prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — Om en blankningsaffär enligt RINK:s förslag skallbeskattas som om lånet i själva verket varit ett köp och en försäljning gällerföljande. A som lånar ut en aktie anses ha avyttrat den till marknadspriset påutlåningsdagen och B som lånar aktien anses ha förvärvat den till detta pris.Därefter säljs den lånade aktien vidare och B beskattas för skillnaden mellandet fiktiva förvärvspriset och ersättningen vid avyttringen. Som regel tordeden affären varken gå med vinst eller förlust. Därefter köper B en ny aktie somhan lämnar till A. A anses därvid ha förvärvat ersättningsaktien till detmarknadspris som gälldepå dagen för återlämnandet. Detta blir hans nya ingångsvärde. 1989/90:110Hos B görs en ny reavinstberäkning där detta marknadspris räknas som försäljningsintäktoch det pris han betalade när han köpte den får dras av. Denna affär tordeockså regelmässigt varken ge vinst eller förlust. En fler-stegsbeskattninginnebär alltså att A får ta fram värdestegringen på aktien, medan B som regelinte påförs någon skatt. Sådana skatteregler skulle sannolikt minskaincitamentet för långivaren att låna ut sina aktier för en blankningsaffär Skälen för en blankningsaffär är olika för de inblandadeparterna. För långivaren innebär utlåningen, som sker mot ersättning, att hanökar avkastningen på sitt innehav. Låntagaren, den s.k. blankaren, gesmöjlighet att tjäna pengar i en nedåtgående marknad. Om A:s utlåning inte beskattas som en avyttring skulleföljande gälla. B anses ha sålt aktien för det pris som han säljer den vidaretill och han anses ha anskaffat den till det - ofta lägre - pris som han köperersättningsaktien fön I detta fall slipper A skatta av värdestegringen på sinaktie och B, som gör blankningsaffären, blir beskattad för den vinst han gör påaffären. Exempel: A äger en aktie som han har förvärvat för 100 knNär han lånar ut den till B står den i . B säljer den vidare för 115 kr.B avvaktar därefter tills kursen har fallit till 112 kn Då köper han en aktieoch lämnar tillbaka den till A.Den är fortfarande värd 112 kn när den lämnastill A. Om man beskattar alla led enligt RINK:s förslag blir resultatetföljande. A:s vinst är 115 - 100 = 15 kn och hans nya ingångsvärde är 112 knVinstberäkningen för B:s första affär är 115 - 115 = 0. Vid B:s andra affär ärvinsten 112- 112 = 0. Om man inte beskattar låneleden blir resultatet följande.A gör ingen avyttring. B beskattas för 115 -112 = 3 kn Jag anser att det leder till ett riktigare skatteutfallatt inte se lånetransaktionen i sig som ett köp och en försäljning utan att istället beskatta B för eventuell vinst. Den skattemässiga synen påblankningsaffärerna är helt avgörande för om det skall förekomma några äktablankningsaffären Skattesystemet bör vara neutralt i detta hänseende och lämnamöjligheten öppen så att ett eventuellt slopande av blankningsförbudet förfondkommissionärerna kan få de avsedda positiva effekterna förvärdepappersmarknaden. Jag föreslår därför att det i lagstiftningen förs inett förtydligande av vilket följer att dessa lån inte är att betrakta som enavyttring (24 S 2 mom. första stycket SIL). Intäkter för utlåning bör beskattassom intäkt av kapital på samma sätt som utdelning. Motsvarande kostnad bliravdragsgill för låntagaren (3 S 1 och 2 mom. I det nya skattesystemet kommer ett samhällsekonomisktovidkommande incitament till blankningsaffärer att försvinna, nämligentvåårsregeln. finns det ett intresse för utlånaren att kunna få fram enviss avkastning på sitt innehav av äldre akder utan att bryta innehavsdden. Omett nytt innehav anses ha påbörjats skall ju av vinsten tas upp tillbeskattning i stället för av vinsten. Systematiken i det nu föreslagna skattesystemet är sådanatt det fordras enundantagsregel för att beskattningen skall skjutas upp i fall där intäktenuppträder och motstående kostnad först ett senare ån Ett sådant undantaghar föreslagits beträffande optioner med en löptid på högst ett ån I alla andrafall beskattas bruttointäkten år ett och avdragsposten uppträder som enreaförlust och riskerar att omfattas av avdragsbegränsningar vid det senarebeskattningsåret. Försäljningenligt terminskontrakt beskattas enligt mitt förslag inte förrän resultatet avhela affären har blivit känt. Vid terminsaffärer utgår normalt ingen betalningförrän pä kontraktets slutdag. Jag har därför i de fallen ansett attbeskattningen skall kunna skjutas upp till slutdagen oavsett kontraktetslöptid. Vid utfärdande av optioner utgår däremot regelmässigt en premie redanvid utfärdandet. Jag har därför föreslagit regler som innebär att beskattningenfår skjutas upp högst för att möjliggöra en fullständigreavinstberäkning vid beskattningen. Vid blankningsaffärer erhåller blankarenhela försäljningsintäkten innan hans kostnader för återanskaffning uppkommen Ilikhet med vad som gäller för utfärdande av optioner anser jag attbeskattningen inte i samtliga fall bör få skjutas upp till dessäteranskaff-ningskostnaden har uppkommit. Däremot bör beskattningen kunnaskjutas upp om affären sträcker sig över ett årsskifte och det såledesinte går att göra en vinstberäkning är ett. För aftinte blankningsinstitutet skall kunna användas som ett sätt att skjuta uppbeskattningen av sedvanliga försäljningar bör regeln om tidpunkten förskattskyldighetens inträde kompletteras. Om den skattskyldige redan inneharaktier av det slag vilket uppges varit föremål för blankning skall de redaninnehavda aktierna i första hand anses ha avyttrats. Detta framgick inte avlagrådsremissen. Blankningsaffärersom sträcker sig över mer än två årsskiften kan med den valda lösningen kommaatt träffas av negativa skatteeffekter. Hela återan-skaffningskostnadenriskerar att få dras av till , nämligen om det rör sig om ickemarknadsnoterade aktier eller om det inte finns några marknadsnoteradeaktievinster att kvitta emot. Bestämmelsernafinns intagna i 24 S 2 mom. första stycket resp. 24 § 4 mom. femte stycket SIL. Mittförslag:Då aktier i andra bolag ån fåmansföretag avyttras mot ersättning somutgår uteslutande i form av nyemitterade aktier i det köpande företaget skalluppskov med reavinstbeskattningen erhållas. Vid avyttring av aktier ifåmansföretag kan uppskov erhållas efter ansökan hos skattemyndigheten. Haruppskov erhållits och flyttar den skattskyldige från landet skall avskattningske om avyttringen skedde till ett utländskt bolag. RINK:sförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Remissinstanserna är genomgående positiva till förslaget. Skälen förmitt förslag: Liksom i fråga om avskattning av optioner och Prop.1989/90:110 konvertibla skuldebrev finns här särskilda skäl att medge uppskovmed beskattningen. När ett aktiebolag förvärvar aktierna i ett annat bolagoch köpet motiveras av att bolagens verksamhet skall integreras eller samordnasinnebär detta ofta en strukturrationalisering som är önskvärd frånsamhällsekonomisk synpunkt. Enligt gällande regler kan regeringen helt ellerdelvis medge skattefrihet vid avyttring av äldre aktier om beskattningen kanantas hindra strukturrationalisering som anses önskvärd från allmän synpunkt. Det finns anledning att slopa det resurskrävande dispensförfarandesom tillämpas . Jag föreslår således att uppskov med beskattningen regelmässigterhålls då aktier avyttras mot vederlag som uteslutande utgår i form avnyemitterade aktier i det köpande bolaget. Detta föreslogs redan av kapitalvinstkommittén(SOU 1986:37). Förfarandet blir enklare från administrativ synpunkt och ledertill skillnad från dagens regler inte till definitiv skattebefrielse. I ochmed att förslaget innebär ett uppskov med beskattningen utan annan prövning änden som sker vid granskningen av deklarationen anser jag att regeln bara börgälla fall där betalning sker uteslutande i nyemitterade aktier och endast föraktier och inte konvertibla skuldebrev. Som lagrådet har påtalat finns några formellakrav på struktur-rationaliseringsvinsten Dessa transaktioner torde dockregelmässigt genomföras av strukturella skäl, varför jag anser att kravet påsådan prövning kan slopas. Till skillnad från vad som framgår av lagrädsremissenföreslår jag att det klart bör framgå att reglerna gäller vid avyttring avaktier till såväl svenska aktiebolag som utländska motsvarande bolag. En sådanutformning av regeln underlättar internationella omstruktureringar Dennajustering kräver dock en kompletterande reglering som säkerställer svenskbeskattning i vissa utflyttningsfall. Enligt den föreslagna bestämmelsen i 6 § 1 mom. a SIL ärfysisk person från det att han avflyttade från riketskattskyldig för reavinst vid avyttring av bl.a. aktier utgivna av svenska akdebolag.Denna regel föreskriver däremot inte någon skattskyldighet för aktier utgivnaav utländskt bolag. Den som utan att skattepliktig vinst skall anses uppkommabyter till sig utländska aktier skulle därmed komma att undgå svensk skatt heltom han avvaktar med försäljningen till dess han flyttat från riket. Jagföreslår därför att den vinst som på grund av den här diskuterade uppskovsregelninte beskattades vid bytet skall beskattas dä denskattskyldige flyttar frän . För aktier i fåmansbolag föreslår jag särskilda regler förbeskattning av reavinster i vissa fall (avsnitt 6.8). För att dessa särreglerinte skall kringgås genom att aktier i ett fåmansbolag först byts mot andraaktier vilka sedan säljs föreslår jag en individuell dispensprövning vad gällerförvärv av aktier i fåmansbolag. Motivet för de särskilda reglerna för fåmansbolag är attsäkerställa att arbetsinkomster som sparas i bolaget beskattas likformigt medandra arbetsinkomsten För delägare i fåmansbolag som kan visa attförhållandena är så- dana att beskattning inteskall ske i inkomstslaget tjänst bör det därför finnas möjlighet att ansöka omuppskov med beskattningen i de fall aktier i fåmans-bolaget avyttrats motvederlag som uteslutande utgår i form av aktier i det köpande bolaget. Jagföreslår därför att uppskov i sådana fall skall kunna medges efter ansökan hosskattemyndigheten. Vid uppskov medbeskattningen inträder skatteplikt bortsett från utflyttningsfallen först närde nyemitterade aktier som erhållits i utbyte avyttras. Vid beräkning avanskaffningsvärde enligt genomsnittsmetoden får de erhållna nyemitteradeaktierna överta anskaffningsvärdet från de aktier som lämnats i utbyte. Bestämmelsernaåterfinns i 27 S 4 mom. Mittförslag: För tvångsavyttringar skall inte längre gälla några särregler RINK:sförslag: Överensstämmer med mitt. anser att vissa lättnader kan varapåkallade med tanke pä att avyttring sker vid en ddpunkt över vilkenaktieägaren inte råden De flesta instanserna har dock inte motsatt sigförslaget. Skälenför mitt förslag: gällande regler innebär att den skattskyldige vid entvångsavyftring får tillämpa de regler som gäller för aktier som innehafts itvä år eller mer, även om aktierna innehafts . Ieft system där det innebär en fördel att sälja egendomen efter viss minstainnehavstid är det rimligt att ha regler som ger den skattskyldige samma fördelom han tvingas avbryta innehavet innan denna minsta innehavstid har uppnåtts. Förevarandeförslag till reavinstbeskattning innehåller inte några tidsgränser somreglerar skattepliktens omfattning för aktien Det finns då inte heller skäl attha särskilda regler för det fallet att en skattskyldig tvingas avyttra sinegendom. Även förenklingsskäl talar mot en särbehandling av tvångsfallen. Någrasärregler föresläs därför inte. Mitt förslag: Vidförvärv genom arv, testamente, gåva eller bodelning mellan makar skallmottagaren tillgodoräkna sig ett anskaffningsvärde som motsvarar vad dentidigare ägaren med tillämpning av genomsnittsmetoden skulle ha fått dra av omhan sålt aktierna. Vid gåva och bodelning skall den tidigare ägaren minska sittanskaffningsvärde med samma belopp. RINK:sförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Har inte motsatt sig förslaget. Skälen för mitt förslag:Nuvarande regler innebär att gåvotagaren övertar det historiskaanskaffningsvärde som givaren en gång förvärvade egendomen till. De nu föreslagnaakdevinstreglerna innebär att en genomsnittsberäkning alltid skall göras närman bestämmer avdragsgillt anskaffningsvärde. eftersträvas också att degenomsnittliga anskaffningsvärdena fastställs löpande dll är (avsnitt6.5.14). Det innebär i så fall att de skattskyldiga inte kommer att behövabevara dokumentation över de historiska värdena. Detta innebär en förenklingbåde för de enskilda och för myndigheterna. Denna förenkling skulle motverkasom det historiska värdet skulle behöva tas fram vid benefika överlåtelser. Omde historiska anskaffningsvärdena skulle överföras i dessa fall skulle detockså innebära ett avsteg från principen om en likformig beskattning. Syftetmed reglerna bör vara att benefika överlåtelser inte skall innebära att dettotala skatteuttaget blir annorlunda än om givaren hade sålt aktierna och gettbort pengarna. Jag föreslår därför attgivarens anskaffningsvärde skall minskas med det värde han skulle ha fåtttillgodoräkna sig om han i stället hade sålt aktierna och att mottagaren fåröverta samma anskaffningsvärde. Omgåvotagaren redan äger aktier av samma slag som de han erhåller i gåva, skallsåledes det genomsnittliga anskaffningsvärdet efter gåvan justeras med det övertagnaanskaffningsvärdet. Vidförvärv genom arv och testamente samt bodelning mellan makar bör sammaprinciper gälla som vid gåva. Bestämmelsenåterfinns i 24 S 1 mom. tredje stycket SIL. Mitt förslag:Frågan om en obligatorisk uppgiftsskyldighet om aktieöverlåtelser och årligfastställelse av genomsnittliga anskaffningsvärden utreds vidare. Enschablonanskaffningsregei om behålls övergångsvis. RINK:s förslag: VPC ellerfondkommissionärerna skulle rapportera anskaffningvärdena vid överlåtelser avakder m.m. till skattemyndigheterna. Remissinstanserna: VPCpåpekade att bolaget inte hade tillgång till de uppgifter som förutsätts förinrapportering av anskaffningsvärden i samband med aktieöverlåtelsenDatainspektionen förutsätter att inspektionen får medverka om förslag tillregler om rapportering av anskaffningsvärden skulle föreslås. Företrädare förfondkommissionärerna är allmänt skeptiska till inrapportering avanskaffningsvärden och framhåller att det för t.ex. förvaltarregist-reradeaktier inte går att direkt hänföra anskaffningsvärdet dll viss fysisk person. Skälen för mitt förslag:Vid portföljmetoden var fastställda anskaffningsvärden ett nödvändigt inslag.Årets avdragskvot kunde inte beräknas om inte alla anskaffningsvärden fannssamlade. Detta är inte fallet beträffande genomsnittsmetoden. Här räcker det ioch för sig att ta fram endast de aktuella anskaffningsvärdena först närvinsten av en försäljning skall beräknas. Det föreligger docksvårigheter för taxeringsmyndigheterna att kontrollera de uppgifter som liggertill grund för den skattskyldiges genomsnittsbe- räkning.Genomsnittsmetoden ställer vidare betydande krav på den skattskyldige. Dettavar ett betydelsefullt inslag i kridken mot kapitalvinstkommitténs förslagtill reavinstbeskattning av aktier enligt genomsnittsmetoden. För att göra kontrolleneffektiv och för att förenkla för den skattskyldige är det därför önskvärt attanskaffningsvärdena fastställs varje är även vid tilllämpning avgenomsnittsmetoden. För effektiviteten iaktievinstbeskattningen är det vidare väsentligt att vinstberäkningarna kangöras automatiskt. Sedan skattemyndigheterna har fått uppgifter om intäkter vidavyttring skall myndigheten kunna utföra vinstberäkningen på grundval av redantidigare registrerade anskaffningsvärden. Det skulle innebära att antaletskattskyldiga som kan använda förenklad självdeklaration kan öka betydligt.Innan ställning tas till ett sådant system krävs dock ytterligare underlag föratt belysa dess effektivitet, kostnaderna och de integritetsfrägor somaktualiseras. Jag vill emellertid understryka vikten av att alla möjlighetertas till vara när det gäller att i prakdken upprätthålla det åsyftadeskatteuttaget. Somjag berört i anslutning till beskrivningen av genomsnittsmetoden (avsnitt6.5.3) är det nödvändigt att ha kvar en regel om beräkning av schablonanskaffningsvärdeså länge inte alla anskaffningsvärden har fastställts. Efter förebild från denschablonregel som finns i dagens regler bör anskaffningsvärdet få beräknastill en kvotdel av försäljningsintäkten. Vikten av en effektivaktievinstbeskattning talar för ett relativt lågt schablonanskaffningsvärde. Åandra sidan kan man inte bortse frän att svårigheter alltjämt föreligger attvisa den verkliga anskaffningskostnaden, speciellt när aktier förvärvats genomett benefikt fång. En lämplig avvägning uppnås om av försäljningsintäktenefter avdrag för försäljningskostnader får tas upp som anskaffningsvärde. Som lagrådet har påpekatbör det klart framgå att ett schablonmässigt anskaffningsvärde inte fårdllämpas när en skattskyldig övertar ett anskaffningsvärde från överlätarenvid ett benefikt fång. Schablonregelnåterfinns i förslaget dll 27 S 2 mom. andra stycket SIL. Mitt förslag:Bestämmelserna bör tillämpas på avyttringar som äger rum fno.m. den 1 januari1991. De bör vidare tillämpas på avyttringar som ägt rum men sombl.a. pä grund av att den s.k. första kronan inte betalats skall tas upp tillbeskattning först vid 1992 eller senare års taxering. RINK:sförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Har inte kommenterat förslaget. Skälen för mitt förslag:Som jag tidigare berört (avsnitt 6.2.6) föreslår jag en ny regel om ddpunktenför skattskyldighetens inträde. Skattskyldighet skall enligt huvudregelninträda vid avyttringstidpunkten, dvs. avtalom avyttring har träffats. Det innebär ett slopande av den i praxis utbil- Prop. 1989/90:110 dade regeln om att en första betalning av köpeskillingen -första kronans princip - är avgörande för när skattskyldigheten inträden Detär inte tillåtet att med retroaktiv verkan ändra tidpunkten för skattskyldighetensinträde. Jag föreslår därför att första kronan skall fortsätta att varaavgörande för beskattningstidpunkten beträffande de avyttringar som har gjortsföre . Däremot skall de nya skattereglerna till-lämpas på deavyttringar som beskattas efter lagens ikraftträdande, dvs. För s.k. dlläggsköpeskilling skall dock äldre regler för beräkning avreavinsten dllämpas med undantag av bestämmelsen om att (resp. ) av vinsten är skattepliktig. Förslagenfinns i punkterna 2 och 3 av övergångsbestämmelserna till SIL. RINKförslår att gamla sparade reaförluster, som uppkommit vid 1991 och tidigare årstaxeringar, skall vara avdragsgilla även sedan de nya reglerna trätt i kraft.De skall dock i princip få dras av bara i den utsträckning som nuvarande reglermedger. Jag anser att förslaget bör genomföras. Regeln återfinns i punkt 6 avövergångsbestämmelserna till SIL. Idet nuvarande systemet beskattas reavinst vid icke yrkesmässig avyttring avaktier och andra värdepapper i inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet.Detta gäller oberoende av om dllgångarna innehafts i kapitalplaceringssyfteeller om innehavet bedngats av näringsverksamhet. Ifråga om enskilda näringsidkare saknas det enligt min mening anledning att gaifrån de nuvarande principerna. Även i det nya systemet bör således vinst vidicke yrkesmässig avyttring av näringsbetingade akder behandlas på samma sättsom vinst pä kapitalplaceringsakden Beskattning kommer därmed att ske iinkomstslaget kapital. Ävenvinst vid icke yrkesmässig avyttring av andra finansiella instrument än aktier,t.ex. andelar i ekonomiska föreningar och handelsbolag samt lånefordringar,bör - med ett undantag - beskattas i inkomstslaget kapital. Undantaget - sominte tagits upp i lagrådsremissen - avser andelar i kooperativa föreningar därinnehavet bedngas av näringsverksamhet, t. ex. andelar i deproducentkooperativa föreningarna inom jord- och skogsbruket. Sädana andelarkommer nämligen att räknas som tillgångar vid beräkning av kapitalunderlagetvid avsättning till skatteutjämningsreserv (jfr punkt 1 av anvisningarna till22 § KL). För att ett materiellt riktigt beskattningsresultat skall erhållasföranleder detta att en eventuell vinst vid avyttring beskattas i näringsverksamheten. Närdet gäller aktiebolag och andra juridiska personer som avses i 10 a S SIL avses all beskattning ske i inkomstslaget näringsverksamhet (avsnitt 8.5). Reavinst vid icke yrkesmässig avyttring av finansiella instrument skall således tas upp till beskattning i detta inkomstslag. Beräkningen av vinst el ler förlust sker dock enligt de regler som gäller för inkomstslaget kapital. Detta innebär bl.a. att genomsnittsmetoden blir tillämplig. Vad avser handelsbolaginnebär mitt förslag i det aktuella hänseendet (avsnitt 8.11) att sammaprinciper skall gälla som för aktiebolagen. Detta innebär en ändring iförhållande dll förslagen i lagrådsremissen. 6.6 Reavinstbeskattning av fordringar Mittförslag: Reavinster på fordringar utställda i svenska kronor beräknas enligtgenomsnittsmetoden. Evig beskattningpå fordringar införs och avtrappningen av den skattepliktiga andelen av vinstenslopas. RINK:sförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Har i stort sett varit positiva. Skälen för mitt förslag:Jag har i det föregående beskrivit genomsnittsmetoden för beskattning av akdenDet är angeläget att reavinstbeskattningen av olika typer av tillgångar blir sålikformig som möjligt. Jag föreslår därför att genomsnittsmetoden skallanvändas även för fordringan Gränsdragningen mellanvilka värdeförändringar beträffande fordringar som är att betrakta som räntaoch vilka som är att betrakta som reavinst, har varit ett av de storaproblemen vid beskattning av fordringan För vissa slags skuldebrev- bankcertifikat, statsskuldväxlar och skatt-kammarväxlar - gäller enligtspecialreglering (41 e S KL) att alla värdeförändringar skall beskattas somränta. 1 övrigt har gränsdragningen fått göras i praxis. Anledningen till problemenär att ränta resp. reavinst beskattas sä olika i dagens system.Räntebeskattning innebär att värdeökningen beskattas fullt ut hos långivaren.Vid reavinstbeskattning reduceras däremot den skattepliktiga delen avreavinsten med hänsyn till den dd ett skuldebrev innehafts. Efter fem årsinnehav är hela vinsten skattefri och en reaförlust är inte längre avdragsgill.Reaförluster är bara avdragsgilla mot reavinster medan avdragsrätten förränteutgifter i princip är fri. Om ränteutgifterna ger upphov till underskottfår detta dock inte med full verkan kvittas mot intäkter i andra förvärvskällonGenom reglerna om skatteberäkning för tUläggsbelopp är det skattemässiga värdetav det uppkomna underskottet högst . Underskott som inte har kunnatutnyttjas får sparas i sex ån Kapitalvinstkommitténföreslog i sitt slutbetänkande (SOU 1986:37) Reavinst Aktier Obligationer, attall värdeförändring på skuldebrev, både ränta och reavinst, skulle beskattas iinkomstslaget kapital, dvs. En av de stora fördelarnamed mitt förslag att slå samman de nuvarande inkomstslagen kapital ochtillfällig förvärvsverksamhet och dllämpa en enhetlig skattesats på nominelltberäknade vinster (avsnitt 6.2.1), är att problemen med gränsdragningen mellanränteinkomster och reavinster i stor utsträckning försvinner Såväl ränta som reavinstkommer därmed att beskattas med den enhetliga proportionella skattesats på 30 %som föreslagits för inkomstslaget kapital. SomRINK påtalar leder avtrappningen av den skattepliktiga andelen av vinsten tillinlåsningseffekter och krångliga skatteregien Pä de av RINK anförda skälenföreslär jag därför beträffande fordringar och liknande finansiella instrumentatt beskattningen görs evig och att avtrappningen tas bort. Gränsdragningen mellanränteintäkter och reavinster kommer att ha betydelse även med mift förslag vadgäller ddpunkten för skattskyldighetens inträde. Ränteinkomster beskattaslöpande vart efter de betalas ut. Som reavinst eller reaförlust räknas sådanvärdeförändring som inte beror på och kan beräknas på grundval av låneavtalet.Sådana värdeförändringar skall även fortsättningsvis beskattas först när derealiseras genom avyttring av fordringen.