prop · GD03105 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:105 om samordnat flyktingmottagande och nytt system forersättning till kommunerna, m. m. Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet för de åtgärder och de ändamål somframgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen redovisas ett program för att underiätta för flyktingar att snabbarefå en fast förankring i svenskt arbets- och samhällsliv och därmed minska derasberoende av samhällets stöd. I programmet betonas särskilt att det behövs enhelhetssyn och en samordning mellan olika myndigheter i arbetetmed flyktingar. Förslaglämnas till ett nytt system för ersättning till kommunerna för flyktingmottagandet.Förslaget innebär att nuvarande ersättning av kommunernas kostnader förekonomiskt bistånd till flyktingar och huvuddelen av övriga bidrag tillkommunerna för flyktingmottagandet läggs samman i en schabloniserad ersättningsom normalt utgår per mottagen flykting. Den föreslagna schablonersättningenskall täcka även kommunernas kostnader för lagstadgad svenskundervisning avvuxna flyktingar. Huvudsyftetmed förändringen av ersättningssystemet är att skapa en stor frihet förkommunerna att i samverkan med arbetsförmedlingen på orten vidta aktivaåtgärder för att flyktingarna skall bli självförsörjande. Vidsidan av schablonersättningen kommer särskild ersättning att läm nas för vissa kostnader för äldre och handikappade flyktingar och barn utan egna vårdnadshavare. Vidare kommer ersättning att kunna lämnas för extraordinära kostnader. '" Denpmonkrets för vilken ersättning skall utgå föreslås bli utökad. Ersättning,skall kunna lämnas för alla utlänningar som får uppehållstillstånd på grund avanknytning till personer som tagits emot som flyktingar. En förutsättning skalldock vara att den anhörige har sökt uppehållstillstånd från detatt den först anlände togs emot. 1 1989/90. En utgångspunkt förförslagen är att kostnadsfördelningen mellan stat . 1989/90:105 ochkommun skall vara i stort sett oförändrad. Detnya ersättningssystemet föreslås tillämpas fr.o.m. . Ennärmare prövning skall göras av om flyktingarnas behov av hemutrustning frånsamma tidpunkt kan tillgodoses genom lån, i stället för som genom bidrag. Ipropositionen föreslås också vissa ändringar i lagen (1988:153) om bistånd åtasylsökande m. fl. Dessa ändringar föreslås träda i kraft redan den Ijuli 1990. Förslag till Prop. Lagom ändring i lagen (1988:153) om bistånd åt asylsökandem.fl. Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1988:153) om bistånd åt asylsökande m.fl. delsatt 5 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en nyparagraf, 3a§, av följande lydelse. Utlänning som avses i 2 och 3§§ har rätt till bistånd även efter detatt uppehållstillstånd beviljats om utlänningen 1. vistas på en statligförläggning för asylsökande, eller 2. tillfälligt vistas i enkommun i avvaktan på att anvisas plats på en statlig förläggning förasylsökande eller i en annan kommun. Bistånd enligt första stycket lämnas endast för utlänning som inte anvisatseller kunnat utnyttja anvisad kommunplats. 5§Rätten till bistånd upphör 1. omutlänningen, innan beslut har meddelats i frågan om uppehållstill stånd, inte längre vistas så som sägs i 2§, 2. näruppehållstillstånd ges, 2. när uppehållstillstånd ges utom ifall som avses i 3a§, 3. när en ansökan omuppehållstillstånd har avslagits och ett beslut om avvisning eller utvisningskall verkställas; dock kvarstår rätten till bistånd även för den tid som skäligenbehövs för verkställigheten, eller 4. när utlänningen lämnar landet. Dennalag träder i kraft . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den 15 febmari 1990. Närvarande:Statsministern , ordförande, och statsråden , S. ,, , , R. , , , , G.Andersson, Lönnqvist, , , , , , ,, Proposition om samordnat flyktingmottagande och nyttsystem for ersättning till kommunerna, m. m. DenI infördes ett nytt system för att ta emot asylsökande ochflyktingar i (prop. 1983/84:124, SfU 27, rskr. De i propositionenangivna riktlinjerna för flyktingmottagandet har i vissa delar ändrats dels isamband med införande av lagen om bistånd åt asylsökande den (prop.1987/88:80, SfU 17, rskr. 160), dels i samband med beslut om en ny regionaliseradorganisation för statens invandrarverk (prop. 1987/88:158, SfU 28, rskr. Statenhar ett övergripande ekonomiskt ansvar för flyktingmottagandet. Ansvaret är iövrigt delat mellan stat och kommun. Kommunerna har ansvar för att de som fårstanna får goda livsbetingelser och en bra introduktion i det svenskasamhället. träffar överenskommelser med kommunerna ommottagande av flyktingar. Kostnaderna härför ersätts av staten enligtförordningen (1984:683) om statlig ersättning för mottagande av flyktingar ochvissa andra utlänningar. En kortfattad redovisning av gällande regler för ersättning till kommunernaför flyktingmottagandet bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga I. Sedanvåren 1989 har en informell arbetsgrupp inom med företrädareför berörda departement, , statens invandrarverk ocharbetsmarknadsstyrelsen (AMS) sett över nuvarande system för ersättning tillkommunerna för flyktingmottagandet. Arbetsgruppens primära uppgift har varitatt skapa ett nytt, mindre detaljstyrande ersättningssystem som stimulerar tillaktivare och mer samordnade insatser för flyktingar. Systemet skulle ge ökadfrihet för kommunerna att utforma mottagandet på ett mer rationellt sätt. Ettannat syfte har varit att åstadkomma en förenklad administration. Parallelltmed detta har nuvarande system för svenska för invandrare (sfi) granskats, delsav på uppdrag av regeringen, dels av påeget initiativ. Dettasammanhängande översynsarbete och den därpå följande bered- ningeninom har bedrivits med utgångspunkt i en hel- Prop.1989/90:105 hetssyn, där ett huvudsyfte har varit att flyktingar så snartmöjligt skall kunna bli självförsörjande och integrerade i det svenskasamhället. Vidsidan härav har regeringen uppdragit åt och arbetsmarknadsstyrelsenatt gemensamt ta initiativ till insatser, som syftar till att förstärka ochutveckla samarbetet mellan och arbetsförmedlingen. Erfarenheterna visar tydligt atthjälpinsatser för arbetslösa socialbidragstagare, varvid invandrare äröverrepresenterade, fungerar bättre om de genomförs i samarbete mellan fleraberörda myndigheter. Jag återkommer något mer till detta i det följande. Motden bakgrunden finns nu underlag för ett samlat reformprogram med syfte attunderlätta för flyktingar att få en fast förankring isvenskt arbets- och samhällsliv och därmed minska deras beroende av samhälletsstöd. De viktigaste beståndsdelarna i ett sådant reformprogram, som rör fleradepartements ansvarsområden, är: målinriktadprioritering inom arbetsmarknadsverket av tidiga insatser till förmån förflyktingar åtgärderför att utveckla samverkan mellan deolika organ som är engagerade i flyktingmottagandet ettnytt ersättningssystem till kommunerna för flyktingmottagandet. Jag kommer i det följande, efter samråd med statsråden , ,och , att redovisa vår gemensamma syn på inriktningen av detlokala flyktingmottagandet och hur samordning och samverkan mellan olikamyndigheter kan och bör utvecklas. Jagkommer därefter att redovisa förslag till ett nytt system för ersättning tillkommunerna för flyktingmottagandet. Förslaget har utarbetats efter samråd medSvenska kommunförbundet. Jagkommer slutligen att lämna förslag till vissa ändringar i lagen (1988:1 53) ombistånd åt asylsökande m. fl. Minföredragning av dessa frågor skall ses i sammanhang med de förslag till reformeradsvenskundervisning för invandrare som statsrådet presenterat . 2 Överväganden och förslag 2.1.1 Målen förinvandrarpolitiken och flyktingmottagandet Flyktingarsom bosätter sig i är invandrare. Målen för den svenska invandrarpolitiken,som sammanfattas i begreppen jämlikhet, valfrihet och samverkan, innebär attinvandrare i förhållande till övriga invånare i skall ha likvärdiga fömtsättningaratt bo, leva och verka här. Undantagen är de fundamentala rättigheter ochskyldigheter som knyts till medborgarskapet. Grunden för att nå målen förinvandrarpolitiken och flyktingmottagan- tl 1989/90. det är de insatser somfaller inom välfärdspolitikens ram. När dessa Prop. 1989/90:105 insatser interäcker till krävs vissa säråtgärder, för vilka ansvaret vilar på respektivesakansvarig myndighet inom stat och kommun. Principerna för ansvarsfördelningenmellan myndigheterna har kommit till uttryck i en särskild förordning(1986:856) om de statliga myndigheternas ansvar för invandrare m.fl. Flyktingarkommer i regel från särskilt svåra förhållanden. De har därför särskilda behovav stöd den i . Flyktingarna skiljer sig från andrainvandrare genom att de inte har möjlighet att fritt återvända till sinahemländer. Samhället har mot denna bakgrund valt att ge flyktingarna ettsärskilt mottagande som i vissa avseenden innebär en positiv särbehandling ijämförelse med andra invandrare. Det särskilda mottagandet gäller inte bara flyktingar enligt Genéve-konventionenutan också krigsvägrare samt personer som får stanna i på grund av flyktingliknandeskäl (de facto-flyktingar) eller humanitära skäl. Vidare omfattar detsärskilda flyktingmottagandet vissa nära anhöriga till flyktingar. När jag ifortsättningen använder begreppet yZyA:-ting avser jag alla de personer somomfattas av flyktingmottagandet. Samhälletssamlade insatser syftar till att ge flyktingen fömtsättningaratt snabbast möjligt få enreguljär sysselsättning (arbete eller utbildning) med normal försörjning (lön,studiestöd eller utbildningsbidrag) sågoda kunskaper i svenska och om det svenska samhället som i varje skede avintegrationsprocessen krävs för att flyktingen aktivt skall kunna delta iarbets- och samhällslivet i övrigt endelaktighet i samhällslivet som ger flyktingen fömtsättningar att påverka sinegen situation och att därmed främja goda etniska relationer. 2.1.2Nuvarande organisation och ansvarsfördelning inom stat och kommun Ansvaretför det praktiska genomförandet av invandrar- och flyktingpolitiken är som jagtidigare sagt delat mellan stat och kommun. Jag kommer i det följande attnärmare redogöra för nuvarande organisation och ansvarsfördelning. är statlig huvudman för mottagandet av asylsökande ochflyktingar. driver förläggningar för asylsökande och skallträffa överenskommelser med kommunerna om att de förbinder sig att ta emotflyktingar. Flyktingarnas bosättning i kommun sker genom medverkan fråninvandrarverket. Verket betalar ut ersättning till de kommuner som träffatöverenskommelse om flyktingmottagande. Länsstyrelserna ersätter kommunernaskostnader för utgivna socialbidrag. fick enny organisation i syfte att åstadkommaeffektivare handläggning och därmed kortare väntetider i Prop. 1989/90: lOffrämst asylärenden, ett bättre flyktingmottagande och förbättrad samverkanmellan verket och kommunema. En viktig del i samverkan är att ge information,råd och stöd till kommuner. Statenhar genom arbetsmarknadsverket, främst de lokala arbetsförmedlingarna, ettprimärt ansvar för att flyktingarna introduceras på arbetsmarknaden eller gesutbildning i syfte att erhålla arbete. Flyktingarnasoch andra invandrares situation på arbetsmarknaden skall i första hand lösasmed ordinarie arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Dessa kan vid behovkompletteras med särskilda insatser för att underlätta inträdet påarbetsmarknaden. 1samband med att det kommunala flyktingmottagandet infördes den 1 januari 1985övergick huvudmannaskapet på den statliga sidan för flyktingmottagandet frånAMS till invandrarverket. Genom denna förändring har arbetsmarknadsverkets rolli flykting- och invandrarpolitiken renodlats. Särskilda resurser har vidåterkommande tillfällen tilldelats AMS för arbetsmarknadsservice åt flyktingaroch andra invandrare. AMS fömtsätts fördela dessa resurser i samråd medinvandrarverket och i övrigt sätta in de åtgärder som flyktingars ochinvandrares situation på arbetsmarknaden kräver. Länsarbetsnämndemager riktlinjer för arbetsförmedlingarnas verksamhet och har ansvar för attgenomföra arbetsmarknadspolitiken i varie län och därmed också för attflyktingarna får den arbetsmarknadsservice de har rätt till. Ansvaret innebäratt de skall vara drivande i frågor som berör flyktingarnas situation påarbetsmarknaden, att de skall ge råd och vara konsulter till de lokala arbetsförmedlingamaoch att de vid behov skall omfördela resurserna inom länet dit de bäst behövs.Ansvaret för platsförmedling och arbetsvägledning för flyktingar åvilarprimärt de lokala arbetsförmedlingama. Kommunernahar en central roll när det gäller genomförandet av invandrarpolitiken ochflyktingmottagandet. Kommunernahar genom lagen (1986:159) om gmndläggande svenskundervisning ansvar för gmnd-sfisom omfattar en genomsnittlig utbildningstid . Däremot harkommunerna inte något ansvar för påbyggnads-sfi. Denna anordnas i stället iform av studiecirklar hos studieförbunden eller inomarbetsmarknadsutbildningen och omfattar . Kommunstyrelsenhar vanligtvis det övergripande ansvaret för invan drarfrågorna i kommunen. 1 ett mindre antal kommuner har särskilda invandrarnämnder samordningsansvar. Varje facknämnd svarar för frågor som rör invandrare inom det egna verksamhetsområdet. Kommunerna bestämmer själva på vilket sätt man organiserar arbetet med invandrarfrå- 7 gorna.Staten påverkar handlingssättet genom speciallagstiftning, t. ex. Prop.1989/90:105 skollagen och socialtjänstlagen. De av fastställda målenför invandrarpolitiken skall genomsyra kommunens arbete med invandrarfrågoroavsett vilken del av den kommunala förvaltningen som har ansvaret. 1många kommuner har man inrättat särskilda invandrarbyråer eller invandrarfunktioner.Från börian var invandrarbyråerna i huvudsak inriktade på att erbjudainvandrare information samt tolkservice och i övrigt bistå invandrarna i deraskontakter med myndigheter, sjukvård m.m. En annan viktig uppgift förinvandrarbyråerna och invandrarfunktionerna är att genom sin specialkunskap ominvandrare, bidra till att kommunstyrelse, facknämnder och kommunalaförvaltningar anpassar sin verksamhet så att invandrarnas behov ochförutsättningar uppmärksammas. Mångakommuner har inrättat särskilda samrådsorgan där kommunalpolitiker, kommunalatjänstemän och företrädare för invandrarföreningar deltar. I dessa samrådsgrupperredovisas sakkunskap som har en viktig opinionspåverkande roll och betydelseför besluten i de politiska organen. Ivissa kommuner har utarbetats särskilda handlingsprogram för invandrarfrågorna.Några formella krav finns inte på ett sådant program, men av vad jag lärt migvid kommunbesök runt om i landet har de ofta stor betydelse, när det gäller attomsätta de invandrarpolitiska målen i verkligheten. Imånga kommuner är flyktingmottagandet knutet till som sedan haren samordningsfunktion för flyktingmottagandet gentemot andra kommunala ochregionala organ. Folkrörelseroch organisationer har en viktig roll i flyktingmottagandet. De kan bl.a.utgöra kontaktpunkter i arbetslivet, , i bostadsområdena eller i enreligiös gemenskap. Röda korsets kontaktgruppsverksamhet utgör här ett braexempel. Underår 1989 genomförde flera organisationer, bl.a. Rädda barnen, korset m.fl.den s.k. med målet att söka skapa en bredare uppslutning kringflyktingmottagandet i . Regeringen har tagit detta som utgångspunkt föratt föreslå att en gemensam arbetsgrupp tillsätts med uppgift att söka utformaförslag till hur de frivilliga organisationerna skall kunna spela en mer aktivroll i det svenska flyktingmottagandet. 2.1.3Problem och förändringsbehov i flyktingmottagandet Mångaflyktingar med klara uppehålls- och arbetstillstånd tvingas vänta alltför länge på förläggningar innan de tas emot i en kommun. kan med den nya organisationen fatta beslut i tillstånds ärenden mycket snabbare . Även om det kommunala mottagan det har varit betydligt större än som förutsattes när systemet infördes, har utslussningen från förläggningarna till kommunerna varit otillräcklig. Defrämsta orsakerna till detta är den höga inströmningen av asylsökan- Prop.1989/90: 105 de samt bristen på bostäder. Många kommuner söker nu extraordinäralösningar för att finna bostäder till flyktingarna. förs diskussioner om hur man skall kunna lösabostadsproblemen för flyktingar. Diskussionerna förs i samråd med statensinvandrarverk, och representanter för frivilligorganisationerna. Iett kortsiktigt perspektiv är det nödvändigt att kommunerna uppmärksammarmöjligheterna att bygga genomgångsbostäder. Visst stöd till sådana insatserkan lämnas av invandrarverket. Kommunerna bör också uppmärksamma möjligheternaatt få statliga lån till s.k. modulbyggnation. Även olika typer av inneboende-och inackorderingsmöjligheter bör prövas mer än . Långsiktigtmåste det ordinarie bostadsbyggandet öka i syfte att lösa bostadsproblemen föralla bostadsbehövande. Inflyttningen av flyktingar och andra invandrare måstesärskilt beaktas i den kommunala bostadsbyggnadsplaneringen. Arbetsmarknaden,svenska för invandrare m. m. Ettannat huvudproblem är att det tar för flyktingar som tagits emot i enkommun att komma in på arbetsmarknaden och därmed få en möjlighet att blisjälvförsörjande. Arbetethar en central roll i de flesta vuxnas liv. En stor del av de flyktingar somkommit är unga människor i aktiv ålder. Att få ett arbeteeller komma in på en utbildning och en egen försörjning innebär också förflyktingarna att få en social identitet, en självkänsla och möjligheter tillkontakter med andra människor. Arbetsplatsen är för de flesta en kanske likaviktig förankringspunkt i tillvaron som hemmet. Delånga väntetiderna från det att flyktingarna får arbets- och uppehållstillståndtills de kommer i arbete eller på annat sätt får en reguljär sysselsättninginnebär påfrestning för den enskilde och stora kostnader för samhället. Omväntetiden, som är , minskas rejält kan socialbidragskostnadernasänkas med stora belopp. Om väntetiderna nedbringas så att flyktingarnasnabbare kommer ut på arbetsmarknaden skulle stat och kommun få ett ekonomiskttillskott via skatter och arbetsgivaravgifter. Arbetsmarknaden skulle få ett efteriängtattillskott av arbetskraft. Enannan omständighet som har försenat flyktingars inträde på arbetsmarknadensammanhänger med den bristande flexibiliteten i nuvarande sfi-system. Det har bl.a.uppstått väntetider till följd av dålig tillgång på påbyggnads-sfi. I mångafall har flyktingarna haft svårt att uppnå kunskapsmålen, samordningen medövriga åtgärder har varit bristfällig och svårigheterna för flyktingarna attkomma in på fortsatt utbildning betydande. Jag går inte i detta sammanhangnärmare in på sfi-systemet. Statsrådet har, som jag redan nämnt,redovisat sina förslag om ett nytt, sammanhållet sfi-systemunder kommunernas ansvar. Detfinns också en viss tveksamhet hos många arbetsgivare till att anställa arbetskraft med utländsk bakgrund. Parterna på arbetsmarknaden 9 harett stort ansvar när det gäller att påverka negativa attityder och Prop.1989/90:105 fördomar mot människor med annorlunda kulturell bakgrund ochyrkeserfarenhet. Ytterligareen omständighet som försvårar flyktingars integration kan vara att det tar långtid att värdera den utbildning och yrkesbakgrund som flyktingarna har med sigfrån hemlandet. Ansvaret för denna värdering ligger såvitt gäller högreutbildning huvudsakligen hos universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) och föryrkesutbildning på gymnasienivå hos AMS. Ansökningarna hos UHÄ har i principfördubblats sedan detta system för värdering startade . Motbakgrund av detta har regeringen för innevarande budgetår förstärktresurserna vid UHÄ. I budgetpropositionen för /91 har regeringenföreslagit att ytterligare medel anvisas för att UHÄ skall kunna arbeta undande ärendebalanser som uppstått . Ävenandra myndigheter har till uppgift att värdera utländska examina ochyrkeskvalifikationer. Det gäller t. ex. utländska vårdutbildningar som bedömsav och utbildningar inom jord- och skogsbruk som lanbruksuniversitetsvarar för. Invandraremed yrkesutbildning på gymnasienivå eller med arbetslivs-praktik kan få sinutländska utbildning eller yrkesbakgrund bedömd och jämförd med motsvarandesvensk utbildning eller yrkeskrav. AMS har alltså ansvar för denna verksamhet.Till grund för bedömningen ligger praktiska och teoretiska prov eller dedokument över utbildning som invandrare har med sig. 1 anslutning härtillutvecklas en databaserad kunskapsbank inom AMS. 1 kunskapsbankennoteras uppgifter om olika utländska utbildningars innehåll samt var och huren yrkesprövning eller bedömning kan göras. Ettytterligare hinder för ett effektivt flyktingmottagande ligger enligt min meningi nuvarande system för ersättning till kommunerna. Denna syn delas av och många av alla de kommuner som tar emot flyktingar.Nuvarande ersättningssystem ger, som jag ser det, inte kommunerna tillräckligtincitament till att aktivt verka för att flyktingarnas socialbidragsberoendeminskar. Det är så att det aktuella ersättningssystemet manar till ettbidragstänkande. ersätter staten bl. a. socialbidragskostnaderna underdet år då uppehållstillstånd beviljats och de därpå följande tre åren. Aktivaåtgärder för att flyktingarna skall bli självförsörjande kan däremot medförakostnader för kommunen som den inte får ersättning för. Dessaförhållanden kan leda till att flyktingar blir passiva bidragsmottagare. Istället borde ersättningssystemet bidra till att flyktingens egna förutsättningartas till vara, så att han eller hon snabbare kommer in i ett normaltlivsmönster. Sammanfattningsviskan sägas att det i nuvarande flyktingmottagande allför ofta uppstår "glapp" mellan olika insatser där ansvaret liggerpå skilda fackmyndigheter. Det leder till att många flyktingar alltför länge blir 10 beroende av samhälletsstöd för sin försörining. Åtgärder bör vidtas för att Prop. markeraarbetsmarknadsverkets ansvar för att tillgodose den enskilde flyktingensindividuella behov skapaett system för statlig ersättning till kommunerna som premierar aktiva åtgärderså att flyktingar snabbare kommer in i arbetslivet eller i annan reguljärsysselsättning samt främjaett individinriktat, samordnat arbetssätt på det lokala planet. Förslag tillreformering av svenskundervisningen för invandrare har alltsåtidigare redovisats av statsrådet . Förslag om åtgärder i övrigtkommer jag att redovisa i det följande. 2.2 Aktivt och samordnat flyktingmottagande m. m. 2.2.1 En helhetssyn behövs Enhelhetssyn måste prägla arbetet för integration av flyktingar i det svenskasamhället. Helhetssynen innebär att de olika samhällsorganens insatser måstesamordnas och utgå från den enskildes individuella behov. I denna samverkan börde fackliga organisationerna, arbetsgivarna och frivilligorganisationerna få enmer aktiv roll än . De måste alla bli naturliga bundsförvanter i ettarbete för solidaritet och medmänsklighet. Föratt åstadkomma en sådan helhetssyn krävs ett nära samarbete mellan företrädareför staten, i första hand statens invandrarverk och arbetsmarknadsverket, ochför kommunerna: de ansvariga för flyktingmottagandet, socialförvaltning ochkommunernas sfi-ansvariga organ. I detta samarbete har även enbetydelsefull roll. Det är i detta sammanhang viktigt att de samverkandemyndigheterna är väl förtrogna och införstådda med varandras kompetens, mål ochmetoder. Det är också väsentligt att de kan avgränsa det egna kompetensområdet.Härigenom ökar den ömsesidiga respekten och arbetet för den enskilde flyktingenkan i samråd med honom eller henne själv, på ett effektivare sätt inriktas påatt tillgodose hans eller hennes behov. Påmånga håll i landet sker en samverkan av det här slaget både inomramen för ordinarie verksamhet och genom särskilda arrangemang. Erfarenheternaär mycket goda. Enav de viktigaste kunskaperna som samverkansmetodiken medfört är att man måsteha ett gemensamt synsätt i arbetet. Gemensamma temadagar, studiebesök hosvarandra, gemensamma ärendegenomgångar och trepartssamtal är exempel på detta.Samtidigt måste kunskapen om de krav och problem som flyktingen möter iarbetslivet öka (arbetsplatsbesök m.m.).