prop · GD03107 · 1989-12-31 00:00:00 — Artikel28 behandlar barnets rätt till utbildning. Jag har tidigare under artikel 23redovisat bestämmelserna om skolplikt och rätten till utbildning enligt 3 kap.skollagen. Genomgrundskolan erbjuds alla elever, oberoende av geografisk hemvist och socialaförhållanden, en likvärdig utbildning. Att eleverna får vissa grundläggandekunskaper och färdigheter är ett väsentligt krav på skolan. Läroplaneninnehåller en till allra största delen gemensam kurs som omfattar samma ämnenoch sakområden i alla landets skolor. Därigenom garanteras eleverna engemensam referensram. utbildning omfattar inte bara kunskaper ochfärdigheter utan även vad som kan kallas social träning och skolning i övrigt.I läroplanen är fastlagt att skolans värderingar skall präglas av degmndläggande värderingar om demokrati, tolerans, jämlikhet m.m. på vilka detsvenska samhället bygger. Skolans arbetssätt är så utformat att det skallbefrämja vår demokratis samhällssyn och människosyn. punkt 1 a) förskrivna skyldigheten att göra grundutbildning obligatorisk ochkostnadsfritt tillgänglig för alla uppfylls i svensk lagstiftning. i 4 kap. skollagen skall varje kommun anordna grundskola av denomfattning som krävs för att ta emot i riket bosatta bara, som enligt skollagenhar rätt att gå där. Utbildningeni skall syfta till att ge eleverna de kunskaper och färdigheter ochden skolning i övrigt som de behöver för att delta i samhällslivet. Den skallkunna ligga till grund för fortsatt utbildning i gymnasieskolan. Utbildningeni är kostnadsfri för eleverna. kostnadha tillgång till böcker, skrivmateriel, verktyg och andra därmed Prop.1989/90:107 jämförliga hjälpmedel som behövs för utbildningen. Punkt1 b) och c). Gymnasieskolan är en frivillig skolform för ungdomarna attutnyttja och frivillig för kommuner och landstingskommuner att anordna. Någonovillkorlig rätt att tas in i gymnasieskolan föreligger inte. I regeringensproposition om gymnasieutbildning för svårt rörelsehindrade ungdomar föreslåsdock en lagstadgad rätt till gymnasial utbildning vid specialanpassadgymansieskola för svårt rörelsehindrade elever. Psykiskt utvecklingsstörda ochbarndomspyskotiska ungdomar har rätt till yrkessärskola efter grundsärskolaneller träningsskolan. Gymnasieskolanär i princip tillgänglig för alla ungdomar som är bosatta i riket och somgenomgått utbildning i eller motsvarande. De har då rätt att fåutbildning i gymnasieskolan "i mån av plats". Gymnasieskolan harsuccessivt utökats och är nu dimensionerad så att hela årskullen 16-åringarnumerärt kan beredas plats inom gymnasieskolorganisationen i riket. Men allakan inte komma in på den studieväg de önskar i första hand. Av betydelse isammanhanget är kommunernas/landstingskommunernas möjligheter att anordnaolika slag av utbildning och hänsyn till läget på den arbetsmarknad som väntarefter utbildningen. Betygen avgör vid intagning till mer attraktivastudievägar. Kommunerna har dock ett uppföljningsansvar för ungdomar under 18 årsom inte kommit in i gymnasieskolan eller har fast anställning eller på annatsätt har stadigvarande sysselsättning. Gymnasieskolanomfattar såväl allmän utbildning som yrkesutbildning. Där finns olikastudievägar, som bygger på gmndskolan eller i vissa fall på någon ytterligareutbildning. Utbildningen i gymnasieskolan skall ligga till grund föryrkesverksamhet eller för fortsatt utbildning. Utöver de många studievägarnahör till gymnasieskolan också gymnasial lärlingsutbildning. Utbildningeni gymnasieskolan är så gott som helt kostnadsfri för eleverna. De skall utankostnad ha tillgång till böcker, skrivmateriel, verktyg och andra därmedjämförliga hjälpmedel som behövs för utbildningen. Huvudmannen får dockbesluta att eleverna skall hålla sig med vissa egna sådana hjälpmedel. 1verksamheten får också förekomma enstaka inslag som kan föranleda en obetydligkostnad för eleverna i något annat avseende. Allaelever i gymnasieskolan har rätt till studiehjälp enligt bestämmelserna istudiestödslagen (1973:349). Studiehjälpen utgör ett led i samhälletssträvanden att bereda alla, oberoende av social och ekonomisk bakgrund samtbostadsort, möjligheter att genomgå önskad utbildning på gymnasial nivå. Stödetsyftar också till att kompensera barnfamiljerna för kostnaderna för barnetsutbildning. Studiehjälpbestår av studiebidrag samt vissa tillägg. Studiebidraget beviljas med förnärvarande . Alla elever som har tillskolan har dessutom rätt till fria dagliga resor mellan skolan och hemmet. Enelev som måste flytta från föräldrahemmet för att genomgå en utbildning harrätt till ett särskilt inackorderingstillägg för att täcka merkostnaderna. Föratt göra det möjligt även för elever från fa- miljermed särskilt svag ekonomi att genomgå utbildning beviljas i sådana Prop.1989/90:107 fall även extra tillägg till studiebidraget och studielån. Punkt1 d). Studierådgivning och yrkesvägledning är obligatorisk i gmndskolan.Elevema skall få praktisk arbetslivsorientering i minst sex och upp till tioveckor totalt . IndividueU vägledning och yrkesorienteringi samband med undervisningen i alla ämnen skall finnas. Även i gymnasieskolanfinns studie- och yrkesvägledning. Skolanhar ett uttalat ansvar vad gäller regelbunden närvaro i skolan (punkt 1 é). Förgmndskolan gäller att särskilda stödinsatser skall sättas in för elev som harbehov av särskilt stöd. Förskolan innebär punkt 2 att aga eller annan för bamet kränkande behandling intefår förekomma. För gmndskolan gäUer att om en elev begått mindre förseelsereller uppträtt olämpligt läraren på lämpligt sätt skall framhålla för elevenvikten av att denne ändrar sitt uppförande. Samråd med vårdnadshavaren skallske, om det behövs. Vid upprepade förseelser eller fortsatt olämplighet skallrektor tillsammans med eleven samt elevens lärare och vårdnadshavare försökautreda orsaken till beteendet. Om inte eleven ändrar sitt beteende skall rektorgöra en anmälan till skolstyrelsen för överväganden om lämplig åtgärd. har ett omfattande intemationellt samarbete i utbildningsfrågor,bl.a. OECD-projekt, Europarådsprojekt, nordiska projekt och UNESCO-projekt ochövriga intemationella projekt. Samarbetet rör sig på många olika nivåer frånforskamivå till skolnivå som ASPRO-projekten ().Bland projekten ingår delaktighet i och stöd till FN:s läskunnighetsår medsärskild inriktning mot utvecklingsländernas svårigheter. Medgmnd i läroplanerna för gmndskola och gymnasieskola har ett program för skolansintemationalisering upprättats. Flera statliga myndigheter samverkar här medvarandra som , styrelsen för internationell utveckling ochstatens invandrarverk. Samverkan sker också med olika frivilligorganisationersom får bidrag för att kunna vända sig direkt till skoloraa. Man uppmuntrarockså elevinitiativ som Operation Dagsverke. Ett stortantal skolor har direkta intemationella kontakter och får ekonomiskt stöd försitt internationaliseringsarbete. Artikel29 om bl. a. syftet med utbildningen har god täckning i såväl gmndskolans somgymnasieskolans läroplaner. Bestämmelsernai punkt 1 a) är väl tillgodosedda i läroplanen för gmndskolan: "Skolansinsatser skall planeras och krav ställas utifrån varje baras aktuellafömtsättningar. Skolan har skyldighet att ta väl hand om alla elever och attstödja och uppmuntra envar att utveckla sin förmåga och sina intressen. Ettsärskilt ansvar har skolan för elever med svårigheter och för barn och ungdomarsom tillhör olika minoriteter. Skolan kan därför inte ge alla lika myckethjälp. Den måste speciellt och i samverkan med andra stödja dem som av olikaanledningar har särskilda svårigheter." (Läroplanen för gmndskolan s. Punktb) e). Momenten finns föreskrivna såväl i de övergripande må- lenför skolans undervisning och verksamhet som i särskilda kursplaner, Prop.1989/90:107 främst i de samhälls- resp. naturorienterande ämnena. b).För gmndskolan är undervisning om bamens rätt och de mänskliga rättighetemaföreskrivna som obligatoriska kursmoment på samtliga stadier inom desamhällsorienterande ämnenas ram. Kursplanen har som en av utgångspunktema denrekommendation om utbildning för intemationeU förståelse som antogs vidUNESCO:s artonde generalkonferens . 1målen för de samhällsorienterande ämnena uttrycks detta på följande sätt:"Undervisningen skall syfta till att stärka respekten för människansgmndläggande fri- och rättigheter. Den skall ge en beredskap för fredssträvandenoch öka förståelsen för behovet av intemationeU solidaritet." c)uttrycker läroplanens anda. Undervisningen för de samhällsorienterande ämnenaskall "hjälpa elevema att utveckla en personlig uppfattning samtförståelse och respekt för andra människors kulturer och värderingar. Den skallsamtidigt hävda vår demokratis väsentliga värden och klart ta avstånd från alltsom strider mot dessa". d).Detta uttrycks i såväl läroplanens allmänna mål som i särskilt desamhällsorienterande ämnenas kursplaner. 1 de aUmänna målen för skolansundervisning står att skolan skall verka för jämställdhet meUan kvinnor ochmän. Den skall vidare söka gmndlägga solidaritet med eftersatta gmpper i vårtland och aktivt verka för att invandrama i vårt land innefattas i samhäUsgemenskapen. e).Skolans undervisning i särskilt de naturorienterande ämnena skall "visahur kunskap om naturmiljön kan användas i samhällsarbetet, göra elevemamedvetna om människans ansvar för sin och kommande generationers livsmiljö ochväcka deras respekt för allt levande" (Ur läroplanen för gmndskolan.) Gymnasieskolansläroplan håller på att arbetas om. 1 de stycken som gällerartikel 29 kommer de att stå i överensstämmelse med gmndskolans läroplan enligtovan. Som jag tidigare redovisat har samhället det övergripande ansvaret förbamens och ungdomaraas skolgång och utbildning och för genomförandet avsamhällets önskan att ha ett enhetligt utbildningssystem. Mot detta står ivissa fall enskilda människors önskan att ordna skolgången för sina bam påannat sätt än genom det offentliga skolväsendet. Iöverensstämmelse med de principer om friheter för enskilda individer som är enav gmndpelama i det svenska samhället och de intemationella förpliktelser somSverige har åtagit sig genom att tillträda olika konventioner får skolpliktfullgöras i fristående skolor, om dessa uppfyller erforderliga minimikrav. Enligtbestämmelser i skollagen får såväl vanlig som särskild skolplikt fullgöras i enfristående skola om skolan är godkänd för ändamålet. Godkännande skallmeddelas om skolans utbildning ger kunskaper och färdigheter som till art ochnivå väsentligen svarar mot de kunskaper och färdigheter som gmndskolanförmedlar och skolan även i övrigt väsentligen svarar mot gmndskolans allmännamål. Kraveni artikel 30 beträffande rättigheter för bam som tillhör minoriteter 69 eller en urbefolkningtillgodoses i allt väsentligt genom den gmndlagsskyd- Prop. 1989/90:107 dadeyttrandefrihet, informationsfrihet, mötesfrihet, föreningsfrihet ochreligionsfrihet som tillkommer såväl svenska medborgare som utlänningar här iriket. I målsättningsstadgandet i 1 kap. 2 § regeringsformen anges att etniska,språkliga och religiösa minoriteters möjligheter att behålla och utveckla etteget kultur- och samfundsliv bör främjas. Vidare innehåUer 2 kap. 15 §regeringsformen en bestämmelse om att lag eller annan föreskrift inte fårinnebära att någon medborgare missgynnas därför att han med hänsyn till ras,hudfärg eller etniskt urspmng tillhör en minoritet. År1975 fastlade riktlinjema för den svenska invandrar- ochminoritetspolitiken. De övergripande målen för denna politik sammanfattades iorden jämlikhet, valfrihet och samverkan. Målen har senare ytterligarefastställts och utvecklats, se prop. 1985/86:98. Invandrar- och minoritetspolitikenhar således tiU syfte att alla skall komma i åtnjutande av de nämndagmndlagsskyddade rättigheterna och torde således stå i god överensstämmelsemed artikelns inriktning. Ensärskild uppföljning för skolans del av beslut om de invandrarpolitiskamålen gjordes genom hemspråksreformen, vilken trädde 1977. Genomhemspråksreformen blev kommunerna skyldiga att anordna hemspråksundervisningför elever i gmndskolan och gymnasieskolan när vårdnadshavaren ellervårdnadshavama har ett annat språk än svenska som modersmål och använder detspråket i sitt dagliga umgänge med bamet. Samiska,tomedalsfinska eller zigenska elever har rätt att få hemspråksundervisning ioch på det egna språket, även om det inte är elevens dagliga umgängesspråk ihemmet. Detsamma gäller elever som är adoptivbarn och som har ett annatmodersmål än svenska. Syftetmed hemspråksundervisningen är att stödja elevens allmänna språkutveckling ochdärigenom främja utvecklingen mot en aktiv tvåsprå-kighet. Rätten tillhemspråksundervisning gmndas på den enskilde elevens behov av språkstöd. Vadgäller inhemska minoriteter har vid flera tillfallen slagit fast attdet så länge samema själva önskar det skall finnas två likvärdigautbildningsmöjligheter för sameraa, nämligen sameskolan och gmndskola. Detfinns sex sameskolor i landet. Sameskolorna ger undervisning i årskursema 16.Vid sameskolorna tillämpas gmndskolans läroplan, varvid dock undervisningen ivissa ämnen skall beröra även frågor som är av betydelse för samemas kultur ochlevnadsförhållanden. Undervisning sker på svenska och samiska. Ämnet samiskaförekommer i samtliga årskurser. Utbildningen vid sameskoloma är kostnadsfriför elevema. Samiskaelever som inte väljer att gå i sameskola fullgör sin skolplikt i kommunalagmndskolor. Dessa elever har rätt att få hemspråksundervisning som fömtomämnet samiska även omfattar samisk kultur. Hemspråksträningförekommer även i förskolan. Med stöd av förord ningen (1977:628) om statsbidrag tiU hemspråksträning i förskolan lämnas sådana bidrag under vissa fömtsättningar till kommunerna för hemspråks- träning i daghem, kommunalt familjedaghem eller deltidsgmpp. lämnasäven för hemspråksträning i annan förskola, om den bedrivs av en Prop.1989/90:107 kommunalanställd hemspråkstränare och om förskolan ingår i den planför baraomsorgen som har antagits av kommunfullmäktige. för varie bam. Det kan nämnas attca av alla invandrarbam på detta sätt får hemspråksträning redan föreskolåldern. Artikel31 behandlar baras rätt till lek och fritid och tiU att få och ta del i bl.a.kulturaktiviteter. Artikeln innebär knappast några problem för svensk del. pedagogiska programmen för förskola och fritidshem (Allmänna råd frånsocialstyrelsen 1987:3 och 1988:7) betonas lekens betydelse för baras inlärningoch utveckling. Att ge bamen inspiration, god tid, utrymme och material förderas lekar ses som en av baraomsorgens viktigaste uppgift. Lekterapiför bara på sjukhus är vidare ett område inom vilket man i bedrivit ettlångvarigt pionjärarbete. De allra flesta barakliniker har numera särskildalekterapeuter anställda med uppgift att tillhandahålla lekmaterial, delta ibamens vård, aktivera och stimulera de sjuka barnens lekar och skapa enbamvänJig miljö på sjukhuset. Bamslek som ett område för forskning och utvecklingsarbete har allt mer kommit attuppmärksammas. Forskningsprojekt pågår t. ex. om bam och leksaker, pojkars ochflickors lekbeteenden och blinda baras lekutveckling. Baramiljörådethar till uppgift att verka för förbättringar i bams miljö, med särskild tonviktpå lekmiljön, och för en ökad säkerhet för bam och ungdomar. Frånskolans område kan jag nämna föreskriftema om utbildningens organisation, vilkasyftar tiU att väma om rätten till vila och fritid. Bestämmelserna finns ihuvudsak i 2 kap. skollagen och 4 kap. gmndskoleför-ordningen. Läsåretskall således delas upp på en hösttermin och en vårtermin. Läsåret skall haminst . Den tid som inte ingår i ett läsår utgör ferietid. Läsåretskall böria och sluta senast . Skoldagen får omfatta högst 5timmar och för elever i årskursema 1 och 2 samt högst förelever i årskursema 3 9. och är skolfria. Under läsåretskall elevema få minst . Äveni fråga om gymnasieskolan finns regler om läsårets längd, antalet lektioner pervecka o.d. som syftar till att väma om rätten till vila och fritid. Dekrav som uttrycks i artikeln om bams deltagande i kulturlivet är inte regleradei särskilda lagar i . Riksdag och regering har emellertid i olikasammanhang betonat vikten av att bam ges möjlighet att delta i kulturlivet. Sedan1984 har ett omfattande utvecklingsarbete inom barnomsorgens olika verksamhetsformer bedrivits med stöd av särskilda medel. En stor andel av projekten har syftat till att utveckla det pedagogiska innehållet i förskola och fritidshem barnkultur, drama, musik, sång, språk, dans och skapande verksamheter. Projekten har dokumenterats i rapporter, 71 utställningar,festivaler, video och presenterats vid barnomsorgsmässor Prop. 1989/90:107och konferenser. Flera barnkulturcentra har startats på olika platser i landetunder projekttiden, liksom musikverkstäder och bild- och form verkstäder somvänder sig till barn och personal inom barnomsorgen. Ettframgångsrikt sätt att främja barn- och ungdomskulturen är också att arbetagenom skolan. Skolan har långvariga erfarenheter av att ta emotteaterföreställningar och konserter, att samarbeta med konstnärer och attutnyttja folkbibliotek och museer. pågår ett utvecklingsarbetemed kultur i skolan med stöd av särskilda stimulansmedel. Den kommunalamusikskolan har vidare betytt mycket för många barns musikaliska fostran ochgivit upphov till många musikgrupper. Närdet gäller kulturinstitutionernas verksamhet är det en naturlig uppgift fördessa att tillgodose barns behov av och tillgång till teater, dans, musik,film, litteratur, konst m.m. budgetproposition (prop. 1989/90:100bil. 10 s. 86) föreslås bl.a. ökade bidrag tiU tre teatrar för fortsattkonstnärlig utveckling av barn- och ungdomsteatern till gagn för hela landet. Isamma proposition (s. 83 88) anmäler regeringen att ett samlat program förbam- och ungdomskultur skall utarbetas. Programmet skall redovisa ochinformera om nuvarande och planerade insatser och bidragsformer på bam- ochungdomskulturens område. Bammiljörådethar i sitt remissyttrande framhållit barnens rätt till spontan och kreativ lekoch att det är viktigt att det finns möjligheter till lek i närheten av bamensbostäder. Det finns enligt rådet ett gott stöd för sådana åtgärder i plan- ochbygglagen (1987:10, PBL), men att tillämpningen trots detta i flera sammanhangvisat sig vara till barnens nackdel. Ettav den fysiska planeringens syften är att väga samman olika och iblandkonkurrerande intressen till en fungerande helhet. Barnens behov och önskemålkan ses som ett sådant intresse. Det bör dock betonas att bamens speciellabehov också sammanfaller med andra intressen. Jag tänker dåsärskilt på gmpper som gamla och handikappade. Enligtmin uppfattning är bamens behov av lek väl tillgodosett i PBL. Inom eller ianslutning till områden med sammanhängande bebyggelse skall det finnas lämpligaplatser för lek, motion och annan utevistelse (2 kap. 4 § PBL). Bestämmelseraaom friytor för lek och utevistelse skall ses som ett uttryck för att det skallfinnas möjligheter för dem som bor och verkar i eller i anslutning tillbebyggelseområdet att få tillgång till sådana fritidsanläggningar och grönytorm. m. som människor i allmänhet anser nödvändiga för ett fullvärdigtsamhällsliv. I 3 kap. 15 § föreskrivs att på tomter som tas i anspråk förbebyggelse, skall det finnas tillräckligt stor friyta som är lämplig förutevistelse och lek på tomten eller på utrymmen i närheten av denna. Om detinte finns tillräckligt utrymme för att anordna både parkering och friyta,skall i första hand friyta anordnas. Motdenna bakgmnd delar jag bammiljörådets uppfattning att PBL ger ett tillräckligt stöd för att den fysiska planeringen skall kunna medverka till att skapa goda miljöer för barnen. Det torde finnas visst fog för rådets uppfattning att åtgärder för bamen ibland får stå tillbaka för satsningar på andra områden. Jag vill dock understryka att det ankommer 72 påkommunerna att vid avvägningar mellan olika intressen se till att Prop.1989/90:107 barnens behov tillgodoses. Det finns i det sammanhanget skäl attbetona vikten av att barnens krav på miljön lyfts fram i all samhällsplanering. Artikel32, punkt 1 handlar om barns rätt till skydd mot ekonomiskt utnyttjande och motvissa typer av arbete. Flertaletungdomar i går i skolan. av alla som går i grundskolanfortsätter vidare i någon form av gymnasieskola. När minderåriga förekommer iarbetslivet rör det sig därför framför allt om praktik eller feriearbete. Ävenför sådant arbete är det naturligtvis viktigt att det finns regler så att barnoch ungdom inte utför arbete på ett sådant sätt att det kan ha negativa följderför dem. Genomlagstiftning och andra åtgärder fullföljer en sådan politik sombeskrivs i punkt 1. Enligt9 kap. 1 § får den som är inte själv ingå avtal.Undantagsvis får det dock förekomma med stöd av lag. I6 kap. 12 § stadgas att barn får ingå avtal om anställningeller annat arbete, men endast om vårdnadshavaren samtycker till avtalet.Barnet får själv säga upp avtalet och, om barnet fyllt , utan nyttsamtycke avtala om annat arbete av liknande art. Baraet eller vårdnadshavarenfår säga upp avtalet med omedelbar verkan, om det behövs med hänsyn tillbarnets hälsa, utveckling eller skolgång. Har vårdnadshavaren sagt upp avtaletav detta skäl får barnet inte därefter träffa ett nytt avtal utanvårdnadshavarens samtycke. Barnhar ju vanligen mer än en vårdnadshavare. Av 6 kap. 13 § framgåratt båda skall samtycka. Dämtöverfinns det regler för när och hur barn får bedriva egen form avnäringsverksamhet. Enligt 15 kap. 13 § får förmyndaren inte låtaden minderårige driva näring med mindre denne fyllt . Reglerom skydd för minderåriga i arbetslivet finns framför allt i 5 kap.arbetsmiljölagen (1977:1160). Även sjömanslagen (1973:282), fartygssäkerhetslagen(1988:49), sjöarbetstidslagen (1970:105), lagen (1970:943) om arbetstid m.m. ihusligt arbete samt strålskyddslagen (1988:220) innehåller regler till skyddför minderåriga. Lagreglerna kompletteras av förordningar från regeringen samtföreskrifter från berörda myndigheter. Här kan särskilt nämnasarbetarskyddsstyrelsens (ASS) kungörelse (AFS 1987:11) med föreskrifter omanlitande av minderåriga i arbetslivet. av antagna propositionen (1989/90:60, AU 16, rskr. 115)om minimiålder för tillträde tiU arbete har regeringen föreslagit att Sverigeskall ratificera konvention (nr 138) om minimiålder för tillträde tillarbete. I propositionen förklarar föredraganden bl. a. att helhjärtatställer sig bakom strävanden att bekämpa bamarbete i världen. Den svenskaarbetsmiljölagstiftningen står till sin allmänna inriktning och uppläggning igod överensstämmelse med konventionen. Endast några mindre ändringar har därförbehövt göras inför en svensk ratifikation. Chefen förarbetsmarknadsdepartementet har underrättat mig om att hon vid dagensregeringssammanträde ämnar föreslå att regeringen beslutar ratificerakonventionen. Punkt2 a). Enligt 5 kap. 2 § arbetsmiljölagen är huvudregeln den att en 73 minderåriginte får anlitas till arbete före det kalenderår under vilket han Prop.1989/90:107 eller hon fyller och inte heller innan han eller hon haravslutat sin obligatoriska skolutbildning. En minderårig får dock dessförinnananlitas till lätt arbete som inte kan inverka menligt på hans eller henneshälsa, utveckling eller skolgång. Minderårigbestämmelsernai arbetsmiljölagen gäller i princip bara i anställningsförhållanden. Genomriksdagens ovan nämnda beslut har reglerna utvidgats till att fr. o. m. den 1december 1990 även gälla minderåriga som anlitas till arbete utan att varaarbetstagare. har arbetsmiljölagen kompletterats med en bestämmelsesom innebär en lägsta gräns vid för utförande av lätt arbete. Arbetsmiljölagenär inte tillämplig på fartygsarbete och inte heller på arbete som utförs iarbetsgivarens hushåll. Förarbete som utförs ombord på fartyg finns särskilda regler i sjömanslagen ochfartygssäkerhetslagen.