prop · GD03116 · 1989-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till EG-samarbetet ochintemationalisering kan förbundet därför tillstyrka KMKs förslag. Bankmannaförbundetdelar KMKs uppfattning att banker i många avseenden skiljer sig från andraföretag: bankema har ensamrätt tiU inlåning från allmänheten, de verkställeroch har kontrollfunktioner för myndighetema, de har ett litet eget kapital iförhåUande till balansomslutningen m m. Styrelsen i en bank är i lagförhindrad påverka banken för egna intressen men något skydd för missbmk frånenskilda ägares eller ägargmppers sida finns inte. Ett spritt ägande har sedangammalt varit en självklarhet på afiars-banksområdet. och 80-talenhar förändringar skett i några av affärsbankema. Detta har skapat oro - blandkunder och anställda - i samband med uppköpssituationer och andra stmkturellaförändringar. Bankmannaförbundetanser det ur de aspekter och intressen som förbundet har att bevaka bl atryggheten för de anställda, konkurrensneutralitet, undvikande av spekulativhandel med banker och bankaktier vara av vikt att bankemas ägande ävenframgent är spritt. Detta kan då garanteras genom en särskild lagbestämmelsevilket KMK föreslår. Enannan modell skuUe vara att bankinspektionen eller någon annan myndighet gör enskönsmässig bedömning av ägare och ägarintressen och förhindrar en alltför storkoncentration i den enskilda banken. Denna sistnämnda metod tillämpas i fleraländer där eller annan myndighet skaU godkänna ägarförändringar.Förbundet anser inte att en skönsmässig bedömning är att föredra framför klararegler. Vissanegativa effekter har anförts mot en i lag faststäUd begränsning av ägandet ibankema. En är att handeln med bankaktier försvåras liksom anpassningen tillEG. Beträffande det sistnämnda råder emellertid ännu oklarhet hur bestämmelsemapå detta område slutgiltigt kommer att utformas. Bankmannaförbundetkommer till den slutsatsen att en ägarbegränsning är nödvändig ur såväl deanställdas synpunkt som från allmänna skyddsaspekter. KMKs förslag kan liggatill gmnd för sådana regler. Regler om ägarspridning bör därför gälla för helabanksektorn såväl den privata som den statliga. Förbundet ser inga principiellahinder varför inte reglema om ägarspridning också gäller PKbanken. 1.19 SAF Prop. Ägande-och rösträttsbegränsningar i bankaktiebolag Vihar i det föregående betonat vikten av att den svenskakreditmarknads-lagstiftningen harmoniseras med lagstiftningsarbetet inom EG.Såsom framgårav kreditmarknadskommitténs egen redovisning av förhållandena iandra länder, gäUer att det i vår omvärid normalt inte finns några lagstadgadeägande- och rösträttsbegränsningar i bankaktiebolag. Däremot gäller i ett antalländer, att förändringar som berör större ägarposter skall anmälas tilltillsynsmyndigheten. Det är också denna väg som samordningsarbetet inom EGföljer, d v s en skönsmässig prövning av större ägare från faU till fall ägaren skall vara en "fit and proper person" som det hette i EGssamordningsdirektiv . Det handlar däremot inte om att i lag angevissa procentgränser för vare sig ägande eller rösträtt. Kreditmarknadskommitténsförslag står aUtså inte i överensstämmelse med den metod för ägande-kontroll,som med stor sannolikhet kommer att gälla inom EG. Enligt vår uppfattning ärdetta ett tillräckligt skäl för att en sådan ordning inte skall införas iSverige. Fråganom ägande- och rösträttsbegränsningar diskuteras också i ägam-tredningenshuvudbetänkande "Ägande och inflytande i svenskt näringsliv" (SOU1988:38). Med hänvisning till förslaget från kreditmarknadskommittén och ettliknande förslag från försäkringsverksamhetskommittén anförs: "Utredningenvill från sin utgångspunkt framhåUa att behovet av en aktiv ägarfunktion inteär mindre i de finansiella än i de icke-finansiella företagen och attbegränsningsregler av föreslagen art måste vägas mot risken för en passiviseringav resursövervakningen i företagen. Utredningen anser det inte ligga inom ramenför sitt uppdrag att diskutera de bank- och försäkringstekniska motiv somanförts för en reglering av ägandet i banker och försäkringsbolag." Bankemaintar enligt kreditmarknadskommittén en särställning i sam-hälsekonomin. Det ärdärför enligt kommittén viktigt, att bankema är oberoende gentemot de storaägargmpperingama i samhället. Banker bör inte bli föremål för spekulativaöverlåtelser; en bank bör inte vara en handelsvara. , som biträtt kreditmarknadskommittén som sakkunnig, har i ettsärskilt yttrande analyserat kommitténs argumentering för en ägande- ochrösträttsbegränsning. Han anför bl.a.: Bankemas särställning är i vissmån en effekt av rådande regleringar och restriktioner och kan inte anföras somsjälvständigt motiv för nya regleringar. Det saknas i betänkandet enanalys av vilka de s k stora ägargmpperingama i samhäUet är och vilketnegativt inflytande dessa skuUe kunna utöva. Kommittén undervärderarägarrollens betydelse. (Jfr ägamtredningen). Såväl förefintligasjalvregleringsinstmment som lagbestämmelser och myndighetstillsyntillgodoser de syften, som kommittén vill tillgodose me- Prop. 1989/90:116 delst ägandebegränsning. Om en dominerande ägare skulleanvända sitt inflytande i banken på ett sätt som missgynnar kunder utanförägarens intresseområde, skuUe detta få omedelbara negativa följder för helabankens verksamhet och utvecklingsmöjligheter. Att en dominerande ägare skulleutnyttja ägardominansen för egen förhindras effektivt avbankrörelselagens stränga regler för krediter till styrelseledamöter och störreägare. avstyrker kreditmarknadskommitténs förslag om ägande-och rösträttsbegränsningar i bankaktiebolag. Tillkomstenav EGs inre marknad kommer bl a att innebära full frihet för kapitalrörelsermellan medlemsländema. Vidare kommer banker inom EG att kunna etablera sigfritt och driva verksamhet oberoende av nationella gränser. ISverige har utländska banker kunnat etablera dotterbolag och drivaviss verksamhet här i landet. Ett framtida närmande meUan och EGkommer att medföra, att utländska banker får vidgade möjligheter att konkurreramed inhemska banker. välkomnar en sådanutveckling, som enligt vår bedömning kommer vara till fördel för bankernaskunder. Deninre marknaden inom EG kommer vidare att innebära att rättssubjekt inom EG kanförvärva andelar i bankaktiebolag fritt inom hela EG-området. Redan idaggäller, att utlänningar kan förvärva andelar i banker i med denenda inskränkningen att större aktieposter på eller mer är föremål förden "fit and proper"-prövning, som generellt gäller. Inte heller iVästtyskland gäller några inskränkningar i utlänningars rätt att köpa andelar ibanker. ISverige är det förbjudet för utlänningar att förvärva bankaktier. Kreditmarknadskommitténföreslår, att utländskt ägande skall tillåtas i begränsad omfattning, så atthögst av aktiekapitalet och av röstvärdet av samtligaaktier i svenskt bankaktiebolag skaU få ligga i utländsk ägo. Också härföreslås sålunda mer restriktiva regler, än vad som kommer att gälla inom EG. Ytterligareen punkt, där det av kreditmarknadskommittén förordade regelsystemet avvikerfrån förhållandena inom gäller s.k. finansiella koncemer. Kreditmarknadskommitténföreslår, att banklagens nuvarande princi förbud mot att en bank ingår som dotterbolag i en koncem, där moder bolaget inte är ett bankbolag, skall upphävas. Genom ett dispensförfarande skall s.k. finansiella koncemer kunna bildas. En sådan dispens skall dock inte kunna beviljas, om i koncemen ingår företag, som ägnar sig åt bank främmande verksamhet. Försäkringsrörelse har , framhåler kom- '23 mitten, betraktats som bankfrämmande verksamhet. Kreditmarknadskommitténfömtsätter, att den senare frågan, dvs om Prop. 1989/90:116 försäkringsbolagkan ingå i finansiella koncemer tillsammans med banker Bilaga 1 "blirföremål för fömyade överväganden i annat sammanhang". I flera ärdet tillåtet för banker att äga försäkringsbolag och vice versa samtatt ha bank- och försäkringsbolag under ett gemensamt holdingbolag. Så är t exfallet i och sådana utländska koncemer är redan verksamma iSverige med åtminstone någon av sina verksamhetsgrenar. Sådana utländskafinansiella koncemer, som kan erbjuda sina kunder samordnade tjänster, kandärigenom få en konkurrensfördel jämfört med svenska banker ochförsäkringsbolag. Principenmåste enligt vår mening vara, att svenska finansiella koncemer inte skalldiskrimineras i förhållande till omvärlden. Också på detta område måste enharmonisering och intemationeU samordning av lagstiftningen komma till stånd. har tidigare tillsammans med Industriförbundavgivit ett remissyttrande över promemorian (DsFi 1987:3) Finansiella koncemer,där organisationema avvisade den föreslagna, provisoriska lagstiftningen. "Vilkaåtgärder som får vidtas i en bank är noggrant reglerat. Ett kontrollsystem medövervakningsmyndighet är inrättat. Denna ordning gör redan i sigatt bankverksamhet måste bedrivas under betryggande former. Under sådnaförhåUanden anser vi det ej motiverat att utesluta vissa typer av företag sommöjliga moderbolag i aktuella typer av koncemer." avstår från att kommentera rent tekniska aspekter påkreditmarknadskommitténs förslag. Liksom i det föregående vill vi emellertidstarkt understryka vikten av en koordinering av den svenska lagstiftningen medutvecklingen inom främst EG. Utländska försäkringsbolag har möjlighet attverka på den svenska marknaden och kan i växande utsträckning förväntas kommaatt ta upp konkurrensen med svenska bolag. Det är därvid av vitalt intresse,att de svenska försäkringsbolagens konkurrensmöjligheter inte hämmas avnationella särregler. har i det föregående avstyrkt kreditmarknadskommitténsförslag om ägande- och rösträttsbegränsningar i bankaktiebolag.Kreditmarknadskommittén refererar i sitt betänkandeförsäkrings-verksamhetskommitténs förslag tiU liknande begränsningar i rättenatt äga aktier i försäkringsbolag. har tillsammans med tidigare med anledning av försäkringsverksamhetskommitténs betänkande"Försäkringsväsendet " (SOU 1987:58) yttrat sig i fråganom begränsningar i rätten att förvärva aktier i svenska försäkringsbolag. "Detär en viktig princip i vårt rättssystem att aktieägandet i princip är fritt vad gäller svenska medborgare. Försäkringsverksamhet är ställd under 124 enomfattande kontroU i syfte att trygga försäkringstagamas intresse. säkringsinspektionenutövar denna offentliga kontroU och har därvid bety- Bilaga 1 dandemaktmedel till sitt förfogande. Regeringen har enligt gällande lag försäkringsrörelselagen befogenhet att pröva om och i vad månsärkilda bestämmelser behövs med hänsyn till omfattningen och arten Detallmänna har således redan tillerkännts ett betydande inflytande överförsäkringsbolagen. Att det dämtöver skulle finnas behov av att införa begränsningari ägandet av aktier i ett försäkringsbolag har inte blivit visat. ExpertenThomas redovisar i sitt särskilda yttrande skälen för att den avkommittén föreslagna av regeringen utövade ägandekontrollen inte behövs.Organisationema vill särskilt understryka vad anför om riskerna förkoncentration inom försäkringsväsendet. Nya försäkringsbolag måste kunnabildas. Utvecklingen kan som framhåller "eljest hämmas." Organisationemaavstyrkte möt denna bakgmnd de föreslagna begräns-ningama i rätten att förvärvaaktier i försäkringsbolag. Vad som ovan anförts mot ägande- och rösträttsbegränsningari banker har också relevans i fråga om försäkringsbolag. anser att sådana begränsningar inte är förenliga med detsvenska ekonomiska systemet som bygger på marknadsekonomi. Marknadsekonominger utrymme för enskiU initiativ utan myndigheters detaljstyming. Den enskildaäganderätten är en av gmndpelama i marknadsekonomin. Kredit-och kapitalmarknaderna bör vara integrerade delar av marknadsekonomin.Konsumenternas efterfrågan blir därmed ett naturligt och effektivt instmmentför att styra kapital till de sektorer av näringslivet och de företag där denbästa avkastningen förväntas. Kommitténhar inte kunnat visa att negativa effekter av en stark ägare har funnits inomdet svenska bankväsendet. Tvärtom, anser Småföretagens ,innebär en stark ägare ofta ett framgångsrikt företag och detta bör med störstasannolikhet även vara fallet inom banksektorn. Organisationenavstyrker därför kommitténs förslag i denna del. Detanses som en fördel om företag har starka ägare eller ägargmpperingar.Förbundet delar här reservation till förmån för förefintligasjälvregleringsintressen och lagbestämmelser samt rådande myndighetstillsyn.Behovet av stora ägare eller ägargmpperingar gäller också bankema. Förbundetinstämmer i det särskilda yttrandet som avgivits av sakkunnige vad avserbehovet av att svenska banker, försäkringsbolag 125 ochandra kreditinstitut ges likvärdiga konkurrensvillkor som utländska Prop.1989/90:116 kreditinstitut. Det är därför viktigt att den svenskalagstiftningen inte omöj- Bilaga 1 liggör bildandet av s k finansiellakoncerner. Ägande-och rösträttsbegränsningar i bankaktiebolag Industriförbundetavstyrker förslaget till ägande- och rösträttsbegränsningar i bankaktiebolag. Förbundetinstämmer i vad sakkunnige . i ett särskilt yttrande har anförtom kommitténs förslag att begränsa rätten att äga aktier i bank. Iutredningens övriga förslag finns fullt tillräckliga garantier mot någon formav missbmk av inflytelserika ägare. FramföralU utgör en effektiv konkurrens påmarknaden i sig en tillräckligt effektiv spärr mot att bankema inte skulle göraen rimlig avvägning av olika intressen i sin verksamhet. Utredningen synesockså bortse från de senast årens långtgående avreglering på kreditmarknadendär bankemas "myndighetsroll" starkt tonats ned. Utredningen harinte heller kunnat belägga att starka ägare skadatallmänhetens förtroende för banksystemet eller utvecklingen på kreditmarknaden. Kommitténsförslag skulle innebära att den aktiva ägarfunktionen i stort sett avskaffadesoch att länken mellan ägande och effektivitetskrav på verksamheten bröts. Allföretagsverksamhet är ett samhällsintresse och utredningen har inte kunnatpeka på några hållbara motiv till én särbehandling av bankerna när det gällerägandet. Vi vill också referera till Ägamtredningens slutsats att"...behovet av en aktiv ägarfunktion inte är mindre i finansiella än iicke-finansiella företag och att begränsningsregler av föreslagen art måstevägas mot risken för en passivisering av resursövervakningen i företagen. "(SOU 1988:38, sid 317). Förbundetvill vidare framhålla betydelsen av en internationell anpassning i dettasammanhang. Inget land inom OECD-området har lika dramatiska ingrepp i ägandeti banker som de som utredningen föreslår. Sådana ingrepp skulle allvarligtskada svenska bankers konkurrenskraft i en tidpunkt när det är angeläget attöppna för en starkare internationell konkurrens på det finansiellaområdet. Utredningsförslaget går stick i stäv mot utvecklingen inom EG där denmetod för ägandekontroll som med stor sannolikhet kommer att väljas innebär enskönsmässig prövning av större ägare från fall till fall. Kommitténföreslår att utländska rättssubjekt skall få möjlighet att i ett svenskt bankaktiebolag förvärva av aktiekapitalet, dock högst motsvarande av det totala röstetalet. Detta är en mer restriktiv lag stiftning än vad som sannolikt kommer att gälla inom EG. Eftersom kom mitténs förslag är avsett att underlätta ett fortsatt internationellt samarbete 126 ochen harmonisering med EG på det finansiella området, fömtsätter Indu- Prop.1989/90:116 striförbundet att lagstiftaren noga följer den intemationellautvecklingen Bilaga 1 och anpassar den svenska lagstiftningen efter denna. Kommitténföreslår att det principiella förbudet i bankaktiebolagslagen mot att bankingår som dotterbolag i en koncem, där moderbolaget inte är ett bankaktiebolag,bör upphävas. Regeringen bör i stället, i samband med prövningen av fråganhumvida dispens skall lämnas från den av kommittén föreslagnaägarbegränsningen, ta stäUning till om ändamålet kan anses vara till nytta förbankväsendet eller det allmänna. Dispens bör inte meddelas om det i koncemenkommer att ingå företag som ägnar sig åt bankfrämmande verksamhet.Försäkringsrörelse har betraktats som bankfrämmande verksamhet.Kommittén fömtsätter att denna fråga blir föremål för fömyade överväganden iannat sammanhang. Industriförbundetvill när det gäller denna fråga hänvisa till ett tidigare tillsammans medSvenska avgivet remissyttrande över promemorianFinansiella koncemer (Ds Fi 1987:3), där följande anfördes: "Vilkaåtgärder som får vidtas i en bank är noggrant reglerat. Ett kontroUsystem medövervakningsmyndighet är inrättat. Denna ordning gör redan i sigatt bankverksamhet måste bedrivas under betryggande former. Under sådanaförhållanden anser vi det ej motiverat att utesluta vissa typer av företag sommöjliga moderbolag i aktuella typer av koncemer. Svensktnäringsliv präglas alltmer av en ökad intemationalisering och kreditmarknadenutgör i detta sammanhang inget undantag. Därför är det synnerligen viktigt attde regler som kommer att gälla på den svenska marknaden framledes stämmeröverens med omvärldens. En avvikande svensk lagstiftning på detta område voremycket olycklig. Kommitténs arbete har ur denna synvinkel försvårats av att detför närvarande pågår ett intensivt lagstiftningsarbete inom EG. Mot dennabakgmnd anser att detaljanpassningen av den nyalagstiftningen bör anstå tills dess utvecklingen inom EG kan uUäsas klarare. Ägande-och rösträttsbegränsning i svenska banker Kommitténföreslår betydande begränsningar vad gäller ägande- och rösträttsbegränsningari bankaktiebolag. Syftet med dessa begränsningar är att bankemas särställningskall säkerställas och angelägenheten av att ingen bör tillåtas få dominerandeinflytande i en bank genom ägarkoncentration. delar i allt väsentligt den kritik mot förslaget som framförts av flera sakkunniga, då särskilt från , och 127 PerSchierbeck och finner de föreslagna begränsningarna från behovssyn- Prop.1989/90:116 punkt omotiverade. Ägande-och rösträttsregler i banker samt finansiella koncerner Riksförbundetvill här återigen understryka det absolut nödvändiga i att inte skapar ettregelsystem som strider mot det utomlands i första hand inom EG tillämpade.Alla hinder som ställs upp mot att även kan liksom iutlandet bilda finansiella koncemer kommer att vara till nackdel för densvenska ekonomin. Allvarligareär dock att kommittén inte tillräckligt beaktat den mycket genomgripandeinternationaliseringen av kapitalmarknaden , en utveckling somkommer att accentueras under slutfasen i förverkligandet av EGs inre marknad.För svensk del är det utomordentligt angeläget att vara med i dennautvecklingsprocess. Därvidkommer också de intemationella konkurrensaspektema i förgmn-den. Redan idagkonkurrerar svenska banker och försäkringsbolag i hög grad med utländskamotsvarigheter. Valutaregleringens avskaffande, möjligheten att öppnautländska bankfilialer i m m kommer att ytterligare skärpa dennakonkurrens. Detär därvid helt nödvändigt att svenska banker, försäkringsbolag och andrakreditinstitut ges samma organisations- och verksamhetsbetingelser sommotsvarande institutioner i andra länder. En annan ordning skulle inte endastallvarligt försvåra svenska institutioners verksamhet utan även kunnabli en överlevnadsfråga. Handelkammarenmotsätter sig kommitténs förslag till ägar- och rösträttsbegränsningar ibanker. Något behov av sådana begränsningar har varken påvisats i utredningeneller i övrigt framkommit. HärtiU kommer att bankema redan är föremål för enomfattande statlig tillsyn och kontroU. Störreägarengagemang är också ofta till gagn för banker liksom för andra företag.Särskilt gäller detta i krissituationer eller när större omstmkture-ringar avandra skäl framstår som angelägna. Härvidkan bl a hänvisas till ägamtredningen som i sitt huvudbetänkande Ägande och inflytande i svenskt näringsliv (SOU 1988:38) uttalat "att be hovet av en aktiv ägarfunktion inte är mindre i finansiella än i icke finansiella företag och att begränsningsregler av föreslagen art måste vägas mot risken för en passivisering av resursövervakningen i företagen". Han delskammaren delar denna bedömning och får dessutom tillägga att röst rättsbegränsning framstår som onödig redan av det skälet att näst intill alla banker redan har en sådan begränsning inskriven i sina bolagsordningar. Slutligenfinns anledning att notera att förslaget, såsom kommitténs egen Prop.1989/90:116 kartläggning ger vid handen, är långtgående i ett internationelUperspektiv. Bilaga 1 Det framstår som osannolikt att en sådanägarbegränsning kommer att ligga i linje med en framtida EG-reglering. Handelskammarenavstyrker sålunda förslaget i denna del. Kommitténhar vidare föreslagit att utländska intressen skall kunna äga högst 20 procentav aktiekapitalet och högst av röstetalet för samtliga aktier i ensvensk bank. Handelskammaren anser det positivt att möjligheter nu öppnas förutländska intressenter att bli delägare i svenska banker. På detta område ärdet dock av reciprocitets- och andra skäl särskilt viktigt att anpassa desvenska reglerna till kommande EG-regler. Det kan därför ifrågasättas om det nufinns anledning att införa en särreglering för bankema i förhållande till vadsom gäller för andra företag. I avvaktan på en internationell anpassning bör istället företagsförvärvslag utvidgas till att omfatta jämväl bankerna. Handelskammarentillstyrker förslaget om finansiella koncemer. Det ligger i linje med den ökadeorganisations- och verksamhetsfrihet som Handelskammaren i övrigt ställer sigbakom och innebär även en internationell anpassning. De synpunkter som ovananförts beträffande banker gäller självfallet i tillämpliga delar ävenmoderbolag i finansiell koncem. Handelskammaren vill i detta sammanhang ävenerinra om vad som inledningsvis anförts beträffande ökad integration mellanförsäkrings- och bankverksamhet. FinansieUa koncemer kan vara en lämplig basför sådan integration. I flera andra länder finns finansiella koncerner sombedriver både finans- och försäkringsverksamhet. bör dock ävenmöjligheterna öppnas för försäkringsbolag att ingå som dotterbolag ibankkoncern och för bank att ingå som dotterbolag i försäkringskoncem. Bankverksamhetär i många hänseenden en speciellt skyddsvärd verksamhet. Detta synsättåterspeglas i en mängd specialregleringar. Nämnas kan reglema kring oktroj,kapitaltäckningsregler, samhällelig styrelserepresentation ochregeringsgodkännande av styrelseordförande. Dessutom utövas offentlig tillsynav bankinspektionen. Behovet av särskild tillsyn över denna typ av företag ärenligt vår mening således väl tillgodosett. Ägamtredningenhar i sitt huvudbetänkande (SOU 1988:38) konstaterat att starka ägare är enfömtsättning för en fungerande resursövervakning och därmed till gagn förföretagens effektivitet. Ägamtredningen fortsätter vidare "...behovet aven aktiv ägarfunktion inte är mindre i finansiella än icke-finansiella företagoch att begränsningsregler av föreslagen art måste vägas mot risken för enpassivisering av resursövervakningen i företagen". Förslagetom ägarbegränsning har ingen motsvarighet i de västliga indu- 129 9 1989/90. 1 samt Nr 116 striländema och torde intevara förenlig med regler Prop. 1989/90:116 om privatäganderätt. Begränsningen av ägande och rösträtt för banker Bilaga 1 riskeraratt störa handeln i bankaktiema. Vidare urholkas ägamas kontrollfunktion ibankema, vilket kan leda till minskad effektivitet i banksektom. SARF anser attden kontrollfunktion som utövas av bankinspektionen är fullt tillräcklig föratt tillgodose allmänhetens behov av skydd för sina tillgångar i bankema. SARFavvisar således helt förslaget om begränsning av ägandet av svenska bankaktiebolag.Kommittén har inte på ett acceptabelt sätt motiverat förslaget. Tvärtom har isex av de sju särskilda yttrandena i betänkandet framförts övertygande skälmot förslaget. Kreditmarknadskommitténhar föreslagit regler som begränsar det utländska ägandet av svenskabankaktiebolag. Det är SARF:s uppfattning att man bör jämställa bankaktiebolagmed fondkommissionsbolag och andra aktiebolag vad avser rätten för utländskaägare att äga sådana svenska bolag.