prop · GD0379 · 1989-12-31 00:00:00 — Men det finns enligtmin mening inte någon risk för att erfarenhet av dömande verksamhet skallvärderas för lågt vid meritvärderingen. Som jag redan sagt är det nämligensjälvklart all genomgången domamlbildning och gängse domstolsijänstgöring måstetillmätas ell särskilt meritvärde när man skall tillsätta domartjänster. Detsäger sig självt all tjänstgöring i de allmänna domstolarna och de allmännaförvaltningsdomstolarna är del naturligaste sättet att visa att mar har detyrkeskunnande och de egenskaper som krävs för domaryrket. Yrkeserfarenheteri övrigt m. m. Domaryrketställer stora krav på domarens människokännedom, kunskaper om samhället ochförmåga att föra komplicerade rättsliga resonemang. Erfarenhet av annan, främstjuridisk verksamhet utanför domstolarna kan i många fall vara berikande i alladessa hänseenden. Erfarenheterutanför domstolsväsendet är alltså enligt min mening av mycket stort värde fören domare. Den enskilde bör uppmuntras att skaffa sig sådan erfarenhet. Del ärockså angeläget att domaryrkel på olika nivåer görs mera tillgängligt för andraväl kvalificerade jurister. Jag tänker här främst på advokater och åklagare ochakademiskt verksamma jurister. Jagmenar all del är så värdefuUt att vid sidan av domstolstjänstgöring ha även andraerfarenheter all ei\ sökande med sådana erfarenheter normall får anses habättre fömtsättningar att utöva domaryrket än en sökande som har tjänstgjortenbart i domstol. Varje annan erfarenhet skall emellertid inte ge ett sådantförsteg. Del måste vara fråga om erfarenheter och insikter som har betydelseför en domare i domararbetet, och en erkänt skicklig domslolsjurist som saknar sidomerilerskall inte i alla lägen behöva se sig förbigången av sökande som har sådanameriter. Avgörande skall alltid vara vem av de sökande som framstår somskickligast vid en samlad bedömning av aUa relevanta faktorer. Delkan också förtjäna nämnas all en alltför mångskiftande yrkesverksamhet, ominslagen är korta eller mindre kvalificerade, kan komma att sakna önskvärtdjup. Också meritvärdet av verksamhet utanför domstolsväsendet måstesjälvfallet bedömas med utgångspunkt i arbetsuppgifternas art, tjänstgöringenslängd och hur arbelet har utförts. Jagvill erinra om atl den som enbart eller huvudsakligen tjänstgör i domstol kanbredda sin kompetens genom växling mellan de olika dom-slolsslagen och få sigdetta tillgodoräknat vid meritvärderingen. Vidsidan av domstolsijänstgöring bör framför allt erfarenhet som avser kvalificerad juridisk verksamhet rned anknytning till rättsväsendet räknas som en merit. En viktig sådan erfarenhet är utan tvekan lagstiftningsarbe- 10 te.Sådant arbete har av tradition utförts av tjänstlediga domare som ett Prop.1989/90:79 led i deras domarkarriär. Växling mellan dömande och lagstiftandearbete är av stort värde för båda verksamhetsområdena. Erfarenhet av lagstiftningsarbetekan man få genom tjänstgöring i , riksdagsutskott ochkommittéväsendet. Meritvärdet av lagstiftningsarbete blir självfallet störreju mer kvalificerat arbelet är. Ocksåtjänstgöring som föredragande i högsta domstolen och regeringsrätten bör varameriterande även i fortsättningen. Verksamhetsom åklagare, advokat eller biträdande jurist på en advokatbyrå ger ocksåvärdefulla erfarenheter för en domare. Särskilt viktig är den närmare kontaktmed parter och andra och den inblick i bakomliggande förhållanden som dessayrken erbjuder. Somen merit bör även räknas tjänstgöring i specialdomstolar - särskilt slutinstansersom t. ex. försäkringsöverdomstolen och arbetsdomstolen och i domstolsliknandenämnder liksom tjänstgöring hos ombudsmän, justitiekanslem ochriksåklagaren. Hos specialdomstolama och nämndema finns möjligheter tillfördjupade kunskaper inom speciella rättsområden. Arbete hos riksdagensombudsmän och justitiekanslem ger på sin sida värdefull kunskap om allmänhetenssyn på vårt rättssystem och dess praktiska liUämpning. Tjänstgöringen där kanockså ge en överblick över stora delar av den offentliga verksamheten. Även hosriksåklagaren finns kvalificerade och utvecklande arbetsuppgifter. Särskilt förförvall-ningsdomarna är kvalificerat juridiskt arbete hos och riksförsäkringsverketav intresse. Dearbetsuppgifter som jag nu har räknat upp är alla sådana att del är närmastsjälvklart atl erfarenhet därav bör vara meriterande vid tillsättning avordinarie domartjänster. 1 aUmänhel beaktas de också enligt nuvarande praxisgenom den modifierade böijedagsprincip som jag redogjort för. Ellgenomförande av skicklighetsprincipen gör all erfarenhetema kan vägas in ibedömningen på ell mera nyanserat sätt än . Självfalletfinns utöver nu uppräknade yrkeserfarenheter även andra arbetsuppgifter såvälinom rättsväsendet som inom andra områden av samhällslivet som kan ge endomare värdefulla inblickar och erfarenheter och som därför bör tillmätasmeritvärde. Hit kan räknas t. ex. kvalificerad juridisk tjänstgöring vidstatliga verk liksom motsvarande arbete inom exekutionsväsendet,skatteförvaltningen, polisväsendet och kriminalvården. Idetta sammanhang vill jag gärna peka på värdet av akademiskt arbete inom deträttsvetenskapliga området. Framför allt tänker jag på den rättsvetenskapligaforskningen. Forskamtbildning ger träning i problemanalys och metodlräning och,om utbildningen är fullbordad, föreligger en dokumenterad förmåga allsjälvständigt ulföra och redovisa en omfattande problemlösningsuppgift. Menockså de erfarenheter som en akademisk lärare får av att på etl pedagogisktklargörande sätt redogöra för juridiska problem och deras lösning kan vara avvärde för en domare. Underremissbehandlingen har från en del håll påpekats all domamtred ningen inte har angett annat privat arbete än advokatverksamhet som meriterande. Detta är säkerligen en naturlig konsekvens av att del är svårt 11 t2 1989/90. 1 saml Nr 79 all peka ut andra yrkeninom den privata sektom som regelmässigt har ett Prop. sådant innehåll alterfarenhet av dem bör tillmätas ett särskilt meritvärde för en domartjänst. Mengivetvis skall också relevant yrkeserfarenhet som en sökande förvärvar iannan privat anställning än som advokat kunna räknas tillgodo som enmerit. Särskilt kan här nämnas tjänstgöring med kvalificerade juridiskauppgifter i banker, försäkringsbolag eUer andra Generellt sett lorde del dock ändå vara så att det här liksom utomlands är advokatyrket som intar en särställning som bakgmnd för endomarkarriär. konstaterat kam man givelvis förvärva erfarenheter som ärvärdefulla för en domare också på annat sätt än genom formell anställning.Utredningen nämner i sammanhanget allmänna, samhälleliga förtroendeuppdrag. Jaghar ingen erinran mot utredningens bedömning men vill stryka under att detockså beträffande sådana uppdrag är viktigt att se till verksamhetens art,omfattning och innehåll. Meritvärdetav vård av bam är en fråga som uppmärksammats under remissbehandlingen. Delskulle enligt min mening föra för långt all låta vård av bam bli en merit i sigför en domartjänsl. En annan sak är alt ledighet för vård av bam enligt gängseregler kommer all räknas som arbetad tid vid beräkning av förtjänsten och attvård av bam kan utveckla omdöme och andra personliga egenskaper som vägs in vidbedömningen av sökandenas skicklighet. Idetta sammanhang vill jag också något beröra den praxis som innebär atl enordinarie domare i regel måste inneha sin tjänst innan han ellerhon kan räkna med alt få en annan likvärdig tjänst. Bakgmnden är all det ansesolämpligt med alltför täta byten på en och samma tjänst. Enligt min meningfinns del skäl all även i fortsättningen la hänsyn lill delta. Den lid som eninnehavare av en ordinarie domartjänst har utövat den tjänsten när han ellerhon söker en ny likadan tjänst bör vara en sådan saklig omständighet som kanbeaktas i tillsättningsärendet. vill jag dock framhålla atl del ivissa fall, exempelvis för att underlätta rekryteringen tiU vissa orter, kanfinnas skäl att inte tillmäta tidsfaklom lika stor betydelse som . Delsammabör gäfia och tillämpas redan nu när den som söker en ny tjänst har starkapersonliga skäl för alt flytta. Somjag kommer all utveckla i nästa avsnitt är del i regel förtjänsten som får bliutslagsgivande, om flera sökande till en tjänst bedöms vara lika eller ihuvudsak lika skickliga. Vid tjänsletillsällningar inom det statligt regleradeområdet finns det emdlertid utrymme för all beakta också andra sakliga gmnderän förtjänst och skicldighet. Till sådana sakliga gmnder har kommit all räknas bl.a.företrädesrätt lill återanställning enligt , omplacering enligt samma lag,intresset av all bereda arbetshandikappade sysselsättning och strävan allfrämja ökad jämställdhet mellan kvinnor och män. Allmäntvedertagna sådana sakliga gmnder skall givelvis beaktas även vid utnämning av domare. En sådan saklig gmnd som jag särskilt viU 12 Här gäller numera att jämställdhetsintresset bör kunna vägaÖver den gradskillnad i fråga om förtjänst och skicklighet eller bådadera somföreligger mdlan sökande av olika kön när kvalifikalionema är i stort sett omockså inte helt lika. Det är angeläget att könsfördelningen inom domarkårenblir jämnare på alla nivåer. Här är en positiv utveckling redan i gång. Blandde yngre juristema på domarbanan är jämställdhetsmålet redan uppnått. 2.3 Förtjänsten som utslagsfaktor vid lika skicklighet Min bedömning: Vidlika skicklighet skall i princip förtjänsten vara utslagsgivande. Förtjänstenbör beräknas med utgångspunkt i all tidigare anställning och inte enbart iliden på domarbanan. Utredningensförslag: Överensstämmer med min bedömning. Remissinstanserna:De flesta remissinstanser som har yttrat sig särskilt över denna fråga harställt sig bakom utredningens förslag. De övriga vill behålla börjedagen somutgångspunkt för beräkning av förtjänsten. Skälenför min bedömning: Skicklighetsprincipen fömtsätter en ingående och nyanseradbedömning i varje tillsättningsärende. Men man måste räkna med all del i vissafall kan bli svårt att skilja mellan två eller flera sökande i fråga omskicklighet. Enligt de principer för tjänstetillsättningar som gäller inom delstatliga området får i sådana fall förtjänsten bli utslagsgivande. Andrasakliga gmnder kan dock också få sådan betydelse (jfr avsnitt 2.2). Medförtjänst avses enligt regeringsformens förarbeten den vana som förvärvatsgenom föregående tjänstgöring (prop. 1973:90 s. 405). I praktiken harförtjänsten oftast ansetts vara liklydig med antalet tjänsteår, dvs. vad som bmkarkallas anciennilet. Inom domarkarriären räknas som jag tidigare redovisatförtjänsten i princip med utgångspunkt i börjedagen som aspirant i hovrätteller kammarrätt. Frågan är då om förtjänslberäkningenbör ske enligt den nu tillämpade s.k. börjedagsregdn eller enligt de allmänna reglemai 7 a och 7 b§§ anställningsförordningen. De sistnämnda reglema innebär ikorthet atl all anställning, statlig och privat likaväl som egen verksamhet,skall inräknas i förtjänsten. I likhet med domamtredningen finner jag delföljdriktigt atl man när skicklighelsprincipen införts, tillämpar anstäUningsförordningensprinciper för förtjänstberäkningen. Jag vill stryka under atl aU anställningstid- oavsett om den ligger före eller efler examen - skall räknas in härvidlag.För tydlighetens skull villjag också påpeka all del av de bestämmelser ianställningsförordningen som jag nämnde framgår att i vissa faU annan lidän anställningstid räknas lill godo som förtjänst, t. ex. tid för föräldraledigheteller fullgjord forskamtbildning. Vadjag nu har sagt hindrar inte all börjedagsprincipen kan leva kvar i den del avdomarkarriären som omfattar tillträdet till de olika obligatoriska momenten i domamlbildningen.Det är naturligt och praktiskt all dessa moment, som skaU fullgörasi en viss ordningsföljd, också i huvudsak genomgås i lurordning med utgångspunktfrån den dag när aspiranltjänst-göringen började. 3 Förfarandet vid tillsättning av domartjänster 3.1 behålls Minbedömning: skall ävenfortsättningsvis avge; förslag beträffande domartjänsler som tillsätts eflerett ansökningsförfarande. Utredningensförslag: Överensstämmer med min bedömning. Remissinstansernahar inte framfört någon erinran mot utredningens förslag. Skälenför min bedömning: inrättadessamtidigt med . För verksamheten gällerförordningen (1988:318) med instmktion för tjänsleförslagsnämnden fördomstolsväsendet. huvuduppgift är atl efler beredningavge förslag till regeringen i fråga om sådana ordinarie domartjänsler idomstolar och ijänster som ordförande i hyresnämnd som kungörs lediga ochtillsätts efler ansökningsförfarande. Detär viktigt all domartjänstema tillsätts på objektiva gmnder och enligtenhetliga principer. Med hänsyn härtill är det en fördel all koncentrerauppgiften att bereda ärendena och avge förslag lill en central instans som tjänsleförslagsnämnden.Eftersom domartjänstema över rådsklassen redan nu tillsätts enligt skicklighelsprincipenhar nämnden erfarenhet av atl tillämpa principen. Nämnden har en sammansättningsom för god personkännedom och för en opartisk och sakkunnig bedömning.Genom sin samlade erfarenhet av olika referensgivare har nämnden också godamöjligheter alt bedöma värdet av de uppgifter som dessa lämnat. Tjänsleförslagsnämndensmedverkan skapar alltså goda fömtsättningar för atl domartillsättningama även ifortsättningen kommer alt ske utan ovidkommande hänsyn och på ett frånrättssäkerhetssynpunkt oantastligt sätt. Nämnden bör mot den bakgmnden behållassom förslagsorgan lill regeringen. 3.2 :; sammansättning Min bedömning: Tjänsleförslagsnämndenbör utökas med en ledamot med erfarenhet av domslolsarbele som utses efterförslag av TCO-S. Utredningens förslag:Överensstämmer med min bedömning. Remissinstanserna:En majoritet bland de remissinstanser som har ytl- Prop. 1989/90:79 rat sigsärskilt i denna fråga är negativa till all nämnden utökas på del sätt somutredningen föreslagit. Skälenför min bedömning: består av ordförande, viceordförande och sju andra ledamöter (2 § förordningen med instmktion för tjänsleförslagsnämnden).Ledamötema utses av regeringen för av högst . För varje ledamot ulomordföranden utses också en ersättare. De ordinarie ledamötema utgörs förnärvarande av generaldirektören i , som också är ordförande,ordförandena i högsta domstolen och regeringsrätten, presidenten i försäkringsöverdomstolen,en hovrättspresident och en kammarrätlspresidenl samt ytterligare tre ledamöter.Dessa tre ledamöter, som utses efler förslag av ,samhällsvetare och ekonomer () och , är för närvarandeen kammarrällslagman, en i tingsrätt och en i länsrätt. Tjänsleförslagsnämndenssammansättning diskuterades ingående vid tillkomst (prop.1974:149 s. 34 f, JuU 1975:1 s. 20 O- Den enda ändring av nämndenssammansättning som gjorts är all nämnden utökades medpresidenten i försäkringsöver domstolen. Somjagredan sagt har tjänsleförslagsnämnden fungerat väl. Den utredning som följdeupp reform av domstolsadministrationen konstaterade i sill betänkande(Ds Ju 1982:3) och domstolama att sammansättningen var sådan attdet inte fanns risk för att besluten skulle påverkas av annat än rent sakligahänsyn. Utredningens slutsats stämmer väl överens med mina egna erfarenheter.Nämnden bör därför i huvudsak vara uppbyggd på samma sätt som . JUSEKhar alltsedan begynnelsen haft plats i tjänsleförslagsnämnden. Som domamasfrämsta fackliga organisation bör självfallet behålla sin plats inämnden. I likhet med utredningen anser jag att också kanslipersonalen bör varaföreträdd genom en ledamot som utses efter förslag av deras fackligaorganisation. Avmin redogörelse för hur nämnden är sammansatt framgår all bådede allmänna domstolama och de allmänna förvaltningsdomstolama är företrädda inämnden. När det gäller överrättema har representationen varit garanteradalltsedan nämndens tillkomst. Enligt min mening bör emellertid även lingsrältemaoch länsrättema vara garanterade plats i nämnden. Det kan i och för sigdiskuteras hur dessa ledamöter skall utses. Jag bedömer det dock varapraktiskt och ändamålsenligt all domareförbundet, som är en etableradorganisation med intemationell status för landels yrkesdomare, får lämnaförslag. Förbundet bör inte vara bundet av andra restriktioner än all del börvara fråga om lagmän, en från tingsrätt och en från länsrätt. Något krav på medlemsskapi domareförbundet bör däremot inte ställas upp. Delär angelägel all ledamötema i nämnden uppfyller höga krav på sakkunskap ocherfarenhet. Särskilt värdefull är naturligtvis den personkännedom som olikaledamöter har förvärvat i domslolsarbele och på Det är också angeläget all tjänsleförslagsnämnden får en jämnarefördelning mellan kvinnor och män. Det är viktigt atl detfinns erfarenhet och kontinuitet i nämnden. Men det är önskvärt altnämndens sammansättning då och då förnyas. Detta bidrar till all nämndenssamlade personkännedom ökar. Eftersom förordnandena är tidsbegränsade finnsgoda möjligheter att successivt genomföra en fömyelse. 3.3 Närmare om förfarandei; i tjänstefbrslagsnämnden Min bedömning: Tjänsleförslagsnämndensverksamhet bör i huvudsak bedrivas som . Inhämtandet av referenser bördock breddas och fördjupas. Utredningensförslag: Överensstämmer med min bedömning. Remissinstanserna:Förslaget lämnas i huvudsak utan erinran av nästan alla remissinstanser. Deflesta remissinstanser som har yttrat sig särskilt över frågan om all inhämtauppgifter från åklagare, advokater och andra ombud har dock avstyrktutredningens förslag i den delen. Skälen för min bedömning:Del är självfallet av största vikt all förfaran-del vid ijänstetillsättningamautformas så all garantier skapas för all utnämningarna sker efler noggrannutredning, på objektiva gmnder och efter enhetliga principer. Del viktigastebeslutsunderlaget vid en skicklighelsbedömning är ulan tvekan referensema.Referenslagningen syftar dels liU all komplettera den skriftliga dokumentationsom kan föreligga i form av anställningsbevis och betyg, dels till att geytterligare infijrmation om tidigare anställningar och om hur dessa fullgjorts.Inhämtandet av referenser bör som i första hand skötas av tjänstemän som är . Referenslagningen är en grannlagauppgift. Den som har att utföra uppgiften måste vara lyhörd för nyanser ireferensgivarens uttalanden och uppmärksamma behovet av följdfrågor. Det ärangelägel att referenstaga-ren verkligen försöker all få belysta de egenskapersom är viktiga för en domare. En lista där vikliga egenskaper och krav ärförtecknade kan vara ett lämpligt hjälpmedel och bidra lill en viss systematiki referensmate-rialel. Detta lorde underlätta för tjänsleförslagsnämnden ochregeringen att jämföra sökandena med varandra. Men lika viktigt som att referenslagarenstäfier de rätta frågoma är det atl referensgivama ger korrekta och uttömmandesvar. Del kan självfallet upplevas som obehagligt all nödgas lämna negativauppgifter om en sökande. Det får dock anses ingå i tjänsten att lämna korrektaupplysningar i tillsättningsärenden. För personer i chefsställning är del intenågon ny eller ovanlig uppgift att lämna referenser. För atl fä ettfullständigt och korrekt underlag bör referenser inhämtas från flera personer.Det behövs i allmänhet flera referenser när omdömena från olika uppgiftslämnareskiljer sig starkt från varandra än när bilden är entydig.Referenser bor som regel inhämtas från de referensgivare som den Prop.1989/90:79 sökande själv angett i sin ansökan och från arbetsledare på densökandes olika arbetsplatser. Enfråga som tilldragit sig uppmärksamhet under remissbehandlingen är i vilkenutsträckning erfarenheter och synpunkter skall tillföras från åklagare ochadvokater som ofta fört talan inför någon som söker en domartjänst.Utredningen anser att sådana upplysningar lämpligen bör kunna tillförastillsättningsärendet genom lagmannen i den underrätt där sökanden hartjänstgjort. Förslaget har i den delen mött kritik från remissinstanserna.Kritiken går i huvudsak ut på att ett sådant förfarande kan äventyra domarenssjälvständighet. Självanser jag det vara av stor betydelse all en domare under förhandlingar ochövrig handläggning av målen uppträder korrekt och förtroendeingivande i sinakontakter med parter och ombud. Enligt min uppfattning får det anses ingå i endomstolschefs åligganden alt fortlöpande skaflfa sig en bild av hur ombud ochåklagare ser på domama i dessa hänseenden. Lagmannen bör därför inte behövainhämta upplysningar från t.ex. åklagare och advokater i liUsättningsärendet.Jag har svårt att inse hur en sådan ordning skulle kunna äventyra en domaressjälvständighet. Uppgiftersom kommer fram vid referenstagningen liksom även sådana upplysningar somledamöterna i nämnden själva tillför ärendet -bör dokumenteras så all del finnsmöjlighet all i efterhand se vad som ingått i beslutsunderlaget. Därigenommotverkas ogmndade misstankar om alt ovidkommande hänsyn tillåtils inverka itillsättningsärendena. Underremissbehandlingen har ifrågasatts om inte också sökanden själv under tjänsleförslagsnämndensberedning bör få del av vad som tillförts tillsättningsärendet. Som utredningenpåpekat föreligger enligt 17 § första stycket 2 förvahningslagen (1986:223)ingen skyldighet lill delta i tillsält-ningsärenden. Del är också tydligt att ellsådant förfarande skulle medföra stora praktiska olägenheter och risk föravsevärd fördröjning av ärendet. Inte heller jag anser därför all någonkommunikation av del här slaget bör ske. Tjänsleförslagsnämndenär inte formellt skyldig att motivera sina förslag men har alllid gjort det(20 § första stycket 2 förvaltningslagen). Jag vill framhålla värdet av att tjänsleförslagsnämndenmotiverar sina förslag på ett nyanserat och utförligt sätt. Härigenom motverkarman misstankar om att förslagen inte skulle vara sakligt gmndade. Det bör ocksåvara lättare att åstadkomma en enhetlig praxis när förslagen är motiverade. Förden som är missnöjd med tjänsleförslagsnämndens förslag är del givelvis avstörsta betydelse att få del av skälen för ställningstagandet. Referensemaär som jag redan framhållit det viktigaste urvalsinstm-menlel vid en skicklighelsbedömning.Detta utesluter naturligtvis inte all beslutsunderlaget kompletterasmed hjälp av något annal urvalsinstmment, t.ex. en intervju med en sökande somkommer från en annan verksamhet. 3.4Domstolens medverkan i tillsättningsärenden Minbedömning: Chefen för den domstol där tjänsten finns bör beredas tillfälle altyttra sig innan tjänsleförslagsnämnden avger sill förslag. Utredningensförslag: Överensstämmer i princip med min bedömning. Utredningen föreslår dockalt tillfälle till yttrande skaU beredas domstolen först efter det att tjänsleförslagsnämndenlämnat sill förslag. Remissinstanserna:Remissutfallet är blandat. Bland dem som ställt sig bakom utredningens förslagall domstolen skall få yttra sig anser en klar majoritet att yttrandet skallavges innan tjänsleförslagsnämnden beslutar i ärendet. Skälenför min bedömning: De flesta tjänster tiUsätts av myndigheterna själva.Myndighetens chef får härigenom ell avgörande inflytande påtillsättningsärendet. Att de ordinarie domartjänstema tillsätts av regeringenefter förslag av tjänsleförslagsnämnden bör inte medföra all den domstol, därtjänsten är placerad, är utesluten från aUl inflytande i tillsättningsärendet. finner jag att ett lämpligt sätt atl låta domstolen medverka itillsättningsärendena är all bereda domstolens chef tillfälle atl yttra sig. Jag delar den uppfattningsom kommit lill ullryck under remissbehandlingen all sådana yttranden böravges innan tjänsleförslagsnämnden lämnar sitt förslag till regeringen.Regeringen bör nämligen som regel kunna gmnda sill tillsättningsbeslut på sammabeslutsunderlag som tjänsleförslagsnämnden. På så sätt minskas också riskernaför att regeringen, på gmnd av omständigheter som nämnden inte känt tiU utansom kommit fram först vid departementsbehandlingen, tvingas avvika frånnämndens bedömning. Yttrandetbör således avges till tjänsleförslagsnämnden av domstolens chef och ingå inämndens beslutsunderlag. Jag avser all föreslå regeringen att en erinran omdetta las in i instmktionen för tjänsleförslagsnämnden.