prop · GD0381 · 1989-12-31 00:00:00 — a. all ledninguppgifler som delegeras skall läggas påkompetenta befattningshavare som sjukvårdshuvudmannen tillsatt underchefsöverläkaren. Del samlade ledningsansvaret ligger dock alllid kvar hoschefsöverläkaren. All den som mottagit en ledningsuppgift inte har räll atldelegera den vidare till någon annan ligger i sakens natur. Förpatientens säkerhet i vården och för tillsynsmyndighetens verksamhet är det avstor vikt alt delegering sker på ett klart och entydigt sätt. Del får inteföreligga någon oklarhet beträffande den uppgift som har delegerats ochinnebörden av delegeringen. Chefsöverläkaren måste därför bemöda sig om allutforma sådana mtiner för delegeringsförfarandet att missförstånd i dessaavseenden så långt möjligt kan undvikas. Om delegeringen skall ske muntligeneller skriftligen får chefsöverläkaren avgöra från fall till fall. Så långt delär praktiskt möjligt bör dock ell skriftligt och standardiserat delegeringsförfarandeeftersträvas. Vissa regler om delegering finns beskrivna i socialstyrelsenskungörelse (SOSFS(M) 1980:100) med allmänna råd om delegering avarbetsuppgifter inom hälso- och sjukvård m.m. Del är dock att märka att dessaregler inte är utformade med sikte på delegering av ledningsuppgifter som skerenligt förevarande paragraf. Iförhållande lill lagrådsremissens lagförslag har andra stycket i paragrafenjämkats redaktionellt så som lagrådet har föreslagit. Som framgår av den allmänna motiveringen bör del, 49 4 1989/90. sedanregeringen förordnal om det, vara en uppgift för att Prop.1989/90:81 bestämmavilka enheter som skall ledas av en chefsöverläkare (avsnitt 2.8).Styrelsens beslut kan ha formen av föreskrifter eller beslut i enskilda fall,beroende på vad som är lämpligast med hänsyn till verksamhetens inriktning,organisation etc. vid de berörda enheterna. intemot att styrelsen negativt anger bestämmelsens tillämpningsområde, dvs.utpekar de enheter som inte skall omfattas av en chefsöverläkares Lagen(1960:408) om behörighet att utöva läkaryrket har upphört all gälla den I juli1984. Bestämmelser om behörighet för läkare all utöva yrke finns numera i lagen(1984:542) orn behörighet att utöva yrke inom hälso-och sjukvården m. m.Paragrafen bör följaktligen ändras så att hänvisning görs lill sistnämnda lag.Frågor som gäller paragrafens sakliga innehåll avses Wi behandlade i ett senaresammanhang. 5.2 Förslagen beträffande övriga lagändringar Benämningendistriktsläkare förekommer, utöver i HSL, endast i en lag, nämligen i 4§ lagen(1982:764) om vissa läkartjänster vid enheter inom den landslingskommunala hälso-och sjukvården som har upplåtits för gmndläggande utbildning av läkare, m. m.Skälen lill all denna paragraf inte föreslås ändrad nu har behandlats i denallmänna motiveringen (avsnitt 2.13). Benämningenöverläkare förekommer i flera andra lagar än HSL. föreskrivs i dessalagar all överläkaren har atl vidta ålgärder eller fatta beslut av olika slag.Beträffande de allra flesta lagama är åliggandena av så begränsad omfattningatt överläkarens uppgifter ulan problem kan läggas på chefsöverläkaren. Dettaär fallet med transplantationslagen (1975:190), lagen (1985:12) om kontroll avberusningsmedel på sjukhus, lagen (1988:870) om vård av missbmkare i vissa falloch smitlskyddslagen (1988:1472). Såvitt gäller ändringen i transplantationslagenbör, såsom lagrådet påpekat, uttrycket "läkare som ansvarar förvården" inte kunna anses syfta på den patienlansvarige läkaren enligt dennya bestämmelsen i 13§HSL. När det gäller lagen (1966:293)om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV) är situationen en annan. I denna lag finns åtskilliga föreskrifter som innebär åligganden för överläkaren. Enligt 2§ andra styc ket gäller vad som i lagen sägs om överläkare även biträdande överläkare som har anförtrolls särskild sjukavdelning. Vidare får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer uppdra ål någon annan läkare att fullgöra uppgifter som enligt lagen ankommer på överläkaren. Åliggande na för överläkare m. fl. är ofta av komplicerad natur och har stor kvantita tiv omfattning. Del är därför inte praktiskt möjligt atl lägga alla dessa uppgifter, som för övrigl avser beslutsfattande i särskilda patientärenden och därför knappast kan betraktas som egentliga ledningsuppgifter, på 50 chefsöverläkaren.1 avvaktan på en ny lagstiftning om psykiatrisk tvångs- Prop. vårdär en praktisk lösning att ändra 2 § andra stycket så att det föreskrivs attmed överläkare förslås i lagen en chefsöverläkare som avses i 14§ HSL ochalt denne får uppdra ål erfarna läkare med specialistkompetens inom psykiatrinatl fullgöra de uppgifter som enligt lagen ankommer på en Ändringen fömtsätter att enheter som får ge psykiatrisk tvångsvårdkommer alt ledas av chefsöverläkare. Med en sådan ändring av 2§kan verksamheten inom den psykiatriska tvångsvården fortgå i princip somhittills utan hinder av att överläkarfunktionen enligt HSL försvinner. Dennalösning innebär också all passlagen (1978:302) med hänsyn till dess34 § endast behöver ändras så att benämningen överläkare byts ul Liksomnär del gäller bestämmelserna om chefsöveriäkares ledningsfunktion enligt 14§ HSLär det avsikten alt den nya bestämmelsen i 13§ samma lag skall slå igenom ocksåinom den hälso- och sjukvårdsverksamhet som bedrivs med stöd av LSPV. Medutgångspunkt i att chefsöverläkare kommer att finnas vid alla enheter därpsykiatrisk tvångsvård bedrivs skall del således för varje patient utses enpatientansvarig läkare med de uppgifter som angetts i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.12) och i specialmotivcringen till 13§ förslaget lill lag om ändringi HSL. Del är all märka alt den patienlansvarige läkaren inte enbart av delskälet att han utsetts som palientansvarig ges någon befogenhet att träffaavgöranden om åtgärder som enligt LSPV skall beslutas av läkare med särskildkompetens och erfarenhet. Såsom lagrådet har framhållit får frågan omytterligare följdändringar behövs på detta område med anledning av ändringarnai HSL behandlas under den pågående beredningen av ärendet om ny lagstiftningom psykiatrisk tvångsvård. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslårriksdagen atl anta förslagen lill 1. lagom ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), 2. lag om ändring i lagen(1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, 3. lag om ändring i transplantationslagen(1975:190), 4. lag om ändring i passlagen(1978:302), 5. lag om ändring i lagen(1985:12) om kontroll av berusningsmedel på sjukhus, 6. lag om ändring i lagen(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, 7. lagomändring i smitlskyddslagen (1988:1472). Vidare hemställer jag att regeringen bereder tillfälle att 8. tadel av vad jag har anfört om rätten all flytta lill långvårdsplals i annat landsting än hemlandstinget eller till serviceboende i annan kommunän hemkommunen (avsnitt 3.2). 7 Beslut Prop. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärderoch det ändamål som föredraganden har hemställt om. Departementspromemorians lagförslag Prop. Lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) Härigenomföreskrivs all 13 och 14§§ hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) skall haföljande lydelse. Ihälso- och sjukvården skall del 1 hälso- och sjukvården skall del finnas den personal som behövs för finnas den personal som behövs för all meddela god vård. all meddela god vård. tient skall utses en patientansvarig legitimerad läkare. Omåligganden för hälso- och sjukvårdspersonalen och om tillsynen över dennapersonal finns särskilda bestämmelser. Ensärskild läkare skall finnas Vid en enhet för diagnos eller vård .som ansvarar för ledningen av den och behandling med det verksam medicinska verksamheten inom det hetsområde som landstingskommu- verksamhetsområde som landstings- nen bestämmer skall finnas en sär- kommunen bestämmer En sådan skild specialistkompetent läkare läkare benämns överläkare i fråga som svarar för den samlade led- om verksamhet på sjukhus och ningen av verksamheten. En sådan distrikts-läkare ifråga om verksam- läkare benämns huvudläkare. Vid het utanför sjukhus. En överläkares utövandet av denna ledning skall åligganden kan omfatta även verk- huvudläkaren i frågor som inte avser .samhet utanför sjukhuset och en dis- diagnos eller vårdoch behandling triktsläkares åligganden även verk- eller utseende av palienlansvarig lä- samhet på sjukhus. Vid utövandet käre följa de föreskrifter som lands- av denna ledning skall läkaren i frå- tingskommunen kanmeddela, gor som inte rör vården av enskilda Huvudläkaren får uppdra åt an- patienler följa de föreskrifter som nan personal vid enheten med tdl- landstingskommunen kan meddela, räcklig utbildning och erfarenhet att Landstingskommunen kan för- fullgöra uppgifterinom hans led ordna en annan läkare att fullgöra ningsansvar. Ledningsuppgift som viss del av en överläkares eller di- avser diagnos ellervård och behand- striktsläkares åligganden enligt ling samt uppgiften att utse patient- förstå stycket. ansvarig läkare får anförtros endast Regeringeneller efler regeringens bemyndigande får för särskilt fallmedge undantag från bestämmelsen i första stycket. Dennalag träder i kraft. 'Senastelydelse 1983:335. Sammanställning av remissyttranden över Prop-1989/90:81 departementspromemorian (Ds S 1987:4) '' Ledningsansvaret inom den offentliga hälso- och sjukvårdenm.m. Efterremiss har yttrande över promemorian inkommit från ombudsmän (), justitiekanslem(JK), , hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (),universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), , kammarrätten iStockholm, , Sjukvårdens- och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut (Spri), (), (), centralorganisationen /SR, , och (). Vissaremissinstanser har vidareremitteral promemorian. En del av dessa har bilagl underinstansemivsyttranden. Således har UHÄ bilagl yttranden från (),. och universitetet.SACO/SR har bilagl yttranden från , (), Förbundet , , och socionomerspersonal- & förvaltningstjänstemäns riksförbund (SSR). TCO har bilaglyttrande från Svenska hälso- och sjukvårdens tjänslemannaförbund (SHSTF) ochLO från (). Vissaunderinstanser har yttrat sig såväl lill sin huvudorganisation som direkt tillsocialdepartementet. Detta gäller , , och . Frånmedicinkliniken vid Ömsköldsviks sjukhus har sänts ut en enkät med anledning avvissa förslag i promemorian. Enkäten har tillställts medicin- och kimrgklinikemavid landels länsdelssjukhus. Enkätsvaren har översänts tillsocialdepartementet. Yttranden har vidare inkommit från PBU-mottagningama iTäby, och Handen saml från Svenska föreningen för bampsykialriskakuratorer. Förslagetom ett samlat ledningsansvar har i stort rönt ett positivt mottagande. Vissaremissinstanser anser emellertid alt en lagreglering av detta ansvar inte ärnödvändig. Andra menar all del är direkt olämpligt att lagreglera de delar somavser administrativa frågor. Förslaget all i lagfastlägga all endast läkare kan åläggas ett samlat ledningsansvar har fått ell blandat mottagande. Flera remissinstanser an ser alt det inte i lag bör ställas krav på en viss yrkesutbildning för denna uppgift. Förslaget att för vaije patient utse en palientansvarig läkare har till största delen fåll ett positivt mottagande. Även i detta avseende finns det remissinstanser som menar alt en lagreglering är onödig. påtalar flera instanser atl del finns motsvarande behov av palientansvari- 54 gabefattningshavare inom andra yrkeskategorier, t.ex. sjuksköterskor, /90:81 psykologer och sjukgymnaster. Medvissa förbehåll tillstyrker i princip följande remissinstanser de förslag somlagts fram i promemorian: JO, JK, , , UHÄ medunderinstanser, , kammarrätten i , centralorganisationenSACO/SR, , och . Följandeinstanser lar avstånd från viktiga delar av förslaget: , Spri,LO, TCO inkl. SHSTF, och följande underin-stanser till /SR, nämligenSveriges , , och . FörbundetSveriges arbetsterapeuter ställer sig avvaktande till förslagen. 3 Ett samlat ledningsansvar Promemoriansförslag om ett sammanhållet ansvar för ledningen av enheter som arbetar meddiagnoslik eller vård och behandling tillstyrks i princip av följandeinstanser: , , UHÄ inkl. underinstanser. , , , centralorganisationen /SR,och saml de instanser somgenerellt anfört att de inte har något att erinra mot förslagen -JO, JK, Götahovrätt och kammarrätten i . Följandeinstanser lar avstånd från detta förslag: LO, TCO inkl. SHSTF, , och Svenska Sjukhusfysikerförbundel. JOmenar atl ett samlat ledningsansvar bör leda till en ökad säkerhet för patienterna. HSANframhåller all ell samlat medicinskt och administrativt ledningsansvar enligtnämndens erfarenheter skulle kunna bidra lill en större klarhet iansvarshänseende. UHÅunderstryker alt den administrativa ledningen hör naturligt samman medledningen av sakverksamhelen i sjukvård liksom i annan verksamhet. KIfinner det utmärkt atl ändra nuvarande uppdelning i medicinskt och administrativtledningsansvar. Uppsalauniversitet framhåller alt i modem sjukvård är de rent medicinska aspeklema påvården nära sammankopplade med de resursmässiga, organisatoriska ochpersonella. Behovet av en samlad, slagkraftig ledning av kliniker ochvårdcentraler är uppenbar. Universiteteti anser förslaget vara utmärkt och väl i linje med funktionen av elldecentraliserat ekonomiskt syslem. Från organisations-teoretisk utgångspunkiblir den föreslagna lösningen logisk och enhetlig. Kammarrätteni anser all förslaget all samla del medicinska och del administrativaledningsansvaret hos en kvalificerad läkare med specialistkompetens är ägnatall främja en effektiv och i övrigl god vård. Landstingsförbundetfinner förslaget all frångå en uppdelning i en medi cinsk och en administrativ ledning vara den viktigaste förändringen enligt promemorian. Förbundet finner atl förslaget "präglas av en samsyn hos utredningen och förbundsstyrelsen om behovet av en samlad och kompe- 55 lent professionell ledningav hälso- och sjukvården utöver den ledning som Prop. 1989/90:81 utövas påden politiska nivån". Förbundet framhåller vidare att ett Bilaga 2sammanhållet ansvar, ett enda ledningsansvar, är nödvändigt för att verksamhetenskall kunna drivas effektivt. Spriinstämmer i utredningens syn att del totala ansvaret för ledningen av enverksamhet bör ligga på en enda person. Liksom utredningen anser Spri att enuppdelning i medicinskt och administrativt ledningsansvar i många fall är svåratt göra. Ålgärder inom del medicinska området får ofta administrativakonsekvenser och tvärtom. LOföreslår all man i stället för all införa ett samlat ledningsansvar skall utsehuvudläkare som skall ha medicinskt ledningsansvar. avstyrker LOförslaget alt i lag slå fast att även del administrativa ledningsansvaretskall åläggas en huvudläkare. LO:s förslag skulle medföra atl färre personer äni dag kommer att ha medicinskt ledningsansvar. SKAFunderstryker atl man inte kan acceptera all det administrativa ledningsansvaretregleras genom lagstiftning. Det enligt SKAF viktigaste skälet för all intetvinga samman medicinskt och adininistrativl ledarskap är att de ställer kravpå olika former av kompetens. SHSTFanser att det medicinska ledningsansvaret knutet lill överläkartjänsler börlas bort. Motivet som anförs är all en medicinsk enhet kan ha flera olikamedicinskt ledningsansvariga vilket kan medföra risk för all olika medicinskadirektiv utgår lill sjukvårdspersonalen. SHSTF anser vidare alt det inte finnsnågon anledning atl återinföra ett lagreglerat administrativt ledningsansvar.Förbundet finner etl sådant förslag "fullständigt obegripligt mot bakgmndav utvecklingen sedan 70-lalet inom del kommunala lagstiftningsområdel". CentralorganisationenSACO/SR delar utredningens uppfattning alt ell väl fungerande ledningsansvar fömtsätteren samlad ledning av hela den verksamhet som skall styras. LSRanser inte alt den administrativa delen av ledningsansvaret skall regleras ilag. FörbundetSveriges arbetsterapeuter framhåller att förslaget inte får innebära atlledningen av den arbetsterapeutiska verksamheten fråntas chefste-rapeulen videnheter för arbetsterapi. De framhåller även all ett totalt ansvar förverksamheten fordrar gedigna kunskaper om och respekt för respektiveverksamhet. 5ÄTFanserall en rättslig reglering av såväl del medicinska ledningsansvaret som detadministrativa lill en person skulle innebära all en flexibel och lokallanpassad organisation i väsentliga stycken omöjliggörs. Förbundet påtalar administrativa ledningsfunktionen skall kunna utformas lokall. hälsar med stor tillfredsställelse förslaget all sammanföramedicinskt och administrativt ledningsansvar lill en person, att denna personskall vara läkare och att bestämmelsema lagregleras. anser alt förslagets bärande tanke med en sammanhållen medicinskoch administrativ ledningsfunktion hos en särskild läkare är riklig. 4 Ledningsansvarig-personalkategori Prop. Bilaga 2 Enligtförslaget skall i lag läggas fast att den samlade ledningen för en enhet somarbetar med diagnoslik eller vård och behandling skall uppdras åt en specialislkompelenlläkare. Detta förslag har mött ett blandat mottagande. Följandeinstanser ställer sig positiva lill förslaget: JO, JK, , ,UHÄ inkl. underinstanser, , kammarrätten i ,centralorganisationen /SR, , läkarförbundoch . Följandeinstanser intar en kritisk ståndpunkt: , Spri, LO, TCO inkl.SHSTF, , Svenska Sjukhusfysikerförbundel, SSR, LSR ochSKTF. Socialstyrelsenanser att läkaren genom sin övergripande utbildning har de bästa fömlsältningamaför all överblicka enhetens verksamhet och måluppfyllelse. skäl härtill somanförs är: "Han måste förslå del kliniska sammanhanget och kunna göravärderingar och prioriteringar i arbetet utifrån patienternas behov avmedicinska ålgärder". UHÅanför i sill yttrande: "Den administrativa ledningen hör naturligt sammanmed ledningen av subverksamhelen i sjukvården liksom i annan verksamhet. Alldenna ledningsfunktion i sjukvården utövas av en läkare är en naturlig följd avatt läkama i sina beslut om den medicinska behandlingen även indirekt påverkarövrig vårdpersonals uppgifter liksom enhetens ekonomiska resurser." Uppsalauniversitet finner del uppenbart atl ledningen av kliniker och vårdcentralermåste utföras av en medicinskt utbildad person. Universiteteti finner det nödvändigt all ledaren för enheter som utreder ochbehandlar patienter är läkare. påpekas all del inte är säkert allläkare behöver vara chefer för rent laborativa enheter. Göteborgsuniversitet hälsar med tillfredsställelse de föreslagna förändringama som göratt läkarens chefsroll definieras på etl sätt som överensstämmer med vad somär bmkligl i oflfentlig förvaltning och näringsliv. Kammarrätteni anser att förslaget atl samla ledningsansvaret hos en kvalificeradläkare med specialistkompetens är ägnad att främja en eflFektiv och i övrigtgod vård. Landstingsförbundetanför: "Vid enheter med lunga medicinska inslag är del naturligt all enläkare med goda administrativa kunskaper leder verksamheten. Vid enheter medstort inslag av insatser från kompelens-områden vid sidan av läkarnas kan detvara en fördel att den samlade ledningen utövas av någon som tillhör en annan yrkesgmpp.Exempel på sådana verksamheter är lokala sjukhem och frislående arbetsterapi-och sjukgymnaslikenheler. Detsamma gäller exempelvis barn- och ungdoms-psykiatriskamottagningar och öppenvårdsenheter inom den sektoriserade psykiatrin. förslag kan det förhållandet uppslå all del enskilda enbart för all följa en i lagtext given föreskrift tvingas under ställa vissa enheter en läkarledning även i fråga om verksamheter som inte kräver ledning med sådan medicinsk kompetens. Förslaget kan därför inte med denna utformning läggas till gmnd för en lagstiftning. Enbättre avgränsning kan åstadkommas om förslaget enbart gäller Prop.1989/90:81 enheter som arbetar med diagnostik och behandling. Genom attbegreppet Bilaga 2 "vård" utgår ur definitionen framgår dettydligare atl exempelvis lokala sjukhem kan ställas utanför paragrafenstillämpningsområde." Spriframför liknande synpunkter. 1 institutets yttrande sägs: "Inom flertaletverksamheter inom sjukvården råder del ingen tvekan om atl det är hellnödvändigt att en läkare är ledningsansvarig....Inom områden där det medicinskainslaget inte är lika stort är det dock tveksamt om man behöver ha sammaformella krav beträffande medicinska kunskaper". Spri menar all del inteär sakligt motiverat all dra slutsatsen att en läkare alllid måste ha delsamlade ledningsansvaret. SHSTF:suppfattning är all chefskapet skall knytas till för verksamheten lämplig personoberoende av yrkestillhörighet. Förbundet understryker att om chefen inte ärläkare måste lill ledningen knytas medicinsk sakkunskap och vice versa. Omchefen är läkare måste i ledningen finnas en person som har kompetens iomvårdnad och personaladministration. finner det ytterst olyckligt alt som i föreliggande förslagenbart apostrofera den medicinskt/biologiska kompetensen på ell sätt så allandra kompelensförelrädare inom verksamheten än läkare diskvalificeras.Förbundet anser alt huvudmannen själv bör ha möjlighet atl avgöra vilkenkompetens som biist behövs hos den som skall leda olika delar av verksamheten. SSRfinner del självklart alt läkaren bör ha ledningsansvaret inom de enheter fördiagnoslik, vård och behandling där de medicinska inslagen överväger. Förbundetpåpekar vidare atl del finns verksamheter som trots all de regleras av hälso-och sjukvårdslagen lill myckel ringa grad har medicinska inslag. Omledningsansvaret som föreslagils låses lill en yrkeskategori förhindrar dettaalternativa lösningar och kan då utgöra ett hinder för verksamhetensutveckling. anser alt förslaget all införa "huvudläkare"kan leda till en stagnation av vårdulveckling och organisationsutveckling inomsjukvården. Förbundet anför vidare att sjukhusfysikavdelningen harövergripande ansvar för slrålskyddsverksamheten inom sjukvården och atl detskulle vara direkt olämpligt all ställa en sådan verksamhet under en"huvudläkare". LSRtolkar förslaget så atl detta enbart gäller medicinsk behandling som utförs avläkare och inte är tänkt för behandling som utförs av sjukgymnaster. SKTFanför i sill yttrande: "Läkaren kan inte längre anses vara den mest kompetentaför alla de vårdinsatser som utförs. Läkaren skall naturligtvis haledningsansvaret för diagnos och den terapi som han inom sin kompetens/behörighethar alt ställa respektive ordinera och/eller själv utföra. Ledningsansvar förandra insatser/verksamheter bör åläggas den som har för ifrågavarandeinsats/verksamhet anpassad utbildning och kunskap (kompelens)". SKAF anser det felaktigtalt påstå all den som har läkamlbildning generellt sett är mest lämpad atl leda del administrativa arbelet på en klinik eller motsvarande. PBU-mottagningen i Tenstaanser alt PBU-verksamheten inte kan ses Prop. 1989/90:81 som en medicinskspecialitet och all det därför inte är självklart all läkaren 2 ärden mest kompetente atl leda verksamheten. Föreningenför barnpsykiatriska kuratorer kräver att man bryter ut och analyserar PBU-verksamhetenoch föreslår all ledningsansvaret knyts till kompelens och personlig lämplighetoch inte till yrkestillhörighel. Socialstyrelsenhar gjort ett par särskilda påpekanden rörande den föreslagna befallningen.Styrelsen finner del rimligt all befallningen som huvudläkare tillsätts medtidsbegränsat förordnande. Styrelsen framhåller också all förslaget om ansvarsjälvklart inte innebär alt huvudläkaren besitter de högsta kunskaperna inomalla yrkesgmpper på berörd enhet. Inom alla arbetsenheter i vården måste finnasarbetsledare som leder arbetet och ger direktiv för delta. Flertaletremissinstanser har uttryckt kritik mot beteckningen "huvudläkare". JOfmner beteckningen huvudläkare vara mindre väl vald. Då det redan finnsvedertagna begrepp som hudläkare, tandläkare och ögonläkare kan beteckningen"huvudläkare" vara vilseledande. Socialstyrelsenanser att beteckningen bör bytas mot chefsöverläkare.