prop · GD03142 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:142 konventionmot dopning 'op- Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp bifogade utdrag urregeringsprotokollet Ipropositionen föreslås att godkänner en av den 16 november1989 upprättad konvention mot dopning. Riksdagen1989/90. 1 saml Nr 142 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde , ordförande, och statsråden , ,, , R. Carisson, , , , G. , ,, , , , , , , och Proposition om godkännande av konvention mot dopning Europarådetformulerade följande rekommendation när det gäller attdefiniera begreppet dopning: "Dopning är friska människors bmk av eller administreringaiv kroppsfrämmande ämnen i någon form eller fysiologiska substanser somtillföres kroppen i onormala mängder eller på ett onormalt sätt med den endaavsikten att höja prestationsförmågan i tävling på ett konstlat och osportsligtsätt. Dessutom måste olika psykologiska metoder att öka den sportsligaprestationsförmågan betraktas som dopning." Depreparat som används i dopiningssammanhang är till övervägande del att hänföratill läkemedel. De används dock i dessa sammanhang på medicinskaindikationer och ofta i helt andra doseringar än som avsetts vid terapeutiskt bmk.Dopning är därför inte bara en idrottsetisk fråga utan kan också innebära enhälsorisk för utövaren. Dessutom har bmket av vissa substanser, såsom anabolasteroider, spritt sig utanför den egentliga idrottsrörelsen, bl. a. tillprivata motionsanläggningar där idrottsrörelsen inte har något inflytande. Dopninghar därmed kommit att bli också ett samhälleligt problem. Denallmänt vedertagna definitionen på dopning är den av (lOC) fastställda, eftersom de flesta länder ochinternationella specialidiottsförbund i världen hänvisar till den i sina egnaregler. Definitionen, som är , lyder: "Dopning är användandetav substanser tillhörande de olika gmppema av förbjudna medel, men ocksåanvändandet av illegala metoder, som t.ex. Härtill hör denav lOC framtagna listan över substanser som är att betrakta som dopningsmedel.Listan har senast reviderats , då bl.a. tillväxthormon fördes tillde förbjudna substanserna. Arbetetinom har lett fram till en konvention mot dopning, vars textgodkändes av idrottsministrarna vid ett möte i sommaren 1989.Europarådets ministerkommitté beslöt att öppna konventio- nenför undertecknande , och konventionen under- Prop.1989/90:142 tecknades av 15 länder, däribland . Konventionenhar trätt i kraft . Konventionstextenhar remitterats till ett antal myndigheter och organisationer somyttranden inhämtats över en på uppdrag av upprättadpromemoria (Ds 1989:60) Åtgärder mot doping. Tillprotokollet i detta ärende bör fogas dels konventionstexten i engelsk lydelsesom bilaga 1 och en översättning till svenska av texten som bilaga 2, dels enförteckning över remissinstanserna som bilaga 3. Eftersamråd med statsrådet anhåller jag att nu få anmäla frågan omgodkännande av konvention mot dopning. 2 konvention mot dopning 2.1 Bakgrund Vidett informellt idrottsministermöte beslöts att för attförstärka organisationens ledande roll i kampen mot dopning skulle utarbeta enkonvention i ämnet vilken skulle vara öppen för undertecknande även av icke-medlemsstater.Ett sådant instrument skulle baseras på tidigare accepterade Europaråds-texter,såsom rekommendationen nr R(84)19 om en europeisk stadga mot dopning inomidrotten. En konvention skulle bl. a. innebära en uppmuntran till dem somredan är engagerade i kampen mot dopning och ett tecken på bestämdaavsikt att föra det arbetet vidare. () inom utarbetade ett konventionsutkast somförelades det sjätte europeiska idrottsministermötet i i juni 1989.Utkastet till konventionstext godkändes av fackministrarna och fastställdesslutligt av , som också beslöt öppna konventionenför undertecknande. undertecknades konventionen av 15länder, nämligen , , , , , ,, , , , , , , Sverigeoch . Flertaletländer, däribland , undertecknade konventionen med förbehåll för ratifikation.Utan sådant förbehåll undertecknade tre länder, nämligen , ochStorbritannien. Sedan dels även undertecknat konventionen utanratifikationsförbehåll, dels ratificerat konventionen, trädde dennai kraft . Ikraftträdandetinnebär bl.a. att den övervakningsgrupp som fömtses i konventionen kan beräknashålla sitt första möte ijuli eller augusti 1990.1 övervakningsgruppen deltarsom röstberättigade medlemmar de stater för vilka konventionen är i kraft. Detär mot denna bakgrund som jag anser det angeläget att anslutersig till konventionen. fl 1989/90. 1 satnl Nr 142 2.2 Konventionens huvudsakliga innehåll Prop. Avkonventionens inledning framgår att konventionen från början står öppen föranslutning inte bara av medlemsstater (f. n. 23 till antalet) ochde fyra stater som anslutit sig till den europeiska kulturkonventionen utanäven av andra stater som deltagit i utarbetandet av texten, nämligen ochUS/k. Ytterligare stater kan inbjudas att ansluta sig (artiklama 16 och 11:10>och så har i vissa faU redan skett. Konventionenssyfte är att minska och slutligen avskaffa dopning inom idrotten. Konventionsstatemaåtar sig att verka för detta syfte inom ramama för respektive landskonstitutionella befogenheter (artikel 1). Iartikel 2 definieras uttrycken "dopning inom idrott","farmakologiska gmpper av dopningsmedel eUer dopningsmetoder" samt"idrottsmän och idrottskvinnor". Den förstnämnda definitionen byggerpå de kriterier som tillämpas av de intemationella idrottsorganisationema ochsom syftar till att förbjuda ämnen och metoder som höjer prestationsförmågan påett osportsligt sätt och som antingen har negativa effekter på bmkarens hälsaeller är onödiga för normalt friska personer, vilket idrottsutövare fömtsätts vara. Definitionenavfarmakologiska gmpperav dopningsmedel eller dopningsmetoder utgår från den av lOCfastställda lista som fogats som bilaga till konventionen (Appendix). Dennalista gäller provisoriskt från konventionens ikraftträdande fram till dentidpunkt då den fömtsedda övervakningsgruppen har hunnit godkänna den ocheventuellt ändra den (artikel 2:2). Eftersomdet i konventionsstatemas administrationer sannolikt finns flera departementoch myndigheter etc. som är berörda av dopningsfrågor krävs, i artikel 3:1, attstatema samordnar sin politik och åtgärder intemt. Berörda instanser kan vara t.ex.de som sysslar med idrott och fysisk fostran, hälso- och sjukvård,veterinärmedicin eller polis- eller tuUfrågor. Konventionsstatemaskall säkerställa en praktisk tillämpning av konventionen, men eftersom det, åandra sidan, inte har varit avsikten att frånta idrottsrörelsen dess ansvarhänvisas i artikel 3:2 särskilt till möjligheten att anförtro genomförandet avvissa av konventionens bestämmelser åt t. ex. en idrottsorganisation. Parternaskall genom lagstiftningsåtgärder eller administrativa åtgärder begränsatillgången till och bmket av förbjudna dopningsmedel och dopningsmetoder, isynnerhet anabola steroider (artikel 4:1). Enligt artikel 4:2 skall ländereller idrottsorganisationer stipulera som villkor för bidragsgivning attföreskrifter mot dopning följs. Parterna skall vidare bl. a. bistå sinaidrottsorganisationer med finansiering av dopningskontroller och analyser,främja dopningskontroller i och utom tävling samt underlätta överenskommelserom dopningskontroller i andra länder (artikel 4:3). Varjekonventionsstat åtar sig att upprätta eller underlätta upprättandet av etteller flera laboratorier för dopningskontroll och att bistå sina idrottsorganisationerså att de får tillträde till sådana i andra länder (artikel 5:1).Laboratorierna fömtses få visst stöd (artikel 5:2). Parternaskall vidare genomföra utbildningsprogram och informations- 4 kampanjer om dopningenshälsorisker och dess menliga inverkan på idrottens etiska värden. Forskningrörande idrottsträning skall uppmuntras (artikel 6). En viktig del avkonventionen (artikel 7) rör statemas samarbete med idrottsorganisationema omåtgärder som skall vidtas av organisationema. Här märks bl. a. harmonisering avbestämmelser mot dopning och regler för dopningskontroll samt disciplinäraåtgärder. Idrottsorganisationema skall också uppmuntras att samarbeta intemationelltså som det är tänkt att konventionsstatema skall göra det (artikel 8).Information om konventionens tillämpning skall tillställas Europarådetsgeneralsekreterare (artikel 9). För att övervakatillämpningen av konventionen upprättas en övervak-ningsgmpp, där varjeratificerande stat har en röst. Andra stater, för vilka konventionen är öppen,kan delta som observatörer (artikel 10). Övervak-ningsgmppen kan bl. a.godkänna dopningslistan (Appendix) och ändringar i denna samt reglema förgodkännande av laboratorier (artikel 11). Gmppen rapporterar till (artikel 12). Hur förslag till ändringari konventionens artiklar skall hanteras regleras i artikel 13. Artiklama 14-19innehåller slutbestämmelser som reglerar undertecknande, ratifikation,ikraftträdande, uppsägning etc. Mittförslag: godkänner konvention mot dopning. Remissinstanserna:Rikspolisstyrelsen, , kammarrätten i och tillstyrker, och riksåklagaren, ochhovrätten över och har inget att invända mot att Sverigeratificerar konventionen. () finner att konventionenligger helt i linje med det arbete mot dopning som genomförts i och somdrivits av svenska företrädare i olika intemationella sammanhang. RF skulle medtillfredsställelse hälsa att konventionen ratificeras. anseren ratifikation önskvärd. anför att arbetet mot dopninginom idrotten bör intensifieras även på det intemationella planet. Hovrättenfinneratt en ratifikation skulle ligga väl i linje med strävanden attinta en framskjuten position på det intemationella planet. Vadbeträffar fömtsättningama att uppfylla konventionens bestämmelser anförriksåklagaren, att de åtaganden som skulle bli följden av en ratificering syneskunna uppfyllas för del utan särskilda insatser. Enligt hovrättensbedömning har redan gjort det mesta av det som konventionen fömtsätteratt en ratificerande stat skall göra. RF konstaterar överensstämmelse mellankonventionen och de regler som RF-organisationerna tillämpar. Skälen för mitt förslag:Sverige för en aktiv kamp mot dopning inom Prop. 1989/90:142 idrotten, bådenationellt och intemationellt. Såväl regering och myndigheter somidrottsrörelsen är engagerade i arbetet. Den nordiska anti-doping-konventionsom upprättats mellan idrottsförbunden i har i flera stycken stått somförebild för konvention. Svenska och övriga nordiska företrädarehar aktivt deltagit i utarbetandet av den . äremellertid inte en slutpunkt utan snarare en utgångspunkt för fortsatta ochintensifierade insatser mot dopning. Om vill spela en aktiv roll frånbörjan i det konventionsreglerade samarbetet är det angeläget att vårt landratificerar konventionen i så god tid att vi kan ta säte och stämmai den övervakningsgmpp som skall upprättas senast efter konvintionensikraftträdande. Konventionen trädde i kraft och övervakningsgmppenberäknas hålla sitt första möte eller augusti . Enfömtsättning för ett trovärdigt deltagande i övervakn i ngsgmppens arbete ärnaturligtvis att en ratificerande stat för egen del vidtar åtgärder för attuppfylla konventionens krav. I har sådana åtgärder vidtagits avmyndigheter och idrottsorganisationer, var för sig och i samverkan. Sammantagnatorde åtgärdema redan nu motsvara konventionskraven. Dettautesluter inte att ytterligare insatser mot dopning behövs. Det är mot den bakgmndensom i samråd med har låtit undersökamöjligheterna att via ändringar i lagstiftningen minska tillgången på dopningspreparat.Uppdraget har redovisats i promemorian (Ds 1989:60) Åtgärder mot dopning. Ipromemorian läggs fram förslag bl. a. om kompletterande lagbestämmelser för attmotverka ett icke medicinskt betingat bmk av vissa typer av dopningspreparat, bl.a.beredningar av syntetiska anabola steroider. Promemorian har, som nämnts, remissbehandlatsoch förslagen i denna bereds i med inriktningpå en proposition till under . En given utgångspunktför det ärendets behandling kommer att vara bestämmelsema i Europarådetskonvention mot dopning. Enligt min mening fömtsätts emellertid inte att någonlagändring eller någon annan särskild åtgärd genomförs för att , ilikhet med bl. a. och , skall kunna ansluta sig till konventionen.En svensk anslutning bör ske . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att godkänna konvention mot dopning. Ärendet börbehandlas under innevarande . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram. Themember States of , the other States party to CulturalConvention, and other States, signatory hereto, Consideringthat the aim ofthe is to achieve a greater unity between its membersfor the purpose of safeguarding and realising the ideals and principles whichare their common heritage and of facilitating their economic and social progress; Consciousthat sport should play an important role in the protection of health, in moraland physical education and in promoting intemational understanding; Concernedby the growing use of doping agents and methods by sportsmen and sportswomen throughoutsport and the consequences thereof for the health of participants and the futureof sport; Mindfulthat this problem puts at risk the ethical principles and educational values embodiedin the Olympic Charter, in the Intemational Charter for Sport and Physical Educationof and in Resolution (76) 41 ofthe ofthe Councilof Europé, known as the "European Sport for AU Charter"; Bearingin mind the anti-doping regulations, policies and declarations adopted by the intemationalsports organisations; Awarethat public authorities and the voluntary sports organisations have complementaryresponsibilities to combat doping in sport, notably to ensure the proper conduct,on the basis of the principle of fair play, of sports events and to protect theheaUh of those that take part in them; Recognisingthat these authorities and organisations must work together for these purposes atall appropriate levels; Recallingthe resolutions on doping adopted by the Conference of European Ministers responsiblefor Sport, and in particular Resolution No. I adopted at the 6th Conference atReykjavik in 1989; Recallingthat ofthe has already adoptedResolution (67) 12 on the doping of athletes, Recommen-dation No. R (79) 8 ondoping in sport, Recommendation No. R (84) 19 on the "European Anti-DopingCharter for Sport", and Recommendation No. R (88) 12 on the institution ofdoping controls without waming outside competitions; 5 on doping adopted by the 2nd International Conference ofMinisters and responsible for Sport and Physical Education organisedby at (1988); Determinedhowever to take further and stronger co-operative action aimed at the reductionand eventual elimination of doping in sport using as a basis the ethical valuesand practical measures contained in those instruments, Haveagreed as follows: TheParties, with a view to the reduction and eventual elimination of doping insport, undertake, within the limits of their respective constitu-tionalprovisions, to take the steps necessary to apply the provisions of this Convention. t2 1989/90. 1 saml Nr 142 Definitionand scope ofthe Convention i aga 1. forthe purposes of this Convention: "dopingin sport" means the administration to sportsmen or sports women, or the use by them, of phairmacological of doping agents or doping methods; "pharmacological of doping agents or doping methods" means, subject to paragraph 2 below, those of doping agents or doping methods banned by the relevant intemational sports organisations and appearing in lists that have been approved by the under the terms of Article \l.\.b; "sportsmenand sportswomen" means those persons who participate regulariy in organised sports activities. Untilsuch time as a list of banned pharmacological of doping agents and doping methods is approved by the under the terms of Article Xl.l.b, the reference list in the appendix to this Convention shall apply. The Parties shall co-ordinate the policies and actions of their governmentdepartments and other public agencies concerned with combating doping in sport. They shall ensure that there is practical application of this Convention,and in particular that the requirements under Article 7 are met, by entmsting, whereappropriate, the implementation of some of the provisions of this Conventionto a designated govermental or non-governmental sports authority or to a sportsorganisation. Measuresto restrict the avadabdity and use of banned doping agents and methods The Parties shall adopt where appropriate legislation, regulations or administrativemeasures to restrict the availability (including provisions to control movement,possession, importation, distribution and sale) as well as the use in sport ofbanned doping agents and doping methods and, in particular, anabolic steroids. To this end, the Parties or, where appropriate, the relevant non-govemmentalorganisations shall rnake it a criterion for the grant of public subsidies tosports organisations that they effectively apply antidoping regulations. 3. furthermore, the Parties shall: a. assisttheir sports organisations to finance doping controls and analy- ses, either by direct subsidies or grants, or by recognising the costs of such controls and analyses when deterrnining the overall subsidies or grants to be awarded to those organisations:, b. takeappropriate steps to withhold the grant of subsidies from public funds, for training purposes, to individual sportsmen and sportswomen who have been suspended following a doping offence in sport, during the period of their suspension. c. encourageand, where appropriate, facilitate the carrying out by their 8 sportsorganisations of the doping conErols required by the competent Prop.1989/90:142 intemationalsports organisations whether during or outside competitions; Bilaga 1 d.encourage and facilitate the negotiation by sports organisations of agreements permittingtheir members to be tested by duly authorised doping control teams in other countries. 4.Parties réserve the right to adopt anti-doping regulations and to organisedoping controls on their own initiative and on their own responsibility, providedthat they are compatible with the relevant principles of this Convention. a. eitherto establish or facilitate the on its territory of one or more doping control laboratories suitable for consideration for accredi- tation under the criteria adopted by the relevant intemational sports organisations and approved by the under the terms of Article II.l.b; or b. toassist its sports organisations to gain access to such a laboratory on the territory of another Party. Theselaboratories shall be encouraged to: a. takeappropriate action to employ and retain, train and retrain quali- fied staff; b. undertakeappropriate programmes of research and development into doping agents and methods used, or thought to be used, for the purposes of doping in sport and into analytical biochemistry and pharmacology with a view to obtaining a better understanding of the effects of various sub stances upon the human body and their consequences for athletic perform ance; c. publishand circulate promptly new data from their research. The Parties undertake to devise and implement, where appropriate in co-operationwith the sports organisations concerned and the mäss media, educationalprogrammes and information campaigns emphasising the dangers to health inherentin doping and its harm to the ethical values of sport. Such programmes and campaignsshall be directed at both young people in schools and sports clubs and their parentsand at adult sportsmen and sportswomen, sports officials, coaches and trainers.for those involved in medicine, such educational programmes will emphasise respectfor ethics. The Parties undertake to encourage and promote research, in cooperationwith the regional, national and intemational sports organisations concemed, intoways and means of devising scientificallybased phys-iological and psychologicaltraining programmes that respect the integrity of the human person. Article 7 Prop. Co-operationwith sports organisations on measures to be taken by them ' The Parties undertake to encourage their sports organisations and throughthem the intemational sports organisations to formulate and apply all appropriatemeasures, falling within their competence, against doping in sport. To this end, they shall encourage their sports organisations to clarifyand harmonise their respective rights, obligations and duties, in particular byharmonising their: a. anti-dopingregulations on the basis of the regulations agreed by the relevant intemational sports organisations; b. listsof banned pharmacological of doping agents and banned doping methods on the basis ofthe lists agreed by the relevant intemation al sports organisations; c. dopingcontrol procedures; d. disciplinaryprocedures, appilying agreed intemational principles of natural and ensuring respect for the fundamental rights of suspect- ed sportsmen and sportswomen ; these principles will include: i.the reporting and disciplinary bodies to be distinct from one another; ii.the right of such persons to a fair hearing and to be assisted or represented; iii.clear and enforceable provisions for appealing against any judgment made; e. proceduresfor the imposition of effective penalties for officials, doctors, veterinary doctors, coaches, physiotherapists and other officials or accessories associated with infringements ofthe antidoping regulations by sportsmen and sportswomen; /procedures for the mutual recognition of suspensions and other penalties imposedby other sports organisations in the same or other countries. Moreover,the Parties shall encourage their sports organisations: a. tointroduce, on an effective scale, doping controls not only at, but also without advance warning at any appropriate time outside, competi tions, such controls to be conducted in a way which is equitable for all sportsmen and sportswomen and which includes testing and retesting of persons selected, where appropriate, on a random basis; b. tonegotiate agreements with sports organisations of other countries permitting a sportsman or sportswoman training in another country to be tested by a duly authorised doping control team of that country; c. toclarify and harmonise regulations on eligibility to take part in sports events which will include anti-doping criteria; d. topromote participation by sportsmen and sportswomen them- selves in the anti-döping work of intemational sports organisations; e. tomake full and efficient use of the facilities available for doping analysis at the laboratories provided for by Article 5, both during and outside sports competitions; /to study scientific training methods and to devise guidelines to protect sportsmenand sportswomen ofall ages, appropriate for each sport. 1.The Parties shall co-operate closely on the matters covered by this Convention and shall encourage similar co-operation amongst their sports organisations. TheParties undertake: Prop. a. toencourage their sports organisations to operate in a that Bilaga 1 promotes application of the provisions of this Convention within all the appropriate intemational sports organisations to which they are affiliated, including the refusal to ratify claims for world or regional records unless accompanied by an authenticated negative doping control report; b. topromote co-operation between the staffs of their doping control laboratories established or operating in pursuance of Article 5; and c. toinitiate bilateral and multilateral co-operation between their appro priate agencies, authorities and organisations in order to achieve, at the intemational level as weU, the purposes set out in Article 4.1.