prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — Om införselpågår när avdrag för kvarstående skatt skall göras bör dockdet förbehållsbelopp som har bestämts i införselbeslutet gälla också i fråga omskatteavdraget. Gör den skattskyldige ansökan hos skattemyndigheten omfastställande av förbehållsbelopp bör skattemyndigheten under den aktuellaperioden överlämna ansökan till kronofogdemyndigheten i stället för attmeddela beslut får på det sättet också möj- lighet attbeakta eventuella ändringar i den skattskyldiges ekonomiska förhållanden genomatt ändra införselbeslutet. Detföreslås inte nu någon ändring av den metod som används för attbestämma förbehållsbeloppet. Mot bakgrund bl. a. av de effekter på 1991 årslevnadskostnader som kan väntas till följd av skattereformen kan det emellertidfinnas skäl att i annat sammanhang återkomma till frågan. Förslagetföranleder, såvitt gäller KL, ändringar i 50 S, 52 S 1 mom. och ett slopande avpunkt 1 av anvisningarna dll 50 S. I SIL påverkas 9 § och 11 S 1 mom. I frågaom UBL föranleder förslaget ändringar i 41 S 2 mom. samt ett slopande avanvisningarna till . Även i 15 kap 9 och 14 S§ utsökningsbalken vidtasvissa ändringar En ny bestämmelse, 6 a S, föreslås dessutom införd. I denna fråga har jag haft samråd med chefen förjustitiedepartementet. 5.7,2Extra avdrag för sjukdomskostnader Mitt förslag: Möjligheterna till extra avdrag försjukdomskostnader avskaffas. RINK:s förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Enbart tar upp frågan och tillstyrker förslaget. Skälen förmitt förslag: Utöver de redovisade reglerna om extra avdrag videxistensminimum finns även möjlighet till ett särskilt extra avdrag för nedsattskatteförmåga på grund av långvarig sjukdom, olyckshändelse m.m. (2 mom.KL och 9 S 2 mom. Avdraget är maximerat till 10 000 kn Tillämpningenav dessa regler utgör ett komplicerande inslag i skattesystemet ochinnefattar, i likhet med vad som gäller om existensminimireglerna, bedömningarsom knappast lämpar sig för skattemyndigheten nuvarande svårigheterna kanbl.a. illustreras av RSV:s anvisningar i ämnet (RSV Dt 1988:22), som innehålleren viss lägre gräns för vad som bör anses som merkostnad och till vilka beloppmerutgifterna kan anses uppgå vid oHka slag av sjukdoman I anvisningarna angesvidare bl. a. att merutgifterna bör reduceras om inkomsten överstiger vissabelopp. Härtill kommer aft det behövs utredning t. ex. om i vilken mån vissautgifter helt eller delvis ersatts från eller annat hållsamt om s. k. skattefria sidoinkomsten Tillsammantaget kan utfallet av dessaregler och anvisningar medföra kraftiga tröskeleffekter och olikformigheten Mot dennabakgrund och då sjukdomskostnader inte främst utgör frågor som har samband medtaxeringen anser jag att det extra avdraget bör avskaffas. Förslagetföranleder ändringar i 50 S och 52 S 1 mom. KL. Vidare påverkas 9 S och 11 S 1mom. Mittförslag: Den som uppbär inkomst på grund av utlandstjänstgöring skall undantasfrån beskattning i för inkomsten om anställningen och vistelsenutomlands varat och om inkomsten beskattats iverksamhetslandet. Skattebefrielse medges dessutom i vissa fall näranställningen och vistelsen varat i samma land. RINK:s förslag: Ettårsregeln slopas. I övrigtöverensstämmer förslaget med mitt. SRS tillstyrker förslaget. Näringslivetsskattedelegation tillstyrker att kravet på fast driftsställe tas bort och attettårsregeln avskaffas. Delegationen kan dock inte godta kravet på faktiskbeskattning i verksamhetslandet på grund av att detta skulle medföratillämpningsproblem och orättvisor Delegationen föreslår att kravet på beskattningslopas, alternativt att en definitiv källskatt med reducerad skattesats införsför inkomst vid utlandstjänstgöring som varar minst sex månaden Skälen förmitt förslag: En fysisk person som är bosatt i är i princip skattskyldighär för all inkomst, oavsett varifrån den härrön I 54 S första stycket f KLgörs under vissa förutsättningar undantag från denna huvudregel. En person somuppbär inkomst vid utlandstjänstgöring undantas från beskattning i fördenna inkomst om tjänstgöringen pågått och avsett anställninghos arbetsgivare som bedriver näringsverksamhet från fast driftställe i detland där arbetet utförs. Den som inte är anställd hos sådan arbetsgivarebefrias ända från skatt i på inkomst från utlandstjänstgöring omvistelsen och anställningen varat i ett och samma land. Särskildaregler om befrielse gäller för anställda ombord på utländska fartyg. Denuvarande reglerna om befrielse från svensk skatt vid tjänstgöring utomlandsträdde i kraft och ersatte den tidigare s. k. ettårsregeln somgällt . Skälen föratt införa den tidigare ettårsregeln var att man härigenom på ett enkelt sättkunde förhindra att den skattskyldige skulle bli beskattad för .samma inkomstbåde i och i det land där arbetet utfördes och att man på så sätt kundeförenkla det praktiska taxeringsarbetet och dessutom ge den enskilde möjlighetatt klart bedöma sin skattesituation. Dessa skäl äger alltjämt giltighet.Däremot syftar inte reglerna om skattefrihet för lön vid utlandstjänstgöringdll att subventionera svensk export av varor och tjänster vilket ibland harhävdats. I avsaknadav bestämmelser om skattebefrielse för inkomst vid utlandstjänstgöring skulleinkomsten beskattas i . Därefter skulle undanröjande avdubbelbeskattning ske antingen med undantagande- eller avräk-ningsmetodenberoende på dels om det aktuella landet är ett land med vilket ingåttdubbelbeskattningsavtal eller inte, dels vilken metod som föreskrivits iavtalet om sådant finns. Nuvarande regler, som var avsedda att förenkla förfarandeti de fall den 25 1989/90. Nr 110 Del 1 skattskyldige visserligenvar utomlands mindre än men ändå så länge Prop. 1989/90:110 attskattskyldighet uppkom i verksamhetslandet, har emellertid visat sig svåra atttillämpa med hänsyn till kravet på att arbetsgivaren skulle bedriva rörelsefrån fast driftställe i tjänstgöringslandet. Detta krav har lett tiU att regelninte varit möjlig att tillämpa i ett stort antal fall där den skulle inneburiten förenkling för såväl den skattskyldige som skattemyndigheterna. Eftersom deskäl som anfördes för införandet av sexmånadersregeln kvarstår bör en regel avdetta slag behållas men modifieras udfrån de erfarenheter som vunnits vidtillämpningen. Deproblem som kravet på anställning hos arbetsgivare som bedriver rörelse frånett fast driftställe i tjänstgöringslandet orsakat såväl skattemyndigheternasom de skattskyldiga och deras arbetsgivare motiverar att detta krav tas bort.Med hänsyn till att det är fråga om i bosatta personer som äroinskränkt skattskyldiga här bör skattebefrielse medges endast då skattskyldighetför samma inkomst uppkommer också i ett annat land. Det är vidare angelägetatt den beskattningsrätt som kan ha tillagts i dubbelbeskattningsavtalockså kan utnyttjas. Kravet på att arbetsgivaren skall bedrivanäringsverksamhet från fast driftställe bör därför ersättas av ett krav påfaktisk beskattning i verksamhetslandet. Ensådan regel är mera lätthanterlig för den skattskyldige eftersom den endast rörbeskattningen av hans egen inkomst. Av den skattskyldige bör krävas att hanvisar kvitto eller intyg på att beskattning sker i utlandet på samma sätt somvid yrkande om avräkning av utländsk skatt. Ett sådant intyg eller kvittotillsammans med anställningsavtal som visar att anställningen utomlands varateller kommer att vara minst bör kunna utgöra underlag för ettjämkningsbeslut i . En sexmånadersregel utformad på detta sätt bör blilättadministrerad för skattemyndigheterna som därigenom slipper arbetet medundanröjande av dubbelbeskattning. Detnu redovisade villkoret för skattefrihet i efter sex månaders arbeteutomlands är så utformat att det täcker de allra flesta fall där det är rimligtatt medge skattefrihet. Emellerdd finns det fall då verksamhetslandet intebeskattar personer som inte är bosatta i detta land för löneinkomst somintjänats där Vidare är lön till biståndsarbetare ofta undantagen från beskattningi biståndslandet genom bestämmelser i proceduravtal. Härtill kommer fall dåverksamhetslandet avstått från beskattning för att stimulera vissa specialistert.ex. läkare, forskare och lärare att ta anställning dän I många fall beskattasinte heller sådan verksamhet som bedrivs av präster och missionären I deangivna fallen skulle en svensk beskattning motverka syftet med denskattebefrielse som givits av verksamhetslandet samt försvåra svensk verksamheti detta land. Därför föreslås att skattebefrielse skall kunna medges i Sverigevid en anställning och vistelse utomlands som varat i ett ochsamma land även om beskattning inte skett i verksamhetslandet underförutsättning att denna skattefrihet beror antingen på att landet i frågasaknar bestämmelser för beskattning av löneinkomst till utländska arbetstagareeller att inkomsten undantagits från beskattning i detta land genomlagstiftning eller beslut i administrativ ordning. Det ankommer därvid på denskattskyldige att visa att han blivit skattebefriad genom be- stämmelse i internlagstiftning eller avtal eller genom beslut om skattebefri- Prop.1989/90:110 else som myndighet i verksamhetslandet bemyndigats att utfärda. Medavtal avses här t.ex. proceduravtal som ingås med biståndsländer eller avtalmed statshandelsländen Ettårsregelni sin nuvarande utformning är inte tillämplig beträffande anställda i stat ochkommun eftersom en stat enligt internationell praxis får beskatta sina egnaanställda oavsett var arbetet utförs. Någon ändring föreslås inte i dettaavseende. Den föreslagna sexmånadersregeln bhr däremot tilllämplig även ifråga om offentliganställda i den mån de beskattats i verksamhetslandet vilketofta är fallet när arbetet utförts i samband med rörelse som bedrivs av enstat. Anställdaombord på danskt, norskt eller svenskt luftfartyg omfattas varken avsexmånadersregeln eller av ettårsregeln eftersom utlandsstadonerad personalanställd vid SAS i annat fall skulle helt undgå skatt på sin lön vidtjänstgöring i länder med vilka ingått dubbelbeskattningsavtal och därbeskattningrätten uteslutande dllagts . Närdet gäller antalet tillåtna hembesöksdagar och övriga uppehåll i vistelsensamt vilka avbrott i utlandsvistelsen som kan accepteras utan att sexmånadersregelnsätts ur spel bör nuvarande regler fortfarande gälla. Ifråga om anställda ombord på utländska fartyg föreslås ingenändring i gällande regler. Iövergångsbestämmelserna dll gällande regler om skattebefrielse vid utlandstjänstgöringgavs den tidigare ettårsregeln fortsatt giltighet utan begränsning i dden. Medhänsyn till att det inte längre föreligger några sakliga skäl för fortsatttillämplighet av denna övergångsbestämmelse föreslår jag att möjligheten atttillämpa den äldre ettårsregeln slopas vid utgången av . Förslagenföranleder ändringar i 54 § KL, i punkt 3 av anvisningarna dll nämnda paragrafoch i de nämnda övergångsbestämmelserna. 6 Inkomst av kapital Prop. Jag har tidigare (avsnitt 3) redovisat mina allmännaöverväganden i fråga om reformeringen av kapitalbeskattningen. Det finnsanledning att påminna om vikten av att beskattningen av kapital utformasenhetligt och likformigt. RINK:s förslag går dessa krav till mötes i betydandeutsträckning och utgör därmed ett gott underlag för reformlagstiftningen påkapitalområdet. vill jag redan här understryka att det finnsgränser för hur långt enhetligheten och likformigheten kan drivas. På ett antalpunkter har även RINK funnit det nödvändigt att föreslå avsteg från deekonomiskt korrekta lösningarna. I det fortsatta beredningsarbetet haruppkommit behov av ytterligare justeringar av det slaget. En återkommandekonflikt i det sammanhanget uppstår vid avvägningen mellan kravet påekonomiskt riktiga lösningar och kravet på enkla och lättillämpade punkter har konflikten en annan karaktän Jag tänker t.ex. på den avkommittén föreslagna portfölj metoden för aktievinstbeskattningen. Detförslaget har enligt min mening uppenbara fördelar från tillämpnings- ocheffektivitetssynpunkt. Remisskritiken har emellertid varit synnerligen omildoch gått ut på att metoden innebär sådana avvikelser från traditionellabeskattningsprinciper att jag inser att det inte nu skulle gå att få nödvändigförståelse för en sådan omläggning. Ett annat område där jag funnit det nödvändigt att frångåRINK:s förslag gäller utformningen av avdragsbegränsningarna inominkomstslaget. De förändringar som jag föreslår i det avseendet innebär tyvärren ökad komplexitet i beskattningen. En del av fördelarna med att beskattakapitalinkomsterna i ett inkomstslag går därigenom förlorade. Jag är ändåövertygad om att det föreslagna systemet på ett helt annat sätt än dagenskommer att innebära den effektiva kapitalbeskattning som är en förutsättningför att målen med skattereformen skall uppnås. Den nya kapitalbeskattningen bygger på att allakapitalinkomster skall beskattas likformigt i ett inkomstslag som också utgör enförvärvskälla. Skillnaderna i skattemässig behandling mellan löpande inkomsteroch vinster tas bort. De nuvarande reavinstberäkningsreglerna ändras så att iprincip hela den nominella vinsten beskattas. Direkt och indirekt sparandeträffas av en likvärdig beskattning. En viss förmånsbehandling avpensionssparande och allemanssparande behålls dock. Av bostadspolitiska skäl föreslås också begränsningar iskatteuttaget vid försäljningar av privatbostäder. Genom särskildaschablonregler blir skatten för permanentbostäder högst och för övrigaprivatbostäder högst av försäljningspriset. Sammanföringen av kapitalinkomsterna till ett inkomstslaginnebär också vidgad avdragsrätt för reaförluster och ränteutgiften Som jagredovisar i det följande införs dock nya avdragsbegränsningar för attupprätthålla en faktisk likformighet i beskaftningen och förhindraskatteanpassningsåtgården Mitt förslag: Den 30-procentiga skatten på kapitalinkomstertas ut i form av en separat statlig inkomstskatt. Underskott i inkomstslagetger rätt till skatteredukdon mot andra inkomster men får inte sparas. RINK:s förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Vid sidan av de skilda synpunkter somremissinstanserna för fram i fråga om beskattningens nominella karaktär ochnivån på skatteuttaget riktas inga avgörande invändningar mot att beskattningenges formen av en separat statlig skatt med proportionell skattesats. Kammarrätteni och flera organisadoner anser att ett underskott i kapital bör kunnasparas mot framtida skatter för att inte beskattningen skall bli oskälig vidt.ex. Skälen för mitt förslag: I avsnitt 3 har jag redovisatmitt förslag att nominellt beräknade kapitalinkomster skall beskattas med enpropordonell statlig skatt på . Här vill jag bara kortfattat uppehålla migvid de grundläggande dragen i den valda beskattningsmodellen. I det nya skattesystemet kommer kapitalinkomsterna såledesatt beräknas för sig och normalt beskattas . Kapitalinkomstskattenläggs sedan samman med den skattskyldiges övriga skatten På motsvarande sättfår av ett underskott i inkomstslaget kapital räknas av från statlig ochkommunal inkomstskatt samt skogsvårdsavgift och fastighetsskatt samma beskattningsånJag delar också RINK:s uppfattning att det - framför allt av förenklingsskäl -inte bör vara möjligt att spara underskott för avräkning under senarebeskattningsån De situationer som föranlett remisskraven på möjligheter attspara underskott är inte av det slaget att de bör leda till ett annatställningstagande i den frågan. 6.2.2 Grundavdrag och sparavdrag Mittförslag; Grundavdrag medges inte från inkomst av kapital. RINK:s förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Förslaget godtas av de flesta remissinstanserna. Skälen förmitt förslag: Fysiska personer har rätt dll kommunalt resp. statligtgrundavdrag från den taxerade inkomsten (48 S KL och 8 S SIL). Avdraget är förnärvarande 10 000 kn men föreslås nu bli relaterat till inkomsten (avsnitt 4). RINKföreslår att grundavdraget skall vara förbehållet inkomst av tjänst och inkomstav aktiv näringsverksamhet. Förslaget skall ses mot bakgrund av att nuvarande regler ibetydande utsträckning utnyttjas för att undvika Prop. beskattning avkapitalinkomsten Det är vanligt att föräldrar av skatteskäl för över kapital till sinabarn. Varje barn kan därvid utnyttja grundavdraget. Den överförda egendomenkan föräldrarna använda för barnens underhåll. Förslaget syftar till attmotverka den olikformighet i beskattningen som är följden av ett sådantförfarande. Jaggör samma överväganden som RINK och föreslår därför att grundavdrag inte skallmedges från inkomst av kapital. RINKhar föreslagit att den som betalar ut räntor och utdelningar skall betala inpreliminär skatt för inkomsterna. Förslaget innebär dessutom att taxering fårske utan deklaration med ledning av kontrolluppgift av dem som enbart harränteinkomster och annan utdelning för vilken preliminär skatt skall betalasin. Slopandet av grundavdrag från kapitalinkomster medför under sådanaförutsättningar inte någon nämnvärd ökning av antalet deklarationsskyldiga.Denna uppbördsfråga kräver emellertid ytteriigare överväganden och jag avserdärför att återkomma i saken. Mittförslag: Det s.k. sparavdraget i inkomstslaget kapital slopas. RINK:sförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Remissutfallet är blandat men övervägande positivt. TCO, och motsätter sigförslaget. Skälenför mitt förslag: I syfte att sdmulera sparande och förenkla taxeringsarbetetinfördes fno.m. ett extra avdrag under inkomst av kapital.Avdraget kom att kallas sparavdrag och utgjorde ursprungligen 100 kn förensamstående resp. 200 kn för sambeskattade. Beloppen har höjts iolika omgångan Vid taxering blev avdragsrätten individuell. Detinnebär att en make inte kan använda den andre makens outnyttjade avdrag.Samtidigt höjdes avdragsbeloppet dll 1 600 kn (prop. 1984/85:180, SkU 60, rskn375, SFS 1985:405). Sparavdraget regleras i 39 S 3 mom. KL. Sparavdragetför med sig en bristande neutralitet i beskattningen. Den föreslagna lågabeskattningsnivån på i inkomstslaget kapital utgör ytterligare ett skälatt ta bort avdraget. Beskattningsnivån innebär i sig en påtaglig stimulansför sparandet. Sparavdraget bör därför avskaffas. Jag noterar därvid attflertalet remissinstanser inte haft något att erinra mot RINK:s förslag att tabort avdraget. Mittförslag: Reaförluster skall enligt huvudregeln vara avdragsgilla till . RINK:s förslag:Utredningens förslag dll huvudregel överensstämmer Prop. 1989/90:110 medmitt. Remissinstanserna:TCO godtar förslaget men anför att reaförluster egentligen endast borde kunnakvittas mot reavinsten Övriga remissinstanser som yttrat sig i frågan är överlag negadvt inställda. Näringslivets organisationer, STU samt företrädare förbl.a. revisorer och banker uppger att förslaget försvårarriskkapitalförsörjningen för nystartade verksamheter och småföretag. Skälenför mitt förslag: Enligt nuvarande regler är reaförluster avdragsgilla motreavinster under förluståret och följande sex ån Förlusterna får således intekvittas mot andra inkomsten Utöver denna allmänna kvittnings-begränsning finnssärskilda kvittningsbegränsningar bl.a. för reaföriuster på premieobligadonen Reaförlusterär i huvudsak avdragsgilla med samma andel som motsvarande reavinsterbeskattas. Avdragsrätten för lös egendom som beskattas enligt 35 S 4 mom. KLtrappas således ner från , via 75, 50 resp. dll vägrat avdrag näregendomen innehafts i mer än fem ån Föraktier och andra finansiella instrument som beskattas enligt 35 § 3 mom. KL harnyligen införts regler som ytterligare begränsar rätten dll avdrag förreaförlusten Sådana reaförluster är avdragsgilla dll oavsett innehavstid,medan vinster beskattas till upp dll innehavstid och förstdärefter till . gällde samma procentsatser för vinster resp.förlusten Innan ändringarna gjordes kom de formellt symmetriska reglerna istor utsträckning att ge upphov till ett asymmetriskt beskattningsresultat(faktisk asymmetri) genom kvittning av reaförluster på yngre aktier mot vinsterpå äldre aktien Närfastigheter säljs är endast nominella reaförluster avdragsgilla. Det innebäratt anskaffningsvärdet inte får räknas upp med hänsyn dll inflationen vidberäkning av reaförlust. Omreaförluster är avdragsgilla med samma andel som reavinster beskattas kan deskattskyldiga "plocka russinen ur kakan" genom att ddigt säljaegendom som minskat i värde och vänta med att sälja egendom med godvärdestegring. Genom denna enkla typ av skatteanpassning skjuts reavinstbeskattningenupp och den skattskyldige får därmed en räntefri skattekredit. Sätts dettaförfarande i system uppkommer beskattningseffekter som strider mot målet om enlikformig beskattning och en begränsning av möjligheterna dll skatteanpassning. Enförhållandevis enkel metod att motverka skatteanpassning av nämnda slag är attmedge avdrag för endast en del av reaförlusten. Enligt min mening är RINK:sförslag väl avvägt och kan inte antas i nämnvärd utsträckning försvåraföretagens riskkapitalförsörjning. Jag föreslår att avdrag som huvudregelmedges för av reaförlust. Förmarknadsnoterade aktier o.d. bör dock reaförluster få kvittas fullt ut motreavinster (avsnitt 6.5.4). Bestämmelsernaom en generell avdragsbegränsning för reaföriuster finns i förslaget till 3 § 2mom. fjärde stycket SIL. Denskattemässiga behandlingen av reaförluster på marknadsnoterade fordringaroch på personligt lösöre behandlar jag i annat sammanhang (av- Prop.1989/90:110 snitten 6.6.3 och 6.9.3). 6.2.4Förlust på konkursaktier m.m. Mitt förslag:Total och slutgiltig förlust på aktier m.m. vid bolags upplösning efterkonkurs eller likvidation jämställs med avyttring. Detsamma gäller när enoption blivit värdelös på grund av att tiden för att utnyttja optionen löpt ut. RINK:$förslag: Överensstämmer i huvudsak med mift, men är utformat som en generellutvidgning av avyttringsbegreppet. Remissinstanserna:Förslaget har fått ett positivt mottagande. Några remissinstanser pekar dockpå brister i den lagtekniska utformningen av förslaget. Skälenför mitt förslag: Den s.k. realisationsprincipen innebär att beskattning skerförst när en inkomst har realiserats genom en avyttring och inkomstens storlekkan beräknas med tillräcklig säkerhet. Vid en försäljning är detta fallet dåförsäljningsintäkten kan beräknas på grundval av ett bindande avtal. Vinster på värdestegringrealiseras vid avyttringen av egendomen. Med avyttring avses köp, byte ellerdärmed jämförliga överlåtelser (prop. 1967:153 s. 42). Det saknas dock enreglering i lag av denna innebörd av begreppet. Avgörande för om en avyttringskett är att egendomen eller en del av egendomen definitivt avhänts ägaren. Avrättspraxis framgår att en avyttring i vissa fall ansetts föreligga även näregendomen utslocknar utan att den byter ägare (RÅ 1938 ref 11, RN 1971 1:2, RÅ1977 ref 39 och RÅ 84 1:60). Enligt punkt 4 av anvisningarna till 35 S KL behandlasupplåtelser mot engångsersättning som avyttringar Det är vidareoklart om en avyttring föreligger då en aktierätt upphör genom aktiebolagetskonkurs. I regeringsrättens avgörande RÅ 1940 Fi 541 vägrades avdrag för reaförlustpå aktier i ett aktiebolag som under beskattningsåret avträtt sin egendom tillkonkurs. Det har därför i allmänhet ansetts att sådan förlust aldrig kan bliavdragsgill, vilket i sin tur har medfört att aktier i dessa situadoner såltstill symboliska för att avdragsgilla förluster skall uppkomma.Handeln med aktier i konkursbolag har i vissa fall haft stor omfattning. Enligtmin mening är det otillfredsställande med regler som framtvingar en sådankonstlad handel med värdelösa aktier och andra finansiella instrument. Jaganser därför att instrumenten skall anses avyttrade i dessa förlustfall.Förlusten bör dock vara slutgiltig. En sådan avdragsgiU reaföriust bör därföranses uppkomma först när ett aktiebolag upplösts genom konkurs eller likvidation.Vid konkurs som avslutas utan överskott är bolaget upplöst i och med attkonkursen avslutas. När en likvidator har förordnats knyts tidpunkten förupplösningen till slutredovisningen. Om utdelning erhållits bör det finansiellainstrumentet anses avyttrat för det utdelade beloppet.