inhämtar yttrandenbeträffande de alkoholpolitiska bedömningama i besvärsärendena. Den1 trädde lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbesluti kraft. Enligt lagen har en enskild part i princip rätt till domstolsprövningav ett avgörande i förvaltningsärende som rör bl. a. ingrepp i enskildaspersonliga eller ekonomiska förhållanden. Bestämmelsema i lagen har anknytningtill om skydd för de mänskliga rättighetema och gmndläggandefrihetema och konventionens kravpå domstolsprövning i vissa fall. för de mänskliga Prop.1989/90:113 rättighetema avgjorde ett mål mot angåendeserveringstillstånd (målet ). Domstolen fann att återkallelseav ett sådant tillstånd angick tillståndshavarens civila rättigheter. Häravföljde att återkallelsefrågan enligt artikel 6 i den nyssnämnda konventionenmåste kunna prövas av domstol. ger lagen om rättsprövning en möjlighetatt få till stånd en domstolsprövning av humvida ett avgörande strider motnågon rättsregel. I motiven till lagen anförs emellertid att man dessutom områdesvisbör pröva i vilken utsträckning det är ändamålsenligt att låta domstolsprövningersätta den överprövning som sker i administrativ ordning (prop.1987/88:69 s.I8). Enligt min mening ligger det i linje med gmndtankarna bakomlagen om rättsprövning att ersätta överprövning av beslutenligt LHD med en domstolsprövning. Motatt lägga besvärsprövningen på kammarrätten skulle möjligen kunna invändas attärenden enligt LHD i en del fall innefattar överväganden av ett slag som lämparsig mindre väl för domstolar. kan konstateras att de överklagadeärendena givetvis skall prövas mot bakgmnd av de kriterier för tillståndsgivningm. m. som anges i lagen. En sådan prövning skiljer sig inte på någotprincipiellt sätt från den prövning som kammarrätten redan nu har att göra imål av skiftande slag. En del av de ärenden som ligger på kammarrättemahar för övrigt vissa beröringspunkter med ärendena enligt LHD, t.ex. ärendeninom ramen för . Jagföreslår mot denna bakgmnd att länsstyrelsemas beslut skall kunna överklagas tillkammarrättema i stället för som till . Det får fömtsättas attdomstolama inhämtar yttranden från när det behövs i ärenden avprincipiell betydelse. Jag vill vidare fömtskicka att frågan om lämpligdomstolsinstans kan komma att behöva omprövas mot bakgmnd av de förslag somläggs fram av domstolsutredningen (Ju 1989:06). Vidremissbehandlingen av alkoholhandelsutredningens förslag anförde någraremissinstanser att endast en kammarrätt i landet borde bli besvärsinstans församtliga besvär enligt LHD. Praktiska skäl talar emellertid för att ärendenahandläggs i geografisk närhet till den länsstyrelse som har meddelat beslut iett ärende, varför jag anser att samtliga kammarrätter skall handläggabesvärsärenden enligt LHD. Vadbeträffar möjligheten att överklaga kammarrättens beslut finns det inteanledning att avvika från vad som i övrigt gäller i fråga om kammarrättemasavgöranden. Det bör alltså finnas möjlighet att föra målen vidare tillregeringsrätten. För att regeringsrätten skall ta upp ett överklagande till prövningfordras att regeringsrätten har meddelat prövningstillstånd. Närdet gäller vem som får överklaga finns inte några särskilda föreskrifter i LHD. Enligt förvaltningslagen får ett beslut överklagas av den som beslutet angår om det har gått honom emot och beslutet kan överklagas. Det har ansetts innebära en förhållandevis vidsträckt besvärsrätt när det gäller läns styrelsebeslut om t. ex. serveringstillstånd. Sådana beslut anses kunna angå inte enbart den som sökt tillståndet utan även om tillstånd lämnas eller annars en verksamhet medges kommunen, polismyndigheten, kommun medlemmar samt regionala och lokala intresseorganisationer, såsom nyk- 5 terhetsorganisationer ochfrikyrkliga organisationer. I sammanhanget kan Prop. 1989/90:113 erinras om denroll som kommunen och polisen har tilldelats i LHD, att övervaka efterlevnadenav bestämmelserna i lagen (69 §) och att avge yttranden i ärenden om tillståndtill servering (60§). Kommunen har vidare viss vetorätt enligt 61 §. 162 §finns föreskrifterom kungörande i ortstidning av beslut om serveringstillstånd. Någranya regler i LHD om besvärsrätten anser jag inte motiverat att föreslå.Socialstyrelsen bör således inte ges besvärsrätt. Styrelsens sakkunskap kandock som jag redan nämnt utnyttjas av förvaltningsdomstolama. Denföreslagna ändringen bör träda i kraft . Övergångsvis bör gällaatt prövar överklaganden av beslut som har meddelats avlänsstyrelsen före ikraftträdandet. Socialstyrelsenbehandlar åriigen cirka 100 besvärsärenden enligt LHD. Med anledning av denföreslagna ändringen bör medel motsvarande kostnadema för handläggning avdessa ärendena överföras från till kammarrättema. Ibudgetpropositionen (1989/90:100) har de medel som beräknats för verksamhetenföreslagits bli överförda från femte huvudtitelns anslag E 1. till andrahuvudtitelns anslag D 3. Ienlighet med vad jag nu anfört har inom upprättats ettförslag till lag om ändring i lagen (1977:293) om handel med drycker. Lagförslagetär av sådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Jaghemställer att regeringen föreslår att anta lagförslaget. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram.