prop · GD0354 · 1989-12-31 00:00:00 — En vanlig uppfattning är att satelliter meddagens teknik är så sofistikerade och ger så detaljerad information att behovetav lokaU bedriven underrättelseinhämtning har minskat. Främmandemakts kapacitet atl upptäcka och följa företeelser över ytan såvälanläggningar som verksamhet och att iaktta förändringar på vårt territoriumhar visserligen ökat drastiskt bl.a. med satellitövervakning. Som en följdhärav har emellertid nya behov uppstått av att på plats verifiera och detaljsluderaett betydligt större antal objekt . Med mindre sofistikerade metoderkanske dessa objekt över huvud taget inte hade upptäckts. För atl klarläggaanvändningsområde och kapacitet hos upptäckta föremål måste också detaljstudieri många fall göras på platsen. Vidareblir redan inhämtade underrättelser föråldrade genom atl man bygger nytt ellervidtar andra förändringar. Del behövs därför en regelbunden kontroll för atthålla redan inhämtat underlag aktuellt. Våraskyddsåtgärder mot optisk eller teknisk insyn har också utvecklats. Maskering, fortifikatoriskaskydd samt tekniska åtgärder för all dölja kapacitet, prestanda och utmstninghar getts en ökad betydelse. Del för i sin tur med sig attunderrättelseverksamheten i många fall fömtsätter detaljstudier på nära hållför alt ge kvalificerad information. Ettöverraskande angrepp med bl.a. tidig insats av sabotageförband ställer, om detskall ha utsikt att lyckas, större krav på detaljinformation än andraangreppsformer. Underrättelsetjänsten får därför en ökad roll i fredstid. Denutveckling till ökad snabbhet, operativ rörlighet och samlade insatser somskett hos slridskraftema och spaningsmedlen i vårt närområde ökar betydelsenav att hålla ell gott sekretess- och tillträdesskydd kring våra viktigareområden. Dentyp av underrättelseverksamhet som erfordras för detaljstudier och uppföljningav t. ex. förändringar bedrivs på "låg nivå" men på stor bredd. Enmängd till synes betydelselösa uppgifter insamlade från många olika plattformarger en helhetsbild. En sådan kan erhållas genom målinriktad detaljinhämtningkombinerad med massinformationsinhämtning över vårt land. Kunskaperom militärgeografin har dessutom fått ökad betydelse vid Delgäller uppgifter som avser t. ex. framkomstmöjlighe- Prop. 1989/90:54 ter iterrängen och fömtsättningama för alt luftlandsätta tmpp och materiel. Det ärsådana geografiska förhållanden som är värdefulla att känna till vid planeringav militära operationer. Denlämpligaste metoden för kontinuerlig uppföljning i våra kustområden är attutnyttja fartyg av alla slag och inhämta information från landsidan.Den ideala situationen för främmande makt är att i normalläge kunna bedriva mtinmässigtrafik av sådan omfattning i intressanta områden att underrättelseuppgiftenlöses och att en normalbild målas upp av trafiken och verksamheten mot oss.Därigenom tmbbas vår vaksamhet av, vilket för främmande makt är ytterligare enfördel. Sambandstrafikpå kortvågsradio kan följas från det främmande landets territorium. För vissradiokommunikation kan flygbuma plattformar utnyttjas från internationelltvattenområde. De flygbuma signalspanings-plattformama medger en räckvidd tillradarhorisonten. Även vid mycket korta exponeringstider kan signalspaningavslöja förändringar i tdemiljön, som exempelvis ny utmstning eller omgmpperingar.En omfattande trafik med signalspaningsflygplan i vårt närområde utförs frånbåda stormaktsblockens sida. Innanförkusterna pågår likaledes en kontinuerlig underrättdseinhämt-ning från olikaplattformar. Gmndtanken synes också här vara atl genom en omfattande trafiköver hela ytan göra oss mindre vaksamma och minska våra möjligheter att finnamönster och tyngdpunkter i den främmande underrättelseverksamheten. Ettspeciellt intresse synes föreligga för de platser och områden där vi genomiförprov och försök med ny militär materiel. Denunderrättelseverksamhet som kan riktas mot leds och genomförs avsärskilda underrättelseorganisationer med stora resurser. Den underrättelseverksamhetsom bedrivs vid svenska kuster visar att det hos främmandemakt finns ett starkt intresse av att kartlägga svenska förhållanden. Fritidsbåtstrafikenär svårkontrollerad och omfattande. En komplicerande faktor är därvidden omfattande uthymingsverksamheten. Vi har små möjligheter attavgöra om utländska medborgare finns ombord på svenska fritidsbåtar. Incidentermed handelsfartyg och fritidsbåtar har ägt mm såväl i samband medövningsverksamhet som vid anläggningar och i våra skydds- och kontrollområdenvarvid bedömningar gjorts att underrättelseverksamhet bedrivits. Dentekniska utvecklingen har, som inledningsvis nämnts, medfört att möjlighetemaatt bedriva underrättelseverksamhet med tekniska hjälpmedel har ökat under detsenaste årtiondet. Både öst och väst disponerar signalspanings- och fotospaningssatdlitersom kan sättas in mot . Ingen metod förunderrättelseinhämtning ger ensam ett optimalt resul tat. Därför utnyttjas olika typer av plattformar för att från så många källor 26 sommöjligt erhålla information om objekt. Vissa metoder ger, som Prop.1989/90:54 sagts, en överblick eller en inventering, medan andra ger detaljerinom etl myckel begränsat område. Möjligheternaatt med små enheter som fiskefartyg inhämta underrättelser har ökat medutvecklad elektronik. Fartygen uppträder ofta i stora gmpper (fiskeflottor med ledarfartyg),där enstaka fartyg med omfattande elektronisk utmstning ingår. Tekniskutmstning som tidigare krävde en större plattform kan nu även medföras påfritidsbåtar. Den kraftigt expanderande svenska fritidsbåts-trafiken erbjuder ellgott skydd för säkerhetshotande aktiviteter från främmande fritidsbåtar ochpersoner. Altövervaka biltrafik med befarad underrättelseinriktning är en uppgift sominnebär stora problem. Etl uppträdande över större delen av landet medlångtradare i stort antal kan svårligen övervakas. Enkoncentration av observationer av s.k. har noterats i anslutning tillmilitärt känsliga områden. Jaginstämmer i tillträdesskyddsulredningens slutsats att någon minskning avunderrättelseverksamheten inte har skett. Snarare har verksamheten ökat. Mankan inte heller bortse från den direkta kopplingen till sabotage-dier krigsplanläggningsförbereddsersom kan tänkas pågå. Förändringar i trafikmönster för handelsfartyg, denexplosionsartade fritidsbåtsutvecklingen, den tekniska utvecklingen och vårabegränsade personella resurser för övervakning samt, inte minst, de tecken påundervattensverksamhet som förekommit är alla faktorer som förändrat hotbildeni negativ riktning. Det finns alltså all anledning alt även framgent värna omett starkt säkerhetsskydd. Vi bör därför enligt min mening utgå från att detäven i fortsättningen behövs regler som ger möjlighet till såväl generellatillträdesbegränsningar som tillträdesbegränsningar riktade endast mot utlänningar. Ifredstid är det behovet av sekretesskydd för viktiga militära anläggningar somstarkast motiverar regler om tillträdesskydd. I ett intemationellt krislägeökar behovet av skydd mot sabotagehandlingar. Det finns som har nämnts ocksåanledning att anta att planläggningen av krigshandlingar mot vårt landinbegriper sabotagehandlingar, utförda av specialförband. Regler omtillträdesförbud inom känsliga områden bör i sådana situationer underlätta eneffektiv kontroll av dem som vistas i närheten av vikliga militära anläggningar. Ävensom ett led i bekämpningen av lertorism fyller regler om tillträdesskydd enuppgift. Regler som förbjuder utlänningars vistelse i närheten av viktigamilitära anläggningar är ägnade att försvåra för internationella terroristeralt låta sådana anläggningar utgöra mål för sin verksamhet. Detsamma gäller degenerella reglema om tillträdesförbud, som ger möjlighet lill förstärktbevakning av särskilt viktiga anläggningar. Ytterligareen aspekt på behovet av säkerhetsskydd är atl den verksam- 27 hetsom bedrivs av militära myndigheter inte sällan är av sådan art att den Prop.1989/90:54 medför risker för allmänheten. Allmäntom friheter och rättigheter Reglerom lilllrädesskydd för försvarsanläggningar m.m. medför begränsningar i gmndlagsfastafri- och rättigheter. Sådana begränsningar kan bara göras genom lag och skalltillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningarfår förekomma endast i den mån de är nödvändiga med hänsyn till ändamålet.Genom att tillträda den europeiska konventionen om de mänskliga rättighetemahar också gentemot de övriga konventionsstaterna förpliktat sig atttillförsäkra enskilda personer de fri- och rättigheter som anges ikonventionen. Varjesvensk medborgare är enligt 2 kap. regeringsformen gentemot del allmännatillförsäkrad en rad friheter och rättigheter. Enligt 2 kap. I § råderyttrandefrihet och informationsfrihet. Enligt 2 kap. 6 § åtnjuter var och enskydd mot bl. a. kroppsvisilation och liknande intrång. Den enskilde skyddasvidare enligt 2 kap. 8 § mot frihetsberövande. Samma lagmm garanterar ävenfriheten atl fritt förflytta sig inom riket. Vidare föreskriver 2 kap. 18 § atlvarje medborgare, vars egendom tas i anspråk på visst sätt, skall varatillförsäkrad ersättning för förlusten. Tryckfrihetsförordningenreglerar bl.a. den frihet som tillkommer varje svensk medborgare attoffentliggöra uppgifter och meddela uppgifter för offentliggörande i trycktskrift. Tryckfriheten är en form av yttrandefrihet. Var och en har i principrätt att anskaffa uppgifter för offentliggörande i tryckt skrift. Reglema i 1kap. 2 § tryckfrihetsförordningen garanterar all tryckning kan ske ulanföregående granskning. 1stor omfattning jämställs utländska medborgare med svenskar i fråga om gmndlagsskyddetför fri- och rättigheter. Utlänningaråtnjuter yttrandefrihet, religionsfrihet, föreningsfrihet och mötesfrihet samttryckfrihet i samma mån sorn svenska medborgare och har samma rätt som svenskamedborgare att ta del av allmänna handlingar. De har samma skydd för sinperson och sin egendom och är i de flesta sammanhang likställda med svenskamedborgare. har funnits en strävan att undanröja många av derättsliga skillnader som tidigare rått. Rättenatt röra sig fritt i landet är en av de mest gmndläggande mänskliga frihetema.Den utgör ett nödvändigt moment i den politiska friheten. Avspärmingar avstörre områden anses medföra begränsningar i den gmndlagsfastarörelsefriheten. Allemansrättenutgörs av den sedvanerättsliga gmndsats enligt vilken var och en anses ha rättatt bl. a. röra sig fritt i naturen på annans mark. Ikombination med allemansrätten utgör rörelsefriheten gmndvalen för 28 En ökad urbanisering och höga krav i arbetslivet Prop.1989/90:54 gör att människomas behov av rekreation i naturen kan antas ökasamtidigt som stadsbyggandet och den ökade markexploateringen gör tillgången pålämpliga rekreationsområden mera sparsam. Fritt tillgängliga naturområden ärdärför av omistligt värde i ett modernt samhälle. Ivissa områden inte minst kustområden är turismen av stor betydelse för denbofasta befolkningens försörjning. Regler som begränsar tillgängligheten tillsådana områden kan innebära ekonomiska avbräck och minskade möjligheter atthålla en bygd levande. Ävenför andra näringar såsom handels-, transport- och fiskerinäringarna kan detmedföra svårigheter om större land- eller vattenområden spärras av. Yttrande-och informationsfriheten utgör gmndvalen för den fria åsiktsbildningen som isin tur är en fömtsättning för etl demokratiskt samhälle. Avspärrningar avområden och förbud mot inhämtande av information exempelvis genom fotograferingbegränsar informationsfriheten. Särskilt stark blir begränsningen om förbudenförenas med möjligheteratt tillgripa tvångsmedel. En noggrann avvägning fordrasdärför mellan å ena sidan berättigade säkerhetsmässiga hänsyn och å andra sidanintresset av fri insyn i det allmännas verksamhet. Av särskild vikt är attmassmediernas möjligheter till rapportering skyddas. Somjag redan berört kan lillträdesbegränsande regler inverka negativt på möjlighetemaalt bedriva vissa näringar. Sådanabestämmelser kan även innebära begränsningar i dispositionsrätten lillenskilda personers egendom. De kan därigenom sägas inskränka äganderätten ochdet måste beaktas att lagstiftning på detta område inte kommer i konflikt medrimliga krav på ersättning vid sådana inskränkningar. Somjag tidigare framhållit finns långtgående strävanden att i storutsträckning likställa utlänningar med svenska medborgare. 2 kap. 20 §regeringsformen innehåller en uppräkning av de fri- och rättigheter som gällertill förmån för utlänningar. Mångautlänningar lever helt integrerat i det svenska samhället. Åtskilliga är föddahär i landet eller har varit bosatta här större delen av sina liv. Ett stortantal är röstberättigade i kommunalval och landstingsval och är valbara tillkommunala och landslingskommunala församlingar. Allemansrättenanses gälla såväl utlänningar som svenska medborgare. Isäkerhetsmässigt känsliga områden kan omfattande inskränkningar anses nödvändiga i rörelsefriheten för utlänningar. kanutgöra kännbara ingrepp i de enskildas levnadsförhållanden. Särskilt Prop.1989/90:54 kännbara blir inskränkningarna om många utlänningar är bosatta iområdena. Viden översyn av reglerna om lilllrädesskydd bör också beaktas vilka andra reglersom verkar i samma riktning som en tänkt skyddslagstiftning. Endast i denutsträckning andra regler bereder de skyddsvärda objekten ell otillräckligtskydd, finns ju behov av särskild lagstiftning på området. Dengmndlagsfasta rörelsefriheten gäller gentemot det allmänna. Den ger självfalletinte fritt tillträde till en byggnad som ägs av annan. Det är ägaren eller nyttjanderättshavarensom råder över byggnaden och som givetvis kan förbjuda tillträde dit. Såvittgäller statliga myndigheters lokaler är dock atl märka att allmänheten harrätt till tillträde för att efterfråga allmänna handlingar som förvaras hosmyndigheten. Allmänheten måste också beredas tillträde för att närvara vidoffentliga förhandlingar eller förrättningar och för att besöka myndigheten dådenna har mottagningstid. I övrigt kan dock en myndighet begränsa rätten tilltillträde. Så sker också regelmässigt i enlighet med förordningen (1981:421) omsäkerhetsskyddet vid statliga myndigheter. För del finnsmotsvarande bestämmelser i lagen (1983:953) om säkerhetsskydd i . Påannans mark begränsas rörelsefriheten till de befogenheter allemansrätten ger.Det finns därför inte någon ovillkorlig rätt att beträda t. ex. tomtmarknärmast ett bostadshus eller ett inhägnat område, som hör lill en arbetsplats. Tillskydd mot obehöriga intrång finns straffbestämmelser i 4 kap. om hemfridsbrotl,olaga intrång och intrång i förvar. Omett brott har begåtts, kan en byggnad eller ett område spärras av enligt 27kap. Vid risk för brott gäller detsamma enligt 22 §polislagen. Sådana avspärrningar kan gälla även gentemot egendomens ägareeller annan rättighelsinnehavare. Bestämmelsersom ger möjlighet att för särskilda behov tillfälligt begränsa rörelsefrihetenförekommer också i en rad andra sammanhang. Exempel på delta gersmittskyddslagen (1988:1472), epizootilagen (1980:369), räddningstjänstlagen(1986:1102), luftfartslagen (1957:297), kungörelsen (1964:810) om avlysningavallmänt vattenområde, sjölrafikförordningen (1986:300), naturvårdslagen(1964:822) och 10 § i övrigt upphävda länsstyrdseinstmktion(1971:460). Intressetav att sådana uppgifter, som har betydelse för rikets säkerhet, inte röjs skyddas genombestämmelsen i 2 kap. 2 § sekretesslagen (1980:100). Befattningmed sådana uppgifter straffbeläggs i första hand som brott mot Prop. 1989/90:5419 kap. . Annat brott mot lystnadsplikt kan straffas enligt 20 kap.3 § . Tryckfrihetsförordningen innehåller bestämmelser om tryckfrihetsbrolloch radioansvarighetslagen (1966:756) m.fl. lagar motsvarande regler för radio-och TV-program. Detfinns ytterligare regler som är avsedda att begränsa möjligheterna att inhämtaupplysningar. Post- och tdehemlighelen skyddas t. ex. genom 4 kap. 8 §brottsbalken och olovlig avlyssning kan straffas enligt 4 kap. 9 a § brottsbalken.TV-övervakning får inte anordnas ulan särskilt tillstånd enligt lagen (1977:20)om TV-övervakning. Dataintrång kan straffas enligt datalagen (1973:289). Bestämmelserom fotograferingsförbud finns bl. a. i 8 kap. 4 a § luftfartslagen (1957:297).Inom en byggnad och på tomtmark kan naturligtvis dessutom den som har rådighelenuppställa fotograferingsförbud som villkor för tillträde. Reglerom kroppsvisilation m. m. Omkroppvisitation och kroppsbesiktning finns allmänna bestämmelser i 28 kap.rättegångsbalken. Särskilda bestämmelser om kroppvisitation finns dessutom ipolislagen och ett antal andra regelverk bl.a. lagen (1970:926) om särskildkontroll på flygplats och terroristlagen (1989:530). Reglersom ger skydd mot sabotage m. m. Bestämmelsersom syftar till atl förhindra sabotage och annan skadlig verksamhet finns fömtomi regler om tillgreppsbrott i 8 kap. och skadegörelse i 12 kap.samt i skadeståndslagen (1972:207) i 13 kap. , som straffbeläggersabotage och andra allmänfarliga brott. Vidare skall anmärkas förbudet motinnehav av explosiva varor enligt lagen (1988:868) om brandfarliga ochexplosiva varor samt vapenlagens (1973:1176) regler om olaga vapeninnehav ocholaga innehav av ammunition. Degmndläggande bestämmelserna om utlänningars rätt att resa in samt vistas ocharbeta i landet finns i utlänningslagen (1989:529). Där regleras bl. a. fömtsättningamaför avvisning och utvisning av utlänningar samt formerna förutlänningskontrollen. Reglerom utlänningars förvärv av företag och fastigheter m. m. här i landet finns ilagen (1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m.m. och lagen(1982:618) om utländska förvärv av fast egendom m.m. Engmndläggande rättslig skillnad mellan utlänning och svensk medbor- 31 gare består i attutlänningen inte har rätt atl rösta i riksdagsval och inte Prop. 1989/90:54heller är valbar till uppdrag som riksdagsledamot. Förtroendeuppdragförekommer även i den statliga lokal- och regionalförvaltningen. Dessa uppdragtillsätts regelmässigt genom val som förrättas av kommunfullmäktige ellerlandstinget eller genom beslut av regeringen. Ofta är dessa uppdrag enligt lagreserverade för svenska medborgare. Svensktmedborgarskap är sålunda behörighetsvillkor för bl. a. nämndemän i domstol,ledamot i polisstyrelse, ledamot av inskrivningsnämnd och genom val utseddledamot av länsstyrelse. Enligt1809 års regeringsform krävdes generellt svenskt medborgarskap för behörighettill statlig tjänst. Enligt huvudregeln i den nu gällande regeringsformen är såinte fallet. Undantagen framgår av 11 kap. 9 § tredje stycket regeringsformen. Reglerom svenskt medborgarskap som villkor för innehav eller utövande av statligtjänst finns i 4 kap. 2 § lagen (1976:600) om offentlig anställning (). Beträffandevissa tjänster av betydelse för rikets säkerhet kan personalkontroll företas(personalkontrollkungörelsen, 1969:446). Omen statlig tjänst har hänförts till skyddsklass enligt personalkontrollkungörelsen,får myndigheten inte tillsätta tjänsten med annan än svensk medborgare ellerförordna annan än svensk medborgare alt utöva tjänsten enligt förordningen(1975:608) om krav på svenskt medborgarskap för tillträde till vissa statligatjänster. Enligt12 kap. 4§ utlänningslagen har regeringen rätt att vid krig eller krigsfarautfärda föreskrifter i fråga om bl.a. utlänningars inresa och vistelse i landetsamt rätt att ha anställning och offentligt förtroendeuppdrag i . Detfinns inga särbestämmelser i utlänningslagstiftningen som reglerar tillträde tillsvenskt sjöterritorium för en utlänning som färdas med en fritidsbåt. Enutlänning som färdas med fritidsbåt innanför territorialgränsen är skyldig attha pass och, om så krävs, visering eller uppehållstillstånd. Den som är nordiskmedborgare eller har permanent uppehållstillstånd är befriad från skyldighetenatt ha pass men skall kunna visa att passfrihet föreligger. har i samråd med , ,och försvarsstaben utfärdat särskilda föreskrifter för viseringsskyldigautlänningar som färdas med fritidsbåtar. Den kontroll som behövs för allupprätthålla utlänningslagstiftningens bestämmelserom utlänningars inresa iriket ankommer på polismyndighet. Iföregående avsnitt har jag redogjort för åtskilliga regler som verkar i samma riktning som den nuvarande skyddslagen. Skyddslagens bestäm melser utgör ell viktigt komplement lill dessa regler främst genom att de ger möjlighet till en effektiv bevakning av särskilt skyddsvärda objekt. Behovet av alt kunna åstadkomma ett förstärkt tillträdesskydd har snarare ökat än minskal. skyddslag äromodem och tillkom innan totalförsvarstanken Prop. 1989/90:54 vunnit insteg.Även om en del ändringar gjorts är en omarbetning nu påkallad.Flertalet remissinstanser som yttrat sig över tillträdesskyddsulredningensförslag instämmer i denna bedömning. Dethar också framstått som en brist hos den nuvarande skyddslagen att den inteklart uttrycker all avspärmingar kan behöva göras för att tillförsäkraallmänheten skydd mot riskfylld verksamhet som bedrivs av försvaret. Osäkerhethar rått om vilket författningsslöd som skall ligga till gmnd för sådana avspärmingar. Detär heller inte tillfredsställande att - bortsett från kämkraftanlägg-ningar -skydd i fredstid endast kan beredas objekt som har intresse för det militäraförsvaret. I etl samhälle som är så tekniskt utvecklat och komplext som vårt ärdet naturligt att i fråga om skyddsvärde jämställa vissa civila funktioner medde militära. Denna tanke ligger i linje med den numera förhärskandetotalförsvarssynen. Skyddslagens tillämpningsområde bör därför utsträckas tillatt omfatta även civila objekt. Påsenare tid har förhållandena i vår omvärld gjort att nya skyddsbehov uppkommit.Den undervattensverksamhet som av främmande makt bedrivits vid svenska kusterhar nödvändiggjort tillfälliga avspärmingar av stora områden. Viss osäkerhethar rått humvida den nuvarande skyddslagen eller annan lagstiftning gerutrymme för sådana avspärmingar. Vidare har risken för terroristhandlingargjort att åtskilliga civila objekt numera får anses vara mera sårbara eller svårskyddadeän tidigare. Jag vill särskilt peka på den utveckling som skett när det gällerterroristattacker möt del civila trafikflyget. Dessa aspekter bör också läggastill gmnd för en omarbetning av skyddslagen. Reglemaom skyddsområden och kontrollområden har kritiserats på gmnd av att bestämmelsemaansetts invecklade och svårtolkade. Efterlevnaden är vidare svår attkontrollera. Dessutom är uppehållsrätten inom kontrollområdena så vidsträcktatt det kan ifrågasättas om skyddet alls fyller någon funktion. Detfinns således flera faktorer som talar för att reglema om tillträdesskydd förförsvarsanläggningar bör omarbetas. Detta gäller såväl de generella reglema iskyddslagen som de regler i skyddsområdesförordningen som riktar sig motutlänningar. Idet följande avser jag att, mot bakgmnd av de utgångspunkter jag skisserat,redogöra för den utformning jag finner lämplig först vad gäller de generella reglemaom tillträdesskydd m. m. och därefter vad gäller de särskilda reglerna omutlänningars rörelsefrihet. därpå följande avsnitten behandlar jag bevakningsfrågor och vissa andra förde båda rättsområdena gemensamma frågor. 3 1989/90. 1 samt Nr 54 3.2.1För vilka ändamål behövs skydd? Mitt förslag: Äveni fortsättningen skall för samhället viktiga anläggningar och andra objektkunna ges ett särskilt skydd mot spioneri och sabotage. De skall dessutom kunnaskyddas mot terrorism. Vidare förbättras skyddet för allmänheten mot skador tillföljd av militär verksamhet. Utredningens förslag: har föreslagit att tillträdes- och närvaroförbud också skall kunnautfärdas med hänsyn lill risken för att allmänheten kommer till skada tillföljd av försvarsverksamhet. Utredningen har tagit avstånd från tanken atllåta syftet att hindra terrorismangrepp ligga till gmnd för beslut enligtlagen. Remissinstanserna: Deremissinstanser som yttrat sig i frågan har tillstyrkt att allmänhetensskyddsbehov fortsättningsvis får läggas till gmnd för beslut enligtskyddslagen.