prop · GD0376 · 1989-12-31 00:00:00 — 1 tillfälliga stödområden och i områden somtillfälligt inplacerats i högre stödområde skall lokaliseringsbidrag kunnalämnas med en maximal andel som fastställs av regeringen för varje särskiltfall, dock högst . 1undantagsfall skall högre lokaliseringsbidrag kunna lämnas, dock högst . Stöd tillteknikcentra skall fortsättningsvis kunna lämnas med medel från det nyaanslaget för särskilda regionalpolitiska infrastmkturåtgärder som jag (avsnitt 9) kommer att föreslå. Kommittén:Lokaliseringsbidrag till investeringar i byggnader och maskiner i befintligaföretag bör enligt kommittén förbehållas Inlandet. Lokaliseringsbidrag börvidare enligt kommittén lämnas av investeringskostnaden eller högst400000 kr. per beräknat nytt arbetstillfa-le för befintliga företag. Någonprövning av stödbehovet i varje enskilt faU skall alltså inte ske i dessa fall.Om investeringen inte medför sysselsättningsökning bör lokaliseringsbidragefter prövning kunna lämnas med högst . För nyetablerade företagbör enligt kommittén lokaliseringsbidrag kunna lämnas med högst avinvesteringskostnaderna, oavsett hur många arbetstillfällen som beräknastillkomma. Stöd till nyetableringar bör kunna lämnas i Inlandet, Bergslagenoch Sydöstra . Lokaliseringsbidrag förbyggande av lokaler för uthyming bör kunna lämnas i Inlandet med högst . Bidrag föreslås kunna lämnas med högst av utgiftema förinvesteringar upp till 20 milj. kr. Lokaliseringslånen börenligt kommittén, som en uppmaning till den ordinarie kreditmarknaden atlmedverka på ett bättre sätt än som skett, ersättas medkreditgarantier. Regionalpolitiskt stödtill företag för miljöinvesteringar bör enligt kommittén kunna lämnas tillföretag i enskilda fall. Remissinstanserna:En majoritet av remissinstansema har olika erinringar mot kommitténs förslag.Endast några instanser, som i län och kommun,uttrycker en generellt positiv syn på förslaget. Ilikhet med SIND, som tillstyrker en förenkling av reglerna beträffande Prop.1989/90:76 lokaliseringsbidragen, men som bestämt avstyrker differentiering avstödet mellan etablerade och nyetablerade företag, har många instanser olikadetaljsynpunkter på förslaget. Positiva till den förenkling som en vissautomatik innebär är bl. a. AMS, , och utvecklingsfonden i . Invändningenmot differentieringen mellan etablerade och nyetablerade företag är den allravanligaste förekommande synpunkten. myckel stort antal remissinstanseravstyrker denna differentiering. Ett vanligt skäl för detta är, som bl.a. Strömsundskommun konstaterar, att stöd till en investering i ett befintligt företagibland kan ha en större strategisk betydelse än stöd till ett nytt företag.Andra skäl som anförs är att föreslaget system lockar till för storainvesteringar initialt och att det också medför risk för olika former avkonstmerade fall av nyetableringar. Någrainstanser som t. ex. i , Övertomeå kommun ochTio-kommungrappen i anser att det är olyckligt att sänkasubventionsnivån. i och iNorrbottens län menar att inlandet inte heller är enhetligt. Därför behövsmenar man en differentiering av slödnivåer. Länsstyrelsemai , och samt kommun avvisar ökadautomatik och menar att det är ineffektivt och att behovet av stöd bör varaavgörande. Ettrelativt begränsat antal instanser har berört förslaget om bidrag till lokalerför uthyrning. i tillstyrker förslaget om bidragi Inlandet och menar att bidrag bör lämnas för övriga prioriterade områden.Också Säters, och kommuner anser att området bör vidgas. Länsstyrelseni , och kommuner samt Inlandskommunema(, , , , och ) anser alt stöd tilluthyrningslokaler skall lämnas i samma omfattning som när det gällerbyggnadsinvesteringar i företagens egen regi. kommun anser att stödborde ges i områden motsvarande nuvarande stödområde A. Såväl Pajalasom kommuner förordar generösare stöd och befarar att en stödnivå om 25%får förödande konsekvenser för inlandet. i länavvisar sänkt stöd till lokaler för uthyming. Enligtgällande regler för lokaliseringsbidrag skrivs statens fordran successivt nerunder en sjuårsperiod. SIND föreslår att nedskrivningsperioden begränsas . Endastett fåtal instanser har berört kommitténs förslag att ersättalokaliseringslånen med kreditgarantier. tillstyrker altlokaliseringslånen avskaffas. SIND, iGävleborgs län. Bergslagsdelegationen, , utvecklingsfondeni att lokaliseringslånen ersätts med garantier. Skäl som anförsär bl.a. att ett garantisystem innebär en krånglig och tidsödandeadministration i och med all staten måste ta ul en avgift på garantisumman avbankerna. tillsvidare införandet av kreditgarantier och pekar bl.a. på risken att Prop.1989/90:76 bankerna regelmässigt komer atl kräva statliga garantier. Länsstyrelseni län anser att det knappast är realistiskt att räkna med att enbartden ordinarie kredilmarknaden skall kunna tillgodose behovet av riskvilligtkapital. Någon form av lokaliseringslån eller finansieringskapital bör finnaskvar. Endastett begränsat antal instanser har berört förslaget om alt behållainvesteringsbidraget. De uppfattningar som uttrycks ger en splittrad bild.Flera instanser uttrycker en positiv syn, exempelvis länsstyrelserna i ,och samt . ochglesbygdsdelegationen är däremoi tveksamma lill förslaget. SIND samtlänsstyrelsema i och avstyrker attinvesteringsbidraget utanför stödområdet behålls som ell slödinslmment.Utvecklingsfonden i menar att investeringsbidraget ytterstsällan, om ens , avgör om en investering kommer till stånd eller ej. Skälenför mitt förslag: De regionalpolitiska stöd som kan lämnas isamband med investeringar i byggnader, maskiner m. m. är utformade somekonomiska stimulansmedel som påverkar företagens kalkyler i ettinledningsskede. Stödenlämnas efter en individuell prövning av de olika ärendena. Det sammanlagdastödet får härvid inte vara större än vad som behövs för att verksamheten ifråga skall komma till stånd. Somallmänna vdlkor för att erhålla regionalpolitiskt stöd gäller bl. attstöd endast får lämnas till verksamheter som bedöms få tillfredsställandelönsamhet och ge de anställda en varaktig sysselsättning, allminst av det antal arbetsplatser som tillkommer till följd av stödet skallförbehållas vartdera könet, attstöd får beviljas endast i den mån de anställda uppbär lön och andraanställningsförmåner som är minst likvärdiga med dem som gäller enligttillämpligt kollektivavtal, atten stödmottagare skall ha auktoriserad eller godkänd revisor. Dessagrandläggande utgångspunkter bör enligt min mening gälla även Beträffandeden s.k. könskvoteringen har en utvärdering genomförts på uppdrag avbl.a . Den visar bl.a. att kvoteringen bidragit tillatt kvinnomas arbetsmarknad breddats i de aktuella regionerna. Motbakgmnd av bl.a. nämnda utvärdering bedömer jag att systemet med könskvolering har haft positiva effekter för att åstadkomma en ökad jämställdhet på arbetsmarknaden. Målsättningen att av de tillkommande arbetsplatserna skall förbehållas vartdera könet har sålunda i del närmaste uppnåtts . Det är även av stor regionalpoli lisk betydelse att könskvoteringen bidrar till att skapa fler arbetstillfällen för kvinnor och därmed underlättar för dem att stanna kvar på orter där ojämn könsfördelning skapar särskilda demografiska problem. Efter sam råd med statsrådet föreslår jag därför att könskvote ringen inom det regionalpolitiska stödet bibehålls i nuvarande omfattning. I princip gäller att alla typer av verksamhe- Prop. 1989/90:76ter som kan påverkas i fråga om lokalisering eller omfattning kan få stöd.Denna princip bör gälla även fortsättningsvis. Sedanår 1985 gäller atl lokaliseringsstöd kan lämnas till s. k. teknikcentra. Jagkommer senare (avsnitt 9) att föreslå att ett nytt anslag inrättas försärskilda regionalpolitiska infraslrukturåtgärder. Bl.a. eftersom sammalönsamhetskrav som för andra stödberättigade verksamheter inte kan ställas påteknikcentra anser jag det motiverat att fortsättningsvis i stället lämna stödtill detta ändamål från det nya infrastrakturanslaget. Storlekenpå ett lokaliseringsbidrag. Stöd i samband med investeringar kan för närvarandelämnas i form av lokaliseringsstöd och investeringsbidrag. Lokaliseringsstödbestår av lokaliseringsbidrag och lokaliseringslån. Lokaliseringsbidragkan lämnas för att,täcka en del av de totala kostnaderna i samband medinvesteringar som gäller ny-,till- eller ombyggnad av byggnader eller anordnande av markanläggningar, maskinereller inventarier med en beräknad avskrivningstid av , eller markberedningför torvproduktion, om det finns särskilda skäl. Lokaliseringslån kan dessutomlämnas till kostnader för förvärv av mark,byggnader eller markanläggningar, för anskaffning av omsättningstillgångar,patent, licenser eller liknande eller för marknadsföring, produktutvecklingeller liknande. Storlekenpå ett lokaliseringsbidrag gmndas på de totala kostnaderna, inklusive inkörningskostnaderoch liknande, i samband med en investering. Bidraget bestäms med hänsyn tillantalet nya arbetstillfällen, investeringens storlek och inriktning samtangelägenheten från samhällssynpunkt atl den genomförs. Bidraget får dock intevara större än vad som behövs för att investeringen skall komma till stånd ochdet får vidare uppgå till högst följande procentandelar av den del avtotalkostnaderna som avser byggnader, markanläggningar maskiner ochinventarier: StödområdeA Stödområde B Stödområde C Förverksamheter i områden som regeringen beslutar tillfälligt skall komma i frågaför regionalpolitiskt stöd uppgår den högsta procentandelen lokaliseringsbidragtill eller . Lokaliseringsbidragtill lokaler för uthyrning får lämnas högst med belopp som är tioprocentenheter lägre än nämnda procentsatser. För markberedning förtorvproduktion kan bidrag lämnas med högst av totalkostnaderna i stödområdeA och högst i stödområde B. Omdet finns synnerliga skäl kan regeringen medge att lokaliseringsbidrag lämnasmed högst i hela landet. konstaterar all bidragsnivån i det regio nalpolitiska stödet i samband med investeringar i byggnader och maski ner är högre i än vad som tillåts inom EG för de rikare ländernas regionalpolitik. Där gäller som regel att högsta bidrags- 75 Kommittén föreslår bl. a. därför alt den maximala Prop.1989/90:76 andelen lokaliseringsbidrag skall sänkas till . Kommittén anförsom ytterligare motiv till att sänka bidragsprocenten all den ordinarie kreditmarknadenbör medverka på ett annat sätt än . Vidare bör användningen av detregionalpolitiska stödet allmänt sett förskjutas till förmån för s. k. mjukainvesteringar. Dessutom får företag i vissa områden, som inte haftsänkta socialavgifter, en förbättrad självfinansieringsförmåga om kommitténsförslag genomförs. De områden som kommittén avser härmed är Inlandet fömtomNorrbottens län. Jagansluter mig i detta avseende lill kommitténs förslag. Fömtom de motiv som denanger vill jag peka på följande faktorer: - lönsamhet ochsoliditet har starkt förbättrats . Förbättringen gälleräven företagen i stödområdet, som därför har väsentligt störremöjligheter än tidigare att genom egna finansiella insatser och via denreguljära kreditmarknaden finansiera sina investeringar. - Riskkapitalförsörjningen inomde regionalpolitiskt prioriterade områdena har förbättrats under senare år.Utöver den ökade kreditvärdigheten i näringslivet kan man peka på att deprioriterade landsdelama tillförts betydande kapital via regionalainvestmentbolag. Jagåterkommer senare (avsnitt 7.7) till min syn på bl.a. storleken och inriktningenav företagsstöd jämfört med de regler m. m. som tillämpas inom EFTA och EG. Härtillkommer att jag strax avser att föreslå dels förbättringar i förelagensmöjligheter att få regionalpolitiskt stöd till immateriella investeringar,dels att sysselsättningsstödet skall höjas. Jagvill i detta sammanhang också peka på alt ett av de allmänna villkoren för stödär, att sådant endast skall lämnas till verksamheter som bedöms fåtillfredsställande lönsamhet och ge de anstäUda en varaktig sysselsättning.Avsikten är alltså att verksamhetema skall kunna drivas vidare utanfortsatt stöd. Kraven på avkastning från de investeringar som gesregionalpolitiskt stöd bör därför inte sättas alltför lågt. Dessutom får detinte råda någon tveksamhet om att ansvaret för ett projekt ligger hos företagetoch övriga privata finansiärer. Denmaximala procentsatsen som jag förordat för lokaliseringsbidrag, , skallgälla i stödområde 1.1 stödområde 2 föreslårjag att det maximala bidraget skallvara högst . Lokaliseringsbidragtill lokaler för uthyming kan lämnas med en maximal procentsatssom är lägre än om bidrag lämnas till etl förelag som byggeregna lokaler. Skälen härtill är bl. a. all det inte är en samhällelig uppgiftatt generellt tillhandahålla lokaler för företagen, varför de bör stimulerasatt bygga egna lokaler. Företag som får hyra redan subventionerade lokaler fårdessutom ofta ett högre totalt stöd genom att de även kan fålokaliseringsbidrag i samband med egna maskininvesteringar. Med hänsyn tillden sänkning av de maximala bidragspro-centsatsema som jag föreslagitanser jag dock att lokaliseringsbidrag liU lokaler för uthymingfortsättningsvis skall kunna lämnas med ett beloppsom är högst lägre än vad som annars är maxi- Prop.1989/90:76 malt i resp. stödområde. Somen konsekvens av de sänkningar av den maximala bidragsprocenten i olikastödområden jag förordat bör också den högsta andelen lokaliseringsbidrag förmarkberedning för torvproduktion minskas. För enkelhetens skull föreslår jagatt samma regler tillämpas som för lokaler för uthyming, dvs. attlokaliseringsbidrag kan lämnas med ett belopp som är högst fem procentenheterlägre i resp. stödområde. Jaghar tidigare (avsnitt 4.5) förordat att regeringen fortsättningsvis i vissafall skall kunna inplacera kommuner eller delar av kommuner i tillfälligtstödområde och tillfälligt inplacera sådana områden i högre stödområde. Denmaximala andelen lokaliseringsbidrag bör vid tillämpning av denna metodbestämmas av regeringen i varje särskilt fall. Den får dock uppgå lill högst35%. Myndighetemahar utbildat en praxis att vid bestämmande av ett lokaliseringsbidrags storlekta stor hänsyn till bidrag per nytt arbetstillfälle. Kommittén föreslår dels enviss automatik i stödgivningen till verksamheter som medför ökadsysselsättning, dels all om högsta bidrag per nytt arbetstillfälle inteskall tillämpas för nyetablerade företag. Stödverksamhetenmåste bedrivas inoin ramen för tillgängliga medel. Jag vill bl. a. medanledning härav betona att jag inte anser del lämpligt att lämna stöd utanprövning av hur stort stödet måste vara i varje enskilt fall för att eninvestering skall komma till stånd. Bidrag per nytt arbetstillfälle bör dockendast användas som en bland flera bedömningsfaktorer och bidragets storlekliksom gmndas på en avvägning mellan alla de faktorer jag tidigarenämnt. Ilikhet med en majoritet av remissinstansema är jag inte heller beredd atttillstyrka kommitténs förslag att stöd till nyetableringar skall kunna lämnasmed högre belopp än till befintliga företag. Skäl som remissinstansema anför,och som jag ansluter mig till, är bl.a. att en investering i ett befintligtföretag kan ha en större strategisk betydelse, att ett sådant system kan bidralill för stora initiafinvesteringar och risken för olika fall av konstmeradenyetableringar. Kommitténföreslår även att regionalpolitiskt stöd till företag för miljöinvesteringarskall kunna lämnas i vissa fall. Man avser enstaka punktinsatser i fall därett företag är av avgörande betydelse för sysselsättningen på en ort och där denödvändiga miljöinvesteringama uppenbarligen kostar mer än företaget kan bära. Föregen del vill jag betona att det grandläggande motivet för lokaliseringsstödetär att skapa ny sysselsättning. Dessutom anser jag all kravet på lönsamhet föratt stöd skall lämnas innebär att företagen normalt skall kunna genomföraersältningsinvesteringar utan statligt stöd. Enligtnuvarande regler kan dock lokaliseringsstöd i undantagsfall läm nas även i samband med investeringar som inte leder till ökad sysselsätt ning. Regeringen bör liksom närmare utforma bestämmelserna härom. Regeringen har i förordningen (1982:677) om regionalpolitiskt stöd föreskrivit all stöd, fömtom när en investering beräknas leda till ökad sysselsättning, kan lämnas 77 isamband med en väsentlig omläggning av verksamheten som är nöd- Prop.1989/90:76 vändig för att bevara sysselsättning eller, ominvesteringen sker i ersättnings- och rationaliseringssyfte i en verksamhetsom har väsentlig betydelse för sysselsättningen på orten, om verksamheten påsikt inte bedöms kunna fortsätta utan att investeringen kommer till stånd ochdenna inte kan genomföras utan alt lokaliseringsstöd lämnas. Jaganser all de bestämmelser som regeringen utformat när det gäller stöd i sambandmed investeringar som inte leder till ökad sysselsättning och som jag nyssredogjort för ger tillräckliga möjligheter till stöd i samband medsådana miljöinvesteringar som kommittén avser med sitt förslag. SINDhar föreslagit att lokaliseringsbidragets nedskrivningsperiod skall begränsastill för att förstärka bidragets resultatpåverkande effekt under ellprojekts inkömingsfas. Isamband med att lokaliseringsbidraget fick sin nuvarande utformning genomriksdagens beslut upphävdes skyldigheten för stödmottagaren att skrivaav värdet av de med stödet anskaffade tillgångama i samma takt som bidragetintäktsförs. Syftet härmed är alt företagen tidigare skall få ett positivttillskott till resultatet. Delta uppnås genom att bidraget successivt kanintäktsföras eftersom det lämnas för att täcka de inkörnings- och merkostnadersom uppslår i samband med investeringen. Dessa kostnader antas inormalfallet fördela sig med resp. 30, 20, 10, 10, 10,10, av lokaliseringsbidraget från utbetalningstidpunkten. Om det avnågon anledning är önskvärt att fördela bidraget på något annal sätt finnsmöjlighet att i undantagsfall medge en annorlunda tidsmässig fördelning avbidraget. Vidbestämning av hur bidraget skulle fördela sig över tiden var avsikten såledesatl uppnå balans mellan de inkörnings- och merkostnader som under en längre lidsperioduppstår i samband med en investering i stödområdena och stödetsresultatpåverkande effekt. Vid bestämning av periodens längd togs även hänsyntill vikten av att underlätta företagens långsikliga överlevnad. Jaghar föreslagit att de maximala procentsatsema för lokaliseringsbidragskall sänkas. Med hänsyn härtill anser jag SIND:s förslag välgran-dat ochföreslår alt lokaliseringsbidragels nedskrivningsperiod begränsas till fem åroch atl nedskrivningen sker successivt med resp. 30, 25, 20, 15 och . Liksom bör det finnas möjlighet att i undantagsfallmedge en annorlunda tidsmässig fördelning av nedskrivningen. Kommittén föreslår, som en uppmaning till den ordinariekreditmarknaden att medverka på ett bättre sätt än i finansieringen avstödprojekt, all lokaliseringslånen skall ersättas med kreditgarantier. Lokaliseringslånkan , tillsammans med lokaliseringsbi drag, lämnas av del totala kapitalbehovet i samband med de åtgärder som skall finansieras. Lån får dock bara lämnas om upplåning inte bedöms kunna ske på den allmänna kreditmarknaden. Låneninnehåller inte några subventioner utan räntan uppgår till diskonto Prop.1989/90:76 plus 4,. Lånens funktion är alltså främst att vara riskbärandeutöver vad den allmänna kreditmarknaden förmår. /89 utbetalades 234,0 milj. kr. I räntor ochavbetalningar inbetalades 166,3 resp. 440,9 milj. kr. Utestående belopp vidlåntagares konkurs var 32,7 milj. kr. och eftergivet belopp i samband medföretagsrekonstraktioner uppgick till 29,5 milj. kr. Utestående fodringar pålokaliseringslån uppgick till 1 403,8 milj. kr. Lokaliseringslånensandel av det beviljade regionalpolitiska stödet har sjunkit och har på senareår uppgått lill . Beloppet för uteslående lokaliseringslån har ocksåsjunkit kraftigt . Från per den 30juni1986 till ca . Avregleringen av kredilmarknadenoch den därmed sammanhängande ökade tillgången på riskvilligt kapital har haftstor betydelse i detta sammanhang. Användningenav lokaliseringslån som regionalpolitiskt instmment varierar också avsevärtmellan olika beslutande myndigheter. Erfarenhetema i detta avseende är allingående förhandlingar med banker och andra finansiärer oftast medför atl ettprojekt kan genomföras utan att lokaliseringslån behöver lämnas. Jag hartidigare även framhållit att kraven på avkastning från de investeringar som fårregionalpolitiskt stöd inte bör sättas för lågt. Tillräckligt medavkastningskrävande kapital bör därför i normalfallet kunna uppbringas. Slutsatsenav dessa förhållanden är enligt min mening atl lokaliseringslånen numeraendast i undanlagsfall är av avgörande betydelse för om ett projekt skall kommatill stånd. Jag föreslår därför att lokaliseringslånen slopas. Detär bara inom de allra sämst ställda områdena som de säkerheter förelagen kanlämna i form av pantbrev i industrifastigheter kan vara av otillräckligt värde.För att lösa de finansieringsproblem som kan uppkomma i dessa undanlagsfall ärjag dock inte beredd alt föreslå att ell nytt stöd i form av exempelviskreditgarantier införs. Detta bl.a. eftersom jag anser det mycket angelägel attstödsystemet förenklas och antalet stödformer minskas. Lokaliseringslånenär inte de enda statliga låneformer med ett högt risklagande som kan lämnaslill presumtiva stödprojekt. Redan nu lämnar exempelvis de regionalautvecklingsfonderna i många fall kompletterande finansiering i samband medsådana investeringar. Ettannat statligt organ som har riskvilligt kapital till sitt förfogande och somverkar i de områden där behovet av riskkapital är som störst är StiftelsenNorrlandsfonden. Entredje finansieringsmöjlighet är s.k. regionaUån som tillhandahållas avNordiska Invesleringsbanken (NIB). Dessa lån kan av NIB ställastill förfogande för Norrlandsfonden och sex utvecklingsfonder i skogslänen.Lånen är avsedda atl användas inom stödområdena. Jagkommer att förelägga regeringen förslag om näringspoli tisk proposition. I den kommer jag att närmare utveckla hur jag anser att 79 utvecklingsfondernasoch Norrlandsfondens framtida finansieringsverk- Prop. 1989/90:76 samheterskall bedrivas. Jag kommer därvid att bl.a. föreslå att de även ifortsättningen skall kunna bedriva sådan. Jag avser dessutom att föreslå attett antal riskkapitalbölag bildas, i vilka bl.a. utvecklingsfonderna bör delta.Dessa riskkapitalbol3g kommer enligt mitt förslag att tillföras avsevärdaresurser som skall placeras som minoritetsposter i utvecklingsbara företag. Jagräknar med att dessa bolag kommer att bli viktiga instmment förriskkapitalförsörjningen också i regionalpolitiskt prioriterade regioner. Tillde angelägna projekt som trots dessa möjligheter inte kan komma till ståndföreslår jag att lokaliseringsbidrag i undantagsfall skall kunna lämnas medhögre belopp än vad som är maximalt i respektive stödområde, dock högst . Jagavser att uppmärksamt följa hur avskaffandet av lokaliseringslånen påverkarmöjligheterna att få till stånd angelägna stödprojekt. Om konsekvenserna visarsig mycket negativa i detta avseende är jag beredd att överväga åtgärder somkan förbättra finansieringen av sådana projekt. Investeringsbidrag får lämnas av länsstyrelsernautanför stödområdena i samband med investeringar i vissa stödberättigadeverksamheter om de medverkar till att lösa inomregionala obalansproblem ellei'stmkturproblem inom näringslivet och leder till ökad sysselsättning. Ettinvesteringsbidrag får enligt gällande regler beviljas i samband medinvesteringar med ett högsta totalt kapitalbehov av 9 milj. kr. och det får uppgåtill högst av den del av kostnaderna som avser byggnader, markanläggningar,maskiner och inventarier. 1 övrigt gäller för investeringsbidrag i stort settsamma regler som för lokaliseringsbidrag. Kommitténföreslår att investeringsbidraget skall bibehållas och kunna lämnas vidinvesteringar med etl högsta kapitalbehov av 20 milj. kr. Investeringsbidragenutnyttjas i liten omfattning. Under /89 beviljades totalt 26,2milj. Detta motsvarar av dentotala stödgivningen på regional nivå och av all stödgivning.