prop · GD0389 · 1989-12-31 00:00:00 — Organisationernahar i remissyttrandet över konsumenlljänsllagen i och för sig godtagit attkonsumenten medges rätt att avbeställa en begärd tjänst, trots den risk somdärigenom kan uppstå för omotiverade eller från allmän synpunkt icke önskvärda avbeslällningar.Det avgörande motivet för detta ställningstagande har varit att det skulle varaobilligt om en konsument måste godta en tjänst - utförd på konsumentens /k/egen/-k/egendom - som han har anledning tro att han inte blir nöjd med eller intelängre vill ha utförd. Dessaskäl kan inte åberopas för en motsvarande avbestäkningsrätt vid köp, vilken juinnebär ett generellt avsteg från den i det allmänna rättsmedvetandet välförankrade principen att avtal skall hållas. Bestämmelsenlämpar sig, som inledningsvis anfördes i avsnittet"Tillämpningsområdet", inte heller för alla de skilda objekt somenligt utredningens tanke skall omfattas av konsumentköplagen. Konsekvensernaför näringsidkarnas vidkommande av en generell avbestailningsrätt enligtutredningens modell redovisas inte närmare i betänkandet. Utredningen anfördock att särskilda problem kan uppstå för säljaren vid avbeställning av en varasom säljaren har anskaffat speciellt för köparens räkning. Utvecklingenbeträffande tyngre kapitalvaror, t.ex. bilar och båtar, har i praktiken blivitatt dessa frän början - i många fall redan i fabrik - specialutrustas enligtden enskilda köparens önskemål. Leveranstiderna är ofta långa - upp till sexmånader - medan säljaren belastas med betydande kostnader för den enskildaprodukten efter det all en beställning gjorts. Inom bilindustrintillverkas ett stort antal varianter för den svenska marknaden och en generell avbestailningsrättskulle här medföra avsevärda kostnadsökningar. Påbegagnad-marknaden skulle en avbestailningsrätt medföra betydande problem. Enkund kan teckna avtal på flera ställen och därefter utnyttja avbeställningsrätten.Säljaren är naturligtvis i sädana fall förhindrad att sälja varan till annantill dess avbeställning skett. Det är här också svårt för säljaren atl visa attnågon kostnad uppkommit genom beställningen. Dessa förhållanden skulle troligenleda till större handpenning och/eller ökade krav på säkerhet.Det senare skulle särskilt drabba konsumenter Prop. 1989/90:89 vid köp av färdigtikverkadesmåhus. Från allmänna synpunkter kan det Bilaga 3 inte vara rimligt attnäringsidkare vid planering av sin verksamhet skall ta i beräkning risken för avbeslällningarenligt en så generell avbestailningsrätt som utredningen föreslagit. Engenerell avbestäkningsrätt kan antas påverka näringsidkarens benägenhet atterbjuda öppet köp eller leda till att särskild ersättning vid sådant köp.Inom vissa branscher kan negativa effekter av avbeställningsrätten uppkomma vidmodellbylen. En konsument kan t.ex. vilja avbeställa en bil för att iställetköpa en ny årsmodek som kommit ut på marknaden. Säljaren kan få svårt att säljaden "omoderna", och i många fall specialutrustade avbeställda bilentill det ursprungliga priset. Kundersönskemål om hemtagning av särskilda varor, vilket inte minst är vanligt iglesbygden, torde också ha mindre möjligheter att bli tillgodosedda om avbestäkningsrättinförs. Motdenna bakgrund kan organisationerna inte acceptera förslaget lill avbestäkningsrätt.Framhållas bör att det bakom detta ställningstagande inte ligger en önskan atltvinga på konsumenten en produkt. Avgörande för vårt ställningstagande äristället dels den vikt vi tikmäter principerna "pacta sunt servanda"och att avtalspart inte skall berövas det s.k. positiva konlraktsinlresset delsde ovan anförda, allvarliga praktiska svårigheter som uppstår om dessaprinciper urholkas. Konsumenternas avbeställnings-skydd bör istället - utanhinder av tvingande lagstiftning - kunna utformas inom respektive branscher medmöjlighet att ta hänsyn till produkternas olika beskaffenhet ochomständigheterna i övrigt. För det stora flertalet varor torde för övrigtkonsumenternas intresse av att kunna ångra sig tillgodoses genom den ökadetillämpningen av öppet köp utan alt därför någon avbestailningsrätt behövertillförsäkras vederbörande. Eventuella av-beställningsproblem bör alltså kunnalösas ulan ingrepp från lagstiftaren. Skulleen generell rätt till avbeställning införas i lagen måste säljarenovillkorligen tillförsäkras ersättning för det positiva kontraktsintresset. Utredningenföreslär en ovillkorlig rätt för konsumenten att avbeställa en vara innan varanavlämnats. Mot detta kan följande anföras. Hosallmänheten finnsen djupt rotad inställning atl ett ingånget avtal skallhållas. Att bryta en sådan allmänt vedertagen rättsregel mäste innebära att mankan påvisa tungt vägande skäl. En säljare som fär i uppgift att leverera enprodukt vilken kan vara särskilt anpassad för konsumenten skall icke behövasväva i ovisshet om leveransen faktiskt kommer att äga rum. Del är rimligt altbegära av konsumenten att han före beställningen av varan noggrant överväger omhan eller hon är i behov av densamma. Avbeställningsrätten kommer i annal fall atlfå den effekten all konsumenten inte iakttager vanlig aktsamhet då han slårinför ett köp. Inom vissa branscher t.ex möbelbranschen kommer avbestäk-nignaratt medföra stora problem. Det blir administrativt kostsamt och dessutom komplicerat attför den händelse konsumenten avbeställer varan Prop. 1989/90:89 få ut ersättning för den skada som säljaren lider. Köputav en möbel kan varken ur ekonomisk eller annan synpunkt hänföras till dentyp av impulsköp, som kan förekomma i många andra branscher. och köp avmöbler och möbelgrupper föregås praktiskt tagel alllid av planering ochbedömning och man borde därför kunna ställa stora krav på köparen att efter ettbeslut om beställning genomföra transaktionen. Mångagånger är del fråga om att specialtillverka en soffgrupp för konsumentenssärskilda behov. Del kan vara både såvitt avser form och färg som storlek. Attge konsumenten obetingad rätt till avbeställning mot utgivande utav vissersättning kan inte vara en rimlig awägning mellan konsumenten och detaljistensintressen. Även inom andra branscher av detaljhandeln kan liknande synpunkteranföras. Imånga fall förekommer tillämpning av öppet köp. Detta har skett motbakgrund av att de som tillämpar öppet köp ocksä anser skadan vid "avbeställningen"vara obetydlig eller ingen. Förhållandena inom olika branscer' varieraravsevärt vilket har fåll till följd atl en del branscher inte anser sig kunnaacceptera etl generellt öppet köp. De branscher som har funnit detlämpligt att av olika skäl tillämpa öppet köp bör icke få till följd att engenerell avbestailningsrätt införs pä alla områden. Nuvarande regler fungerarfullt tillfredsställande ur konsumentens synpunkt. De problem som kan komma attuppslå vid en generell avbestäkningsrätt blir icke oansenliga för säljarledet. Utredningensförslag bygger ocksä pä att säljaren inte skall få full kompensation för denförlust eker skada som han drabbas av vid en avbeställning. Förbundet finnerdel inte motiverat att säljaren skall svara för över huvud tagel någon förlusteller skada på grund av avbeställningen. Utredningenkonstaterar att de ersättningsregler som finns för del fall att köparenavbeställer varan onekligen är svåra att tillämpa. Förbundetfinner det anmärkningsvärt att föreslå först en regel som innebär generell avbestäkningsrättsedan föreslä en princip för ersättningens beräknande som innebär att säljareninte får full ersättning samt dessutom föreslä regler som onekligen är sväraatt tillämpa. Förbundetanser därför övervägande skäl tala för att någon generell avbestäkningsrättinte införs. Skulleen avbestäkningsrätt, oaktat våra framförda synpunkter, införas anser förbundetatt denna rätt skall vara dispositiv och sålunda ge utrymme åt konsument ochdetaljist att bestämma annoriedes. Lagtexten skulle då kunna erhålla följandelydelse "Om inte annat har avtalats äger köparen rätt atl, intill dess godsetavlämnas eller eljest hålls tillgängligt för honom, avbeställa köpet".Utredningens förslag såvitt avser ersättningens beräkning kan då accepteras. 1989/90: 89 131 § tas upp en ny regel alt intill dess godset avlämnats eller eljest Bilaga 3 hållestillgängligt för köparen har denne generellt rätt att avbeställa köpet.Säljaren föreslås få rätt att täcka sina kostnader på grund av avbeställningen.LRF noterar att regeln är mycket långtgående och att konsekvenserna förnäringsidkarna inte analyserats närmare. Detta bör belysas i det fortsattaarbetet innan slutlig ställning tas till förslaget. Utredningenföreslår en generell avbestäkningsrätt tkl dess varan levererats. Utredningensynes utgå ifrån att alla varor är standardvaror, där man utan problem direktkan finna en ny köpare lill en vara som avbeställts. Detta stämmer inte när detgäker t.ex. bilar. Bilar beställs med specialutrustning, olika färger etc.anpassade efter kundens önskemål. Vid en eventuell avbeställning kan det varasvårt att hitta en ny köpare, som vill ha just den varianten och denutrustningen. Enfri avbestäkningsrätt medför att förelagen får leva i ständig osäkerhet omköpet blir av eller inte. Vi anser atl ingångna avtal skall hållas. Viavstyrker förslaget om generell avbestäkningsrätt. Utredningsförslagetleder ofrånkomligen till tvistigheler om hur avbeställningsavgiften skallberäknas. Den avräkningsregd som tillämpas inom bilbranschen när köpetinte fullföljs är myckel smidigare utan att vara oskälig för köparen. Enligtdenna regel får säljaren antingen kräva köpets fullgörande eller få enersättning på av köpeskillingen. Förbundetställer sig tveksamt till om man i lag skall införa en rättighet förkonsumenten alt avbeställa etl köp. Den hos allmänheten djupt rotadeinställningen atl avtal skall hållas kan därigenom på etl betänkligt sätt kommaatt ruckas. Den naturliga utgångspunkten är att en avbeställning betraktas somett kontraktsbrott från köparens sida med full skadeståndsskyldighet somföljd. Denomständigheten att vissa säljare på frivillig väg tillämpar ångerrätt börinte leda till att alla näringsidkare skall påtvingas en sådan. Förhållandenainom olika branscher varierar avsevärt, varför skilda hänsyn mäste tas tillfrågan om ängerrätt. Omen tvingande regel om avbestailningsrätt likväl skulle införas, anser förbundetatt säljaren skall vara berättigad till ersättning fullt ut för det s.k.positiva konlraktsinlresset. Det finns nämligen ingen anledning atl säljarenskall gå miste om den vinst han lyckats förhandla sig fram till enbart av denanledningen att köparen ångrar sig utan nägra s.k. ömmande skäl. På samma sättsom när säljaren "ångrar" en affär bör köparen stå för sitt handlandefullt ut. 10.13 () Prop. 1989/90:89 Även här finner M att det är svårt attöverblicka om ett införande av Bilaga 3 dessa bestämmelser kan haen prishöjande effekt. Mvill även i sammanhanget fästa uppmärksamheten på att i p. 8, anbuds- ochleveransbestämmelser personbilar som tillämpas av säljare anslutna lillMotorbranschens riksförbund, kan köparen under vissa omständigheter undgå kostnaderi händelse av avbeställning. Engenerell rätt till avbeställning är inte acceptabel för vår bransch därtillverknings/leveranstiderna ofta är , där produkternasvärde är flera tio- eller och där produkterna ofta påett tidigt stadium "skräddarsys" för beställaren. Förslagetom avbestäkningsrätt för köparen är nytt och innebär att den grundvärdering somfinns - att avtal skall hållas - får anses bli något modifierad i den nyalagen. I mänga konsumentsituationer är det välkommet med en sådan modifiering.Det är å andra sidan svårt att förutse eventuella tunga negativa konsekvenserför konsumenter och handlare. Vi föreslår all som enfortsättning på verkels tidigare uppdrag att förhandla om öppet köp får iuppdrag att följa utvecklingen och granska konsekvenserna av denna nyalagregel, saml att rapportera till regeringen. Säljaren får möjlighet alt fåersättning för vissa kostnader han har haft även på så sätt alt en vissprocentsats som kan vara bestämd på förhand i avtalet tas ut vid avbeställning.Det vore en olycklig utveckling om alla standardkontrakt förses med en sådanklausul eller att det utvecklas en praxis sä att det alltid blir en kostnad förkonsumenten att avbeställa ett köp - även inom branscher som inte tar utnågon ersättning av konsumenten. Utredningenföreslår en legal avbestailningsrätt, dvs. en förändring av en av vårrättsordnings mest grundläggande principer om att avtal skola hällas. STRmotsätter sig en sädan förändring. Sominledningsvis berörts skiljer sig köp av monteringsfärdiga trähus avsevärt frånköp av andra "lösa saker". Dels är husen regelmässigtspecialkonstruerade för köparen och dels påbörjar trähusföretagenförberedelsearbetet (bygglovsritningar, beskrivningar etc.) och planerartillverkningen så snart avtalet registrerats. Dessa rutiner kan visserligenändras, men en ändring därav skulle ytteriigare förlänga tidsperioden frånavtal till leverans och omöjliggöra planering i fabrikerna, vilket i sin lurskulle medföra avsevärda kostnadsökningar för köparna. Omen legal avbestäkningsrätt skulle införas i en ny konsumentköplag måstemonteringsfärdiga småhus särbehandlas. för småhus behöver intekomplicera lagstiftningen. Således har exempelvis Prop. 1989/90:89 specialbeslämmelserför monteringsfärdiga trähus kunnat intas i hemför- Bilaga 3 säljningslagen. Förslagetom avbestailningsrätt är kombinerat med en skyldighet för köparen att utge vissersättning lill säljaren. Vid köp av monleringsfärdiga trähus uppslåremellertid avsevärda kostnader redan på ett tidigt stadium och vid avbeslällningarsnart före leverans kan kostnaderna, l.ex. vid mycket specialkonstruerade hus,belöpa sig på . Även vid leveranser av s.k. standardhustillverkas de enskilda husen för sig, varför avbeställning jämväl av sådana husblir kostsam. Del är inte ekonomsikl försvarbart att spara tillverkade blockför att försöka la reda pä om något av dessa block kanpassa till ett annat hus. Omen avbeställningsrätlskuke införas jämväl vid avtal om leveranser av monteringsfärdigaträhus måste en förutsättning för atl köparna skall få använda sin avbestäkningsrättvara, att köparna ställer godtagbar säkerhet för kostnaderna. Utan en sådanförutsättning skulle regeln om köparnas betalningsskyldighet bli illusorisk,eftersom köparna sällan skulle ha pengar atl betala kostnaderna. Säljarna kaninte heker vid avtalstillfället skaffa sig säkerhet, eftersom köparnas kontantamedel måste tas i anspräk för tomtköp etc. - Jämför vad som ovan anförts underrubriken finansiering - och s.k. lyft på byggnadskreditivet ej kan ske förränefter leverans. §32, 2:a stycket föresläs utgå. Nämnden ställer sig nämligen mycket awisande motkrav på konsumenten från säljaren då det icke motsvaras av direkta kostnadersom säljaren kan verifiera. Dessutom är man myckel kallsinnig till säljarensrätt att ta ut förlorad vinst från köparen för försäljning som icke blivit av.Mot bakgrund av delta föreslås § 37 få följande formulering: §37 Skadestånd på grund av köparens dröjsmäl med betalningen täckes av dröjsmålsränlabestående av diskonto plus . Resten av paragrafen föreslås utgä. Pälsbranschenkan inte acceptera en sådan rätt. Det handlar om väsentliga insatser ochpengar som riskerar att gå helt förlorade om kunden får för sig att avbeslälla,av kanske hell irrelevanta skäl. Ingentillverkare är angelägen om alt tvinga på kunden ett plagg som inte passar. är inte något hastverk. Kunden tar god tid på sig innan honbestämmer sig. När så skett startar en procedur utan återvändo. Detkan inte vara för myckel begärt att kunderna ska veta vad de vill. Detta anseräven konsumenterna praktiskt taget utan undantag, vilket visasav den utomordentligt ringa frekvens av tvister vi har - kanske Prop.1989/90:89 någon . Denna inställning är sund och skall stödjas. Närdet gäller färdiga plagg finns alltid möjligheten att avtala om öppet köp. Vikan alltså under inga omständigheter gå med på någon avbestailningsrätt. 11 påföljder av köparens avtalsbrott 11.1 Inledningeni 36 § bör enligt tingsrättens mening lyda: "Häver säljaren köpet och harhan lidit skada...." 1specialmotiveringen till 36 § anförs (s. 323-324) atl köparens skadeståndsansvarenligt paragrafen i princip är strikt och att han inte kan åberopa att han utanegen förskyllan har råkat i ekonomiskt trångmål eller på grund av sjukdom ellernågon annan oförutsedd orsak blivit förhindrad att ta emot godset. Visstutrymme för att ta hänsyn till köparens förhållanden, däribland anledningentill betalningsförsummelsen, finns enligt jämkningsregeln i 37 § andra st. Ändringari köparens personliga förhållanden såsom dödsfall, allvarlig sjukdom,äktenskapsskillnad m. m. (s. k. personlig force majeure) kan tilläggasbetydelse på flera olika säll vid en civilrättslig bedömning av ettkonsumentköp. Utredningens ståndpunkt synes vara att sådana förhållanden skallkunna beaktas i mycket ringa mån och endast vid bestämmande av storleken på detskadestånd som köparen i visst fall kan vara skyldig att betala. Köparenspersonliga force majeure kan emellertid principiellt också tänkas få begränsasäljarens rätt att häva ett avtal. Sålunda har i beslutet1979:3 vid prövning av avtalsvillkor vid försäljning av fast egendom funnit deti hög grad påkallat att köparen som godtagbar ursäkt för sitt dröjsmål skallkunna åberopa sjukdom och därmed jämförbar omständighet. I beslutet 1982:8 fanndock domstolen beträffande avtalsvillkor vid entreprenad att sådanaomständigheter enligt dispositiv rätt inte inverkade på entreprenörens hävningsrätt.Även beträffande köparens egen rätt till hävning kan hans personliga förhållandentänkas få spela in. Exempelvis föreskrivs i standardavtal som ABS 80 och att köparen under vissa förutsättningar kan häva avtalet vid bl. a. dödsfalloch allvarlig sjukdom. Marknadsdomstolenifrågasätter om utredningsförslaget beträffande köparens personliga force majeuretillräckligt beaktar konsumentintresset. Utrymmet för alt ta hänsyn tillpersonliga förhållanden enligt jämknings- regeln i 37 § synes välsmalt. Det kan även påpekas att det i fråga om Prop. 1989/90:89tillämpningen av motsvarande force majeure-regel vid säljarens dröjsmål Bilaga 3 förutsätts atl hänsyn skall kunna tas till sjukdomsfall (s. 299). Fränkonsumentsynpunkt är det värdefullt att det i tvingande lagstiftning fastsläshur långt säljarens rätt sträcker sig vid köparens dröjsmål. Konsumentverkettillstyrker därför utredningens förslag att regler om vilka påföljder säljarenkan göra gällande vid konsumentens dröjsmäl tas in i konsumentköplagen (34-37 §§).Verket har ingen erinran mol de föreslagna bestämmelserna. 135§ 1 st. ges den tidigare antydda regeln att säljaren fär häva köpel om köparensbelalningsdröjsmål är väsentligt. Väsentligheten bedöms här inte utifrånsäljarens synpunkt utan med hänsyn till kontraktsbrottet i sig (s. 322 ö).Betalningsdröjsmålet måste alltså ha varat . Förslaget tillstyrks.Likaså tillstyrks vad som är en variant av samma regel, nämligen alt säljaren färhäva om köparen inte betalar inom en av säljaren utsatt skälig tilläggstid. 135§ 2 st. föresläs den nya regeln, att säljaren inte får häva köpet trotsbetalningsdröjsmål, om priset i sin helhet är betalt. Effekten härav blirfrämst att säljaren endast får kräva ränta, men inte kan fä skadestånd,eftersom säljarens rätt till skadestånd förutsätter att hävning skett. Eftersomen försenad men inte utebliven betalning frän enskilda konsumenter knappastkan förorsaka andra särskilda indirekta skador hos säljaren än vissa inkassokoslnader,vilka torde kunna bli ersatta i särskild ordning, tillstyrks förslaget. För atlhävningsbegränsningen skall kunna upprätthållas blir det av betydelse attsäljaren inte kan delvis avräkna en betalning på ränta (jfr s. 322 n) medhänvisning till att köparen vid betalningen inte bestämt något om hur avräkningskall ske (se NJA 1958 s. 117). Om köparen har betalat det pris som godsetbetingar, lorde det emellertid vara alldeles klart atl betalningen skalluppfattas som avsedd alt täcka priset, varför säljarens sekundära rätt attbestämma avräkningen inte träder i funktion. I36 § stadgas all säljaren har rätt till skadestånd efter hävning men all skadeständsrättinte föreligger i den mån dröjsmålet beror på lag, avbrott i den allmännasamfärdseln eller något annat liknande hinder, som köparen inte skäligen kundeförväntas ha räknat med vid köpet och vars följder han inte heller skäligenkunde ha undvikit eller övervunnit. Har avtal träffats om avbeställningsavgiftenligt 33 §, får säljaren i stället för skadestånd kräva all köparen betalardenna avgift. - Skadeståndsregeln är således uppbyggd pä samma grund som regelnom köparens rätt till skadestånd vid säljarens kontraktsbrott; ansvaret ärstrikt med undantag för force majeure. Emellertid föreligger den olikheten, attmedan säljaren till ursäkt kan åberopa även individuella hinder, köparen endastkan 12 1989/90. 1 saml Nr 89. åberopahinder av allmängiltighet natur (obs. ordet liknande). 1989/90:89betyder att en köpare, som på grund av oförutsedd sjukdom eller kollisionBilaga 3 med egen bil el. dyl. inte hinner hem på avtalad lid för alt ta emoten vara, inte kan åberopa hindret om säljaren häver köpet och kräverersättning. Individuella hinder torde emellertid sällan ha en sädan dimension, atlbelalningsdröjsmål blir väsentligt och säljaren får rätt all häva köpet, vilketsom tidigare nämnts är en förutsättning för atl skadeståndsskyldighel allsskall uppstå. Dessutom kan köparen enligt förslaget vid sjukdom etc. slippabetala skadestånd med stöd av jämkningsregeln i 37 § 2 st. Behålls dennasärskilda jämkningsregd (se nedan), kan styrelsen därför godta all endastallmängiltiga hinder nämns i 36 § 1 st. I vart fall bör köparens egen solvensinte kunna åberopas som en grund atl bli befriad från skadeståndsskyldighel. Iövrigt kan fakultetsslyrelsen när del gäller förutsebarhetskravet ochformuleringen "somköparen inte skäligen kunde förväntas ha räknatmed" hänvisa till vad som anförlsovan angående 26 §. I37 § ges en regel angående omfattningen av säljarens skadeständsrätt. Enligtförsta stycket har säljaren rätt till ersättning för utgifter, förlorad vinstoch annan förlust med anledning av dröjsmålet, dock högst vad som skulle utgåttiavbeställningsersättning för hävningen. Bestämmelsen tillstyrks,inklusive uttalandet i motiven (s. 222 y) att säljaren utöver prisskillnad harrätt till ersättning för förlust därför atl en kund försvunnit på marknaden. I37 § 2 st. ges en särskild jämkningsregd. Skadeståndet kan jämkas i den mån detär oskäligt högt med hänsyn till den förlust som vanligen uppkommer i liknandefall och köparens möjligheter att förutse och hindra förlustens uppkomst samttill omständigheterna i övrigt. -Hänvisningarna i lagtexten verkar delvis varainadekvata. Köparen har sällan möjlighet att förutse och hindra förlustensuppkomst. Däremot kan han ibland förutse och förebygga den svårighet attbetala, som ledde till betalningsdröjsmålet. Om det är detta som avses (jfr s.325 x), bör det komma till uttryck direkt i lagtexten. Del kan .diskuteras omen särskild jämkningsregel behövs i konsumenlköplagen vid sidan av den allmännajämkningsregeln i 6:2 skadeståndslagen och principen att borgenären är skyldigatt begränsa sin förlust (jfr. s. 222 f). Eftersom regeln i skadeståndslagenpä den skadelidandes sida endast hänvisar till hur betungande skadeståndet blirför denne med hänsyn till dennes ekonomiska förhållanden men inte tillmäterorsaken till skadans uppkomst (konlraktsbrottet) någon betydelse, finnerfakulteten alt en särskild jämkningsregel är befogad, åtminstone när 36 §innehåller en force majeure- regel som för sin tillämpning kräver allmängiltigahinder. Eftersom inte bara skadeståndets storlek utan även köparens kontraklsbrottavses bli beaktade vid tillämpning av 37 § 2 st, vill fakultetsslyrelsendessutom ifrågasätta om inte jämkningsregeln borde placeras i en särskildparagraf efter bäde 36 och 37 §§. 1989/90:89 36 och 37 §§. Köparens skadeståndsskyldighet för dröjsmål med Bilaga 3 betalning påverkas inte av hans personliga force-majeure.