prop · GD03118 · 1989-12-31 00:00:00 — Inledningsvissägs under denna punkt att det varie år tumerar 15 20 cirkusar i landet.Siffrorna 1015 svarar bättre mot de verkliga förhållandena. Ettbifall till lantbmksstyrelsens förslag skulle inte bara innebära en ytterligare byråkratisk belastning för cirkusverksamheten i . Det skulle dessutom medföra betydande memtgifter främst för alla cirkusar som inte har en egen djumppsättning i . Detta har endast ett fåtal cirkusar och även dessa bmkar engagera kompletterande utomlands hem mahörande djur för sina tuméer. De beräknade memtgifterna samman hänger med den långa tid som alla från främmande länder införda djur 39 samtderas dressörer och skötare måste hållas overksamma, innan länt- Prop.1989/90:118 bmksstyrelsen hunnit pröva resultaten av företagenveterinärbesiktning. Hurlångt som lantbmksstyrelsen kan komma att sträcka sina krav på djurhåUning ochtransportanordningar är dessutom en öppen fråga. Cirkusakademien kan inteunderlåta att framhålla risken att den föreslagna tillståndsprövningen kanresultera i längre gående förbud mot cirkusdjur än vad som följer av 35 §djurskyddsförordningen. "Kvalitetenpå djurhållningen varierar starkt meUan olika cirkusar. Detsamma gäller ocksåde fordon som används för transport av djuren." Detta är lantbmksstyrelsensmotivering till det föreslagna tillståndstvånget. Därom kan sägas attkvaliteten på djurhållningen och transportfordonen av naturliga skäl måstevariera inom all djurhållning men att detta inte kan vara en tillräcklig gmndför ett tillståndstvång. Dessaomständigheter gör att Cirkusakademien avstyrker bifall till lantbmksstyrelsensförslag om tillståndstvång i samband med cirkusverksamhet. 1 stället och somen bättre åtgärd till skydd för djuren föreslås att lantbmksstyrelsen på nyttfår samma åligganden och befogenheter som enligt 2 4 §§ kungörelsen omoffentlig förevisning av djur. Cirkusakademientar---- bestämt avstånd från förslaget att lant bmksstyrelsen skall äga rätt att som ett införselvillkor kräva ekonomisk säkerhet för vidtagande av eventuellt erforderliga åtgärder med avseende på cirkusdjuren. Utnyttjandet av denna enligt fömtvarande lagstiftning gällande befogenhet för styrelsen har varit till stort förfång för cirkusverk samheten i . föreslår därför att lantbmksstyrelsen inte får något nytt bemyndigande i förevarande avseende. 3.22Föreningarna djurens vänners riksorganisation: Av utred ningsmaterialet framgår att pälsdjursorganisationema ämnar starta en egentillsyn. I anledning därav menar utredningen att den kommunala djurtillsynen på sådana uppfödningsställen kan bli av mera sporadisk karaktär. säger utredningen också, att kommunema främst i måste ha kompetens för sådan tillsyn. Dåpälsdjursuppfödama är medlemmar i sin egen pälsdjursorganisation uppkommer enjävsituation. DärtiU kommer att anläggningama finns inom en region därmedlemmarnas sysselsättningsmöjligheter kan komma att väga tyngre ändjurskyddsaspekter. Därför är det vår uppfattning att kontroU från samhälletssida är lika erforderlig hos pälsdjursuppfödare som när det gäller andra störredjumppfödningar. Liknande synpunkter skulle eljest kunna anföras av varje annangmpp av djumppfödare. ---- Lantbmksstyrelsensförslag om tillsyn av träningscamper och genom speciell veterinärgmpp är mycket bra. En motsvarande tillsyn bördock ske av hundkapp och draghundstävling. ---- Utredningensförslag brister när det gäller försöksdjurstillsynen. Dettaär uppenbart av vad som inträffat i Omen djurtillsyn på försöksdjursområdet, värd namnet, skall fungera måste en omorganisation ske och tillsynen organiseras direkt under lant bruksstyrelsen med banveterinärorganisationen som förebild. Nuvarandeordning har inte allmänt förtroende. 1989/90:11 i ---- Utredningenanför diskussioner om humvida hjortintensivhägn Bilaga 2 skalltillåtas eller ej. Det är vår förhoppning att lantbmksstyrelsen inte skall ge tillstånd till sådan hjortuppfödning ---- Denbesiktning av cirkusdjuren som utredningen föreslår skaU ägamm före varie säsong tillstyrkes. Denna besiktning får dock inte utesluta annanbesiktning av tillsyningsmyndighet när det gäller cirkusar som har sinavinterkvarter i . ------ Lantbmksstyrelsensutredning konstaterar att "specialutbild ning" erfordras av djurtillsyningsmän på försöksdjursområdet. En sådan specialutbildning är dock knappast meningsfull om tillsynen inte är mer än ett skådespel för galleriet- . Det är också lite förvånande att lant bmksstyrelsen finner anledning till en särskild banveterinärorganisation, medan man på försöksdjursområdet med mer medicinska och komplexa förhållanden endast talar om specialutbildning. I likhet med vad en kom mun anfört i enkät, är vi av den uppfattningen att lantbmksstyrelsen skall ta ett mer direkt ansvar för djurskyddsfrågor. Med en försöksdjurstillsyn, organiserad efter banveterinärorganisationens mönster, skuUe specialut bildning och auktoritet tillgodoses på ett mer adekvat sätt. LRFstödjer förslaget att den fortlöpande tillsynen över pälsdjursnäringen läggs påkommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder. LRFstödjer förslaget att tillsynen över djurhåUning i hägn läggs på länsstyrelseni samråd med lantbmksnämnden. LRFstödjer förslaget att besiktningsveterinär vid slakteri även i fortsättningenhar tillsynsansvar för transport av slaktdjur till det slakteri vid vilket hantjänstgör. 3.25Läkemedelsindustriföreningen: LIF vad beträffar försöks djur, bifaller utredningens förslag att lokala hälso- och miljöskyddsnämn den ansvarar för tillsynen på lokal nivå. bibehåller tillsynen på regional nivå. Viktigt är att tjänstemännen som skall utöva tillsynen har en gedigen utbildning inom området. Detta borde säkerställa en kompe tent och i hela likartad inspektionsverksamhet. 3.26 Nordiska samfundetmot plågsamma djurförsök: Prop. 1989/90:1 Ii Beträffandetillsynen av pälsdjursnäringen har vi inget att invända emot att denna läggs påmiljö- och hälsoskyddsnämndema, dock med benäget bistånd av länsveterinär och etologiskkompetens. I det senare fallet krävs en specialist på minkars och rävarsbeteenden. Utbildningsmässigt är det nödvändigt att etologisk kompetens knyts tilldet nya pälsdjurscentret i (och eventuella andrautbildningssatsningar inom området), om nu centret skall fortsätta sinverksamhet. Vivill emellertid framhålla att vi anser att uppfödningsformen strider mot innehållet i djurskyddslagen 4§, varför vi instämmer i läns länsstyrelses beslut att föreslå regeringen att pälsdjursuppfödning skaU förbjudas.-- Undertiden måste naturligtvis tillsyn ske av befintliga anläggningar. I djurmiljögmppensrapport har vi angett vår syn på hur anläggningarna skall förbättras urdjurskyddssynpunkt. Vivill med anledning av att inga särskilda åtgärder nämns beträffande importenoch tillsynen av transporter (utom stickprov för alla typer av transporter),försäljning och innehav av kräldjur, påpeka att tiUsynen måste regleras fördessa liksom för andra sällskapsdjur, särskilt vid importen, då transport skertill och inom . Vår grundläggande mening är att förbudet att importerakräldjur av smittskyddsskäl, som upphävdes , bör införas på nytt ochstadfästas i lag. bör import och försäljning av kräldjur i Sverigeförbjudas på gmnd av djurskyddsskäl. Tidigarehar berörts svårighetema med inhysning av omhändertagna djur inom animalieproduktionen.Situationen är inte annorlunda för säU-skapsdjuren. Erfarenheten från arbetetmed omhändertagande och försök till omplacering av sällskapsdjur är att det ären nära nog omöjlig uppgift att klara av på ett tillfredsställande sätt med desmå ekonomiska och personeUt i de flesta faU helt ideella - resurser somstått till förfogande. Viföreslår att kommunema uppmanas planera för och ekonomiskt stödjaomhändertagande, inhysning och omplacering av sällskapsdjur. De lokala djurskyddsorganisationemaär säkert intresserade av att hjälpa till, men hela bördan kan inte läggas pådem. Somtidigare nämnts visar den tunna behandlingen av detta område att man inte haft expertis tillgänglig. maDjurförsök hade varit representerat i gruppen hade vi kunnat tillbaka- Prop.1989/90:118 visa det häpnadsväckande påståendet att "Tillsynen tordefungera till- Bilaga 2 fredsställande". Motsatsen är ju fallet! Ettpåstående av detta slag bör naturligtvis motiveras. Detfinns varken tillräckliga resurser eller välutbildad personal för uppgiften,vilket bl. a. berörda tillsynsmyndigheter själva vittnat om i de olika sammanhangförsöksdjurstillsynen behandlats och diskuterats. Enligtvår erfarenhet är det bra om en djurförsöksinstitution får besök avtillsynsmyndigheten en gång . Av miljö- och hälsoskyddsnämndernasrapporter framgår att det främst eller endast är uppställningen av djurenman tittar på. Ett nog så viktigt område, men det omfattar bara en del avtillsynsansvaret. Att "titta på" djuren eller försöken, om ett sådantråkar vara i gång, utan att säkert kunna veta vilka djur som används i vilketförsök enligt vilken anmälan/ansökan till etiska nämnden (omvittnadeförhållanden), kan knappast anses tillfredsställande såvida inte ambitionsnivånär lika med noll. Av enkätsvaren i lantbruksstyrelsens undersökning framgåratt tillsyn överhuvudtaget i djursammanhang av samma enhet i bästa fall äger mmtvå gånger , i sämsta fall ... Sedanår 1979 finns det djurförsöksetiska nämnder i . vartillsynsmyndigheternas möjligheter att överhuvudtaget hitta tillsynsobjekten(vilket i enkätsvaren omvittnas är svårt för flera typer avdjurhållning) inte särskilt goda. Genom att alla planerade djurförsök har måstanmälas eller ansökas om sedan de djurförsöksetiska nämndernas tillkomstskulle man kunnat tro att tillsynen borde varit lättare att genomföra, i varjefall borde alla objekt ha kunnat identifieras. 1själva verket har en mängd svårigheter varit för handen under dessa år på grundav dåliga mtiner från den djurförsökande institutionens sida, bristandeidentifikationsmöjligheter av vilka djur som använts i vilka försök och, vilketär allvarligast ur rättssäkerhetssynpunkt, experimenterande på djur där varkenanmälningar eller ansökningar existerat. årenslopp har vi på olika sätt kommit i kontakt med sådana fall. Densedan år 1982 förda statistiken över djurförsöksverksamheten har understött antagandet att ett visst antal djurförsök kan ha utförts utan anmälan eller ansökan.- Bristandekontroll underlättar förstås för djurförsökarna att agera enligt eget gottfinnandeoch, som synes, i strid med gällande bestämmelser. Det är därför viktigt attkontrollen i form av fler tillsynstiUfällen, helst oanmälda, utökas fördjurens skull. Detär en väsentlig skillnad mellan användning av djur i experiment och annan djurhållning, därför att försöksdjuren per definition i varierande grad tillfogas skada innan de avlivas eller självdör på gmnd av skadans omfattning.--- Dettainnebär att särskilda krav måste ställas på tillsynen. bakgmndav den brist på etisk medvetenhet som generellt finns i djurför- sökarkåren (undantag finns och medvetenheten har definitivt ökat ) och som omvittnats bl.a. genom att ansökningar till de djurför- 43 söksetiskanämndema mötts av djurförsökarnas bifall en masse, även om Prop.1989/90:118 de orsakar djuren svåra lidanden, är det särskilt viktigt att tillsynsfunk- Bilaga 2 tionen fungerar väl. Liksominom animalieproduktionens tillsyn vore det säkert fmktbart att även inomförsöksdjurstillsynen tillämpa projekttanken och riktad tillsyn. Vid fleramiljö- och hälsoskyddsnämnder har ambitionerna för försöksdjurstillsynen varithöga, men på grund av bristande resurser har i de flesta fall en utökad tillsyninte varit genomförbar. Arbetsuppgifternainom ramen för en förbättrad försöksdjurstillsyn är många. Ett projekt att ha som utgångspunkt vore att göra en gmndlig inventering av mtinförfaranden på institutionerna. Av djur skyddsskäl vore en sådan inventering önskvärd liksom stickprovskontroll på institutionerna för att se hur vardagen förflyter. Ettannat försummat tillsynsområde är övervakning av försök vid genomförandet,särskilt av dem där någon grad av lidande kan förväntas uppstå. (Jfr närvaro avbesiktningsveterinär på slakteri var finns tillsynen vid utförande avdjurförsök?) Enannan uppgift är förstås att kontrollera att försökets utförande stämmeröverens med ansökan, dvs. kontroll av att fattade beslut verkligen följs. Eftervad vi erfarit har detta varit en omöjlig uppgift . Hurskall kontrollen ske av att djuren behandlas väl individuellt? Djuren är junämligen individer, upplevelsen är kopplad till varje individ. Det är viktigtatt lidandet i alla led av ett experiment minimeras för djurets skull. Hurskall djurhållningen i förhållande till kraven på naturligt beteende utformasi framtiden? Vi är medvetna om att detta är en fråga för separat behandling,men den är också en tillsynsfråga, eftersom bestämmelserna skall övervakas. Ialla de här fallen behövs både tillräckliga resurser och kompetens. Och för attfå kompetens behövs utbildning. Och utbildning behövs särskilt om djurensnaturliga beteenden och reaktionsmönster, när de utsätts för någon typ avingrepp. Enligt förslaget blir det centrala försöksdjursnämndens uppgift attutbilda tillsynspersonalen för sina uppgifter. Mankan nog säga att detta i stor utsträckning är jungfrulig mark förtillsynsmyndigheten, även om djurförsök inte är någon ny företeelse. Men det gälleratt skydda de enskilda djurindividerna och enligt nya djurskyddslagen skall deskyddas mot onödigt lidande (2§). Tillsynen får inte bli en till intetförpliktande pappersuppgift. Ettuttalande i centrala försöksdjursnämndens protokoll attledamöter i de djurförsöksetiska nämnderna inte har inspektionsrättbeträffande de ansökningar de skall ta ställning till, varken före eller efteransökans behandling, ställer ännu större krav på tillsynsmyndigheten, eftersomde som varit med och behandlat ansökan och kan förväntas vara väl insatta idenna ansökan inte har möjlighet att följa upp den på plats, såvida inteinstitutionen välvilligt tillåter detta. Viföreslår som en konkret åtgärd, som vi tror är nödvändig, att ett möte anordnas av lantbruksstyrelsen som högsta tillsynsmyndighet eller är det en uppgift för centrala försöksdjursnämnden? med alla berörda inspektörer och eventuellt annan personal från miljö- och hälso- 44 skyddsnämnderi de kommuner där djurförsök utförs eller destinations- Prop. 1989/90:1 Ii uppfödningav djur till försök förekommer för att lyssna på deras erfaren- Bilaga 2 heteroch önskemål, innan närmare bestämmelser om tillsynen utformas och resursernafastställs. Vid en sådan sittning, där de berörda skulle kunna utgöra enreferensgrupp för lantbruksstyrelsen vid utarbetandet av bestämmelserna, böräven representanter för de ideella djurskyddsorganisationerna närvara, främstfrån som har den störstaerfarenheten inom området. Alla parter bör samarbeta i det uttalade syftet attbegränsa djurförsöken och minska lidandet för de djur som används. Mycketstörre resurser än vad som finns krävs i de kommuner där djurförsökutförs, om intentionerna i denna del av nya djurskyddslagen skall kunnafullföljas. I förhållande till omfattningen av djurförsöksverksamheten i varjekommun, bör hel- eller halvtidstjänster tillsättas, som endast omfattardjurförsökstillsynen. Behovet av tjänstetimmar är naturligtvis beroende avvilken ambitionsnivå man vill lägga sig på. Bedömningen bör göras efter samrådmed de närmast berörda, dvs. de som utövar tillsynen och har en långerfarenhet av förhållandena. Det är den centrala myndighetens uppgift att sökafå kommunerna att förstå behovet av utökade resurser för djurförsökstillsynen. Viföreslår att lantbmksstyrelsen med stöd av 4§ djurskyddslagen inte gertillstånd till upprättande av intensivhägn. Förslagetatt varje turnerande cirkus skall ansöka om tillstånd hos lantbruksstyrelsenoch erhålla ett besiktningsprotokoll, som på anmodan skall uppvisas för denlokala tillsynsmyndigheten, är en förbättring jämfört med nuvarandeförhållanden. För att tillsynsmyndigheten skall veta att en cirkus är iantågande bör en rutin upprättas som innebär att information om godkändaansökningar skickas till miljö- och hälsoskyddsnämnderna i de kommuner somturnén besöker, annars lär tillsynen bli svår att genomföra. 3.27Svenska djurskyddsföreningen: När det gäller de olika tillsynsobjek ten, finner föreningen och förslag väl ge nomtänkta och har inga kompletteringar eller andra synpunkter att fram föra utom vad det gäller cirkus. Ifråga om cirkus anser föreningen, att sjölejon i likhet med andra säldjur och elefanter i likhet med bl. a. noshör ningar och flodhästar inte skall få transporteras omkring i landet för att visas på cirkusföreställningar. Föreningen har i skrivelse till lantbmkssty relsen hemställt om förbud för dessa djur på cirkus. 1989/90:11! 3.28Svenska kennelklubben: SKK har ingenting att invända mot skriv- Bilaga 2ningen i rapporten men önskar göra följande kompletteringar: förbud mot försäljning av hundar i zoo-butikereller liknande lokaler införes; tillsynsverksamheten hos destinationsuppfödareskärps och att hundar ej får uppköpas på den fria marknaden förvidareförsäljning som försöksdjur. Beträffandehästsporten noteras med tillfredsställelse att arbetsgmppen föreslåranställning på heltid av 15 veterinärer för övervakning av djurskyddet. Genomsin centrala anställning vid lantbmksstyrelsen har dessa möjlighet att övervakasåväl träningsverksamheten som tävlingsverksamheten. Förbundet vill dockpåpeka att innehavarna av dessa tjänster måste ha gedigna kunskaper inomrelevanta veterinärmedicinska områden och att systemet måste igångsättas successivt. tiUstyrker förslagen i rapporten. Samverkan med säUskaps- och hobbydjursorganisationeroch inriktningen på projektinsatser synes vara ändamålsenliga metoder attutöva tillsynen. Förbundet vill understryka att ingående kunskaper måste finnashos miljö- och hälsoskyddsnämndemas tillsyningsmän även beträffande dessadjurslag. 3.33 : Vår tolkning av mbricerade rap)- port under närmare bestämt dess 5.2 är att ingen förändring beträffande verksamheten vid ryttartävlingar föreslås gentemot nuvarande förhållan den. Vid ryttartävlingar förordnas banveterinär av lantbmksstyrelsen efter förslag från tävlingsarrangörema. Förslaget sänds till lantbmksstyrelsen via . Vitillstyrker förslaget enligt ovanstående tolkning. 3.34 TrolleRhodin: Yrkandet om tiUståndstvång är visseriigen den här gången formulerat som att avse rätten att turnera med cirkusdjur men gäller i själva verket samma sak som det tidigare yrkandet om till ståndstvång för rätten att visa djur på cirkus. Utan rätt att tumera med djur får en cirkus nämligen aldrig tillfälle att visa några djur. Detföreslagna tillståndstvånget är utan tvekan förenat med en ödesdiger risk att lantbmksstyrelsen kommer att ställa så stränga krav på djurhåll ningen att styrelsen den vägen på egen hand inför ett förbud mot den enligt 46 djurskyddsförordningentillåtna cirkusförevisningen av elefanter och sjö- Prop. 1989/90:118 lejon. Dessutomfinns andra synpunkter på det föreslagna tiUståndstvånget. Minfamiljs cirkus Cirkus äger majoriteten av de djur som visasunder våra tuméer i . Veterinärbesiktningen av dessa djur skulle därförkunna ombesörias i så god tid före säsongstarten att vi hinner få lantbmksstyrelsenseventuella tillstånd, innan vi böriar vår turné. Flertalet andra cirkusar somtumerar i befinner sig inte i samma gynnsamma situation. Deras djurengageras från utlandet och anländer inte till förrän någon dag föresäsongstarten. Antingen måste då deras säsongstart uppskjutas iavvaktan på lantbmksstyrelsens beslut eller också måste man ändra på praxis ochse till att djuren mot mycket höga kostnader anländer till mycket långtid, förmodligen , innan cirkussäsongen kan ta sin början. ÄvenCirkus skulle drabbas av sådana konsekvenser med avseende på dedjur som vi varie år engagerar från utlandet. För undvikande av missförståndkan nämnas att säsongstart och tuméstart är identiska begrepp, när det gällercirkus verksam heten i . Situationen kompliceras dessutom av att de iSverige turnerande cirkusama ibland blir tvungna att engagera kompletterande djumummerunder pågående säsong. Jag föreslår därför en strykning av tillståndskravet. 4.3Universitets- och högskoleämbetet: De tjänstemän inom miljö- och hälsoskyddsnämndemasom skall utöva den praktiska djurskyddstillsynen för försöksdjur måste ha enutbildning som är anpassad för detta. har åtagit sig att försöka ta fram ettutbildningsprogram med metodiska anvisningar. När ett förslag föreligger bördet på normalt sätt remissbehandlas. Llniversiteteti i enlighet med universitetsveterinären: En specialut bildning för tillsynspersonal- , både på lokal och regional nivå, torde varaheU nödvändig om tillsynen skall ombesörjas på ett initierat sätt, medförståelse för de förhållanden som gäUer i djurexperimenteli verksamhet. 4.6Riksrevisionsverket: RRV tillstyrker förslaget att lantbmks universitet --- ges i uppdrag att utforma lämplig gmndkurs i djur skydd. En fömtsättning för att bra utbildning skaU kunna tas fram är att kunskaper genereras genom forskning. SLU innehar en central roll när det gäller att genomföra det forsknings- och utvecklingsprogram för nya pro duktionsformer i jordbmket som antagit 1986. 4.8Kammarrätten i : Kammarrätten instämmer i arbetsgmppens uppfattning att en viktig gmndför att tillsynsverksamheten skall bli effektiv 47 äratt relevant gmndutbildning finns samt att kommunema erinras om att Prop.1989/90:118 den personal som skall handha tiUsynen har erforderlig utbildning. 4.9Sveriges : Utredningens förslag om att kräva en speciellkompetens förvärvad genom utbildning av den exekutiva personalen som sysslarmed djurskyddsfrågor inom kommunemas miljö- och hälsoskyddsorganisationförefaller rimligt. För denna utbildning bör den kompetens som finns vid såväl L-faksom V-fak vid SLU vara en god bas. Djurskyddär ett mycket vittomfattande begrepp. Det omspänner samtliga husdjur och allaandra djur om de hålls i fångenskap, dvs. från cirkuselefanter och ner till deminsta reptiler eller ännu längre. Vidare innefattas alla moment i vårt sättatt ta hand om, sköta, hantera, utfodra, hålla, tämja och dressera djur m. m.,utvinna produkter från djuren osv. Utbildningeni djurskydd måste repliera på en organisation där den samlade kunskapen påovannämnda breda falt finns koncentrerad och där övriga faciliteter i form avklinik, klinisk kemi, patolog-anatomi, nutrition, djurhållning,husdjursskötsel, etologi, närmiljö, byggnader, betesfrågor m. m. finnsföreträdda, dvs. En sådanutbildning skulle också ha ett naturligt samband med undervisning i djurskyddpå veterinärlinjen. Dennärmare utformningen av en eventuellt utvidgad djurskyddsinspektörsutbildningbör ske i samråd mellan och . Lant-bmksuniversitetets delkan lämpligen ges som uppdragsutbildning/fortbildning. Detär viktigt att erfarenheten från redan givna kurser tas till vara ochvidareutvecklas så att hela kompetens och resurser utnyttjas liksomden nära anknytningen till SVA. 4.11Centrala försöksdjursnämnden: Enligt CFN är det angeläget att tillsynen iframtiden utförs av personal som erhåUit en lämplig utbildning i fråga omdjurskydd och försöksdjurshantering. Att behovet av utbildning är stort framkomvid den sammankomst som ägde mm med företrädare förtillsynspersonalen vid berörda miljö- och hälsoskyddsförvaltningar i landetoch representanter för lantbmksstyrelsen, universitets- och högskoleämbetet, CFNoch läkemedelsindustrin. Inom CFN pågår f n. arbete med framtagning av ettlämpligt utbildningsprogram för tillsynspersonalen. Det ankommer på lantbmksstyrelsen,som utövar den centrala tiUsynen över djurskyddslagen, att i samråd med kommunemase till att tiUsynspersonalen får genomgå behövlig utbildning. 4.14Länsstyrelsen i : Nuvarande gmndutbildning i djurskydd för miljö- och hälsoskyddsinspektörema är helt otiUräcklig. vill därför instämma i arbetsgmppens bedömning och kraf tigt understryka behovet av adekvat utbildning för den personal som skall svara för tillsynen. Det är inte realistiskt att vaqe miljö- och hälsoskydds inspektör skall genomgå denna utbildning.