prop · GD0388 · 1989-12-31 00:00:00 — Jagföreslår därför att staten överför sina direkta aktieinnehav i ett antalkonkurrensutsatta företag lill ett helägt förvaltningsakliebolag. Det samlademarknadsvärdet på förmögenheten i förvallningsbolagel beräknas uppgå till ca27 miljarder kronor. Förvallningsbolagel föreslås få möjlighet att ge utkonvertibla skuldebrev motsvarande högst av sill egna aktiekapital.Ytterligare ägarspridning skall kräva godkännande. Jagföreslår också att FFV ombildas från affärsverk till aktiebolag. De skäl somvid inrättandet av FFV angavs för affarsverksformen är interelevanta. Från all ha varit direkta försvarsfabriker har FFV utvecklats konkurrensutsatt industrikoncem. FFV saknar hell myndighels- ochförvaltningsfunktioner. 4.1 Småforetagspolitikens mål och medel Minbedömning: Småföretagspolilikens mål är att få lill stånd effektivasmåföretag, som kan lämna avgörande bidrag till den ekonomiska tillväxten. Politiken inriktaspå att stödja nyföretagande och på att stimulera vidareutveckling i småföretagmed expansionmöjligheler. På så sätt främjas ell konkurrenskraftigt näringslivmed hög produktivitet. Det finns ett betydande behov av riktade insatser vadgäller framför allt kompetensutveckling och riskkapilalförsörjning. Skäl för min bedömning:Jag vill först kortfattat redogöra för den senaste utvecklingen ismåföretagssektorn. Inom industridepartementet har som jag har nämntupprättats promemorian Svensk industri i utveckling (Ds I 1990:16). Där gesytteriigare uppgifter om bl.a. småförelagens ekonomiska utveckling. Delfinns ungefar en halv miljon företag i , varav är små ellermedelstora dvs. har färre än 200 anställda. Bara inom industrin finns ca 50000sådana förelag. Desvenska småförelagen har tillsammans drygt 1,1 miljoner anställda ochsysselsätter dessutom ell betydande antal egenföretagare. har vi ellomfattande och växande nyföretagande. har ca 95000 hellnya företag startats. har drygt 5000 företag försatts ikonkurs. Konkurserna har ökat . Småföretagenslönsamhet har varit god . Soliditeten har stärkts men ärfortfarande lägre än i större förelag bl. a. till följd av bristen på egetkapital. Investeringama har ökat kraftigt. I reala termer ligger småförelagensinvesteringar högre än de gjorde . Småföretagenspelar en central roll för utvecklingen av marknadsekonomin och för dynamikeni näringslivet. Dessa företag kan flexibelt anpassa sig till nya situationeroch ställa om produktion och annan verksamhet efler marknadens utveckling. Mångasmåföretag utvecklar nya produkter, fömyar produktionsmetoder eller skapar nyasätt atl marknadsföra varor och tjänster. Våra storföretags framgångar påexportmarknaden bygger i hög grad på tillgången till effektivaunderleverantörer med en hög teknisk kompelens. Mindreföretag är spridda över olika delar av landet och har därigenom stor betydelseför möjligheterna atl nå en tillfredsställande regional balans. Orter med mångasmåförelag slår bra mslade inför eventuella kriser i storföretag ellerbranscher. Småföretagens flexibilitet och geografiska spridning ärbetydelsefull också för vår försörjningsberedskap inför kriser och krig. Detär etl samhälleligt intresse att etablering av förelag baseras på korrektinformation och kunskaper om företagande samt all de administrativa mtinernavid etablering är enkla. Den enskilde personen som Flersmåföretag och ökade investeringar startarett eget förelag böi" således fatta sill beslut utifrån relevant informationom de regler som gäller för företagandet och de risker som föreligger.Härigenom bereds den enskilde möjlighet att pröva sin egen affärsidé och taställning till om den är hållbar. Genom att tillhandahålla grundläggandeinformation till de som startar eget kan samhället bidra bl. a. till allantalet misslyckade projekt blir mindre. Antalet konkurser kan därmedbegränsas, vilket minskar störningarna på marknaderna och risken för negativasociala konsekvenser. Grundvillkoren påmarknaderna innebär att del är den inbördes konkurrensen som avgörafTärsidéers och företags framgångar. Nyetableringarnas funktion i ekonomin äratt få till stånd en prövning på marknaden av ett stort antal kommersiellaidéer. Några av dessa kommer inte att efterfrågas i tillräcklig omfattning ochdärför kommer de företag som etablerats på dessa idéer all avvecklas. Det bör understrykas attdet i en stor del av varuproduktionen finns väsentliga stordriftsfördelar sominnebär att det inte är ekonomiskt att etablera ett litet företag. 1 deproduktionskedjor som finns inom många av dessa varuområden har docksmåföretagen en viktig roll att spela. Den roll som småföretagelofta har i olika produktionskedjor är alt vara underieverantör ellermedleverantör av varor och tjänster till det större förelaget, som självtsvarar för de viktigaste komponenterna i produkten och för slulmontering.Produktionskedjorna inom industrin varierar i betydande omfattning. Inom storadelar av industrin sker nu en utveckling mol att de större beställarföretagenställer krav på att underleverantören skall kunna leverera färdiga komponenteroch delsystem i stället för detaljer, att underleverantören bör bediiva egetproduktutvecklingsarbete och att leveranser kan ske kontinuerligt enligt ettstrikt tidschema samt med hög kvalitet. Denna utveckling innebär i regel attunderieve-rantörerna måste höja sin kompetens för att vara konkurrenskraftigamen också en möjlighet till större självständighet för dem. I tjänsteproduktion saknasi många fall utpräglade stordriftsfördelar och den privata tjänstesektorndomineras därför i stor utsträckning av småföretag. Väsentliga undantag finnsdock, l.ex. bank- och försäkringsverksamhet. Den privata tjänstesektornhar expanderat men uppvisar enligt vissa mätningar en lågproduktivitetstillväxt. För att förbättra det nuvarande underiaget avseendesektorns produktivitetsutveckling har regeringens handels- och tjänslerådbeslutat genomföra ett projekt som syftar till att skapa en kunskapsöversiktoch en genomgång av tillämpliga mätmetoder. Arbetet skall bilda ett underlagför produktivitetsdelegationens (I 1989:02) behandling av tjänstesektorn. En ständig utveckling avteknik och marknader kräver en kontinueriig anpassning av företagens kompetens.Rådgivning i form av konsultinsatser och utbildning av företagsledning ochövriga anställda är därför viktigt för atl stärka befintliga företag. Sådankompetensutveckling är viktig för näringslivet generellt; särskilt för atlFoU- och kunskapsintensiva verksamheter inom industrin skall kunna utvecklaspå ett kraftfullt sätt. Viktiga komponenter i kompetensutvecklingen är ocksåförstärkning av kunnan- deti fråga om design, produktkvalitet och miljö. Vidare ökariniregra-tionsprocessen i kompetenskraven på de små och medelstora förelagen. med begränsade resurser saknar ofta möjlighet att vidareutbildasin personal eller att anlita externa konsulter. De kortsiktiga anspråken på depersonella och ekonomiska resurserna tenderar till att personalenskompetensutveckling hålls på en nivå som hämmar företagets långsiktiga tillväxtoch efTektivitel. En sådan utveckling är till samhällsekonomisk nackdel ochdet kan därför vara motiverat att samhället stöder utbildnings- ochrådgivningsverksamhet i små förelag för alt föra upp denna på en högre nivå.Ell grundläggande ansvar vilar dock på företagen själva. Fortsatttillväxt och ökad efTektivitel i tjänsteproduktionen är i högre grad än förvaruproduktionen knuten till arbetskraftens kompetensutveckling och utvecklingav företagens organisation. Liksom i industriförelag finns det en tendens lillatl del kortsiktiga ianspråkslagandet av del lilla företagels personalresurserleder till att den långsiktiga kompetensutvecklingen eftersatts. 1 jämförelsemed industriföretagen finns det dock en något större benägenhet hostjänsteföretagen att tilldela kompetensutveckling särskild vikt, eftersom detofta råder ett mer samband mellan tjänsteföretagets konkurrenskraftoch kompetensen hos dess personal. Enviktig förutsättning för genomförande av en förelagselablering är givetvis alttillräckligt kapital finns tillgängligt och att de villkor, på vilka kapitalettillhandahålls, är anpassade till den situation som det nyetablerade förelagetbefinner sig i. I regel är kapitalbehoven störst för nyetableringar inomindustrin, eftersom dessa kräver investeringar i produktionsanläggningar ochofta också i produktutveckling. Detkapital som erfordras i samband med utveckling av små industriförelag kan ivissa fall inte genereras i tillräcklig omfattning inom företagets rörelse.Verksamhetens tillväxt blir härigenom beroende av externt kapital som ärriskvilligt. Förutom att kapitalel skall vara riskvilligt bör avkastningen påkapitalet baseras på värdetillväxt . Delråder brist på riskkapital till små och medelstora företag. Det hämmarden långsiktiga industriella tillväxten i landet. Del finns flera skäl lill denbrist som föreligger. Ett skäl är att det kapital som skulle kunna kanaliserastill denna sektor kan finna en tillfredsställande avkastning till lägre risk påandra marknader. Från långsiktig industriell tillväxlsynpunkt är det motiveratatt skilja det långsiktiga (samhälleliga) förräntningskravet från delkortsiktiga förränlningkravel, eftersom del senare bestäms av i huvudsak andrafaktorer såsom aktuellt och förväntat konjukturläge, den offentliga sektornsfinansiella ställning, internationella rörelser m. m. Erfarenhetenvisar således atl, åtminstone i expansiva perioder med högavkastandealternativ, kapitalel söker sig bort från de mer riskfyllda satsningarna inomsmåförelagen. Det skapar en ryckighel i tillförseln av kapital, vilket är lillnackdel för en långiktig strategisk utveckling av näringslivet. Vill man därföråstadkomma en långsiktigt gynnsam tillväxt, bör man tillförsäkra sig om etljämnt lillföde av riskkapital. Del lorde främst vara staten som kan påta sig ensådan roll. Det bör dock ske i samverkanmed andra som kan vara intresserade av sådana långsikliga placeringar. Attintressera andra för denna typ av placeringar genom olika incitament viaskattesystemet har dock väsentliga nackdelar, bl.a. fördelningspolitiska. Föratt möta internationaliseringen och för att stärka den inhemska tillväxten ärdet, vid sidan av generellt goda arbetsvillkor för svenskt näringsliv, ocksåviktigt att skapa en god och bred återväxt av nya och växande småföretag. Detsker genom en kombination av närings-, regional- och arbetsmarknadspoliliskaåtgärder. Även de medelstoraförelagen behöver i många fall förslärka sin kompetens för att kunna utvecklasgynnsamt i en hårdnande internationell konkurrens. SIND har i någrautredningsrapporter belyst de medelstora företagens situation. Småförelagspolilikensyftar till att stimulera och stärka de små och inte minsl de nybildadeföretagen föratt åstadkomma tillväxt och efFektivitet i näringslivet. Del skerfrämst genom all undanröja olika slags hinder för företagen och genom riktadeutvecklingsinsatser i övrigt. Hänsyn tas därvid till att olika målgrupper kanha skilda behov. Jag har i mittinledningsanförande redogjort för min syn på vilka näringspolitiska riktlinjeri stort somjag anser bör vara vägledande på 1990-talel. Jag betonade bl. a.vikten av avregleringar och en god infrastmktur. Jag tog uppinternationaliseringen och skattereformen, som får stor betydelse inte minstför småföretagen, liksom de ökade kraven på en god miljö. Jag avser nu att motdenna bakgrund närmare gå in på småföretagspolitikens medel i framliden. Småföretagen påverkas ihög grad av de allmänna ekonomiskl-poliliska åtgärder som regering och riksdagbeslutar om. Dämlöver behövs dock på vissa områden riktade insatser. Genom atl undanröjautvecklingshinder i form av brist på information, kompetens och riskkapital kansamhället bidra till atl stimulera småföretagens utveckling. Med hjälp avsärskilda insatser främjas dels ett kvalificerat nyföretagande, dels debefintliga förelagens produktivitet och tillväxt samt en allmän förnyelse tillgagn för hela näringslivet. Jag avser alt i detföljande (avsnitt 4.2 4.12) redovisa min syn på de mer specifika åtgärder sombehövs vid sidan av de generella åtgärderna - för all undanröja hinder förexpansion och stimulera utvecklingen i småföretagsseklom. Fråganom resurser för de riktade insatserna las upp senare (avsnitt 11). Minbedömning: Arbetet med att förenkla del statliga regelsystemet gentemotnäringlivet är en central uppgift inom näringspolitiken. Arbelet inordnas iregeringskansliels ordinarie organisation. Åtgärdema för attfrämja en minskning och förenkling av de regler som riktar sig mot förelagenhar lett lill positiva resukat. På flera områden har avregleringar elleråtgärder som medför administrativ förenkling för förelagen genomförts. Skälenför min bedömning: Stalsmaktema ger ramar för förelagens beleende genom lagarsom beslutas av , förordningar som fastställs av regeringen ellerföreskrifter av myndigheter, underställda regeringen. Styrningen kan bl. a. skegenom kontroll på förhand, exempelvis auktorisation, legitimering ellertillståndsgivning. Det finns även ekonomiska styrmedel, såsom skaller elleravgifter. Allastyrmedel medför i regel kostnader i någon eller några samhällssektorer. Ettkomplicerat syslem med normer kan för förelagen leda tilleffektivitetsförluster, försvåra nyetablering och försämra marknademas funktionoch därmed negativt påverka den industriella tillväxten. Avregle-rings- ochförenklingsarbelel kan därför bidra lill att uppnå dfektivitet och förnyelse inäringslivet. 1november tillkallade regeringen mol denna bakgmnd en arbetsgmpp dens.k. normgmppen (I 1983:H) som fick i uppgift atl gå igenom sådana regler somriktar sig mol näringslivet. Arbetet skulle inriktas på de regler som ärkoslnädsdrivande genom all t. ex onödigtvis fördyra produkter och processereller öka näringslivets administrativa kostnader. Översynen skulle gälla såvälinnehåll som tillämpning av aktuella regler men inte omfatta den gmndläggandemålsättningen med dessa. Åt normgmppen uppdrogs även att föreslå i vilkaavseenden berörda författningar borde ändras. Normgmppenhar haft en bred kontaktverksamhet, arrangerat seminarier och utgett skriftersamt gjort eller initierat utredningar som i flera fall har lett lillregelförenklingar. Medvetenhetenom den stora betydelsen av regdgivning och förenk-lingsarbele har fåll en fastförankring hos myndigheterna. Det har skett en genomgripande attitydförändring,och en rad konkreta åtgärder har genomförts för att uppnå förenkling. Ettexempel på detta är den nya begränsningsförordningen (SFS 1987:1 347). Regeringenhar i årets budgetproposition (prop. 1989/90:100 bil.2) lämnat en samladredovisning av arbetet med avreglering och delegering. Regelförenklingsarbeletintegreras nu i budgetprocessen inom statsförvaltningen. Den nyabudgetprocess, som har introducerats, inriktas på genomlysning avmyndigheternas verksamhet inklusive regelsystemen. Detta betyder alt analyserav regelsystemen skall göras, alt förslag till regeländringar som myndighetensjälv inte kan besluta om skall ingå i anslagsframställningen och attkonsekvensanalyser skall göras. Skattesystemet har varitföremål för ell omfattande reformarbete de Prop. 1989/90:88 senaste årenoch ett nytt system håller nu på all genomföras. viktigt syfte medskaltereformen är all uppnå enhetlighet och förenkling. Förnärvarande pågår en reformering av livsmedelspolitiken i riktning mot en ökadmarknadsanpassning och en avveckling av regleringen. Chefen förjordbmksdepartementel avser atl senare i vår lägga fram förslag om en nylivsmedelspolitik. Produktivitetsdelegationen(I 1989:02) har fåll som uppgift att bl.a. belysa hur samhällets regelsystemkan länkas inverka på produktivitetsutvecklingen. Enutbildning i "regelekonomi" i regi av riksrevisionsverkel (RRV) ochstatens () är under genomförande förhandläggare inom statsförvaltningen. Den syftar lill att ge ökad kunskap omreglers konsekvenser i bl. a. kostnadshänseende. Detinternationella harmoniseringsarbete som pågår inom EG och EFTA för all skapaen marknad där varor, tjänster, kapital och arbetskraft kan röra sig fritt,påverkar myndigheternas regdgivning i stor utsträckning. Ettexempel på detta är det omfattande slandardiseringsarbete som pågår i Europaoch där tar aktiv del. Att tillverka produkter i olika utföranden förolika länder är dyrbart. Harmoniseringsarbelet rymmer därför i sig vissaförenklingsaspekler. För näringslivet är del ofta viktigare med enhetligaregler än deras detaljinnehåll. Jag återkommer strax lill del internationellaharmoniseringsarbelet. Industridepartementethar i departementspromemorian (Ds 1 1989:57) Ändrade regler om utländskaföretagsförvärv behandlat ändringar i lagen (1982:617) om utländska förvärv avsvenska företag m. m. Förslagen innebär etl väsentligt förenklatprövningsförfarande. Jag återkommer senare till denna fråga (avsnitt 7). Syftetmed normgmppen var, som jag tidigare berört, all genom en i tiden begränsadinsats driva på konkreta avregleringar och regelförenklingar samt få lillstånd mer långsiktigt verkande attitydförändringar. Minbedömning är all normgmppens arbete har inneburit en väsentlig stimulans iförenklingsarbelel. bör arbelet drivas vidare i andra former. Genom beslutav regeringen har därför normgmppen upphört. har inordnats i industridepartementets linjeorganisation. Detta gerinte anledning att nöja sig med del hillills uppnådda, eftersom delfortfarande kan finnas vissa trögheter och hinder att komma över. Arbetetmed avreglering och regelförenkling går därför vidare och kommer att inriktaspå fortsall bevakning av reglers konsekvenser för näringslivet saml fortsallkontaktverksamhet mot myndigheter och näringsliv. Förutom bevakning avexisterande regelsystem kommer del att vara en viktig uppgift förindustridepartementet all bevaka att nya regler som kan avsevärt försämraverkningsgrad och produktivitet inom näringslivet inte tillkommer. Min bedömning:Refomeringen av skattesystemet kommer att underlätta för småföretagen bl.a.genom att det blir enklare och mer enhetligt. Skälen fbr min bedömning:Efter flera års reformarbete på skatteområdet har regeringen överlämnaten remiss lill lagrådet med förslag om den skattereform som skall vara fulltgenomförd . Enhetlighet och förenkling har varit vägledande i arbetetmed att ta fram del nya skattesystemet. Inriktningen påföretagsbeskattningens område är att skattesatserna sänks, sommöjligheterna till reserveringar begränsas. I det nya systemet kommer det inteall finnas rätt till avdrag för avsättningar till allmän investeringsfond ochallmän investeringsreserv eller till avdrag för lagernedskrivning. Nuvarandeavskrivningsregler för inventarier och byggnader behålls i sina huvuddrag.Avsikten är alt det sammanlagda uttaget av inkomstskatt från företagssektornskall vara i stort sett oförändrat. Skattesystemet kommersammanlaget att förbättras och förenklas. Detta är särskilt önskvärt försmåföretagen, som inte har samma resurser som storföretagen att sälla sig in idet komplicerade regelverket. En ny typ av reserveringsmöjlighel införs dock,s. k. skatteutjämningsreserv (SURV). För attreserveringsmöjligheterna inte ska begränsas mer än nödvändigt föregenförelagarna, föreslås att de får rätt till sådan avsättning på generösarevillkor än för bolag. Avsättningen föreslås bl.a. kunna vara grundad på denegna inkomsten för atl tillgodose reserveringsbehov för nystartade förelag somsaknar SURV-gmndande kapital. Det tidigare lämnadeförslaget om särskild redovisningsmetod kommer att utredas vidare, bl.a. förall se om det är möjligt att ge egenföretagare möjligheter att arbeta på sammaskattemässiga villkor som aktiebolag. Likaså utreds frågan om att görahandelsbolag till skattesubjekt. Min bedömning:Integrationen i skapar nya möjligheter för de svenska småföretagen menmedför också ökade krav. 1 förhandlingar med EG bör strävan vara att svenskasmåförelag ges möjlighet att ta del av EG:s småförelagsprogram. Informationsinsatsernariktade till småförelagen rörande EG bör vidareutvecklas. Medel bör anvisas föratt föra över erfarenheter från till vissa länder i rörandebl. a. företagsledning och nyetablering. Skälen för min bedömning:Det svenska näringslivet kännetecknas av bl.a. en fortlöpandeinternationalisering. Även de mindre företagen har blivit mer beroende av detsom sker utanför landets gränser. allafamiljeföretag med mellan 20 och 199 anställda har någon form av export,konkurrens utifrån liksom möjligheter till export är en del av vardagen förmånga småföretag. Skapandetav EG:s inre marknad påverkar i stor utsträckning de små och medelstoraföretagens situation. Detta gäller i synnerhet underleverantörema samt de småoch medelstora företag som arbetar inom branscher med höga kvarståendehandelshinder. Enligtmin mening kommer den gemensamma EG-marknaden att främst innebära storafördelar för de svenska småförelagen. En ökad tillväxt inom EG kommer sannoliktalt medföra en ökad import och därmed ökade möjligheter för svenskaexportföretag. Dessutom kommer avvecklingen av kvarstående handelshinder mellanEG-ländema atl även gynna utomstående exportörer till EG-marknaden. Desvenska småföretagens möjligheter all dra fördel av EG-marknaden är i hög gradberoende av den pågående svenska harmoniseringen till m. m. Detgäller bl. a. strävandena atl minska kostnaderna vid gränspassage samt attavveckla tekniska handelshinder. Harmoniseringen är särskilt viktig försmåföretagen, eftersom de sällan har lika goda fömtsättningar somstorföretagen att själva etablera verksamhet inom EG. Manbör emellertid vara medveten om alt en integration av EG-ländemasmarknader kommer atl medföra ett effektivare utnyttjande av tillgängligaproduktiva resurser inom EG. De små och medelstora förelag som exporterar lillEG kommer därför all möta en skärpt konkurrens. Förstärkningen avEG-företagens konkurrensställning kommer emellertid även att gälla den svenskamarknaden och andra exportmarknader utanför EG. Förunderleverantörema kompliceras bilden av del starka beroendet av storföretagen.Storföretagens intemationalisering ställer de svenska under-leveranlörena införnya fömtsättningar. Jag återkommer lill dessa frågor när jag (avsnitt4.9) behandlar underleverantörsfrågorna. Regeringensambition är alt och övriga EFTA-länder under det närmaste året skallkunna teckna ett avtal med EG om ell omfattande europeiskt samarbete. Ettsådant avtal bör i hög grad kunna medverka till att främja de små ochmedelstora företagens utveckling. För att de små ochmedelstora förelagen inom EG skall kunna dra fördel av den gemensammamarknaden, har EG utvecklat etl särskilt småföre-, tagsprogram.Småförelagsprogrammet kan övergripande indelas i fyra olika områden: ålgärderför all informera förelagen om föreslående förändringar ålgärderför att underlätta finansieringen - ålgärderför all främja teknisk utveckling 1syfte att skapa samma fömtsättningar för svenska småföretag som för motsvarandeföretag inom EG anser jag det vara angelägel all även svenska småförelag gesmöjlighet all la del av dessa program. diskuterar Sverigetillsammans med övriga EFTA-länder med EG möjlighetema för småföretag iEFTA-ländema atl delta i EG:s småförelagsprogram. Ett första delprogram ärdärvid det s.k. Business Coopération Network(BC-net), vilket är ell datoriserat system som gör det möjligt för Prop.1989/90:88 ett företag att snabbt finna tänkbara samarbetspartner. Dekostnader som uppstår för ett svenskt deltagande ryms inom ramen för befintligaresurser, bl. a. anslaget Småföretagsutveckling. Sverigehar undertecknat ett avtal med EG om deltagande iutbildningsprogrammet , som syftar till att på olika sättunderlätta kunskapsöverföring mellan högskola och näringsliv. Särskilda hänsynskall tas till småföretagens behov. 1 årets budgetproposition har beräknatsmedel för det svenska deltagandet i programmet (prop. 1989/90:100 bil. Förnärvarande genomförs informationsinsatser riktade lill småföre- EG-rådgivningtill tagen, rörande EG och dess verksamhet samtmarknadsutvecklingen i länderna (prop.