prop · GD0378 · 1989-12-31 00:00:00 — Just lågtäckningstidningarna,som det direkta presstödet är tänkt att skydda, skulle drabbas särskilt hårt.TU, grafiska arbetsgivarna, hänvisar även till att tidningarnainom EG helt eller delvis är befriade från mervärdeskatt. FLT och HögerpressensFörening pekar på den insats för samhällsinformationen som dagspressenkostnadsfritt utför åt kommuner, landsting och riksdag. RSVvill starkt ifrågasätta om de indirekta skattema skall användas för subventionertill pressen på del sätt som sker genom del kvalificerade undantaget frånmervärdeskatt, den lägre skattesatsen för reklamskall och det särskilda gmndavdragetför reklamskatt på annonser i dagspressen. Verket anser allmänt altskattesystemet kompliceras när olika subventionssystem kopplas till del. NOutesluter inte att befrielsen från mervärdeskatt endast ges till de verkligtbehövande dagstidningarna, trots det konkurrenspolitiska intresset av att alladagstidningar behandlas lika. finner NO det otillfredsställande atttidningar som är befriade från mervärdeskall får fördelar gentemot övrigamedier. NO och SPK pekar på att presstödsberät-ligade tidningar ger utveckotidningslika tidskrifter i konkurrens med tidskrifter som inte är befriadefrån mervärdeskatt. SPK konstaterar atl befrielsen från mervärdeskatt och denreducerade reklamskallen visserligen är konkurrensneulrala stödformer på dagslidningsområdetmen inte i förhållande till organisations-, fack- och veckopress. Veclu,Faclu och Konsumentmarknadspress motsätter sig att dagspressen även ifortsättningen skall särbehandlas och yrkar att alla tidningar och tidskrifterbefrias från mervärdeskall. De tre föreningarna hänvisar till denlikabehandling av tidningar och tidskrifter som föreslås gälla inom EG. Veclumenar att gränsen mellan dagstidningar och populärpress i vissa avseendenblivit alltför diflFus för att kunna tillämpas som underlag för att gynnaendera kategorin. Faclu och Konsumentmarknadspress menar att om det avstatsfinansiella skäl anses erforderligt med mervärdeskatt på pressen, såtalar starka skäl för en reducerad uttagsprocent och framför allt att allseriös press likabehandlas. Dagstidningskommilténanser att dagspressen även i fortsättningen bör ha en lägre skatt på annonser () än andra medier (). Det särskilda gmndavdraget bör höjas från 12 lill 15 milj. kr. Presslödsnämn den, TCO, , Föreningen , LO och A-pres.sen är positiva till förslaget. anser att en utökning av be skattningen skulle få betydande konsekvenser för dagspressen. Nämnden instämmer i kommitténs uppfattning all dagstidningarna i skälig omfatt ning måste kompenseras för ett eventuellt slopande av nuvarande förmå- 67 TCO och Journalistförbundetmenar all dagstidningarnas ansvar för Prop. 1989/90:78 nyhetsförmedling ochopinionsbildning är skäl nog att ge dessa tidningar Bilaga 2 en bättreskattenivå. TCO och framhåller det orimliga i atts. k. annonsblad, som inte lar samma informationsansvar som dagliga tidningar,har en gynnad ställning från denna beskaltningssyn-punkt. FöreningenCenterpress förutsätter att den nuvarande reklamskattelagens definition på "slödberätligad"tidning behålls. LO tillstyrker att grundavdraget höjs från 12 till 15 milj.kr., medan A-pressen vill höja gmndavdraget till 25 milj. kr. för att förbättralågtäckningstidningarnas situation på annonsmarknaden. RSVavstyrker en höjning av gnrndavdraget innan en närmare analys gjorts avavdragets eflFekter, eflFekteina av en höjning samt vilka kostnadsökningarförslaget medför. RSV påpekar att de problem som förekommer vid verketshantering av reklamskallen, och som dagstidningskommiltén redogör för,kvarstår. Statskontoretdelar inte dagslidningskommitténs uppfattning att den gällande ordningen påreklamskatteområdet är väl avvägd i förhållande till den övergripande statligapresspolitiken. Medan huvudsyftet med dagens dominerande direkta stödform,produktionsbidraget, är all stödja utgivningen av dagstidningar i marknadsmässigtunderiäge, så innebär såväl befrielsen från mervärdeskatt somreklamskattereduktionen att dagstidningar i marknadsmässigt överläge gynnas. Ellminimikrav är, enligt statskontoret, all de olika stödformerna inte motverkarvarandra. Statskontoret noterar också att det primära motivet för att införareklamskatten var atl finansiera det direkta presstödet och all skatteintäklernaunder senare år överstigit kostnaderna för stödet. När det gäller en eventuellkompensation till dagspressen som en följd av förändringar i reklamskaltdagen,menar statskontoret all den bör fördelas på andra gmnder än den subvention somutgått genom reklamskattereduktionen. /?/?F diskuterar möjligheten att ändra balansen mellan den generella reduktionen avreklamskatten och den återbetalning som görs av de första reklamskatt som en tidning betalar in. En minskad eller avskaffa fadgenerell skallereduktion i kombination med höjda ålerbetalningsbe-lopp kundevara ell koslnadsneutralt sätt för staten all förstärka stödets selektivitet.RRV anser dock inte alt den egna analysen ger lillräckligt underiag för ettkonkret förslag i den riktningen. Verket är kritiskt lill all kommittén interedovisar några alternativ till den rådande ordningen. Grafiskaarbetsgivarna och SAF menar att annons- och reklamskatten, som tillkommit föratt finansiera presstödet, kan avskaflFas som en följd av den successivabantning av stödet som de själva förordar. Under avvecklingen bör stödetfinansieras över statsbudgeten och inte via en kostsam och besväriig annons-och reklamskatt. Det är varken rationellt eller samhällsekonomiskt försvarbartalt hålla i gång en stor och krånglig apparat för att få in pengar till ettlitet antal slödbehövande dagstidningar. Därigenom skulle ocksåanpassa sig tifi EG som inte har någon motsvarande reklamskatt. Veclu,Faclu och Konsumenlmarknadspress avvisar en fortsalt särbe handling av dagspressen när del gäller reklamskall och yrkar på en enhetlig 68 skattesatsför all press. Veclu anser allmänt att reklamskatten bör avskaf- Prop.1989/90:78 fas då den bygger på den felaktiga föreställningen att reklam skullevara Bilaga 2 något onyttigt. Även den ökande konkurrensen från satellitsändreklam talar för all skatten slopas. Veclu avstyrker förslaget att höja gmndavdragetlill 15 milj. kr. eftersom det ytterligare skulle öka skillnadema mellan dagspressensoch populärpressens villkor. Gmndavdraget bör helt avskaffas, eller utformaspå ett sätt som jämställer konkurrerande medier. Faclu och Konsumenlmarknadspressanser att i den mån dagspressens gmndavdrag höjs till 15 milj. kr. måste sammahöjning göras för tidskrifterna. Swedma, som anser alt annonser och andrareklammedier skall ha samma konkurrensfömtsättningar, förordar all olikaavsändare och medier behandlas lika när del bl.a. gäller mervärdeskatt ochreklamskatt. Dagstidningskommilténanser att frågan om tidningstaxan och poslens lidningsrördse bör tas upp lillförnyad prövning. Kostnadsbilden i postens tidningsrörelse behöver klarläggasoch poslens samhällsansvar preciseras. På denna punkt delar statskontoret, RRV,NO, SPK, Föreningen , och Konsumentmarknadspress kommitténsbedömning. Statskontoret anser att frågan lämpligen kan utredas av kommittén(K 1988:02) för utredning av statens regionalpolitiska och sociala ansvar påIde- och postområdena. SPK framhåller all principen för postens prissättningbör vara att inte någon typ av tidningsförelag, vare sig dagspress, veckopress ellerfackpress, särbehandlas från kostnadssynpunkt. Factu och Konsumenlmarknadspressanser att postens samhällsansvar bör omfatta distributionen av tidningar ochtidskrifter över hela landet på samma sätt som posten har skyldighet att svaraför brevuldelningen. NO konstaterar att posten gör ambitiösa försök attfortlöpande förbättra sitt redovisningssystem, men att en redovisning av särkostnadernaför lidningsdistribulionen är dyrbar och troligen förenad med storasvårigheter. Större delen av kostnaderna kan antagligen bara fördelas viaosäkra nyckeltal. Frågan är också, menar NO, om tidningsdistributionen skallbära hela självkostnaden eller bara marginalkostnaden. RRVde\ar dagstidningskommitténs uppfattning atl posten inte börmedges rätt att förmedla samdistributionsrabatt i stadsbrevbä-ring ellerbeviljas särskilt stöd för distribution i glesbygd. Postenoch TU ser för sin del inget behov av att på nytt utreda tidnings taxan och postens tidningsdistribution. Posten anser att dagstidningskom miltén drar slutsatser som ligger utanför uppdraget. har poslen, på kommunikationsministerns uppdrag, fört diskussioner med lidningsutgivarorganisationerna om en ny förhandlingsordning. Poslen har enats med TU om former och principer för taxekonstruktion och förhandlingsordning som tillgodoser såväl kraven på marknadsanpassning som skälig likabehandling och likvärdiga dislributionsfömtsätlningar för all dagspress. Vidare görs en samlad bedömning av postens hela distribu tion i glesbygd av post- och teleutredningen. Posten är över huvud taget kritisk mot hur dagstidningskommiltén behandlar postens lidningsrördse 69 6 1989/90. 1 saml Nr 78 ex. inte att posten subventio- Prop. 1989/90:78 neråtdagspressen med närmare IOO milj. kr. som en följd av regeringens Bilaga 2 beslutatt reducera taxehöjningen. Kommittén gör heller ingen analys av dagspressensefterfrågan på eller betalningsvilja för postens distribulions-tjänster.Poslens begäran alt få fiirmedla samdistributionsrabatt även för tidningar i sladsbrevbäringsyftar' endast till att förenkla postens administration. När det gällerkostnadsbilden i lidningsrördsen är kommitténs uppgifter felaktiga ellerofullständiga. Kommittén har bl.a. inte begärt någon redovisning av sär- och samkoslnader.TU hänvisar till att posten och TU i en gemensam skrivelse till regeringenförordat en friare förhandlingsordning om priser och villkor för postdistributionav dagspress. En sådan ordning skulle möjliggöra en fortsatt utveckling motmarknadsan-passade aflförsuppgördser utan all väsentliga presspoliliska kravåsidosätts. TU menar också, i motsats vill dagstidningskommiltén, att eventuellaförslag om stöd för lidningsdistribution i glesbygd kan prövas utan alt poslenstaxesystem först utreds. Dagstidningskommilténhar beräknat de ekonomiska konsekvenserna för dagspressen av en eventuellmodifiering av den tolaliletsprincip som gäller församhällsinformations- och kungörandeannonseringen. Statskontoret anser all delfrån statsförvaltningens synpunkt är önskvärt att lotalitelsprincipen modifierasså att samhällets information lill medborgarna blir mer koslnadseflFektiv. Mandelar därför kommitténs uppfattning att samhällsannonseringen bör behandlasfrån informationstekniska utgångspunkter särskilt som de föreslagna förändringamaenligt kommitténs beräkningar endast skulle få en marginell effekt på tidningarnasekonomi. FLT och motsätter sig att samhällsannonseringenbetraktas som en del av det oflFentliga stödet till dagspressen. Samhälleligaorgan bör utgå från vedertagna professionella överväganden vid val avannonsmedier. Tf/anser all samhällsannonseringen inte bör karaktäriseras som endel av presstödet. TU menar att en annonsering om rättigheter och skyldighetermåste kännetecknas av en strävan att nå alla medborgare. Föreningen alt lotalitelsprincipen behöver förstärkas. Samhällsannonsering harstörst betydelse för lågtäckningstidningar. Situationen är allvarlig eftersommyndigheternas annonsering i sådana tidningar har minskat på ett oacceptabeltsätt. Dagstidningskommilténföreslår alt benämningen allmän nyhetstidning används för att avgränsa det tidningskofiekliv som kan komma i fråga för presstöd. Kommittén anger tre kriterier på en allmän nyhetstidning, varav minst två måste vara uppfyllda. A-pressen tillstyrker kommitténs definition. anseratt det enhetliga begreppet allmän nyhetstidning är välmotiverat och Prop.1989/90:78 tillstyrker de tre kriterier som kommittén anger. får inteden nya Bilaga 2 definitionen tolkas så snävt all mångfalden hotas. Presstödsnämndenmenar alt en förändring av terminologin är olämplig då kommittén inte samtidigtföreslår någon ändring i sak av den nuvarande dagspressdefinilionen. Attenbart använda begreppet allmän nyhetstidning, i stället för den längreformulering som finns i den nuvarande förordningen, kan komma att uppfattas somen saklig förändring trots att del inte är fråga om det. Nämnden avstyrker ävende tre kriterier som kommittén vill lägga till gmnd för sindagstidningsdefinition. Kriteriema torde snarare öka än minska osäkerheten närtidningar skall klassificeras. förordar alt den praxis somtillämpats under en följd av år används även i fortsättningen. Även FöreningenCenterpress finner del omotiverat att ändra dagspressdefinilionen när ingenförändring i sak åsyftas. Föreningen vill att den nuvarande definitionenbehålls och att presslödsnämndens praxis i frågan upprätthålls. RSVanger atl termen allmän nyhetstidning inte helt överensstämmer med begrepp somförekommer i lagen (1968:430) om mervärdeskatt och lagen (1972:266) om skatt påannonser och reklam. Det kan innebära problem vid uttaxeringen av reklamskatt.För atl motverka onödiga tolkningsproblem bör reglema korrespondera. Vecluföreslår att den nuvarande otydliga gränsdragningen mellan dagstidningar ochveckotidningar slopas inom ramen för en total översyn av de allmänna stödformema. Dagstidningskommitténföreslår vissa preciseringar för att närmare avgränsa begreppet allmännyhetstidning. Tidningen bör bl. a. vara av fortlöpande karaktär.Presstödsnämnden menar att del tydligare måste framgå att en tidning skallkomma ut med minst ett nummer för att kunna få presstöd. Nämndenanser därför all den nuvarande definitionens formulering bör behållas. Manutgår också från all en tidning även i fortsättningen generellt bör få inställautgivningen på helgdagar saml i vissa fall vid helgema eftersärskilt beslut av presstödsnämnden. Dagstidningskommilténföreslår vidare att den redaktionella inriktningen hos en allmän nyhetstidninginte får begränsas till ett fåtal intresseområden, eller uteslutande vända sigtill vissa socialt eller intressemässigl avgränsade gmpper av befolkningen. Presslödsnämndenansluter sig till de avgränsningar som kommittén räknar upp. Nämnden vill dockbetona alt man uppfattar det som ett antal exempel, och att del kankomma all framställas tidningar med en begränsad redaktionell bevakning sominte faller in under dessa. I sin behandling av kommitténs förslag till samdistributionsrabatt,uppmärksammar presstödsnämnden all tidningen kommer att gåmiste om rätten till samdislribulion med övriga morgontidningar som en följd avden föreslagna dagspressdefinitionen. A-pressentillstyrker att presstödet inte skall omfatta tidningar som uteslutande riktarsig lill vissa socialt eller intressemässigl avgränsade gmpper. NOtillstyrker med ett undantag kommitténs inskränkningar. inteatl tidningar som behandlar näringslivet bör uteslutas från stöd. Prop.1989/90:78 har stor betydelse både ekonomiskt och politiskt ien Bilaga 2 marknadsekonomi. Det finns också ett demokratiskt intresse avall medborgarna får information och kunskap i samhällsekonomiska frågor. TCO,och avvisar helt kommitténs förslagalt utesluta tidningar som begränsar sin bevakning lill ett fåtalintresseområden, som exempelvis näringsliv, konsumentpolitik, miljöfrågor,religion eller idrott. Man hänvisar bl. a. till risken för godtyckligabedömningar. TU,Föreningen , , , m.fl. avvisar förslaget all utesluta tidningar som vänder sig lill vissa socialteller intressemässigl avgränsade gmpper av befolkningen. TCO,och (jrafiska fackförbundet pekar på all ett sådantkriterium skulle försvåra distributionen av tidningar som l.ex. DagensIndustri, Ny Dag och Dagen genom att de inte längre skulle ha räll lillsamdistribution med andra tidningar. TU anser att kommittén ger begreppetallmän nyhetstidning snävare gränser i syfte att utestänga Da- gens Industri.Tidningen tillhör TU:s medlemskrets och betraktas således som enallmän dagstidning. TU menar även att motsvarar de tre kriteriersom ligger till grund för kommitténs definition av allmän nyhetstidning. DagensIndustri pekar på att tidningens rätt tifi samdislribulion upphör, atttidningen blir belagd med mervärdeskatt och att man får betala högre reklamskattom kommitténs förslag genomförs. De senaste tio årens enda livskraftigatillskott till den eftersträvade mångfalden, , vill kommittén nuskära av. Eftersom tidningens morgondistribulion hem lill läsama äventyras,står förslaget även i strid med tryckfrihetsförordningens anda och bokstav (Ikap. 2§ och 6 kap. 4§), menar i likhet med Akliefrämjandet.Tidningen anför vidare att man i stort sett uppfyller alla de tre kriterier somkommittén anger i sin definition av allmän nyhetstidning. Efter den breddningav nyhetsmaterialet som genomfördes torde även avgränsningensom tar fasta på den redaktionella inriktningen sakna relevans. Det är också inkortekt,hävdar , all man uteslutande riktar sig lill en viss gmppmänniskor. Över huvud taget är det egendomligt atl en statlig utredning låterförmodanden om tidningens läsekrets ligga till gmnd för förslag med långtgåendekonsekvenser för branschens nödvändiga och legitima produktutveckling. Akliefrämjandetanser att kommitténs förslag leder till ytterligare betänkligheter över delstatliga medieengagemangel över huvud taget. Det går inte att frigöra sig frånmisstanken att del finns en ambition all stödja och skydda den partipolitisktanslutna pressen från oberoende medier. Affärsvärldenanser inte att välmående aflfärstidningar skall vara skalle-frälse. AflTärsvärldenbetalar själv 8 milj. kr. i reklamskatt och mervärdeskall. Delsammagäller för många tidningar, vilket inte är mycket att säga om eftersomflertalet produkter och tjänster i samhället är beskattade. Bedömningav avläggare och editioner Prop. Dagstidningskommitténföreslår att man i presstödssammanhang utgår ""äga 2. från all entidnings titel konstituerar dess identitet, dvs. ett namn motsvarar entidning. För alt undvika uppenbara skenkonstmktioner införs en spärr. TU,Föreningen , och tillstyrker principen atten tidnings oflFrcidla namn är avgörande. TU fömtsätter i sammanhanget allpresstöd endast kan utgå till tidningar med egel utgivningsbevis. TU villockså påpeka att en icke avsedd presslödseflFekt kan uppslå när två tidningarintegreras redaktionellt så långt atl det kan ifrågasättas om de längre utgörtvå självständiga tidningar. Här har press-stödsnämnden en bevakningsuppgifl avsamma slag som kommittén ålagt nämnden när del gäller uppsplittringar av tidningar. Presslödsnämndeninstämmer i huvudsak i kommitténs förslag lill huvudregel. Regeln bör dockgälla utan undantag. Det blir svårt, menar nämnden, att leda i bevis att enuppsplittring gjorts enbart för att erhålla högre presstöd. Sådana bedömningskonfiikterbör inte byggas in i systemet. Nämnden anser att det även bör finnasmöjligheter att reagera mot och hindra missbmk bland tidningsföretag som redanger ut bidragsberättigade editioner. Enligt presstödsnämnden har den rådande ordningennär det gäller stöd till editioner sina brister. Bl.a. krävs omfattandemätningar av del redaktionella innehållet. En viktig fördel är emellertid attreglerna är entydiga. Det behöver inte föreligga någon osäkerhet om vilketstödbelopp som skall utgå. Nämnden föreslår som ett alternativ lill kommitténsföreslagna förändringar att nuvarande regelsystem bevaras men att kravet på egelredaktionellt innehåll sänks från . Statskontoretanser all huvudprincipen med en tidnings titel som underlag för presstöd ärenkel och tilltalande vid en första anblick men all den kan ifrågasättas mot bakgmndav presstödets syfte all stimulera mångfalden i nyhetsförmedling ochopinionsbildning. Mångfalden får inte begränsas till tidningarnas vinjetter.Statskontoret befarar också att den föreslagna spärregeln inte gertillräckligt skydd mot utpräglade skenkonstmktioner. RRVavstyrker kommitténs förslag på denna punkt. RRV finner, i motsats tillkommittén, det inte osannolikt att tidningsägare kan falla för frestelsen atldela upp sin tidning i flera utgåvor med olika namn även om de redaktionellaoch marknadsmässiga skälen är svaga. Det skulle likaledes bli en svår uppgiftför presstödsnämnden att bedöma när de presstödstekniska motiven varit sådominerande atl en klyvning kan karaktäriseras som skenkonstmktion. RRV är ävenkritiskt mot att förslaget, i likhet med flera andra förslag i betänkandet,skulle innebära atl presstödsnämnden åläggs att göra flera känsliga ochdiskretionära bedömningar än . Patent-och registreringsverket ser positivt på att en tidnings oflfrcidla namn skallbeaktas i presstödssammanhang. Tidningens namn kan emellertid inte ensamttjäna som urvalsinstmment ulan måste kompletteras på lämpligt sätt. När verketmeddelar utgivningsbevis gör man ingen bedömning av innehållet. A-pressen är kritisk tillhuvudprincipen all en tidnings titel skulle utgöra Prop. 1989/90:78 dessidentitet. A-pressen anser atl man bör skilja mdlan å ena sidan Bilaga 2 samhälletsIryckfrihelsrältsliga intressen, där utgivningsbevisel är avgörande, och åandra sidan dess presslödsintressen, där innehållet och inte tidningarnastitlar eller utgivningsbevis spelar störst roll. är den nuvarandegränsen på unikt innehåll olämplig till följd av förekomsten av radio- ochTV-program, nyhelsbyråldegram, börstabeller, lotteri-dragningar, informaiion omskolmåltider, sporttabeller, föreningsnoliser etc. Gränsen för när en editionär en särskild tidning bör i stället sättas vid . TidningsstatistikAB och menar att villkoren för presstöd även ifortsättningen skall knytas lill innehållet, och inte till tidningens namn.Presstödets syfte alt främja mångfalden tillgodoses därigenom bäst. Man pekaräven på svårigheterna att avslöja skenkonstmktioner. föreslåratt det nuvarande kravet på eget redaktionellt innehåll kvarstår och attföretaget får i uppdrag atl ulföra kontrollarbetet. Dagstidningskommilténföreslår en särregel för att skydda de nuvarande editionerna för tidningamaArbetet, Bergslagsposlen och Folket. Flera remissinstanser pekar på alt edilioneringenav Folket har upphört och att särregeln således avser två tidningar. TUstöder kommitténs förslag om en särskild editionsregel för två tidningarförutsatt all tidningarnas eget redaktionella material inte understiger . är kritiska till särregeln i ett avseende. Det gällerkravet på att ungefär två tredjedelar av de aktuella editionerna skall varaunik text. Det finns ingen anledning att ha så högt ställda krav. En rimlignivå kan i stället vara 40 . Presstödsnämndenanser alt kommitténs förslag lill särregel är otillfredsställande. Hur skallkontrollen av innehållet gå till och hur långt under gränsen kan en tidning gåulan alt driftsstödet helt upphör? Nämnden har dessutom svårt att se varför ensärregel skall tillämpas bara för alt de två tidningama har hell eller delvis identiskanamn på förlaga och edition. RRVfmner del tveksamt alt ett par tidningar för en odefinierad framtid medgesnågot som förvägras andia. Allvarligare är dock att kommittén inte anger någotexakt procenttal för andelen eget material eller föreslår någon löpandeinnehållsgranskning, ulan överlämnar frågan till presslödsnämndens prövning. A-pressen,och avstyrker särregeln. Statskontoret menar allbehovet av en särbestämmelse visar på hela den föreslagna konstmktionenssvaghet. Verkligheten visar all ell namn inte motsvarar en tidning. motsätter sig all omfattas av en särregel som stödet till dras in. Företaget hävdar att har en nästan dubbelt så stor annonsvolym som och att tidningens moderbolag, , är etl av landets lönsammaste tidningsföretag. Antingen bör slödel till båda tidningama slopas eller bör båda fil behålla en del av slödel. Allmänt 'e 2 Dagstidningskommilténföreslår atl det nuvarande produktionsbidraget ersätts med etl driftsstöd ochall regelsystemet förändras på flera punkter. Remissinstanserna diskuterarhuvudsakligen de enskilda förändringsförslagen men några tar också ställning igenerella ordalag. LOanser all förslaget till driftsstöd bör genomföras.