prop · GD03146 · 1989-12-31 00:00:00 — Den samhällsekonomiska effektiviteten ökar och utrymmetför ekonomisk tillväxt ökar i andra delar av ekonomin. Avregleringen kommertroligen också att innebära att odlingen av energi- och industrigrödor ökarliksom odlingen av olika nischgrödor. Mitt förslag:Oljeväxtodlingens storlek anpassas till den inhemska användningen av svenskrapsolja och till beredskapsbehovet. För att garantera en av beredskapsskältillräcklig inhemsk odling baseras produktionen på kontraktsteckning ioffentlig regi. Det nya systemet skall gälla års skörd. Nuvarandesystem med fettvamavgifter på import och vid tillverkning av oljor och fetterbör behållas. Fettvamavgiften skall även omfatta inhemskt slakterifett.Avgiftema skall, på samma sätt som införsdavgiftema för andra produkter,bibehållas på nuvarande nivå i avvaktan på resultatet av GATT-förhandlingama.Detta innebär att fettvamavgiften skall svara mot nuvarande svenska prisnivå pårapsolja. LAG:sförslag: Överensstämmer vad avser odlingens omfattning och kontrakteringen medmitt förslag. Däremot föreslår arbetsgmppen att odlingens fortsattafinansiering, i avvaktan på att principeraa för finansiering av det civilatotalförsvarets kostnader görs enhetliga, sker med avgifter på importen. LAGföreslår också att avgiftema avvägs så att systemet blir självfinansierande. Remissinstanserna:Konsumentdelegationen, SLIM, TCO, LO och KF tillstyrker i princip arbetsgmppensförslag. Däremot anser SLIM, LO och KF att nuvarande avgiftssystem bör behållasför att avgiften skall vara konkurrensneutral. LRF anser arbetsgmppens förslagvara oacceptabelt och att nuvarande system i princip bör behållas.Länsstyrelsen i län anser att arbetsgmppen behandlat det svenskaodlingsbehovet av oljeväxter aUtför ensidigt och att en kontrakterad arealtills vidare bör utsträckas till förslagsvis 140000ha. Lantbmksstyrelsen, LOoch TCO m. fl. pekar på vikten av fri anbudsgivning vid kontraktsodling avoljeväxter. Enligt jordbmksnämnden och lantbmksstyrelsen kommer den kvarvarandeoljeväxtodlingen att förskjutas till . Skälenför mitt förslag: uppgår oljeväxtarealen till ca 170000ha,vilket motsvarar ca 325000ton frö som innehåller ca 130000ton olja. Däravanvänds ca för konsumtion inom landet, resten exporteras. För att upprätthållaoljeväxtodlingen i landet finns en fettvamreglering som reglerar priset på oljaoch frö. () köper uppden svenska skörden av oljeväxter till ett inhemskt pris och säljer sedanskörden vidare till fettvamindustrin till ett pris som i princip motsvararvärldsmarknadspriset på oljedelen och svenskt pris på mjöldelen (foder). Inomramen för fettvamregleringen tas också en generell fettvamavgift ut vidtillverkning av olja och vid import av oljor och fetter. Avgiften används föratt täcka skillnaden mellan det svenska priset på oljeväxtfrö ochvärldsmarknadspriset, dvs. avgiften finansierar den svenska odlingen avoljeväxter. Exporten finansieras således med avgifter på motsvarande import(utbytesexport). Trots fettvamregle-ringens något annorlunda konstmktion så samma effekt som regleringenpå andra produktområden, dvs. att upprätthålla en inhemsk prisnivå påjordbmksprodukter. Av beredskapsskäl krävs enproduktion av oljeväxter som överstiger den svenska efterfrågan på rapsolja,men väl en mindre produktion än . Utan möjlighet tillutbytesexport eller annan finansiering skulle produktionen sannolikt sjunkatill en nivå motsvarande den inhemska konsumtionen av olja ur svensktoljeväxtfrö, dvs. till ca en tredjedel av dagens nivå. För att trygga en frånberedskapssynpunkt tillräcklig produktion bör därför enligt min mening statensjordbmksnämnd få i uppgift att med hjälp av kontraktsteckning garantera entillräcklig produktion. Det bör vara jordbmksnämndens sak att närmare utformaett lämpligt system för denna uppgift. Med hänsyn till bl. a. producentemasplanering och den framförhållning som en kontraktsteckning kräver föreslår jagatt nuvarande system bibehålls års skörd och att det nya systemettiUämpas fr.o.m. 1992års skörd. Det kan också tilläggas att användningen avinhemsk rapsolja kan förväntas öka till följd av växtförädling m. m. Jagåterkommer i det följande till mina övriga förslag till beredskapsåtgärder. Tillskillnad mot LAG anser jag, liksom några remissinstanser, att systemet med engenerell fettvamavgift bör behållas. Systemet fungerar enligt min uppfattningväl och kan fungera även vid en mindre produktion, fömtsatt en offentligkontraktsteckning. När det gäller nivån på avgiften anserjag att den tillsvidare bör vara oförändrad. Som jag redogjort för skall ävengränsskyddet behållas oförändrat i avvaktan på GATT-förhandlingama. Fettvamavgiftenomfattar inte svenskt slakterifett. I stället upprätthålls ett inhemsktpris på slakterifett med hjälp av en avgift på import. Även om behandlingen avslakterifett är annorlunda än för övriga fettråvaror råder förlivsmedelsindustrins del ändå konkurrensneutralitet mellan slakterifett ochövriga fettråvaror. Föratt få en enhetlig behandling av alla fettråvaror bördock fettvamavgiften omfatta även slakterifett. Jag föreslår därför att ävensvenskt slakterifett fr. o. m. beläggs med fettvamavgift.Förslaget innebär enligt min bedömning inte någon förändring avmargarinindustrins sammanlagda inköpskostnader, dvs. det relativa prislägetmellan slakterifett och andra fettråvaror förändras inte. Jag återkommer i detföljande till bedömningen av effekteraa för slakteri-industrin ochköttproducentema. Mitt förslag: Denintema marknadsregleringen för fodermedel som inte omfattas avspannmålsregleringen avskaffas den Ijuli 1991. LAG:s förslag:Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Den majoritet avremissinstansema som tillstyrker en generell avreglering har inte redovisatnågon avvikande mening vad Enliigt statens jordbmksnämnd kommer fo- Prop.1989/90:146 derspannmålen vid en avreglering att sjunka kraftigt i pris. Dettorde medföra att även priset på övriga foderprodukter kommer att sjunka ivarje fall . Vid bibehållet gränsskydd kommer de inhemskafodermedlen att få kraftigt förbättrad konkurrenskraft gentemot de importerade. kommer också lägre spannmålspris att verka i riktning mot ökadförbmkning av spannmål jämfört med andra energifodermedel som grovfoder ochmajs. Det kan leda till att foderstatema styrs mot att innehålla spannmål somkompletteras med billigt proteinfoder som t. ex. fiskmjöl. Å andra sidan kanett landskapsvårdsstöd ge vallodlingen förbättrad konkurrenskraft vilketverkar i motsatt riktning. Inhemskt odlade proteinfodermedel som ärter ocholjeväxtfrö får förbättrad konkurrenskraft genom att deras relativa lönsamhetgentemot spannmål förbättras. Minskad odling av oljeväxter leder dock enligtjordbmksnämnden till att utbudet av rapsmjöl minskar. Skälenför mitt forslag: Fodenneddsregleringen innehåller liksom de flesta andraregleringar ett gränsskydd och vissa intema marknadsregleringar. Syftet är attskydda priset på spannmål. Gränsskyddet utgörs av rörliga införselavgifter ochomfattar de olika spannmålsslagen och produkter därav samt oljekraftfoder sonat.ex. TiU gränsskyddet hör också en tillverkningsavgift påoljekraftfoder som tillverkas av importerade råvaror. På detta sätt utjämnasprisskillnaden mellan oljekraftfoder tillverkat på inhemska resp. importeraderåvaror. Gränsskyddet omfattar inte sådana fodermedel som fiskmjöl, köttmjöloch lupinfrö m. m. eftersom dessa i är bundna till s. k. noll-tull. Hö,halm och liknande grovfoder är inte heller reglerade då handeln med dessaprodukter är begränsad. De marknadsreglerande åtgärdema består först och främstav de åtgärder för fodersäd som återfinns inom spannmålsregleringen, vilka jagtidigare redogjort för. Dessutom finns också vissa specifika åtgärder. a.kan Svensk spannmålshandel stimulera användningen av brödsäd till foder genomrabattering av brödsäd. Dämtöver finns möjlighet för jordbmksnämnden attutfärda inblandningstvång för raps-, rybs- och vitsenapsmjöl i oljekraftfoder.Det nuvarande stödet till baljväxtodlingen kan också ses som enmarknadsreglerande åtgärd i syfte att stimulera den inhemskaproteinfoderproduktioren. Jordbmketsom kollektiv får allt importerat foder till världsmarknadspris genom att deinförselavgifter som flyter in vid import av fodermedel i sin helhet tillförsjordbmket. Infiirsdavgiftema bmkar uppgå tiU 250300milj. och ingåri införselavgiftsmedlen inom fördelningsplanen. Jaghar tidigare föreslagit att den intema marknadsregleringen på spannmål skallavskaffas successivt. Etet innebär att den viktigaste delen av intemamarknadsregleringen för foder också avskaffas. Skälen för detta förslag har jagockså redovisat tidigare. Fodermedelsregleringeni övrigt bör avskaffas i ett steg den Ijuli 1991. Rabatteringen av brödsäd för foderanvändning, som är ett sätt att finna avsättning för brödsädsöverskott, bör slopas. Möjligheten till inbland- 64 ningstvång för raps-,rybs- och vitsenapsmjöl i oljekraftfoder har enligt min mening inte hellernågon plats på en fri intern marknad. Det bör vara marknadens sak att avgörahuruvida dessa fröer skall ingå i oljekraftfoder eller inte. Det kan ocksåtilläggas att tillämpningen av inblandningstvånget upphörde . Inteheller har ett direkt stöd till baljväxtodlingen någon plats på den friainterna marknaden. Baljväxtodlingen bör dock få ett relativt bättrelönsamhetsläge vid en avreglering, vilket jordbruksnämnden också påpekat.Dessutom kommer de tillfälliga övergångsåtgärderna att underlätta en fortsattbaljväxtodling. Vadavser gränsskyddssystemet föreslår jag att det tillämpas på samma sätt somhittills. Såväl införsel- som tillverkningsavgift bör därför behållas. Jagföreslår dock att återföringen av införselavgiftsmedel på det sätt som sker avskaffas i ett steg den Ijuli 1991. Jag avser att återkomma till dennafråga i samband med att jag behandlar frågan om regleringsekono- Mitt förslag:Möjligheten att ta ut en tillverkningsavgift på stärkelse tillverkad av annanråvara än fabrikspotatis avskaffas den Ijuli 1991. Det riksdagsbeslut från år1934 som innebär att potatis skall vara prioriterad råvara vid tillverkning avkonsumtionssprit upphävs den Ijuli 1991. Dagens system med en rabattering avsvensk stärkelse som används för tekniska ändamål bibehålls i avvaktan påEG/EFTA- och GATT-förhandlingarna. Kostnaden skall betalas med budgetmedel. Denarealavgift som tas ut på all mat- och fabrikspotatisodling överstigande0,5 ha avskaffas, liksom den leveransavgift som tas ut från producenten förden potatis som levereras till stärkelsefabrik eller bränneri. LAG:s förslag:Överensstämmer med mitt förslag vad avser potatis som prioriterad råvara vidsprittillverkning och möjligheterna att ta ut en tillverkningsavgift påstärkelse tillverkad av annan råvara än fabrikspotatis. Däremot föreslårarbetsgruppen att rabatteringssystemet avvecklas. För att underlätta enanpassning av fabrikspotatisodlingen föreslår LAG också ett stöd till den i dagrabatterade stärkelseproduktionen /92-1993/94 med totah 75 milj.kr. Remissinstanserna: Enmajoritet av remissinstanserna tillstyrker en generell avreglering och harinte redovisat någon avvikande mening vad avser fabrikspotatis. Ett antalremissinstanser, däribland lantbmksstyrelsen och KF, tillstyrker uttryckligenen avreglering av fabrikspotatissek-torn. Några remissinstanser , konsumentdelegationen, TCO och LO anser attrabatteringen bör jämställas med vanligt gränsskydd och bör därför följa deninternationella utvecklingen så att konkurrensneutralitet uppnås. 5 1989/90. 1saml Nr 146 Rättelse: s. 75 rad 5 lillkommer: Systemet och menar att dagensreglering i princip bör bibehållas oförändrad. 1989/90:146jordbruksnämnd harsvårt att se motiven till att just stärkelseproduktionenföreslås få ett särskilt stöd . Lantbruksstyrelsenanser att de speciella förhållanden som råder på fabrikspotatisområdet talarför ett förhållandevis kraftfullt omställningsstöd . Skälenför mitt förslag: Dagens interna marknadsreglering styr i stor utsträckningvalet av råvara vid sprit- och stärkdsetillverkning. Enligt prisregleringslagenär det möjligt att ta ut en tillverkningsavgift på stärkelse tillverkad avannan råvara än fabrikspotatis. Enligt ett riksdagsbeslut skallpotatis vara prioriterad råvara vid tillverkning av konsumtionssprit. Dessaförhållanden försvårar introduktionen av nya råvaror, nya produkter och nyaproduktionsprocesser. Enligt min mening är det viktigt att alla råvarorkonkurrerar på lika villkor. Det befrämjar en effektiv produktion av sprit ochstärkelse till lägsta möjliga kostnad. bör samma villkor gälla föralla råvaror som används för spritdier stärkelsetillverkning. Jag föreslårdärför att möjligheten att ta ut en tillverkningsavgift på stärkelse ur annanråvara än fabrikspotatis avskaffas. Jag föreslår också att riksdagsbeslutet omatt potatis skall vara prioriterad råvara vid sprittillverkning upphävs. Enviktig del av dagens interna marknadsreglering är den s. k. rabatteringen avsvensktillverkad stärkelse som används för tekniskt bruk. Rabatteringeninnebär att regleringsföreningen () betalarskillnaden mellan det högre inhemska priset och det lägre världsmarknadsprisetpå stärkelse som går till teknisk användning inom bl.a. pappersindustrin. Dendel av fabrikspotatisodlingen som går till teknisk stärkelse uppgår till ca 3 500ha av en total areal på ca 10000 ha. Rabatteringen har kostat40 60milj. , vilket är en mycket högkostnad föratt upprätthålla enodling på 3 500 ha. Bl.a. kostar den 2 3 gånger mer per hektar änspannmålsproduktion för export. I avvaktan på att de internationellahandelsförhandlingarna leder fram till att den här typen av handelssnedvridandestöd kan avvecklas föreslår jag att rabatteringen övergångsvis bör behållas.Jag har beräknat kostnaden för detta till högst 35 milj. kr. Ett beloppav den storieken bör utjämna skillnaden i stödnivå mellan och utlandetnär leverans-och arealavgiften avskaffas. På detta sätt likställskonkurrensvillkoren för svenska och utländska tillverkare av teknisk stärkelse.En sänkning av rabatteringskostnaden kan bli aktuell med hänsyn tilllönsamhetsutvecklingen för fabrikspotatis jämfört med andra grödor.Rabatteringen bör finansieras med budgetmedel. Minbedömning: 1 de områden där fabrikspotatis odlas finns godaförutsättningar för en anpassning och omställning av produktionen. Enanpassning bör inte heller öka miljöbelastningen. LAG;sbedömning: Arbetsgruppen har inte behandlat dessa frågor. Remissinstanserna: Enligtlänsstyrelsen i län skulle en nedläggning avfabrikspotatisodlingen medföra en utslagning av åtskilliga jordbruk, vilket förregionen skulle få svåra följdverkningar. Även länsstyrelsema i ochKalmar län pekar på fabrikspotatisodlingens betydelse för länen.Länsstyrelsema i och län pekar också påfabrikspotatisens miljöfördelar från bl.a. näringsläckagesyn-punkl. Skälenför min bedömning: En minskad reglering innebär en minskadfabrikspotatisodling. Minskningen kan framför allt förväntas ske för denfabrikspotatis som används för sprittillverkning. Den odlingen motsvarar! dagca 3 000 ha. Däremot bör den fabrikspotatisodling som går till tekniskstärkelse kunna upprätthållas på gmnd av att rabatteringssystemet bibehålls iavvaktan på den internationella utvecklingen. Även den del avfabrikspotatisodlingen som används till humankonsumtion bör kunnaupprätthållas. Fabrikspotatisodlingen äri dag huvudsakligen lokaliserad till och , dvs. i de områden iSverige med de bästa förutsättningarna för jordbruksproduktion. Enligt minbedömning är därför fömtsättningarna för en anpassning av produktionen godaäven om odlingen i viss utsträckning sker på lättare jordar. Enligt minbedömning bör även fabrikspotatisodlarna omfattas av de övergångsåtgärder somavser åkermarken. Det finns enligt min mening därför goda förutsättningar fördagens fabrikspotatisodlare att i den takt som krävs övergå till produktion avandra grödor. En eventuell minskning avfabrikspotatisodlingen bör enligt min bedömning inte leda till en ökadmiljöbelastning. Potatisen har visserligen och en någothögre kväveupptagningsförmåga än stråsäd. Sker tillförseln av stallgödseleller handelsgödsel och i rätt mängd blir avrinning ochläckage inte större i spannmålsodling än när fabrikspotatis odlas oberoende avväxtperiodens längd. Användningen av bekämpningsmedel är dock 3-4 gånger högrei fabrikspotatisodlingen än i spannmålsodlingen. En minskad fabrikspotatisodlinginnebär alltså en minskad bekämpningsmedelsanvändning. Mitt förslag: Denintema marknadsregleringen för matpotatis avskaffas den Ijuli 1991. LAG:sförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Enmajoritet av remissinstansema tillstyrker en generell avreglering och har interedovisat någon avvikande mening vad avser matpotatisregleringen. innebär ett avskaffande av möjligheten tillmarknadsreglerande åtgärder att skördevariationema kommer att slå igenomhårdare på det inhemska priset. pekar också på den ökadegraden av vidareförädling (förpackning, tvättning m. och försäljningdirekt till konsument bland matpotatisproducenteraa som kunnat iakttas undersenare år, till följd av ett trängt ekonomiskt läge. Enligt nämnden torde ensådan utveckling förstärkas vid en avreglering. Minskar fabrikspotatisarealenkommer sannolikt en del av denna areal att utnyttjas för matpotatisodling enligtjordbmksnämnden. Redan vid små arealökningar kommer detta att pressamatpotatispriset nedåt. KF föreslår att offentliga medel framöver avsätts föratt främja kvaliteten och kvalitetskontrollen på matpotatis. LRF anser att detäven i fortsättningen bör vara möjligt att göra ingrepp på matpotatismarknaden,men endast vid mera betydande obalanser på marknaden. Skälenför mitt förslag: Matpotatisregleringen består av ett gränsskydd somkompletteras med vissa marknadsreglerande åtgärder. För matpotatis fastställsett mittpris och målsättningen är att odlarens pris i genomsnitt under en följdav år skall ligga så nära mittpriset som möjligt. För att lyfta bort överskottkan SPI ge stöd till lagring och export, överföra potatis till stärkelse- ochbränneriindustrin eller stimulera användning till djurfoder. Matpotatisarealeninom den yrkesmässiga odlingen har varit ganskastabil och legat kring 30000 ha. Skördevariationer mellan åren beror i huvudsakpå stora skillnader i avkastningen per hektar. haravkastningen varierat mellan per ha och per ha. Totalskördenhar varierat mellan 650000ton och 930000ton . Detär viktigt att även matpotatismarknaden underkastas marknadens villkor för attproducentema på bästa sätt skall kunna svara på konsumentemas efterfrågan. Detär särskilt viktigt eftersom potatis är ett av våra viktigaste baslivsmedel.Jag föreslår därför att den interna marknadsregleringen på matpotatisoi. rådetavskaffas den Ijuli 1991. Det innebär att SPLs hela verksamhet avskaffas. Någraöverskott kommer därför inte att genom SPLs försorg lyftas bort från marknaden.I stället är det producenter, distributörer och handlare som påmarknadsmässiga villkor skall försörja marknaden med matpotatis. På detta sättbör också producenterna bli mer lyhörda för konsumenteraas krav och i störreutsträckning än producera de kvaliteter och sorter m. m. som efterfrågas.En avreglering kommer troligen att leda till att prissvängningama på marknadenblir större. Det är dock fråga om naturliga inslag på en fungerande marknad. Dessutom finns det, liksomför övrig vegetabilieproduktion, möjligheter att genom i första handkontraktsteckning dämpa oönskade prissvängningar. En avreglering bör, somjordbmksnämnden konstaterar, öka intresset för lokal förädling, dvs.förpackning, tvättning m. m. och försäljning direkt från producent tillkonsument. Jag ser det som en positiv utveckling. Den minskar avståndet mellanproducent och konsument högst avsevärt och bör bl. a. därför kunna bidra tillett större ansvarstagande för en bättre matpotatiskvalitet. Utvecklingen bidrarockså till att öka inkomstema för berörda jordbmkare i och med att de självatar över hela eller delar av förädlingen. Vad avser frågan omkvalitetsregleringen återkommer jag i det följande. Mitt förslag: Denadministrativa prissättningen på sockerbetor avskaffas. Även regleringen avbetarealen slopas. Regleringarna avskaffas den Ijuli 1991. LAG:s förslag:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Arbetsgmppen anser att vissa skältalar för att kontraktsteckningen ordnas genom ett anbudsförfarande ioffentlig regi. Remissinstanserna:En majoritet av remissinstanseraa tillstyrker en generell avreglering och harinte redovisat någon avvikande mening vad avser sockerregleringen. LRF villbehålla dagens kontraktssystem och anser att självförsörjningsgraden på sockerbör vara . Enligt Sockerbolaget krävsett gränsskydd av samma omfattning och nivå som inom EG samt sammakonkurrensfömtsättningar i övrigt som inom EG för att sockemäringen skallöverleva. Det krävs enligt Sockerbolaget också möjlighet till export för attden svenska sockernäringen skall kunna konkurrera på lika villkor med omvärlden.Odlingens omfattning bör enligt Sockerbolaget avgöras av odlare ochsockerindustri tillsammans utan statlig inblandning. Vad avser importutrymmetmenar att ett visst importutrymme i normalfallet kommer attupprätthållas efter en avreglering, men att det vore förödande för svensksockerindustris konkurrensförmåga om ett importutrymme skulle vara ettobligatoriskt tillstånd i varje situation oberoende av konkurrenternas agerandeeller skördeutfall. Sockerbolaget delar också arbetsgmppens slutsats avseendede regionalpolitiska övervägandena. Lantbruksstyrelsenoch menar att kontraktsteckningen i framtidenbör ske genom ett anbudsförfarande. Enligt statens jordbruksnämnd innebär enavreglering utan statliga ingrepp att kontraktsodlingen även fortsättningsviskommer att ske på samma sätt som . Enligt nämnden krävs ingripanden frånstatens sida om man vill att sockerbetsodlingen skall konkurrera med andragrödor och sockerbetorna skall få ett pris som ger rätt lönsamhet iförhållande till andra grödor. Statliga åtgärder krävs också för attupprätthålla ett importutrymme för iKristianstads län anser en kontraktsteckning i Prop. 1989/90:146 offentlig regivara onödig. SLIM är kritiskt till arbetsgmppens bedömning att ettimportutrymme fömtsätts även efter en avreglering. TCO menar att det inte gåratt säga något om självförsörjningsgraden om skall ha sammakonkurrensvillkor som konkurrenteraa. KF fömtsätter att gräns-skyddsjusteringarkan ske med hänsyn till monopolsituationen och den höga lönsamheten inomsockemäringen så att sockerpriset kan sänkas till konsumenterna. Lantbmksstyrelsenoch konsumentdelegationen m. fl. anser att sockerproduktionen vid de bådaö-bmken bör behandlas som en regionalpolitisk fråga där sockerproduktionen börprövas mot andra regionalpolitiska åtgärder. i län hävdarbestämt att en minskning av betodlingen och sockerproduktionen inte får drabbaÖland. Inga nedskärningar av sockerbetsodlingen kan enligt iBlekinge län accepteras förrän sekundära effekter utretts och de på etttillfredsställande sätt åtgärdats. i anser attGotland bör garanteras en utökad odlingsareal av betor. iKristianstads län anser att den nuvarande omfattningen på sockerbetsodlingen ilänet bör behållas. Skälenför mitt förslag: Den sockerreglering vi har omfattar både råvaransockerbetor och den färdiga produkten socker. Såväl betarealens storlek sombet- och sockerpris regleras. Gränsskyddet omfattar socker och utgörs av enrörlig införselavgift. Några marknadsreglerande åtgärder av den typ somåterfinns inom många andra regleringar finns inte eftersom det aldrigvarit nödvändigt att avsätta några överskott av socker på världsmarknaden.Produktionen har i normalfallet legat av konsumtionen och mindretillfälliga överskott har överlagrats. De rekordstora skördama åren 1988 och1989 har dock skapat avsevärda överskottsproblem. Jag återkommer till denfrågan i det följande. NormaU importeras till alltså en mindre mängdsocker. De införselavgiftsmedel som flyter in vid import går tillsockerregleringsfonden som tillhör sockerregleringen.