prop · GD0350 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag anser mot denna bakgmnd att det, somkommittén föreslår, är skäligt att tilläggsbeloppet nu slopas. Bestämmelsemaom skrotningspremie och skrotningsavgift i bilskrotningslagen (1975:343) ärkopplade lill skatlepliktsreglema i försäljnings-skattelagen. Skrolningsavgiftenuppbärs i samband med försäljningsskatten, och samma viktgränser gäller.Viktgränsen bör införas även i fråga om skrotningsavgiften ochskrotningspremien. Detta föranleder ändringar i 4 § bilskrotningslagen. Samrådhar i denna fråga skett med chefen för miljö- och . Gränsdragningenmellan skattepliktiga resp. inte skattepliktiga fordon vad gällerförsäljningsskatten har motsvarighet i mervärdeskattereglema. Enligt 18 § MLråder förbud för skattskyldig att i mervärdeskattedeklara-lion dra av ingåendemervärdeskatt som belöper på anskaffning av personbil eller motorcykel, iandra fall än då den skaltskyldiges verksamhet beslår i yrkesmässig återförsäljningeller uthyming av sådana fordon. Enligt anvisningarna till 2 § ML jämställsdärvid med personbil lätt lastbil med skåpkarosseri eller buss, om fordonens tolalviktär högst . Avdragsförbudet motiveras av att användningen av dessa fordontill betydande del avser privat konsumtion som inte bör undantas från mervärdebeskattning.Även i utländska mervärdeskattesystem är ett sådant avdragsförbud vanligt. föreslagit bör viktgränsen gälla även i förevarandehänseende. Skälen till en höjning är desamma som de jag tidigare angivit vadgäller försäljningsskatten. Förslaget föranleder en ändring i anvisningarnatill 2 § ML. Denu föreslagna ändringarna beträffande gränsen för försäljningsskatten ochavdragsrätten för ingående skatt bör, för att minska de inte avseddaskattelättnaderna, träda i kraft möjligt. Den tidigast tänkbaralidpunkten är . Ändringarna i bilskrotningslagen bör avtekniska skäl träda i kraft . Denu föreslagna ändringarna beträffande bilaccisen och mervärdeskatten innebärökade skatteinkomster om ca IOO milj. kr. Kommitténsförslag atl även införa en avdragsbegränsning, såvitt gäller driftskostnader förpersonbilar och därmed likställda fordon, får ses bl. a. mot bakgmnd avförslaget att införa mervärdeskatt på bensin. Därmed ökar i betydande gradvärdet av avdragsrätten för driftskostnader. Eftersom en betydande del avdriftskostnaderna avser privat bilanvändning i form av s. k. förmånsbilar m. m.,är del enligt min mening otillfredsställande att någon mervärdebeskattninginte sker. En ordning bör tillskapas så att denna privata konsumtion kan mervärdeskatlebdäggas. Attinföra ett generellt avdragsförbud för driftskostnaderna innebär emellertid vissa problem. De kumulativa effekterna kan bli betydande. Kommittén har av den anledningen också föreslagit att avdragsförbudet 95 inte skulle gälla yrkesmässigåterförsäljning, uthyming eller personbeford- Prop. 1989/90:50 ran. Betydande kumulativaeffekter kan emellertid uppkomma även på andra områden. Det skulle därförenligt min mening vara att föredra om mervärdebeskattningen i dessa fall kunderikta in sig endast mot privat användning av fordonen. Detta skulle kunna skegenom en uttagsbeskattning för privat utnyttjande av personbilar och andrafordon. Jag är inte beredd att nu lägga fram ett förslag om utformningen av ensådan uttagsbeskattning, eftersom frågan behöver beredas ytterligare. Enligtmin mening finns det dessutom skäl alt överväga en uttagsbeskattning när delgäller privat utnyttjande även av andra anläggningstillgångar än personbil hos mervärdeskattskyldig.Jag avser att återkomma med förslag i dessa frågor, och lägger därför inte nufram något förslag om avdragsbegränsningar när det gäller driftskostnadema. 5 Särskilda åtgärder för pensionärer och Studerande m. m. Liksomenligt RINK:s förslag finansieras de sänkta inkomstskaltema år 1990 ibetydande utsträckning genom ökade indirekta skatter. Vid frånva ro av särskilda åtgärder skulle en betydande del av de skattskyldiga få automatisk kompensation för denna finansiering. Höjda indirekta skatter höjer nämligen konsumentprisindex och därmed basbeloppet, vilket i sin tur höjer basbeloppsanknutna förmåner som pensioner och studiemedel. En sådan automatisk kompensation skulle urholka skattereformens finan siering och skulle innebära en betydande omfördelning mellan kollektivet pensionärer och övriga. RINKföreslog att en sådan omfördelning skulle undvikas genom införande av ensärskild gmndavgift för utgående pensioner. Förslaget har mötts av omfattande kriiikvid remissbehandlingen. En vanlig uppfattning som framförts är att skattereglernaför pensionärer och löntagare skall i största möjliga utsträckningöverensstämma. Jag kan instämma i den kritik som framförts. En särskild gmndavgiftpå utgående pensioner bör inte införas. Frågan om pensionärernasskatteförhållanden får övervägas vidare inom ramen för reformarbetet. Den nyssnämnda omfördelningen mellan pensionärskollektivet och övriga bör i frånvaro avgmndavgiften i stället undvikas genom att basbeloppet inte uppräknas med denextraordinära prisökning som orsakas av skattereformens finansiering somföreslogs i RINK:s s. k. sidoaltemativ. Statsrådet föreslår attbasbeloppet fr.o.m. den I/I 1991 inte skall räknas upp med hänsyn till denextraordinära prisökning som orsakas av skaltereformens finansiering år 1990och 1991 iform av höjda indirekta skatter, höjd fastighetsskatt och reducerade räntebidrag. Ett uppdrag kommer att ges till statens pris- och konkur rensverk att beräkna storleken på denna extraordinära prisökning. Förlöntagare liksom för pensionärer med normala och höga inkomster balanseras de höjda indirekta skatterna av sänka inkomstskatter. Pensio närer ulan eller med låg ATP betalar emellertid ingen skatt och får därför 96 inteheller någon skattdättnad. Statsrådet föreslår att åtgärder Prop.1989/90: 50 vidtas inom systemen för pensionstillskott ochkommunalt bostadstillägg, KBT, för de sämst ställda pensionärerna. Frågan omden framtida utformningen av folkpension och KBT kommer att prövas närmare isamband med det fortsatta arbetet med skatte- och bidragsregler för pensionärerfr. o. m. . Ävenstuderande påverkas av de höjda indirekta skatterna 1990 utan att få enmotsvarande sänkning av inkomstskatten. Enligt vad jag har inhämtat kommerstatsrådet atl föreslå regeringen all åtgärder vidtas redan år1990 även för studerande med studiemedel. Ävenbostadsbidragen för andra än pensionärer bör ses över med anledning avskattereformen och med anledning av de nya taxeringsvärdena år 1990.Eftersom bostadsbidraget baseras på inkomsterna bakåt i tiden blir inkomstefTekternaav taxeringsvärdehöjning beaktade först . Emellertid får de nyataxeringsvärdena genomslag i bostads-utgiftema redan genom defyllnadsinbetalningar som kan komma att ske vid inkomsttaxering. Detkan därför finnas anledning att överväga humvida en åtgärd behöver vidtas förår 1991. Följande år beaktas de nya taxeringsvärdena på vanligt sätt i del isamband med skattereformen reviderade bostadsbidragssystemet. Jaghar i dessa frågor haft samråd med chefen för samtstatsråden och . 6 Budgeteffekter samt fördelning mellan stat och kommun Sänkningenav inkomstskatten beräknas ge ett budgetbortfall på 23,4 miljarder kr.utöver det skattebortfall som skulle uppkommit vid indexreglering av 1989 årsskatteskalor. De förslag som jag tidigare redovisat ger en sammanlagdbudgetförstärkning på . fördelad mellan en skärpning avkapitalbeskattningen med , basbreddningar inom inkomstslagettjänst med . samt höjda indirekta skatter på totalt 11,9miljarder kr. Budgetförstärkningen utöver skattebortfallet uppgår till 0,4miljarder kr. och tas i anspråk för finansiering av särskilda åtgärder förpensionärer och studerande med anledning av de höjda indirektaskatterna. Deredovisade budgeteflfektema avser utfall för den totala offentliga sektom, dvs.för staten, kommunerna och socialförsäkringssystemet. Skat-teändringama 1990och 1991 innebär, om inga särskilda åtgärder vidtas, en betydande omfördelningmellan stat och kommun eftersom skattesatssänkningen avser statliginkomstskatt medan finansieringen genom basbreddningar tillfaller kommunema istor utsträckning. Inkomstskatteulredningenansåg att skallereformen bör ge ett balanserat utfall inte bara för den totala offentliga sektorn utan också i förhållandet mdlan staten och kommunema. För att uppnå detta mål föreslog utred ningen slopande av de bidrag som utgår till kommunema med anledning 97 7 1989/90. avavskaffandet av den kommunala garanti- resp. företagsbeskattningen i Prop.1989/90:50 kombination med en höjning av skatteutjämningsavgiften. Jaginstämmer i utredningens uppfattning att skattereformen bör ge ett balanseratutfall även i förhållandet mellan stat och kommun och anser liksom utredningenatt man då bör beakta både förändringen av inkomstskatten och förändringen avde indirekta skattema. Åtgärder bör således vidtas som upprätthåller balansenmellan stat och kommun. Detta kan ske genom de metoder som förslås avutredningen, genom reducering av kommunemas skatteunderlag eller genom annanförändring som reducerar utbetalningama från staten till kommunema. Förändringenav inkomstskatten för påverkar emellertid utbetalningen avskattebelopp lill kommunerna först som höjningen av deindirekta skattema bedöms få en förhållandevis begränsad effekt för kommunema.Förslag om särskilda åtgärder för att upprätthålla balansen mellan stat ochkommun kan därför läggas fram . Det blir därmed möjligtatt närmare beräkna effekterna för kommunerna av både 1990 och 1991 årsändringar avseende inkomstskatt och indirekta skatter. Jagavser således att senare återkomma med förslag som upprätthåller erforderligbalans mellan stat och kommun. skattedebatl som förts har intresset koncentrerats till beskattningenav fysiska personer. Förslaget lill ny företagsbeskattning har inte debatteratslika intensivt. Delvis hänger detta samman med att me-ningsskiljaktighetema pådetta område varit begränsade och att de frågor där olika uppfattningarredovisats är ganska tekniska till sin karaktär. De politiska diskussioner som förekoramithar också i första hand inriktats på individbeskattningen. Remissutfalletpå URF:s betänkande visar att det finns en bred enighet om att dagensföretagsbeskattning bör ersättas med ett system med lägre skattesats och merbegränsade reserveringsmöj ligheter. Ett sådant system har flera fördelar. Bl.a. minskar inlåsningen av kapital som mer likvärdiga skattemässigavillkor kan ges för olika typer av investeringar och finansieringsformer. Enligtmin mening finns del starka skäl för all ändra företagsbeskattningen i denriktning som URF angett. Det internationella beroendet är också så starkt attvi inte kan ha kvar ett system med en skattesats som ärväsentligt högre än i omvärlden. Vadjag nu sagt innebär att jag ansluter mig till de principer som URF:s betänkande bygger på. Jag ställer mig aUtså bakom en kraftig sänkning av bolagsskattesatsen kopplad till en betydande begränsning av reserverings- möjlighetema. En fömtsättning fö'r en sådan sänkning är att investerings- fondema slopas liksom de generösa reglema för nedskrivning av lager. Beredningenav URF:s belänkande och remissynpunktema på detta Prop. 1989/90:50 pågår ifinansdepartementet. Jag är inte beredd att mer i detalj taställning till URF:s förslag. Min allmänna inställning framgår emellertid avvad jag nu har sagt. Eftersom reformens inriktning är helt klar finns det ocksåanledning att pröva om vissa inslag kan genomföras års taxering.En sådan delreform skulle bl.a. kunna minska problemen vid övergången till ettnytt företagsskattesystem. Deproblem som finns i samband med övergången hänger främst samman med denkraftiga skattesalssänkningen. Den nominella skattesatsen för aktiebolag m.fl.är . Till detta kommer för vissa företag vinstddningsskaltoch - för - särskild vinstskatt. Enligt URF:s förslag sänksskattesatsen tilf . Det innebär att skattesatsen för många företag mer änhalveras . Det är givet att skattesystemet därmed utsätts förpåfrestningar. Företagen får intresse av att genom olika typer avbokslutsdispositioner och andra åtgärder skjuta upp beskattningen till entidpunkt då den nya skattesatsen gäller. Företagensobeskattade reserver är mycket stora. bokslut uppgick de icke-finansidlaförelagens lagerreserver till . De allmännainvesteringsfonderna var för samma kategori av företag i storleksordningen 25miljarder kr. Det är vidare väl känt alt förelagen i ökande utsträckningskaffar sig avskrivningsobjekt i form av kapitalkrävande investeringar ifartyg, flygplan, tåg m. m. URFhar föreslagit vissa åtgärder för att motverka skatteplanering införövergången. Utredningen föreslår att särskilda spärregler införs mot lageruppbyggnadoch att avdrag för avsättningar till allmän investeringsfond inte skall medgesvid taxering. Några särskilda regler för att förebygga att företagenskaffar sig avskrivningsunderlag har inte föreslagits. Frånnäringslivets sida har riktats invändningar mot förslaget. Kritik framförs mot konstmktionenav spärregeln mot lageruppbyggnad. Man framhåller vidare att skattebelastningenvid taxering kan öka väsentligt i många fall om URF:s förslaggenomförs. Som ett alternativ framförs möjligheten att koppla en begränsningav reserveringsmöjligheterna till en sänkning av bolagsskattesatsen. Enligtmin mening är gmnden till de skisserade problemen till stor del atl den storaskattesatssänkningen förutsätts ske i ett slag. Det är angeläget att få tillstånd en mjukare övergång. Den från allmän synpunkt bästa lösningen är om ettsteg kan tas . Fördelarna bör med bred marginal väga upp de olägenhetersom ett ingrepp under löpande år kan innebära. Jag föreslår därför att endelreform genomförs vid taxering (). Mittförslag innebär att skattesatsen för aktiebolag m.fl. med räken skapsår som avslutas eller senare sänks från till . Parallellt med detta slopas rätten till avdrag för avsättning till allmän investeringsfond som utrymmet för lagernedskrivning begränsas från till . På motsvarande sätt begränsas avdraget för avsättning lill resultalutjämningsfond från till av lönekostna den. Som framgått tidigareaktualiseras en större skaltesatssänkning för fysiska personer . Av bl.a. detta skäl är jag inte beredd att nu föreslå någrabegränsningar av egen företagarnas reserveringsmöjlig-heter. I del följande kommer jagatt göra en närmare genomgång av förslaget. Jag inleder med begränsningen av lagernedskrivningoch sänkningen av skattesatsen (avsnitt 7.2). Därefter behandlar jaginvesteringsfonderna (avsnitt 7.3). Jag tar även upp frågan om att tidigareläggaURF:s förslag om att slopa de särskilda reglerna om avskrivning påskeppskontrakt m. m. och primäravdragen på byggnader (avsiiitt 7.4 och 7.5).Slutligen redovisas förslagets statsfinansiella effekter (avsnitt 7.6). 7.2 Lagernedskrivning och bolagsskattesatsen Mittförslag: Rätten till lagernedskrivning begränsas för aktiebolagen m.fl. från50% till . Ändringen gäller i fråga om beskattningsår som avslutats den 31december 1989 eller . En begränsning görs också av rätlen tillnedskrivning av fastigheter som utgör lager och av pågående arbeten. Påmotsvarande sätt begränsas avsättningarna till resultalutjämningsfond från 20%till av lönekostnaden. Bolagsskattesatsensänks från till för företag med räkenskapsår som avslutals den 31december 1989 eller . Skälen för mitt förslag: URFföreslår alt den generella rätten till lagernedskrivning skall slopas. Den skattemässigavärderingen av lagret skall i fortsättningen kopplas till lägsta värdetsprincip (jfr 14 § bokföringslagen, 1976:125). Avdrag för inkurans medgesschablonmässigt genom att lagret altemaiivi får tas av det totalaanskaffningsvärdet. Supplementärreglerna 1 och II avskaffasliksom rätten till nedskrivning för prisfallsrisk. Vidare avskaffas rätten atlgöra avsättning till resultatutjämningsfond. Rätten till nedskrivning av lagerav fastigheter föreslås också slopad medan värdet av pågående arbeten till fastpris i fortsättningen får tas upp till lägst av nedlagda direktakostnader. Bankers och andra kreditinstituts reserveringsmöjligheter begränsaspå liknande sätt. Remissinstansernasinställning till förslaget om begränsning av nedskrivningsrätten på lager m. m.kan sammanfattas med alt förslaget i stort accepteras. Jag har i det föregåenderedovisat skälen för en begränsning av utrymmet för lagernedskrivning från till40%. 1 det följande behandlas hur övriga nedskrivningsregler bör påverkas avatt rätten till lagernedskrivning enligt huvudregeln ändras. Minskningen av den vanligalagernedskrivningen från lill bör naturligtvis slå igenom heltvid.tillämpningen av supplemenlärregel 1. Del är vidare motiverat att begränsa uti7mmetför lagernedskrivningen från nuvarande till när nedskrivningenkombineras med avsättning till resultatutjämningsfond. Reserveringsutrymmet förresultalutjämningsfond bör begränsas från till . För lager av fastigheteroch liknande tillgångar bör på motsvarande sätt Prop. 1989/90: 50 nedskrivningsrällenbegränsas till eller till om förelaget gjort avsättning tillresultatutjämningsfond. För värdet av pågående arbeten till fast pris börockså nedskrivning gälla. Detkan givetvis ifrågasättas om inte ett första steg mot införandet av ett basbreddatskattesystem med låga skattesatser borde kompletteras med lagregler sombegränsar kreditinstitutens rätt till lagernedskrivning. Dessa företagsskattebelastning har varit mycket låg. har den bildenförändrats markant, främst på grund av vinstdelningsskatten och för densärskilda vinstskatten. Med hänsyn härtill och till de tekniska svårigheter somär förenade med ett sådant lagstiftningsingripande bör nuvarande regleringtills vidare behållas. Egenföretagaresom inte får del av sänkningen av bolagsskatten bör inte träffas avbegränsningen av rätlen lill lagernedskrivning. Detta innebär att någon ändringav lagernedskrivningsreglerna i anvisningama till 41 § KL inte bör göras. Deföreslagna ändringarna bör i stället tas in i en särskild lag. Sänkningen av bolagsskallesatseninnebär att alla företag som beskattas som aktiebolag får skattesatsen sänktfrån lill . Med hänsyn till det samband som råder mellan enfamiljestiftelse och de fysiska personer som stiftelsen syftar lill atttillgodose bör familjestiftelser inte omfattas av skattesatssänkningen. Inte hdlerlivförsäkringsanstalter bör få sänkt bolagsskatt, såvitt avserförsäkringsrörelsen. Förslagetföranleder ändringar i 10 a § SIL. Ändringenav bolagsskattesatsen medför vidare en följdändring i lagen (1983:1086) omvinstdelningsskatt (VDL). Den inkomstskatt som belöper på visst år äravdragsgill vid beräkningen av vinstdelningsunderlaget . Avdragetär i 3 § VDL uttryckligen angivet till av företagets beskattningsbarainkomst. En justering bör nu göras till . Denstatliga inkomstskatten för bl. a. aktiebolagen består av bolagsskatt, vinstdelningsskattoch för särskild vinstskatl. Den föreslagna ändringen kanleda till att vinstddningsskatlen (och den särskilda vinstskatten) höjs.Höjningen kompenseras av sänkningen av bolagsskatten. Det totala skatteuttagetför enskilda företag av bolagsskatt, vinstdelningsskatt och särskildvinstskatt ökar inte. Enligt min mening innebär förslaget inte att statliginkomstskatt kommer att tas ut i vidare mån än som följer av redan gällandeföreskrifterom skattskyldighet. Övergångsbestämmelsernabör utformas efter förebild av övergångsbestämmelserna vid taxeringdå en begränsning av lagemedskriv-ningen gjordes som den statligabolagsskattesatsen sänktes (SFS 1983:983-984). Det innebär att företag varsräkenskapsår avslutats och senare får sänkt skattesals. Deändrade nedskrivningsreglerna tillämpas i fråga om beskattningsår somavslutals vid motsvarande lidpunkt. 8 1989/90. 7.3Allmän investeringsfond, m. m. Mitt förslag: Rätttill avdrag för avsättning till allmän investeringsfond avskaffas för företagmed bokslut per eller . Om regeringen senast den 9november 1989 beslutat om tillstånd att ta i anspråk framtida avsättningarföreligger rätt lill avdrag för sådana avsättningar för företag som omfattas avtillståndet. För belopp som avsatts taxering höjs tillägget då fondenåterförs till beskattning från av beloppet till . Skälenför mitt förslag: Ett system med investeringsfonder har funnits i över 50 år.Nu gällande lagstiftning, lagen (1979:609) om allmän investeringsfond,infördes i samband med den senaste större översynen av företagsbeskattningen. Deallmänna investeringsfonderna kan användas av aktiebolag, ekonomiskaföreningar, sparbanker och ömsesidiga skadeförsäkringsanstalter. En avsättning tillallmän investeringsfond redovisas hos företaget som en bokslutsdisposition ochminskar årets redovisade vinst. Enavsättning till allmän investeringsfond är avdragsgill vid beräkning av såvälbeskattningsbar inkomst som underlag för vinstdelningsskatt i den månavsättningen inte överstiger hälften av årets vinst före skatt och avsättningen(vid den särskilda vinstskatlen är endast hälften av det avsalta beloppetavdragsgillt). Fonden kan utnyttjas eftertillstånd från statens industriverk eller regeringen. Vid ianspråktagandeenligt reglerna för den s. k. fria sektorn krävs inget tillstånd.Investeringsfonden skall återföras till beskattning i vissa fall. a. vid otillåtet ianspråktagande och vid överlåtelse eller pantsättning avkontomedel. Somjag tidigare anfört(avsnitt 7.1) bör förslaget att slopa investeringsfondssystemet genomföras. Avtekniska skäl bör lagen upphävas först i samband med den slutliga utformningenav reformen. Den begränsning av möjligheterna att göra avsättning till allmäninvesteringsfond som bör gälla redan vid taxering får ske genomändring i gällande lag. Begränsningen bör avse förelag med räkenskapsår somavslutas eller . Det innebär att företag medräkenskapsår som avslutats före har rätt till avdrag vid1990 års taxering för avsättning till allmän investeringsfond. Regeringen har gett någraföretag tillstånd att ta i anspråk framlida avsättningar till allmäninvesteringsfond. Det gäller avsättningar som skall göras vid 1990, 1991 och1992 års taxering. Del är fråga om drygt tio företag varav fyra har tillståndsom avser 1991 och taxering. Detrör sig alltså om ett mycket begränsat antal fall där regeringen ansett detsärskilt angeläget att en investering kommer till stånd. Det får anses rimligtatt dessa företag får möjlighet all fullfölja sina investeringsplaner i linjemed tidigare gällande fömtsättningar. Jag föreslår därför all en övergångsregelinförs som innebär att äldre bestämmelser fortfarande skall tillämpas förföretag som omfattas av tillstånd att ta i anspråk avsättningar somgörs vid taxering och . Detta innebär inte någon rätt att fåavdrag för andra avsättningar än dem som avses i resp. tillstånd. Undantagetavser tillstånd som beslutats eller tidigare. I de fall ettdispensbeslut avser finns inte sällan behov av attkomplettera det urspmngliga beslutet. Det sker i form av ett s. k.ändringsbeslut. Ett sådant beslut kan avse tillstånd att överföra en investeringsfondmellan företag inom koncemen. Enligt den föreslagna övergångsregeln skall ävendessa beslut beaktas vid prövningen om rätt till avdrag för en avsättningföreligger. Inom en koncern skall man alltså ha möjlighet att göra avsättning tillallmän investeringsfond i den omfattning som krävs för att del urspmngligabeslutet och ändringsbeslutet skall kunna utnyttjas. När en allmäninvesteringsfond återförs till beskattning utgår ett tillägg på avbeloppet. URF föreslår att för belopp som avsatts vid taxering skalltillägget höjas till fr.o. Syftet med det höjdatillägget är att motverka alt företag skulle göra en fondavsättning i detnuvarande systemet för att återföra fonden till beskattning idet nya systemet. Ingainvändningar har framförts mot behovet av en sådan regel. En höjning bör görasäven om avsättningama lill allmän investeringsfond drastiskt kommer att minska tillföljd av förslaget om slopad avdragsrält för vissa förelag. Enligt min meningär emellertid en höjning till inte tillräcklig för att nå syftet medåtgärden.