prop · GD03101 · 1989-12-31 00:00:00 — 1989:42, KL 25, kskr. Efter remiss haryttranden över kyrkomötets förslag i denna del kommit in från riksskatteverketoch . Remissyttrandena finns tillgängligai detta lagstiftningsärende (dnr KY 1999/89). Riksdagenhar gett regeringen sina synpunkter till känna med anledning av motionerangående den kyrkliga verksamheten bland döva (mot. 1988/89:K635, 1989/90: KU2,rskr. 44) och valen av elektorer för stiftsfullmäktigeval (mot. 1988/89:K625, 1989/90:KU2,rskr. Vidarehar från stiftsstyrelsen i framförts önskemål om en enklare beslutsordning när det gäller ledigheter och vikarier för präster. Efter remiss har yttrandenöver stiftsstyrelsens förslag kommit in från domkapitlen i , ochKarlstad samt stiftsstyrelserna i och . Remissyttrandenafinns tillgängliga i detta lagstiftningsärende (dnr KY 2 797/89). Jag föreslår också vissaändringar i lagen (1972: 229) om kyrkliga indelningsdelegerade (ändrad senast1988:194), i lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigval, m.m. (omtryckt 1987:1335, ändrad senast 1988:195) och i den kyrkliga indelningslagen (1988:185) samtatt lagen (1975:364) om närvarorätt vid sammanträde med nämnd hos församlingeller kyrklig samfällighet och lagen (1976:173) om gemensamt nattvardsfirandemellan och andra kristna samfund upphävs vid utgången av år1991. En del ytterligare förslagtill ändringar i de nya kyrkliga författningarna avser jag att återkomma till isamband med det förslag till en samlad kyrkolagstiftning som för närvarandeutarbetas inom på grundval av bl. a.kyrkoförfattningsutredningens slutbetänkande (SOU 1987:4 och 5) En ny kyrkolag,m. I det följande avser jagatt i avsnitt 2.1 ta upp frågan om antalet vice ordförande i . I avsnitt 2.2 och 2.3 behandlar jag vissa beslut avstiftsstyrelsen i frågan om kyrkliga indelningsdelegerade respektive val avfullmäktige i en kyrklig samfällighet. Kyrkomötets sammanträdestider behandlasi avsnitt 2.4. Därefter tar jag i avsnitt 2.5 upp frågan om sammansättningenav kyrkomötets besvärsnämnd. Frågan om vem som skall ha ansvaret ochkompetensen för den kyrkliga verksamheten bland teckensspråkiga tar jag upp iavsnitt 2.6.1 de följande avsnitten 2.7 och 2.8 behandlas frågor om valet avoch om antalet elektorer vid val av stiftsfullmäktige. Vem som skall beslutaom ledighet och vikarier för präster tar jag upp i avsnitt 2.9. Vissaredaktionella ändringar och kompletteringar i lagstiftningen om den kyrkligaindelningen behandlas i avsnitt 2.10. Slutligen tar jag i avsnitten 2.11 och2.12 upp frågorna om upphävande av föreskrifter som rör närvarorätt förpersonalföreträdare i kyrkokommunala nämnder respektive ekumenisktnattvardsfirande. Mitt förslag:Bland de valda ledamöterna i skall kyrkomötetkunna utse en eller två vice ordförande. Föreskrifterna tas in i 9§ lagen (1982:942)om . Kyrkomötets förslagöverensstämmer med mitt (CsSkr 1989:5, KT 2, kskr. Skälen lör mitt förslag:Svenska kyrkans centralstyrelse är en statlig förvaltningsmyndighet underkyrkomötet med uppgift att verkställa kyrkomötets beslut samt att beredaärenden som skall avgöras av kyrkomötet. Grundläggande bestämmelserom centralstyrelsen finns i lagen om . I 9§ nämnda lag föreskrivs,att ledamöter av centralstyrelsen är ärkebiskopen som också är styrelsensordförande samt högst Qorton andra ledamöter, som för varje valperiod väljsav kyrkomötet. Bland de valda ledamöterna utser kyrkomötet en vice ordförande. Ledamöterna icentralstyrelsen utgör också styrelse för stiftelse för rikskyrkligverksamhet (SFRV) enligt de för stiftelsen antagna stadgarna. I en skrivelse tillkyrkomötet (CsSkr 1989:5) erinrade centralstyrelsen om att det i styrelsen för SFRVskall utses såväl en förste som en andre vice ordförande bland ledamöterna.Eftersom de båda styrelserna har samma uppsättning ledamöter och i övrigtöverensstämmande arbetsformer borde även i detta sammanhang överensstämmelseråda. Lagen om borde därför ändras så att två vice ordförandekan utses i centralstyrelsen. Kyrkomötetbeslöt, med bifall till centralstyrelsens skrivelse i denna del, att anhålla omatt regeringen förelägger sådant förslag att 9 § lagen om ges den lydelse som framgick av ett till tillfälliga utskottetsbetänkande (KT 1989:2) såsom bilaga 3 fogat lagförslag. Enligt min mening finnsinte anledning att ifrågasätta kyrkomötets bedömning av behovet av ettförstärkt presidium för centralstyrelsen. Jag föreslår därför att 9§ lagen omsvenska kyrkan ändras i enlighet med kyrkomötets förslag. Mitt förslag:Stiftsstyrelsen skall ta över uppgifter enligt lagen (1972:229) omkyrkliga indelningsdelegerade. Förslaget innebär ändringar i 1, 2 och 4 6§§ ilagen. Kyrkokommitténsförslag:-Överensstämmer i huvudsak med mitt (SOU 1986:18 s. 63-66 och 150-152). Remissinstansernahar inte haft någon erinran mot kommitténs förslag. Skälen för mitt förslag:När den kyrkliga indelningslagen (1988:185) trädde i kraft den 1 januari 1989innebar den bl. a. att beslutanderätten i flertalet ärenden om ändradförsamlingsindelning fördes över från regeringen till kammarkollegiet. Tillstiftsstyrelsen fördes över rätten att besluta om bildande avkyrkliga samfälligheter m.m. Stiftsstyrelsen fick också det övergripandeansvaret för stiftets indelning i pastorat. Ett beslut om ändradindelning kan enligt 2 kap. 22 §, 3 kap. 12 § och 5 kap. 5 § kyrkligaindelningslagen förenas med ett beslut om att beslutanderätten i den nyakyrkliga kommunen övergångsvis skall utövas av indelningsdelegerade enligtföreskrifterna i lagen om kyrkliga indelningsdelegerade. I sistnämnda lagfinns dock ingen bestämmelse om att lagen också är tillämplig på sådana indelningsdelegeradesom enligt 3 kap. 12 § kyrkliga indelningslagen kan utses efter beslut omändradpastoratsindelning. föreslår därför att lagenom kyrkliga indelningsdelegerade kompletteras med en sådan föreskrift och attden tas in i 1 §. I lagen om kyrkliga indelningsdelegeradeges fortfarande vissa uppgifter. De avser dels att enligt 4§ förstastycket förordna en delegerad att kalla till indelningsdelegerades förstasammanträde och där fungera som ordförande till dess en sådan valts, dels attenligt 6 § första stycket i vissa fall förordna att ett sammanträde med indelningsdelegeradeskall hållas. Vidare föreskrivs i 2 § andra stycket och i 5 § andra stycket attuppgifter om de valda delegerade respektive ordförande och vice ordförandeskall sändas in till bl. Med hänsyn till att intelängre handlägger frågor om kyrkliga indelningsändringar på stiftsnivå börstiftsstyrelsen också i dessa nu nämnda avseenden träda in i domkapitletsfunktioner enligt lagen. 2.3 Val av fullmäktige i kyrkliga samfälligheter Mittforslag: Stiftsstyrelsen skall ta över regeringens uppgift att besluta ominskränkt valbarhet och om annan valkretsindelning vid val av fullmäktige i enkyrklig samfällighet. Stiftsstyrelsens beslut får överklagas hoskammarkollegiet. Förslaget innebärändringar i 4 och 4 a §§ samt att det förs in en ny paragraf, 4 b §, i lagen(1972:704) om kyrkofullmäktigval, m. m. Skälen för mitt förslag:Vid val av fullmäktige i en kyrklig samfällighet skall enligt 4§ lagen om kyrkofullmäktigval,m. m. varje församling eller i visst fall grupp av församlingar utgöra envalkrets. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får förordnaatt valbarheten skall vara inskränkt till valkretsen. I 4 a § samma lag finnsbestämmelser om fördelningen av ledamöter som skall utses från varje valkrets.Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får för dennafördelning besluta att alla eller vissa församlingar i samfälligheten skallutgöra en eller flera valkretsar. Beslut om inskränktvalbarhet respektive annan valkretsindelning vid val av kyrkofullmäktige hartill utgången av kunnat fattas av med stöd av förordningen(1984:979) med bemyndigande för domkapitlen och kammarkollegiet att besluta iärenden om samfallighets-bildning (upphävd genom SFS 1988:1081). För närvarandekan alltså nämnda beslut endast fattas av regeringen. I den allmänna strävan attavlasta regeringen löpande förvaltningsärenden bör prövningen av denna typ avärenden enligt lagen om kyrkofullmäktigval, m. m. föras över från regeringen tillnågon annan myndighet. De aktuella ärendena hör nära samman med de frågor somstiftsstyrelsen enligt kyrkliga indelningslagen får besluta om i samband medbeslut om ändringar som avser flerförsamlingspastorat och andra kyrkliga samfälligheter.Jag menar därför att det är befogat att också beslutanderätten i ärenden omvalkretsindelning och inskränkt valbarhet vid val till fullmäk- tigei en kyrklig samfällighet förs över till stiftsstyrelsen. Eftersom stiftsstyrelsenär en kyrkokommunal förvaltningsmyndighet måste bestämmelser om detta tas in ilag. Enligt den upphävdaförordningen med bemyndiganden för domkapitlen och kammarkollegiet att beslutai ärenden om samfällighetsbildning fick beslut enligt denförordningen överklagas hos kammarkollegiet, som enda och sista instans.Motsvarande bör enligt min mening i princip gälla också prövningen avöverklaganden av stiftsstyrelsens beslut enligt 4 och 4 a §§ lagen om kyrkofullmäktigval,m. m. Kammarkollegiets beslut skall alltså inte kunna överklagas. Emellertidkan det finnas fall då frågorna är av principiell karaktär eller då problem avpolitisk natur aktualiseras. I dessa fall bör enligt min mening samma ordningkunna tilllämpas som vid överklaganden av stiftsstyrelsens indelningsbeslut enligtkyrkliga indelningslagen; nämligen att kammarkollegiet till regeringen förprövning får lämna över sådana överklaganden som är av principiell betydelseeller annars av särskild vikt. En ny paragraf, 4 b §, om överklaganden av bl.a. stiftstyrelsens beslut enligt 4 och 4 a §§ bör därför tas in i lagen. Mittförslag: Ett sammanträde med kyrkomötet skall vara avslutat inom femton dagar.Kyrkomötet skall dock inte få sammanträda under envalperiod. Förslaget innebären ändring i 26 § lagen (1982:943) om kyrkomötet. Kyrkomötets förslagöverensstämmer med mitt (CsSkr 1989:13, KL 26, kskr. Skälen för mitt förslag: I4 § lagen om föreskrivs att val till kyrkomötet förrättas varttredje år. Varje val gäller för tiden från det att det nyvalda kyrkomötet harsamlats till dess det närmast därefter valda kyrkomötet samlas. Denna tid ärkyrkomötets valperiod. Enligt 5 § samma lag skall kyrkomötet sammanträda varjeår. I 26§ lagen om kyrkomötetföreskrivs bl. a. att kyrkomötets första sammanträde skallvara avslutat . De därefter följande sammanträdena skall varaavslutade . Med anledning av enskrivelse från (CsSkr 1989:13) har kyrkomötetuttalat sig för en mera flexibel utformning av föreskriften i 26 § lagen omkyrkomötet. anförde i sitt betänkande (KL 1989:26) medanledning av den nämnda skrivelsen, att omfattningen och vikten av deärenden som skall behandlas av kyrkomötet varierar och att detskulle vara av betydande värde att kunna disponera den medgivna tiden på ettfriare sätt. Också besparingsskäl talade för åtgärden, ansåg utskottet. Centralstyrelsenhade lagt fram alternativa förslag, varav det som styrel- sen i första handförordade formellt skulle öppna möjligheten att utan någon särskild begränsningförbruka en stor del av den tid som står till kyrkomötets förfogande under envalperiod redan under det första eller andra kyrkomötessammanträdet. Enligt deti andra hand föreslagna alternativet skulle ett sammanträde med kyrkomötetvara avslutat , vilket innebär att en minsta tid av nio dagaralltid skulle återstå för det tredje sammanträdet. anfördei fråga om valet mellan de alternativa förslagen att omsorgen om kyrkomötetsberedningssystem och arbetsformer i övrigt krävde försiktighet. Enligt utskottetsmening tydde dittillsvarande erfarenheter knappast på att kan vara aktuell för ett kyrkomötessammanträde under överskådlig tidsärskilt inte för kyrkomötets sista sammanträde . Vid dettakan det ofta finnas ärenden som inte bör eller kan uppskjutas. Tid måste alltidfinnas till förfogande för sådana ofta krävande ärenden som föreläggs kyrkomötetav eller regeringen. Redan av detta skäl fann utskottet attalternativ två var att .föredra. Detta bedömdes också stå bäst i överensstämmelsemed övriga föreskrifter i lagen om och lagen om kyrkomötet. Med bifall till utskottetshemställan anhöll kyrkomötet hos regeringen att 26 § lagen om kyrkomötet gesden lydelse som utskottet föreslog (kskr. På de grunder som häranförts av kyrkolagsutskottet kan jag ansluta mig till den av kyrkomötet gjordaframställningen. 2.5 Sammansättningen av kyrkomötets besvärsnämnd Mittförslag: skall bestå av en ordförande och en viceordförande, som skall vara eller ha varit ordinarie domare, en biskop och treandra ledamöter. För den biskop som är ledamot skall det finnas en biskop somersättare. För beslutförhet i nämnden skall krävas att ordföranden, en biskopoch minst två andra ledamöter är närvarande. Förslaget innebärändringar i 47 och 48 §§ lagen (1982:943) om kyrkomötet. Kyrkomötets förslagöverensstämmer i sak med mitt (CsSkr 1989:5, KT 2, kskr. Skälen för mitt förslag:Kyrkomötets besvärsnämnd är en statlig förvaltningsmyndighet under kyrkomötet.Den väljs av kyrkomötet för varje valperiod. Enligt 47 § lagen om kyrkomötetbestår nämnden av en ordförande och en vice ordförande, som skall vara ellerha varit ordinarie domare, och fyra övriga ledamöter. I 48 § samma lag(paragrafen ändrad senast 1988:186) föreskrivs att nämnden är beslutför närordföranden och minst tre andra ledamöter är närvarande. hade tidigare som sin enda uppgift att pröva besvär över beslutfattade av , om inte annat följde av särskildaföreskrifter. Genom en ändring (SFS 1988: 1 429) i lagen om harnya uppgifter tillkommit . Nämnden skall ifortsättningen även pröva överklaganden av domkapitlens och ansvarsnämndensför biskopar beslut i frågor om att skilja någon från det kyrkliga ämbeteteller att förklara denne obehörig att utöva ämbetet.Bestämmelserna om nämndens sammansättning och om beslutsförfarandet i nämndenhar i samband därmed anpassats till nämndens nya uppgifter. har emellertid i skrivelse till kyrkomötet (CsSkr 1989:5)framhållit att de nya arbetsuppgifter som tillkommit för besvärsnämnden kanleda till fler ärenden som också kan ha en djupgående teologisk innebörd.Biskoparna har ett särskilt ansvar vad gäller det kyrkliga ämbetet genom att dedeltar i biskopsvigningar samt viger såväl präster som diakoner och diakonissor.Mot den bakgrunden är det enligt centralstyrelsen nu naturligt att föreskrivaatt en ledamot och en ersättare i nämnden skall vara biskop. 1 ansvarsnämndenför biskopar gäller redan denna ordning. Kyrkomötet deladecentralstyrelsens uppfattning och hemställde att regeringen föreläggerriksdagen förslag till ändringar i 47 och 48 §§ lagen om kyrkomötet (kskr.1989:16). Med hänsyn till de vidgadeuppgifter som tilldelats kyrkomötets besvärsnämnd och till att biskoparnahar ett särskilt ansvar för lärofrågorna finner jag det lämpligt att nämndensteologiska kompetens förstärks på det sätt som centralstyrelsen och kyrkomötethar föreslagit. För beslutförhet i nämnden bör då också föreskrivas attordföranden, en biskop och minst två andra ledamöter skall vara närvarande. 2.6 Den kyrkliga verksamheten för teckenspråkiga Mitt förslag: Stiftssamfalligheternages genom en ändring i I kap. 8 § församlingslagen (1988:180) kompetens attfrämja församlingsarbete bland de teckenspråkiga. Kyrkomötet: 1987 årskyrkomötes förslag överenstämmer i huvudsak med mitt (mot. 1987:89, KL 5avsnitt 3.4.3, kskr. Skälen för mitt förslag:Genom reformen på lokal- och stiftsplanet i lades ansvaret förverksamheten bland döva och hörselskadade över på stiftelseför rikskyrklig verksamhet (SFRV). Genom en övergångsbestämmelse till prästanställningslagen(1988:184) skall den som med fullmakt innehar en statlig tjänst som kyrkoherdeför döva utöva sin tjänst genom att fullgöra motsvarande arbetsuppgifter hos SFRV. kyrkomöte biföllen motion (mot. 1987:89) med yrkanden att kyrkoherdarna för döva skulleanställas av stiftsstyrelserna och att verksamheten i fråga skulle bli enstiftsangelägenhet. höll i sitt betänkande (KL1987:5) med anledning av bl.a. motionen, att Prop. 1989/90:101 övervägande skältalade för att församlingsarbete bland döva och hörselskadade blir enangelägenhet för stiftssamfalligheterna på samma sätt som hade föreslagitsbeträffande finskspråkiga och samer. Utskottet ansåg att frågan omhuvudmannaskapet för kyrkoherdarna för döva borde övervägas ytterligare medinriktning att de inordnas i stiftsorganisationen. Regeringenföljde i prop. 1987/88:31 (s. 137 O kyrkokommitténs förslag att föra överkyrkoherdarna för döva till den rikskyrkliga organisationen. framhöll därvid att innan ställning kunde tas till en lämpligorganisationsform och en ändring av distriktsindelningen för de berördaprästtjänsterna borde en inomkyrklig utredning genomföras i samråd med de dövasintresseorganisationer. Om en sådan utredning visade att det var lämpligt attförsamlingsarbetet bland döva och hörselskadade blev en angelägenhet för stiftssamfälligheten,kunde detta ordnas genom att stiftfullmäktige beslutade om en sådan utvidgningav stiftssam-fällighetens verksamhet som kyrkomötet hade anvisat. Jaganser att det i vart fall är angeläget att de dövas intresseorganisationertillförsäkras ett inflytande i samband med tillsättningen av kyrkoherdetjänsterna.En lösning av denna fråga, som länge har varit aktuell genom framställningar iärendet och en tidigare utredning, kan enligt min mening bäst uppnås genom attansvaret förs över till den rikskyrkliga organisationen. för rikskyrklig verksamhet och främst då inom dess nämnd fördiakoni och samhällsansvar bedrivs verksamhet bland döva. Ianslutning till nämnden finns också särskilda organ för att upprätthållakontakten med de dövas organisationer. Riksdagenanslöt sig till regeringens förslag och beslöt i denna del i enlighet medpropositionen (1987/88:KU 30, rskr. riksdagsmotion (1988/89:K635) yrkades att sådana ändringar görs iförsamlingslagen och prästanställningslagen att tjänsterna som kyrkoherde fördöva förs över till stiftssamfalligheterna. (1989/90:KU2) ansåg i likhet med motionären att den kyrkliga verksamheten fördöva borde föras in i stiftssamfällighets-organisationen. Frågan borde enligtutskottet med hänsyn till organisationsförhållandena få sin reglering iförsamlingslagen och närmare beredas inom , varefter förslagkunde föreläggas . beslöt att som sin mening ge regeringen tillkänna vad utskottet anfört (rskr. 1989/90:44). Somredan framgick av riksdagsmotionen har numera inom SFRV genomförts enorganisationsöversyn i kontakt med de dövas intresseorganisationer. a. resulterat i ett förslag till ändrad distriktsindelning för det teckenspråkigaarbetet inom . Översynen visar också att ansvaret för främjandetav det teckenspråkiga församlingsarbetet lämpligen bör ligga på stiftssamfalligheterna.Jag delar denna uppfattning och föreslår därför att stiftssamfälligheternaskompetens vidgas till att också avse främjande av församlingsarbete bland teckenspråkiga. tidigare nämnda riksdagsmotionen, som väcktes innan den nya prästanställningslagen hade trätt i kraft, föreslogs också en ändring av 25 Enligt motionärens förslag skulle tjänstgöringen för dem som medfullmakt innehade statliga tjänster som kyrkoherde för döva fullgöras hos en stiftssamfällighetoch inte hos SFRV. Kyrkoherdarna för dövautövar sina tjänster genom att fullgöra motsvarandearbetsuppgifter hos SFRV. Enligt vad jag har inhämtat kommer svenska kyrkanscentralstyrelse efter framställningar från berörda stiftsstyrelser att i flerastift inrätta prästtjänster för teckenspråkiga. 1 enlighet med den ändradedistriktsindelningen för det teckenspråkiga arbetet inom kommertjänsterna att omfatta tjänstgöring i ett eller flera stift. Kyrkoherdarna fördöva kommer att erbjudas de nya tjänsterna i stiften. Något krav på atttjänsterna skall kungöras lediga till ansökan bör därför inte ställas uppförsta gången som tjänsterna skall tillsättas. Det bör dock ankomma påregeringen att meddela föreskrifter om detta. De kyrkoherdar för dövasom får de nya prästtjänsterna för teckenspråkiga lämnar därmed sinafullmaktstjänster och skyldigheten att utöva tjänsten hos SFRV. 1 ställetkommer prästerna i fråga att på vanligt sätt lyda under ochstiftsstyrelsen i det stift där tjänsten finns inrättad. Det är enligt min meningangeläget att de dövas intresseorganisationer ges fortsatt inflytande vidtillsättningen av prästtjänsterna också sedan ansvaret för det teckenspråkigaförsamlingsarbetet har förts över till stiftssamfalligheterna. Det böremellertid ankomma på regeringen att meddela föreskrifter om detta. Jag avseratt också i denna fråga senare komma åter till regeringen med förslag. 2.7Val av elektorer för stiftsfullmäktigevalen Mittförslag: Vissa präster och andra församlingsanställda som inte är valbara tillkyrkofullmäktige skall kunna väljas till elektorer för val av stiftsfullmäktige. Omvalet av elektorer skall ske i kyrkorådet, skall proportionellt valsätt kunnatillämpas. Förslaget innebärändringar i 6 kap. 8§ och 7 kap. 14 § församlingslagen (1988:180). Skälen för mitt forslag: I6 kap. församlingslagen finns föreskrifter om stiftsfullmäktige i deobligatoriska stiftssamfalligheter som är inrättade . Ledamöteroch suppleanter i stiftsfullmäktige väljs av elektorer. Dessa i sin tur väljsför varje församling av kyrkofullmäktige eller av kyrkorådet, omkyrkofullmäktige inte finns. I fråga om valbarhet till elektor eller ersättareför elektor, verkan av att valbarheten upphör och rätt att avsäga sig uppdragetskall bestämmelserna om valbarhet för ledamot eller suppleant i kyrkofullmäktigetillämpas. Enligt dessa bestämmelser, som finns i 2 kap. 5§ församlingslagen(paragrafen ändrad senast 1989:985), gäller bl. a. att den som innehar entjänst som biskop inte är Detsamma gäller enkyrkoherde eller annan präst som har förordnats att vara ledamot avförsamlingens kyrkoråd samt en församlingsanställd, som i egenskap avföredragande hos kyrkorådet eller på grund av andra uppgifter som hör tilltjänsten har den ledande ställningen bland församlingens tjänstemän. 1 2 kap. 23 §församlingslagen föreskrivs att val av elektorer och deras ersättare för val avstiftsfullmäktige skall vara proportionellt, om ett visst antal ledamöter avkyrkofullmäktige begär det. För de fall då val av elektorer och ersättare skallske i kyrkorådet saknas en motsvarande bestämmelse. I en riksdagsmotion (1988/89:K625)yrkades att de nyssnämnda valbarhetshindren inte skulle gälla vid val avelektorer för stiftsfullmäktigevalen. Vidare föreslogs i motionen attbestämmelserna om proportionella val skulle kunna tillämpas också när det ärett kyrkoråd som förrättar elektorsvalet. (1989/90: KU2) anslöt sig till vad som hade anförts i motionen och riksdagengav som sin mening regeringen till känna vad utskottet anfört (rskr. Jag delar den uppfattningsom kommit till uttryck i den av tillstyrkta motionen. Förslagenföranleder ändringar i 6 kap. 8 § och 7 kap. 14 § församlingslagen samt avrubriken före sistnämnda paragraf. 2.8 Antalet elektorer vid val av stiftsfullmäktige Mittförslag: Vid val av elektorer för val av stiftsfullmäktige skall i varjeförsamling väljas minst en elektor. 1 församlingar med mer än 500 men högst2000 röstberättigade kyrkomedlemmar väljs två elektorer. I församlingar med merän 2 000 röstberättigade medlemmar väljs tre elektorer och ytterligare enelektor för varje därefter påbörjat tvåtusental röstberättigade medlemmar. Förslaget innebär ändringar i 6 kap. 7 § församlingslagen (1988:180). Kyrkomötets förslagöverensstämmer med mitt (Mot. 1989:42, KL 25, kskr. Remissinstanserna: har i yttrande över kyrkomötetsförslag för sin del anslutit sig till vad reservanterna i kyrkolagsutskottetförordat, nämligen att endast den ändringen görs att en församling med mer än2 000 röstberättigade medlemmar tilldelas ytterligare en elektor för varjepåbörjat tvåtusental medlemmar utan att det därvid föreskrivs någon övre gränsför antalet elektorer. har avstått från att redovisa egnasynpunkter på förslaget.