prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — Jaganser inte att det finns anledning att skilja på standardiserade resp. ickestandardiserade optionen Ett av kriterierna för nuvarandestandardiseringsbegrepp i punkt 7 av anvisningarna till 36 S KL är att optionenskall vara föremål för marknadsmässig omsättning med regelbundna noteringan Jaganser att det räcker med de förmånligare kvittningsreglerna förmarknadsnoterade optionen Aft beskattningen för opdoner med kort löptid skjuts upphögst , innebär att kostnaderna för att fullfölja åtagandet bhravdragsgilla som intäkterna tas upp till beskattning. Då kan enkonventionell reavinstberäkning göras, dvs. kostnaderna för att fullgöraåtagandet får dras av från den intäkt som erhölls när åtagandet ingicks. Dennalösning medför visserii-gen en viss risk att "glöms bort".Detta motverkas dock av att den "förlust" som premien på en förfallenoption utgör för innehavaren skall vara avdragsgill (avsnitt 6.2.4). Närinnehavaren yrkar avdrag för erlagd premie på en "privat" optionuppmärksammas taxeringsmyndigheterna pä att utfärdaren skall beskattas förintäkten. För de standardiserade opdonerna finns andra kontrollmöjligheter. För opdoner med en löptid pä föreslår jagdäremot att premien alltid skall beskattas hos utfärdaren det år optionenställs ut. Om utgifterna för att fullfölja åtagandet uppkommer får dedras av mot premien. Om utgifterna uppkommer ett senare beskattningsår - ochdet gäller optioner som inte är marknadsnoterade - blir de avdragsgilla endasttill . För marknadsnoterade opdoner begränsas avdragsrätten till endastom det inte finns vinster på marknadsnoterade aktier m.m. att kvitta mot. Förslaget vad gäller tidpunkten för beskattning framgår av24 S 4 mom. tredje stycket SIL. Mitt förslag: Reavinstberäkning av optionsaffärer skergenom att anskaffningsvärdena i förekommande fall beräknas enligt genomsnittsmetoden. Utfärdaren beskattas för skillnaden mellan erhållen premieoch de kostnader han har för att fullfölja åtagandet. Avdragsgilla poster ärkontant slutregleringslikvid samt reaförlust dll följd av avyttring av denunderliggande egendomen. När utfärdaren tvingas köpa på grund av en säljoptionär en förlust avdragsgill mot premien endast om förlusten uppkommer senast detbeskattningsår då premien tas upp tiU beskattning. RINK:sförslag: Förslaget överensstämmer i vissa delar med mitt men skil- Prop.1989/90:110 jer sig frän mitt främst genom förslaget om tillämpning avportföljmetoden. Dessutom föreslås att en genomsnittsberäkning skall göras påintäktssidan vid beskattning av optionsutfärdaren. Remissinstanserna:Kritiserar främst portfölj metoden och avdragsbegränsningarna för reaförlusten Skälenför mitt förslag: Som anförts ddigare (avsnitt 6.5.3) är det för närvarandeinte lämpligt att införa portföljmetoden. Det nya systemet för beräkning avreavinster på optioner bör därför bygga på genomsnittsmetoden. Utnyttjandeav en köpoption skall som nämnts (avsnitt 6.5.6) inte utlösa beskattning hosinnehavaren (24 S 2 mom. femte stycket SIL). För utfärdarens del har såvälakde- som optionsaffären avslutats när en köpopdon utnyttjas, dvs. när hantvingas sälja dll innehavaren av optionen. Utfärdaren skall givetvis beskattasdå. Omoptionsaffären avslutas med kvittning eller stängning föreslår jag att utfärdarenfår dra av den kontanta slutregleringslikviden från erhållen premie (24 § 1mom. andra stycket SIL). Föratt beskattningen skall bli likformig vid leverans resp. kontant slutregleringbör utfärdaren även i leveransfallet få dra av en eventuell reaförlust somuppkommer när han i enlighet med optionsavtalet säljer en aktie som han andngeninnehar eller just har köpt för att kunna leverera. Jagföreslår därför en regel som innebär att premien läggs till försäljningsintäktenvid aktiebeskattningen (24 § 4 mom. tredje stycket SIL). Utnyttjandeav en säljopdon utlöser beskattning hos innehavaren. Han säljer ju antingen enaktie som han innehar sedan ddigare eller som han just skaffat för att kunnasälja, till utfärdaren. Innehavaren bör därför få lägga den erlagda premientill till ingängsvärdet för den sålda egendomen. Detta följer av den generellaregleringen 13 51 och 2 mom. Hurbeskattningen skall ske hos utfärdaren när han köper en aktie i enlighet meden säljoption är inte lika givet som i de beskrivna situadonerna. Imöjligaste mån bör man även här sträva efter en beskattning som är likformigoavsett hur affären avslutas. En reaförlust på den underliggande egendomen kanemellertid inte alltid få kvittas fullt ut mot erhållen premie. Om utfärdarensäljer aktien vidare med förlust kan det synas självklart att dennaförlust utgör en utgift för utfärdaren som är förenad med åtagandet enligtsäljoptionen. Sambandet blir däremot inte lika tydligt om det går en längre tidinnan utfärdaren säljer aktien vidare. Egentligen skulle man behöva vänta medbeskattning av premien till dess den underliggande egendomen avyttrades. Detkan i princip ta hur lång dd som helst. Av statsfinansiella skäl ochkontrollskäl är det inte lämpligt att underlåta att beskatta premien till dessden underliggande egendomen avyttras. Föratt i rimlig utsträckning ändå uppnå att optionsaffärer beskattas lika oavsetthur de avslutas förslår jag att reaförlust som uppkommer samma beskattningsårsom det då premien skall tas upp till beskattning skall vara fullt avdragsgillmot premien. Det innebär att beskattningsresultatet i princip blir detsamma omaffären avslutas med stängning, kvittning eller lösen. Säljs aktien däremotvid en senare tidpunkt med förlust blir den föremål för avdrags- begränsningar som envanlig reaförlust (24 S4 mom. tredje stycket SIL). Någongenomsnittsberäkning av erhållna finner jag inte modverad. Det börsåledes vara "anskaffningskostnaden" som beräknas enligt nämnda metodockså när en optionsutfärdare beskattas för , dvs.kontantavräkningslikvider för optioner med samma löptid och villkor i övrigt(genomsnittsmetoden regleras i 27 S 2 mom. första stycket SIL). Förbeskattningen av innehavaren föreslås inga särskilda nya regler när det gällervinstberäkningen, förutom att utgift för förfallen option görs avdragsgill somreaförlust (24 S 2 mom. första stycket SIL). Av de generella ändringarna avkapitalbeskattningen följer dock att en enhetlig beskattning införs. Reglernaär också sådana att innehavaren får dra av utgifter och motsvarande intäktertas upp till beskattning hos utfärdaren. Beskattningenav innehavaren regleras i de generella bestämmelserna i 3 S 1 och 2 mom. samt24 § 1 och 2 mom. Utfärdarenav optioner med en löptid på högst beskattas för nettoresultatet avaffären när den avslutats. Utfärdarens utgifter i samband med kvittning ochkontant slutreglering blir därmed avdragsgilla till i den män de inteöverstiger erhållen premie. Överstiger utgifterna premien blir förlusten fulltavdragsgill mot vinster på marknadsnoterade aktier och liknande om det för sigom en marknadsnoterad opdon. Annars är den avdragsgill till . Om affärenavslutas med leverans av aktierna (lösen) och en förlust uppkommer påaktieaffären är denna fullt avdragsgill mot premien. Uppkommer därvid ennettoförlust är den avdragsgill enligt reglerna för den underliggandeegendomen, dvs. om aktien är marknadsnoterad får förlusten kvittas till 100 %motaktievinster och är den inte marknadsnoterad får nettoförlusten dras avtill . För säljoptioner gäller dessutom särskilda reaförlust påden underliggande aktien när utfärdaren tvingats köpa enligt en säljoption äravdragsgill dll mot premien endast om akden säljs vidare senast detbeskattningsår dä premien skall tas upp dll beskattning. Annars beskattas helapremien för det beskattningsår dä lösen skedde medan aktieaffären beskattasför sig när aktierna väl avyttras. Sammavinstberäkningsregler gäller för en utfärdare av optioner med en löptid på merän . Däremot gäller andra regler för tidpunkten för skattskyldighetensinträde. Premien skall alltid tas upp till beskattning det år då avyttringenskedde. Uppkommer kostnader senare år får dessa dras av till . öm det ärfråga om en reaförlust pä aktieaffären gäller dock avdragsreglerna för denunderliggande egendomen. Förlusten blir således avdragsgill till om denunderiiggande egendomen inte är marknadsnoterad och till mot aktievinsterom den är marknadsnoterad. Förslagetframgår av 24 § 4 mom. tredje stycket SIL. Beskattningenav innehavaren framgår av följande tablå. Tablå över beskattningen av aktieoptioner Premien ./. kontantavn beskattas när affären avslutas* Premien +/-aktievinst/ förlust beskattas när lösen sker" Premien beskattas vid lösen ./. ev. reaförlust om aktiensäljs " Kontantavn ./. förrän aktien säljs. Premien läggs tilldess ing.-värde" Reavinst på aktien beskattas vid lösen efter avdrag förpremien" Mer än ettårs löptid Premien beskattas och kontantavn fårdras av fullt ut* Premien beskattas , +/-reavinst/förlust påaktien om affären avslutas " Premien beskattas -/-t-reaförlust/vinst omaktien säljs vidare * beskattningförrän aktien säljs, premien läggs till aktiens ing.-värde" Reavinst på aktien beskattas vid lösen efter avdrag förpremien" * Reaförlust får kvittas fullt ut mot vinst påmarknadsnoterade aktier m.m. om optionen är marknadsnoterad, annars till " Reaförlust fårkvittas fullt ut mot vinst på marknadsnoterade aktier m.m. om aktierna är Ränte-, valuta- och råvaruoptioner Mittförslag: Ränte-, valuta- och råvaruopdoner beskattas enligt samma principer somaktieoptioner. Samma avdragsbegränsningar gäller för dem som för denunderliggande egendomen. RlNK:s förslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Har inte uttalat sig särskilt i frågan. Skälen förmitt förslag: Nuvarande beskattningsregler skiljer inte pä optioner där denunderliggande egendomen är akder eller aktierelaterade index och optioner därden underliggande egendomen är räntebärande värdepapper och ränteindex ellerannan egendom. Enligt RINK:sförslag styr beskattningsreglerna för den underliggande hur optioner skallbeskattas. Marknadsnoterade aktieoptioner skall således enligt huvudregelnbeskattas enligt portföljmetoden och ränteoptioner enligt genomsnittsmetoden.Om det rör sig om valutaoptioner skall beskattning ske enligt portföljmetodeni den s.k. valutatillgångsportföljen. Jag anseratt en utgångspunkt för beskattningen av optioner bör vara att de så långtmöjligt skall beskattas enligt samma regler som den underlig- Det leder till att skattereglerna inte blir styrande för om Prop.1989/90:110 en investering skall göras i ett derivatinstrument eller direkt iden underliggande egendomen. Det möjliggör också enhetliga regler som äroberoende av hur en derivataffär avslutas. Utöverde redan behandlade aktieoptionerna finns ränteoptioner (optioner där denunderliggande egendomen är fordringar utställda i svenska kronor eller t.ex.ränteindex som avser räntesatser på fordringar utställda i svenska kronor), valutaoptioner(optioner där den underliggande egendomen eller ränteindex avser utländskvaluta eller fordringar utställda i utländsk valuta) och slutligenråvaruoptioner (optioner som avser t.ex. guld, koppar, kaffe eller i principvilken annan lös egendom som helst). Deföreslagna reglerna innebär att det på intäktssidan kommer att råda enhetligabestämmelser för de olika optionsslagen. De regler som kommer att vara olikaför de skilda grupperna av optioner finns på avdragssidan. Jagföreslår således att reaförluster på marknadsnoterade ränteoptioner avseendefordringar utställda i svenska kronor skall vara fullt kvittningsbara motränteinkomster och mot reavinster pä marknadsnoterade fordringar utställda isvenska kronor m.m. Överskjutande förluster är avdragsgilla till upp till100 000 kn och därefter till . Förluster på icke marknadsnoteraderänteoptioner är enligt huvudregeln avdragsgiUa tiU . Om emellertid affärenavslutas genom leverans och den underliggande egendomen är marknadsnoteradgäller reglerna för den underliggande egendomen (kvittningsreglerna framgår avförslaget till 29 S jämfört med 3 S 2 mom. SIL och vinstberäkningsreglerna av24 S 4 mom. Beträffandevalutaoptioner lämnas inget förslag. Jag återkommer till denfrågan i samband med förslag om hur valutabeskattningen i övrigt skallregleras. Närdet gäller råvaruoptionerna bör samma regler som för övrig lös egendom sominte är avsedd för personligt bruk gälla. Reaförluster är således avdragsgillatill oavsett om optionen eller den underliggande egendomen ärmarknadsnoterad eller inte (30 S SIL, jfr avsnitt6.9). Vinstberäkningsreglernai övrigt bör för de icke aktierelaterade optionerna vara utformade pä sammasätt som för aktieoptionen Reglerna för vinstberäkning i 24 S 1 och 4 mom. SILgäller för alla typer av optionen Mitt förslag:Vinstberäkning sker enligt genomsnittsmetoden. Vid terminsaffärer inträderskattskyldighet för vinst och avdragsrätt för förlust vid kontant slutregleringoch - för säljaren - vid leverans. RINK:s förslag:Portföljmetoden utgör huvudalternativ för vinstberäkning. Skattskyldighetenför terminer inträder redan när terminskontraktet ingås. Vid standardiseradeterminer inträder dock skattskyldighet inte förrän vid nettning, stängningeller leverans. Remissinstanserna:Remissinstanserna, som framför allt stöder sig på en utredning av OM, är starktkritiska och anser att förslaget är ofullständigt. Skälen för mitt förslag:En termin liknar i vissa avseenden en option men Prop. 1989/90:110 denavgörande skillnaden är att båda parterna är bundna vid avtalet, dvs. den enaär skyldig att köpa egendom till visst pris och den andra är skyldig att säljaegendom till visst pris vid viss avtalad tidpunkt. Terminerkan, pä det sätt som den marknadsmässiga omsättningen sker,avslutas på följande fyra sätt: Stängning(kontant slutreglering vid löptidens slut) - pengar utväxlas men ingavärdepapper. Vid stängning beräknas vad säljaren/köparen skulle vinna/förloravid en tänkt leverans. Om resultatet inte blir noll för bägge parterna kommerden ena parten betala till den andra. Summan bestäms i förhållande till hurvärdet på den underliggande egendomen har förändrats. Det är den part förvilken kurserna har gått åt fel håll - om kursen har gått upp säljaren och omden har gått ned köparen - som skall betala. Den organiserade handeln medterminer är en tämligen ny företeelse och auktoritativa uttalanden om hur beskattningskall ske har länge saknats. har den vanligaste uppfattningen varitatt terminer som avslutas genom stängning skall beskattas som övrig tillfälligförvärvsverksamhet enligt 35 § 1 mom. 1 KL medan föriuster inte äravdragsgilla. Som nämnts meddelade regeringsrätten dom (målnr 3242-1989) i ett överklagat förhandsbesked från nämnd förrättsärenden. Domen gäller standardiserade terminer relaterade till aktieindexoch innebär att vinster och förluster i kontantavräkningsfallen är hänförligatill sådan tillfällig förvärvsverksamhet som avses i 18 S första stycket e 2KL. Föriuster får således kvittas mot vinster när det gäller standardiseradeindexterminen Leverans- affären fullföljs enligt kontraktet och t.ex. en aktie köps resp. säljs. Denpåtagliga skillnaden mellan en sådan affär och en vanlig aktieförsäljning ärden tid som förflyter mellan kontraktets ingående och affärens fullföljande.Vid terminsaffären sker köpet först vid den avtalade ddpunkten. När ettterminskontrakt avser aktier sker beskattning enligt aktievinstreglerna i 35 §3 mom. KL. Beträffande aktieindexterminer får ledning sökas i nyssnämndarättsfall. Nettning- innebär att en part för att säkra sin vinst eller förlust pä en viss nivåingår ett motsatt terminskontrakt. Om ett kontrakt innebär att en part skallsälja egendom till visst pris innebär nettning aft han ingår ett kontrakt attköpa likadan egendom för det pris till vilket han vill säkra vinsten/förlusten.Sedan nettning skett kan affären avslutas antingen genom leverans eller kontantslutreglering. Beskattningen torde följa samma regler som angetts för stängningresp. Vidareförsäljning- innebär att terminen säljs vidare. En sådan transakdon beskattas som försäljningav övrig lös egendom enligt 35 S 4 mom. KL. Nuvaranderegler och den praxis som har utvecklats för beskattning av terminsaffärer gerett otillfredsställande resultat och är i stora delar fortfarande oklan RINKavsåg att skapa ett heltäckande regelverk även för terminerna men nådde interiktigt ända fram. RINK menar att de standardiserade terminerna skallbehandlas förmånligare än de icke standardiserade. man vänta med beskattningav terminer tills affären är avslutad. standardiserade terminersker beskattning hos säljaren redan vid avtalstid- Prop. 1989/90:110punkten. Vad som inte angavs i betänkandet var hur man skulle förfara omsäljaren ägde resp. inte ägde de underliggande värdepapperen vid avtalstidpunkten. Enligtmin mening bör den lösning som väljs vara neutral både i förhållande till omden skattskyldige äger de underliggande värdepapperen eller inte och till huraffären avslutas. Även om den säljande parten äger de underliggandeinstrumenten kan det nämligen hända att han inte använder dem till den aktuellaterminsaffären. Jagvill därför inte föreslå regler som fingerar försäljning av underliggandefinansiella instrument. Bestämmelserna måste också täcka det fallet att denunderliggande egendomen inte innehas eftersom de flestaterminsaffärer inte leder till leverans. Detgår inte att göra några meningsfulla reavinstberäkningar innan man vetnettoresultatet av en terminsaffär Till skillnad från vad som gäller vidutställande av en option erhåller inte någon av parterna några pengar vidkontraktets ingående. Dessutom vet man varken om vinst eller förlust uppkommereller vem som vinner eller förlorar Det är därför inte rimligt att i det lägetbeskatta den säljande parten för hela den avtalade köpeskillingen. Enavgörande skillnad mellan RINK:s system och det som jag nu föreslår är att RINKhade portföljmetoden som en huvudmetod för aktiebeskattning. Ett avdragberäknat med hjälp av avdragskvoten kunde appliceras på en bruttointäkt och enberäknad nettovinst tas upp till beskattning. Detta är inte möjligt medgenomsnittsmetoden. Jagföreslår därför att terminerna skall beskattas först när slutresultatet ärkänt. Det innebär att beskattning sker för det beskattningsår då leverans enligtkontraktet skall ske. Ettpreliminärt resultat kan ha blivit känt genom att nettning har ägtrum. RINK föreslår att skattskyldighet för standardiserade terminer skallinträda vid nettning. OM har emellertid upplyst att clearingkostnader i sambandmed terminsaffärer ofta inte blir kända till sitt belopp förrän på kontraktetsslutdag. De beräknade clearingkostnaderna kan från nettnings-dagen tillslutdagen förändras så att en affär som på nettningsdagen visade ett överskottpå slutdagen har gått med förlust. Om en sådan kostnad skulle uppkomma vid ettsenare beskattningsår än det då nettningsresultatet beskattades träffas den avavdragsbegränsningarna. I likhet med vad jag föreslagit beträffande optionernaföreslär jag därför att det inte görs någon skillnad mellan standardiseradeoch icke standardiserade terminen Inga terminer beskattas förrän då leveransenligt kontraktet skall ske, även om nettning har ägt rum. Reglernaframgår av förslaget till 24 S 4 mom. fjärde stycket SIL. Att köparen intebeskattas vid leverans framgår av 24 § 2 mom. femte stycket SIL. Tablå över beskattning av aktieterminer aktieaffär.") *) Reaförlust på marknadsnoterad termin fär kvittas fulltut mot vinst på marknadsnoterade aktier m.m. Förlust på icke marknadsnoteradtermin får dras av till . ") Reaförlust på marknadsnoterad aktie får kvittasmot vinst på marknadsnoterade aktien Förlust pä icke marknadsnoterad aktie fårdras av till . Ränte-, valuta- och råvaruterminer Jag föreslår att beskattningsreglerna för terminer medolika typ av underliggande egendom, pä samma sätt som jag föreslagitbeträffande optionerna, skall vara desamma som för den underliggande egendomen(avsnitt 6.5.8). Ränteterminer beskattas bland fordringarna enligt 29 S(avsnitt 6.6) och råvaruterminer bland den övriga lösa egendomen enligt 30 SSIL (avsnitt 6.9). Beträffande valutabeskattningen avser jag att återkomma(avsnitt 6.7). Mitt förslag: Vid blankningsaffärer skall inte lånet ochåterlämnandet av den sålda aktien utlösa reavinstbeskattning hos utlånaren. Istället beskattas den som gör blankningsaffären för de intäkter han får vidavyttringen och medges avdrag för kostnaderna för återanskaff-ningen. Omen blankningsaffär sträcker sig över ett årsskifte skall intäkten tas upp tillbeskattning senast beskattningsåret efter det är dä avyttringen skedde. RINK:sförslag: Beskattning skall ske som om lånet av aktien utgör ett köp ochåterlämnandet en försäljning av den lånade aktien. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte kommenteratförslaget. Skälen förmitt förslag: Enligt nuvarande regler i punkt 2 b femte stycket av anvisningarnatill 36 S KL skall vid avyttring av akde som säljaren lånat, s.k.blankningsaffär, skattepliktig reavinst anses ha uppkommit trots att aktienförvärvas efter avyttringen. Vinst eller förlust beräknas som skillnaden mellanvad som erhålls vid avyttringen av den lånade aktien och anskaffningskostnadenför den aktie som återlämnas till långivaren. Har aktien inte återlämnats föreutgången av året efter avyttringsåret beskattas säljaren för skillnaden mellanden köpeskilling han erhållit vid försäljningen och lägsta värdet avmotsvarande aktie. Avdragsgill reaförlust anses därvid inte kunna uppkomma. Omaktien som återlämnas har anskaffats till ett annat värde 29 1989/90. Nr 110 Del 1 skall mellanskillnaden tas upp till beskattning resp, fårdras av som reaför- Prop. 1989/90:110 lust. Denna reglering innebär att beskattning sker som om baraen försäljning och ett köp hade ägt rum. I de fall täckningsköpet ochåterlämnandet av den lånade aktien inte sker före utgången av året efteravyttringsåret fingeras ett ersättningsköp ha gjorts till lägsta noterade kursunder återstoden av avyttringsåret. RINK (SOU 1989:33, del 111, s. 373) föreslog attblankningsaffärerna i stället skulle beskattas som om två köp och tvåförsäljningar hade gjorts, dvs. man skulle återgå till vad som gällde enligtett rättsfall (RÅ 1965 ref 19) innan bestämmelsen i KL om blankningsaffärerinfördes. I RINK:s betänkande anmärks ändringen beträffandeblankningsaffärerna endast i specialmotiveringen till föreslagna 24 S 2 mom.SIL. Det anges att förslaget inte innehåller någon motsvarighet till nuvarandereglering. har i betänkandet (SOU1989:72) Värdepappersmarknaden , behandlat frågan om blankningsaffärerur sitt perspektiv. Kommittén konstaterar att blankningsmöjligheten skaparförutsättningar för en högre likviditet och en effektivare prissättning påaktiemarknaden. Kommittén föreslår att förbudet för fondkommissionärer att göraäkta blankningsaffärer och viss oäkta korttidsblankning slopas men atthanteringen kringgärdas med vissa bestämmelsen RINK:s förslag till beskattning vid blankning är att sesom eft utflöde av valet av portföljmetoden som beskattningsmodell. De förslagjag nu lägger fram bygger i allt väsentligt på genomsnittsmetoden. Det finns dåanledning att med nya utgångspunkter överväga hur blankningsaffärerna skallbehandlas. De positiva effekter för den svenska värdepappersmarknaden som värdepappersmarknadskommitténanför som skäl för att blankningsförbudet bör upphävas inverkar också påbedömningen. Blankningsaffärerna har vissa drag gemensamma medterminsaffärerna. Det är fråga om att sälja något som man vid avtalstidpunkteninte nödvändigtvis ägen Det är önskvärt att skattereglerna för dessa bäggetyper av affärer inte strider mot varandra. Det finns två typer av blankningsaffären Den ena typen ärs.k. äkta blankningsaffärer där ett lånat värdepapper säljs vidare och ettmotsvarande värdepapper senare köps tillbaka för att återlämnas till längivaren.Den andra typen är s.k. oäkta blankningsaffären En sådan innebär att man säljervärdepapper som man vid försäljningstillfället inte förfogar öven Därefterförvärvar man de värdepapper som skall levereras. I det senare fallet finnsdet inte någon transaktion att beskatta utöver själva blankningsaffären.