prop · GD03119 · 1989-12-31 00:00:00 — 13§ Ändras förutsättningarna för ett tillstånd får meddela nyaföreskrifter eller, om det inte längre finns fömtsättningar för att ge tillstånd,återkalla tillståndet. Detsamma gäller undantag enligt 3 § tredje stycket frånupplysningsplikten och sådan rätt att behandla eller bevara upptagna bilder somavses i 6 §. Följsinte meddelade föreskrifter och är rättelse möjlig, får föreläggatillståndshavaren att vidta rättelse. Iakttas inte föreläggandet,får återkalla tillståndet, undantagsmedgivandet eller rätten attbehandla eller bevara bilder. 14§ Den som tar befattning med uppgift som har inhämtats genom användning av enövervakningskamera som kräver tillstånd, får inte obehörigen röja vad han tillföljd därav fått veta om någon enskilds personliga förhållanden. Idet allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekretesslagen(1980:100). 15 § Till böter eller fängelse i högst döms den som 1. uppsåtligeneller av grov oaktsamhet använder en övervakningskame ra så att det kan befaras medföra påtaglig risk för otillbörligt intrång i enskildas personliga integritet eller som har en kamera uppsatt så att användning av den kan befaras medföra en sådan risk, eller 2. uppsåtligeneller av oaktsamhet bryter mot upplysningsplikten enligt 3 §, tillståndsplikten enligt 4 § eller en föreskrift som har meddelats med stöd av denna lag eller behandlar eller bevarar upptagna bilder utan sådan rätt som avses i 6 §. 1ringa fall döms inte till ansvar. 16 § Övervakningsutrustning som har använts vid brott enligt denna lag skall förklaras förverkad,om det inte är oskäligt. 17 § Om den sominnehar eller använder en övervakningskamera under- Prop. 1989/90:119 låter att i enlighet med 12 § ge tillträde eller hålla tillhandaupplysningar Bilaga 4 ellerbevarat bildmaterial, får förelägga vite. För att bereda sigtillträde får vid behov anlita polishandräckning. 18 § beslut får överklagas hos kammarrätten. Justitiekanslernfår föra talan för att tillvarata allmänna intressen. Beslut om tillstånd attanvända en övervakningskamera får överklagas även av den kommun där den platsfinns dit övervakningskameran skall kunna riktas och, om kameran skall kunnariktas mot en arbetsplats, av en organisation som företräder de anställda. 19 § Regeringen får föreskriva om avgift för länsstyrelsenshandläggning. 20 § Ett föreläggande enligt 13 § andra stycket skall delges. Denna lag träder i kraft då lagen(1977:20) om TV-övervakning upphör att gälla. Bestämmelserna i 3 § andrastycket första meningen och 4 § andra meningen 2 i den nya lagen träder dock ikraft först . fr.o.m. t.o.m. den 31 december1990 gäller att övervakningskameror som är avsedda för skydd av en lokal, ett förvaringsutrymmeeller någon annan anläggning av betydelse från totalförsvarssynpunkt skallvara undantagna från upplysningsplikten resp. tillståndsplikten enligtnyssnämnda paragrafer. Beslut om tillstånd, föreskrift eller villkor somhar meddelats med stöd av bestämmelser i den gamla lagen skall anses hameddelats med stöd av motsvarande bestämmelser i den nya lagen. Ifråga om ansvar för brott enligt den gamla lagen skall den lagen fortsätta atttillämpas under förutsättning att motsvarande förfarande enligt den nya lageninte leder till frihet från straff eller till lindrigare straff. Den som vid den nya lagens ikraftträdande haren övervakningskamerauppsatt så som anges i 4 § första meningen, utan att det enligt den gamla lagenkrävs tillstånd att använda kameran, får fortsätta att använda kameran tillutgången av . Har före nämnda tidpunkt en ansökan enligt den nyalagen gjorts om tillstånd till fortsatt användning av kameran får den användasäven efter denna tidpunkt men skall, om tillstånd inte ges, inom en månad frånden dag då beslutet vann laga kraft ha avlägsnats eller ha blivit uppsatt pånågot annat sätt än som anges i 4 § första meningen i den nya lagen. Den gamla lagens bestämmelser gäller i fråga omöverklagande av beslut som har meddelats av före den nya lagensikraftträdande. Lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenomföreskrivs att 35 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall ha följandelydelse. 1989/90:119 Bilaga 4 Besvär över kammarrättensbeslut kammarrätten genom överklagande ringsrätten endast om regeringsrätten Meddelas ejprövningstillstånd, stå därom skall intagas i regeringsrättens Vadsom sägs i första stycket gäller ej talan i mål om utlämnande av allmänhandling samt talan som ombudsmän eller justitiekanslem för i målom disciplinansvar eller om återkallelse eller begränsning av behörighet attutöva yrke inom hälso- och sjukvården, tandvården eller detaljhandeln medläkemedel eller om återkallelse av behörighet att utöva veterinäryrket. i ett mål som har anhängiggjortshos eller underställning prövas av rege-har meddelat prövningstillstånd, rkammarrättens beslut fast. Vadsom sägs i första stycket gäller ej /.talan i mål om utlämnande av allmän handling, 2. talan som ombudsmän eller justitiekanslern för i mål omdisciplinansvar eller om återkallelse eller begränsning av behörighet attutöva yrke inom hälso-och sjukvården, tandvården eller detaljhandeln medläkemedel eller om återkallelse av behörighet att utöva veterinäryrket, 3. talan som justitiekanslern för i mål enligt lagen(1990:000) om övervakningskameror Denna lag träder ikraft . Senaste lydelse 1987:999. 3 Förslag till Prop. Lagom ändringi sekretesslagen (1980:100) Bilaga 4 Härigenomföreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100)' att i lagen införs en nyparagraf 7 kap. 32 §, av följande lydelse. Sekretessgäller för sådan uppgift om enskilds personliga förhållanden som har inhämtatsmed övervakningskamera, som avses i lagen (1990:000) om övervakningskameror m.m. och som kan riktas mot en plats dit allmänheten har tillträde, om det kanantas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men omuppgiften röjs. Ifråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen . Dennalag träder i kraft . 'Lagen om tryckt 1989:713. Bilaga5 Utdrag ur protokoll vid sammanträde , regeringsrådet , justitierådet LarsK . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde den 8 febmari 1990 har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrandeöver förslag till 1. lagom övervakningskameror m. m., 2. lagom ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291), 3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). Förslagenhar inför lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Förslagettill lag om övervakningskameror m. m. Enligt3 § gällande lag om TV-övervakning åligger det den som bmkar övervakningskameraatt fortlöpande och på verksamt sätt upplysa om kameran och dess brukande.Enligt 3 § i det remitterade förslaget har upplysningsplikten inskränkts tillatt avse "en övervakningskamera, som kan riktas mot en plats ditallmänheten har tillträde". Lagrådet återkommer strax till den närmareinnebörden av detta uttryck som i det remitterade förslaget används för attbegränsa både upplysningsplikten enligt 3 § och tillståndskravet enligt 4 §.När det gäller upplysningsplikten har inte utredningen föreslagit någon sådaneller liknande begränsning och frågan har inte heller, såvitt lagrådet kunnatfinna, berörts av remissinstanserna. Frånintegritetssynpunkt är det mycket väsentligt att upplysning lämnas omförekomsten av en övervakningskamera. Dold TV-övervakning bör enligt lagrådetsmening inte få förekomma annat än i vissa speciellt angivna undantagsfall (se3 § andra stycket). Det kan visseriigen sägas att det nuvarande förbudetsträcker sig för långt genom att det innebär en ovillkorlig ochstraffsanktionerad upplysningsskyldighet även i rent privata sammanhang. Detremitterade förslaget innebär emellertid att upplysningsskyldighet inte längreskall gälla i fråga om arbetsplatser som inte är tillgängliga för allmänheten.De skäl som anförts för en sådan försämring av integritetsskyddet (se avsnitt3.3.1 och 3.4) framstår inte som övertygande. Det finns även åtskilliga andraplatser som visserligen inte är tillgängliga för allmänheten men där dold TV-övervakninginte bör få förekomma. På gmnd av det anförda anser sig lagrådet inte kunnagodta den föreslagna begränsningen av upplysningsplikten. Lagrådet förordar att3 § första stycket ges följande lydelse: "Upplysningom en övervakningskamera skall lämnas genom tydlig skyltning eller på någotannat verksamt sätt." Enligt3 § tredje stycket får i samband med att tillstånd ges enligt 4 § 78 undantag frånupplysningsplikten medges, om det finns synnerliga skäl för Prop.1989/90:119 det. Godtas lagrådets förslag till ändring av 3 § första stycketkommer Bilaga 5 upplysningsplikt att föreligga beträffande vissa kameror,utan att det föreligger något krav på tillståndsprövning enligt 4§. Sambandetmed tillståndsprövningen bör därför inte bibehållas. Lagrådet förordar att 3 §tredje stycket ges följande lydelse: "Länsstyrelsenfår efter skriftlig ansökan medge undantag från upplysningsplikten, om detfinns synnerliga skäl till det. I ansökningsärendet tillämpas 8 § andra stycketoch, om kameran skall kunna riktas mot en plats dit allmänheten har tillträde,9 § första menmgen. skall i ett beslut om undantag meddela devillkor som behövs." Somen följd av detta förslag bör i 7 § orden "och om undantag enligt 3 § tredje stycket" utgå så att paragrafen inleds på följande sätt:"Frågan om tillstånd prövas av ." Rekvisitet"en plats dit allmänheten har tillträde" blir som anförtsbestämmande för tillståndskravet enligt 4 §. De motiv som anförs i lagrådsremissenär kortfattade beträffande frågan hur detta begrepp skall förstås. Utredningenanförde emellertid en rad exempel på platser, dit allmänheten kunde anses harespektive inte ha tillträde (SOU 1987:74 s. 113 f). Till platser ditallmänheten normalt inte har fritt tillträde hänförde utredningen bl. a.gemensamma utrymmen i flerfamiljshus. Utrymmen i affärer, vamhus, banker m.fl. ansågs utgöra platser dit allmänheten har tillträde, såvida fråga inte ärom utrymmen för personal, lagring av varor, kontor, underhåll, drift m. m.Lagrådet, som i alU väsentligt kan ansluta sig till utredningens synpunkter,finner att begreppet "en plats dit allmänheten har tiUträde" ger entillräckligt klar avgränsning av de områden där tillståndskravet skall gälla. Enligt6 § får i fall som avses i 5 § andra stycket, dvs. när risken för integritetsintrångnormalt får anses vara liten, ett tiUstånd förenas med rätt att behandla ochbevara upptagna bilder, om sökanden av särskilda skäl har behov av det. Enligtspecialmotiveringen till 6 § krävs det för rätten att behandla och bevaraupptagna bilder att inte risken för integritetsintrång härigenom ökar så att fömtsättningamaenligt 5 § andra stycket för tillståndet att använda övervakningskameran mbbas.Det sagda innebär emellertid, att det måste ske en samlad bedömning så attredan vid tillståndsbedömningen övervägs om tillståndet skall förenas med rättatt behandla och bevara bilder. Antas så skola bli fallet och blir därigenomintegritetsintrånget inte ringa, får tillståndsprövningen ske enligt 5 § tredjestycket. Det angivna förhållandet bör framgå av 5 § andra stycket. Lagrådetförordar att detta ges följande lydelse: "Underden fömtsättning som anges i första stycket skall tillstånd med delas, om den information som kan förmedlas genom kameran och den rätt att behandla eller bevara upptagna bilder som kan komma att förenas med tillståndet vid tillämpning av 6 § kan antas vara av ringa betydelse för 79 enskildaspersonliga integritet med hänsyn till den utmstning som skall Prop.1989/90: W. användas, det område som skall övervakas och övriga omständigheter." Vidbehandlingen av 3 och 4 §§ har lagrådet föreslagit en ändring även iförevarande paragraf Enligtspecialmotiveringen skall kunna tidsbegränsa ett tillstånd.Detta förhållande bör lämpligen framgå även av lagtexten. Lagrådet förordar atttill första stycket i 10 § fogas en ny tredje mening med följande lydelse: "Tillståndfår meddelas för en begränsad tid." Enligt7 § första stycket nu gällande lag skall tillstånd förenas med föreskrifter om bl.a.hur upplysning om övervakningen skall lämnas. Skyldigheten för länsstyrelsenatt meddela sådan föreskrift finns inte med i den föreslagna lagen. Det sägsdock motivledes att med stöd av bestämmelserna i 10 § harmöjlighet att i särskilda fall föreskriva hur upplysningsplikten skallfullgöras. En sådan möjlighet synes väl så betydelsefull som annat som nuuttryckligen anges i paragrafens andra stycke. Lagrådet förordar därför att iandra stycket närmast före ordet "upptagning" infogas orden"upplysning om kameran,". I andrastycket av förevarande paragraf föreslås att i fall som avses i 4 § andra stycket, dvs. när polismyndighet eller räddningsledare i nödfallsliknande situationer får använda övervakningskamera utan till stånd, får meddela de "föreskrifter" som behövs med hänsyn tillintresset av att värna enskildas personliga integritet. 1det remitterade förslaget används genomgående uttryckssättet att länsstyrelsenutfärdar föreskrifter. I samtliga fall utom det nu förevarande är detemellertid fråga om villkor som knyts till tillstånd att använda övervakningskameraoch anger vad tillståndshavaren har att iaktta i det ena eller andrahänseendet. Lagrådet förordar att i lagtexten "villkor" används istället för "föreskrift" eller "föreskrifter" som i principbör användas bara när det är fråga om normgivning. Det sagda gäller 10 § andrastycket, II §första stycket, 13 § första och andra styckena samt 15 § första styc ket 2, däremot ej övergångsbestämmelserna som bör bygga på den äldre lagens terminologi. Iandra stycket av 11 § är det emellertid inte fråga om villkor, eftersom tillstånd inte meddelats. Ej heller är det fråga om normföreskrifter. 1 stället synes avsikten vara att om det behövs skall meddela någon form av råd eller anvisningar. Detta behöver emellertid inte regleras i lag utan bör kunna följa av befogenheter att utöva tillsyn. Lagrådetförordar därför att andra stycket får utgå. förordar Prop.1989/90:119 lagrådet att första stycket 2 förtydligas och ges följande lydelse: Bilaga5 "2.bestämmelserna i 4 § följs,". 1andra stycket anges att får förelägga tillståndshavaren att vidtarättelse, om han inte följer meddelade "föreskrifter", och återkalla tillståndet,om föreläggandet inte iakttas. Det anges emellertid att så skall ske omrättelse är möjlig. Vad som skall göras om rättelse inte är möjlig framgårinte. Är så fallet, torde det dock som regel bero på att förhållandenaändrats, varvid i stället första stycket blir tillämpligt. Lagrådet förordar attorden "och är rättelse möjlig" får utgå ur bestämmelsen. 120 § föreskrivs enbart att ett föreläggande enligt 13 § andra stycket skalldelges. Det skulle vara en fördel från dispositionssynpunkt om bestämmelsen flyttadestill förevarande paragraf Iakttasdet anförda, skulle andra stycket, med vissa redaktionella ändringar även iövrigt, kunna ges följande lydelse: "Iakttasinte meddelade villkor, får förelägga tillståndshavaren ellerden som medgetts undantag att företa rättelse. Sådantföreläggande skall delges. Om föreläggandet inte följs, får länsstyrelsenåterkalla tillståndet, undantagsmedgivandet eller rätten att behandla ellerbevara upptagna bilder." Genombestämmelsen i första stycket punkt 1 av förevarande paragraf införs enmöjlighet att ingripa med straffsanktion i sådana fall där det i 2 § föreskrivnaaktsamhetskravet åsidosätts på ett mera flagrant sätt. Enligt bestämmelsenskall den straffas som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet använder enövervakningskamera så att det kan befaras medföra påtaglig risk förotillbörligt intrång i enskildas personliga integritet. Vidare föreslås attäven den som har en kamera uppsatt så att den aktuella risken kan befaras uppståvid användningen av den skall kunna ådömas straff. Straffsatsen föreslås bliböter eller fängelse . Avlagrådsremissen framgår att straffbestämmelsen framförallt tar sikte på sådanafall där en övervakningskamera riktas eller kan riktas mot platser ellerområden, där människor förväntar sig att ha en fredad zon och med fog skallkunna räkna med att de inte är övervakade. Det framhålls att risken förintegritetsintrång minskar, om upplysning lämnas om en övervakningskamera,något som påverkar straffansvaret enligt förevarande bestämmelser. förslag till en utvidgad upplysningsplikt enligt 3 § följs tordeutrymmet för straffansvar för åsidosättande av det generella aktsamhetskravetminska betydligt. Med hänsyn härtill och till att den föreslagna straffbestämmelsenär obestämd och torde bli svår att tillämpa avstyrker lagrådet att den införs.Om bestämmelsen ändå anses böra tas med i lagen föreslår lagrådet att denformuleras om på sätt nedan anges. Enligt punkten 2 iparagrafen skall böter eller fängelse i högt Prop. 1989/90:119 ådömasbl. a. den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot till- Bilaga 5ståndsplikten enligt 4 § eller en "föreskrift" som har meddelats medstöd av lagen. Uttrycket tillståndsplikten används också i punkt 1 i övergångsbestämmelsernatill lagen. Uttrycket saknar emeUertid direkt motsvarighet i 4 §, där det angesatt tillstånd "krävs" för att använda en övervakningskamera m. m. I11 § i det remitterade lagförslaget används följdriktigt uttrycket"tillståndskravet enligt 4 §". Lagrådet förordar att detta uttryck användsgenomgående i lagen och övergångsbestämmelsema till den. Enligt11 § första stycket skall bl. a. se till att"föreskrifter" som har meddelats enligt 10 eller 13 § följs. Lagrådetföreslår att samma uttryckssätt används i den nu aktuella straffbestämmelsensom i bestämmelsen i 11 § om tillsyn. Ilagrådsremissen förslås en gemensam straffskala för samtliga brott. För denhändelse lagrådets förslag i fråga om den i första stycket punkt 1 intagnastraffbestämmelsen inte följs vill lagrådet inte motsätta sig förslaget ifråga om straffskalan. Lagrådet föreslår dock att straffbestämmelsen delas uppi två särskilda stycken och att paragrafen får följande lydelse: "Tillböter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhetanvänder en övervakningskamera så att det medför påtaglig risk för otillböriigtintrång i enskildas personliga integritet eller har en kamera uppsatt så attanvändning av den kan medföra en sådan risk. Tillsamma straffdoms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter mot upplysningsplikten enligt 3 §, 2. bryter mot tillståndskravet enligt 4 §, 3. inte iakttar ett villkor som har meddelats enligt 10 eller 13 §, 4. behandlar eller bevarar upptagna bilder utan sådan rätt som avses i 6§.I ringa faU döms inte till ansvar." Rättenför kommun och arbetstagarorganisation att överklaga beslut böravse inte bara tillståndsbeslut utan även beslut om undantag frånupplysningsplikten. Lagrådet förordar därför att andra stycket andra meningeninleds på följande sätt. "Beslutom tillstånd att använda en övervakningskamera och om undantag enligt 3 §tredje stycket från upplysningsplikten får överklagas även Lagrådeterinrar om vad som under 13 § anförts om placeringen av bestämmelsen. Lagrådeterinrar om att lagrådet under 15 § förordat att uttrycket "tillståndsplikten"byts ut mot ordet "tillståndskravet". Vadsom i andra stycket föreskrivs om tillämpning av den äldre lagens eller den nyalagens bestämmelser om ansvar följer i princip av 5 § lagen (1964:163) ominförande av . Anledningen till att en särskildövergångsbestämmelse föreslås synes vara att den nya lagens system och begreppsbildningi vissa hänseenden avviker från den äldres. Därför har angetts att den gamlalagen skall tillämpas under förutsättning att "motsvarandeförfarande" enligt den nya lagen inte leder till frihet från straff ellerlindrigare straff. Det är enligt 5 § lagen om införande av en vissgärning vars straffbarhet skall bedömas enligt äldre respektive ny lag.Självfallet kan därvid uppkomma vissa tolkningsproblem. Frågan kan emellertidöverlämnas åt rättstiUämpningen. Några andra principer än de som fastlagts i 5§ lagen om införande av bör i vart fall inte gälla. Att tala om"motsvarande förfarande" synes kunna skapa oklarhet. Dessutom uppståren allmän osäkerhet, om man ibland inför parallellbestämmelser till 5 § lagenom införande av , ibland inte. Lagrådet förordar att denföreslagna bestämmelsen får utgå. Omnågon som vid nya lagens ikraftträdande har en övervakningskamera uppsattansöker om tillstånd enligt nya lagen men får avslag, skall kameran inom enmånad från den dag då beslutet vann laga kraft ha avlägsnats "eller hablivit uppsatt på något annat sätt än som anges i 4 § första meningen i den nyalagen". Härmed avses att kameran kan riktas mot en plats ditallmänheten har tillträde. I så fall föreligger emellertid inte längretillståndskrav och någon bestämmelse för den situationen behövs inte.Övergångsbestämmelsen bör dessutom, med hänsyn till utformningen av denföreslagna nya lagstiftningen, ta sikte på rätten att i fortsättningen hakameran uppsatt. Lagrådet förordar att förevarande punkt ges följande lydelse: "3.Den som vid den nya lagens ikraftträdande har en övervakningska mera uppsatt så som anges i 4 § första meningen, utan att det enligt den gamla lagen krävs tiUstånd att använda kameran, får fortsätta att ha kameran uppsatt på angivet sätt till utgången av . Har före nämnda tidpunkt en ansökan enligt den nya lagen gjorts om tillstånd till fortsatt användning av kameran får den vara uppsatt på angivet sätt även efter denna tidpunkt men, om tillstånd inte ges, inte längre än en månad från den dag då beslutet vann laga kraft." Förslagettill lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Prop. 7kap 32 § Bilagas Enligtdet remitterade förslaget gäller sekretess för sådan uppgift om enskildspersonliga förhållanden som har inhämtats med övervakningskamera, som avses ilagen om övervakningskameror m. m. "och som kan riktas mot en plats ditallmänheten har tillträde". Den begränsning av sekretessen som de citeradeorden medför framstår som omotiverad. Lagrådet förordar att dessa ord fårutgå. Förslagettill lag om ändring i jörvaltningsprocesslagen (1971:291) Förslaget lämnas utanerinran. Proposition................................................. .......... I Propositionenshuvudsakliga innehåll .............. .......... 1 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde 1 Inledning................................................... .......... 9 2 Nuvarande reglering ................................... 10 3 Allmän motivering........................................ 11 3.1 Utgångspunkter .................................. 11 3.2 Vilka anordningar skall omfattas av en ny lag? 3.3 Tillståndsfrågor...................................... 16 3.3.1 Omfattningen av tillståndskravet ....... 16 3.3.2 Tillståndsprövningen ...................... 20 3.3.3 Tillståndsförfarandet ..................... 23 3.3.4 Överklagande av beslut i tillståndsärenden 25 3.4 Förbud mot dold övervakning.................... 28 3.5 Aktsamhetskrav ................................... 31 3.6 Övriga frågor........................................ ........ 32 3.6.1 Sekretess ....................................... 32 3.6.2 Straff och förverkande....................... 35 3.6.3 Tillsyn ........................................... 37 3.6.4 Kostnader m. m................................ ........ 38 4 Upprättade lagförslag ................................. 39 5 Specialmotivering ..................................... 39 5.1 Förslaget till lag om övervakningskameror m. m 39 5.2 Förslaget till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen(1971:291) 59 5.3 Förslaget till lagom ändring i sekretesslagen(1980:100). 6 Hemställan ............................................... 60 7 Beslut...................................................... 60 Bilaga1 Utredningens sammanfattning av betänkandet (SOU 1987:74) Optisk-elektronisk övervakning (i här aktu ella delar) ........................................ 61 Bilaga2 Utredningens lagförslag (i här aktuella delar) 65 Bilaga3 Förteckning över remissinstanserna..... 71 Bilaga4 Lagrådsremissens lagförslag............... ........ 72