prop · GD03111 · 1989-12-31 00:00:00 — 1989/90:111mervärdeskatt i särskild ordning pä sätt som redogörs för i avsnitt 2.3.2. Beträffandeaffärsverken kommer ML:s allmänna bestämmelser om avdragsrätt att gälla. Andra stycket gäller avdragsrätten för primär- ochlandstingskommunen Genom styckets första mening får dessa kommuner avdragsrättför sådan ingående skatt som hänför sig till verksamhet som inte medförskattskyldighet. Denna avdragsrätt har behandlats i avsnitt 2.3.3.1 andrameningen klargörs, att de allmänna avdragsbestämmelserna i föreslagna lydelsenav 17 S tredje--tionde styckena jämte anvisningar och 18 S gäller i dllämpligadelar på den här aktuella avdragsrätten. Kommunernas avdragsrätt för ingåendeskatt i verksamhet som medför skattskyldighet följer direkt av 17 § förstastycket. Ändringarna är huvudsakligen en följd av det i avsnitt 2.5i den allmänna motiveringen kommenterade förslaget till ny redovisningsordning. I första stycket knyts således skyldigheten att anmäla sigför registrering direkt till omsättningen och det anges att registreringenskall ske i hemortskommunen. Vidare tilläggs i första stycket att den som ärskattskyldig till mervärdeskatt men som inte skall lämna självdeklarationalltid skall anmäla sig för registrering oavsett omsättningens omfattning. I femte stycket föresläs att det införs bestämmelser omytterligare möjligheter till registrering och avseende registreringensvaraktighet. Motsvarande förhållanden regleras i bestämmelserna omredovisningsskyldighet i 6 § ML. Paragrafen är ny. I första stycket anges att redovisning av mervärdeskattskall ske i allmän självdeklaration i de fall registrering inte skall skeenligt 19 S och att de förfaranderegler som gäller avseende sädan deklarationskall gälla för förfarandet med denna mervärdeskatt i stället för ML:smotsvarande bestämmelsen Den föreslagna bestämmelsens placering och allmännautformning har gjorts i enlighet med vad lagrådet anfört. Lagrädets tveksamhetinför den föreslagna ordningen kommenteras i avsnitt 2.5 i den allmännamotiveringen. I andra stycket anges att skattedllägg enligttaxeringslagen skall utgå med till den del beräkningsunderlaget avsermervärdeskatt enligt första stycket. Avsikten med stycket är att förhindra att ett mer betungande skatte dllägg utgår pä felaktigheter avseende mervärdeskatt i en allmän självdekla ration än Om motsvarande felaktighet anges i en mervärdeskattedeklaration. I det förslag som lämnades i lagrädsremissen skulle samma effekt uppnås ge nom att bestämmelsen om skattetillägg i 64 a S ML även skulle gälla av seende sådan mervärdeskatt som skulle redovisas i allmän självdeklaration. Jag anser dock att det nu lämnade förslaget är en bättre lösning. 22 § Prop. I enlighet med vad lagrådet har anfört föreslåsbemyndigandet i tredje stycket sista meningen utgå. Övriga ändringar föranledsav det förslagna redovisningsförfarandet. Ändringen är av redaktionell art. Ändringarna i första stycket 4 är en följd av det ändraderedovisningssystemet. Ändringen i föreslagna första stycket första meningen ären följd av att kyla i 7 § andra stycket förs in under varubegreppet. Ienlighet med vad lagrådet förordat föreslås att bemyndigandet i den andrameningen utgån I den föreslagna tredje meningen har en hänvisning gjorts tillbestämmelserna i angående skattesatsen. Denna hänvisning ersätter 59 §första stycket första meningen, som föreslås upphävd. Det föreslagna andrastycket har i sak överförts från nuvarande 8 § 12). Övriga ändringar är avredakdonell art. Nuvarande första stycket första meningen utgår på grund avatt en hänvisning dll 13 § föresläs införd i 58 §. Styckets andra mening utgårsom en följd av att reduceringsreglerna slopas. Ändringarna i nuvarande andra stycket är en följd av attskattesatsen utformas som en päläggsprocent. Ändringen av vad som skall utgörabeskattningsvärdet korresponderar med den föreslagna hänvisningen i 58 S dll13 S och motsvaras såvitt avser omsättning inom landet av den föreslagna ändringeni första stycket av anvisningarna till 14 §. Paragrafen är ny. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt2.5 i den allmänna motiveringen. Vid utformningen av paragrafen hårdesynpunkter som lagrådet framfört beaktats. Av första stycket framgår att det är den som importerar entjänst som skall erlägga förekommande importskatt. Mervärdeskatt skall vid import endast erläggas för vissa i första stycket uppräknade tjänsten I listan över skatte pliktiga tjänster vid import har, i enlighet med vad som anförts av några re missinstanser, tillägg i förhällande till kommitténs förslag gjorts avseende import av vissa immateriella rättigheten Denna punkt har utformats i enlig het med vad som föreslås i 2 a S tredje stycket 12) avseende export av sådana rättigheten Den av kommittén föreslagna lydelsen av punkten 6 (enligt kom mitténs föreslag i tredje stycket av 60 § ML) bör ändras från "analyseller värdering av vara" till "kontroll eller analys av vara".Härigenom uppnäs 204 korrespondensmed 2 a S tredje stycket 7) i dess föreslagna lydelse. Dess- Prop.1989/90:111 utom undviks dubbelbeskattningsproblem i förhållande till EG:ssjätte mervärdeskattedirektiv. Punkten 8, "annan tjänst av ekonomisk, juridisk,administrativ eller därmed jämförbar art", korresponderar med föreslagna2 a § tredje stycket 16). Med begreppet avses främst att täcka in olika typerav konsulttjänster. Det kan gälla tjänster utförda av advokater, andrajuridiska rådgivare, revisorer m,m. Begreppet inrymmer även finansiellatjänster och försäkringstjänsten Dessa tjänster importbeskattas dock inteeftersom importbeskattningen enligt andra stycket inte skall träffa någontjänst som är undantagen frän skattephkt enligt 8 S ML, I andra stycket förklaras vad som avses med import avtjänst. Tjänsten skall dllhandahällas eller förmedlas av en utländsk företagaresom inte är skattskyldig här i landet. Tillhandahållanden av utländskaföretagare som är skattskyldiga här i landet enligt punkt 1 nionde stycket avanvisningarna till 2 S skall beskattas pä vanligt sätt hos tillhandahällaren.Om tillhandahällaren inte är en företagare som skulle ha beskattats om han haftsådan anknytning till som anges i ovan angiven anvisningspunkt skallimportskatt inte utgå. Vidare skall tjänsten tillgodogöras inom landet. Den somhar etablerat sin affärsverksamhet i , har fast driftställe eller ärbosatt inom landet får som huvudregel anses här tillgodogöra sig de tjänsterhan erhållen Tjänster som t.ex. inhandlas under resa i utlandet för behov underresan eller tjänster avseende tillgångar eller verksamhet i utlandet skall dockinte anses tillgodogjorda i . I tredje stycket anges att skatt inte skall erläggas avvissa importören Detta gäller mervärdeskattskyldiga importörer för import i denskattepliktiga verksamheten samt staten och primär- eller landstingskommun.Med staten förstås här annan statlig myndighet än affärsverken (jfr föreslagna3 § tredje stycket och specialmotiveringen därtill). Undantagna från skyldighetatt erlägga skatt är vidare privatpersoner och andra som inte bedriver näringsverksamhetunder förutsättning att värdet av den totala importen för beskattningsåretuppgår till högst 30 000 kn De föreslagna bestämmelserna i 2 S om att den som skallerlägga mervärdeskatt för import av tjänst är skattskyldig och i 5 S om vadsom skall utgöra utgående skatt vid importbeskattning av tjänst, bidrar tillatt göra de allmänna reglerna i ML tillämpliga på import av tjänst. Skatt skall således erläggas av vederlagetenligt 13 och 14 S§ ML. Skatten skall om importen sker i en skattepliktigverksamhet redovisas i denna verksamhet och annars som en egen verksamhet.Bestämmelserna om registrering och redovisning gäller även avseendeimportskatten. Den skatt som skall erläggas, redovisas som utgående skatt. I denmån avdragsrätt finns enligt fjärde stycket skall det avdragsgilla beloppetredovisas som ingående skatt. Av det nu sagda följer att även bestämmelserna omrestavgift blir tillämpliga liksom bestämmelserna i 64 a - 64 k SS omskattedllägg m.m. I fjärde stycketanges att undantag frän de allmänna reglerna skall göras avseende rätten till avdrag. Den som är skattskyldig endast på grund av tjänsteimporten (jfr föreslagna 2 § andra stycket andra meningen) har, bero- 205 ende påförevarande styckes första mening och första meningen 17 S, inte Prop.1989/90:111 Han har inte heller rätt till avdrag för annan mervärdeskatt som i och för sig skulle kunna anseshänförlig till importen. Av andrameningen följer att den som skall erlägga skatt för import av tjänst endast harrätt att göra avdrag med motsvarande belopp till den del importen sker fören i övrigt skattepliktig verksamhet. Sista meningen i andra stycket utgår som en följd av detföreslagna redovisningsförfarandet. Paragrafen har ändrats i överensstämmelse med vad lagrådetförordat. Ändringen i andra stycket är en följd av att bemyndigandeti paragrafen slopats. Det nuvarande första stycket har delats upp i två stycken.I det föreslagna första stycket har yrkesmässigheten knutits till det av mig isamband med inkomstskattereformen föreslagna inkomstslaget näringsverksamhet.Denna ändring beror alltså på att jag föreslagit att de tre nuvarande inkomstslagenjordbruksfastighet, annan fastighet och rörelse skall ersättas med ett endainkomstslag, näringsverksamhet. Kriterierna för detta inkomstslag är i princip- liksom för rörelse - varaktighet, självständighet och vinstsyfte. Utöver vadsom framgår av det nu sagda innebär de föreslagna inkomstskatterättsligaändringarna följande av intresse. Inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhetföresläs försvinna. Vissa inkomster i det inkomstslaget blir i ställethänförliga till näringsverksamhet. Inkomstslaget kapital kommer uteslutandeatt vara beskattningsunderlag för statlig inkomstskatt. Bestämmelser ominkomstslaget kapital föresläs därför endast i SIL. Vissa inkomster som i daghänförs till kapital kommer i stället att hänföras till näringsverksamhet.Schablonbeskattningen av fastigheter tas bort från inkomstbeskattningen. I det första stycket föreslås att verksamhet skall ansessom yrkesmässig inte bara när inkomsten är intäkt av näringsverksamhet enligtKL utan också när den är det enligt SIL. Ändringen, som är ny i förhållandetill lagrådsremissen, betingas främst av att den i punkten 2 första stycket f)föreslagna uttagsbeskattningen annars inte träffar sådana juridiska personenvars intäkter inte utgör inkomst av näringsverksamhet enligt KL men väl enligtSIL (jfr 2 § 7 mom. En konsekvens av hänvisningen till SIL är visserligen att för sådana juridiska personer som enligt förslaget omreformerad in- komstskattendast skall ha en förvärvskälla och då i inkomstslaget närings- Prop.1989/90:111 verksamhet enligt SIL, kommer yrkesmässighetsbegreppet enligt MLäven att innefatta kapitalintäkten Erforderliga begränsningar av skattskyldighetenenligt ML fås emellertid i stället genom de i 8 S föreslagna undantagen fränskatteplikt. Det första styckets nuvarande hänvisning tillanvisningarna till 35 § KL har ersatts av en hänvisning till 25 S 2 mom. tredjestycket SIL. Regleringen avser vissa upplåtelser av avverkningsrätter ochvissa fall av avyttring av skogsprodukten upplåtelser eller avyttringar kanav den inkomstskattskyldige hänföras till inkomstslaget tillfälligförvärvsverksamhet i stället för till inkomstslaget jordbruksfastighet. ML:shänvisning till KL innebär att skattskyldigheten till mervärdeskatt kvarstår iett sådant fall. När nu inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet föresläsavskaffat föreslås att den nuvarande valfriheten mellan inkomstslagenjordbruksfastighet och tillfällig förvärvsverksamhet ersätts av en motsvarandevalfrihet mellan inkomstslagen näringsverksamhet och kapital. Den härföreslagna ändringen i ML innebär att den nuvarande mervärdeskattskyldighetensomfattning bibehålls. I det föreslagna andra stycket har hänvisningen till 24 §2 mom. KL ersatts av en hänvisning till 5 S andra och tredje styckena KL. Dennaändring beror pä att schablonbeskattningen av fastigheter föreslås slopad iinkomstskattesammanhang och att 24 S 2 mom. KL således upphävs. I ställetinförs begreppen privatbostad och näringsfastighet i KL. Den här föreslagnahänvisningen till 5 § KL avser således det där föreslagna begreppetprivatbostad. Det kan anmärkas att själva innehavet av en privatbostad intekommer att inkomstbeskattas. En näringsfastighet kommer däremot attinkomstbeskattas och då i inkomstslaget näringsverksamhet. I det föreslagna andra stycket har begreppetrörelseliknande ersatts av "former jämförliga med näringsverksamhet".Ordet rörelseliknande former hänför sig till det nuvarande inkomstslagetrörelse. I och med att detta inkomstslag ersätts av inkomstslaget näringsverksamhetär det inte lämpligt eller ändamålsenligt att behålla denna anknytning. Det böruppmärksammas att kriterierna för alla former av näringsverksamhet blir, somtidigare nämnts, desamma som gäller för inkomstslaget rörelse, nämligenvaraktighet, självständighet och vinstsyfte. Det finns inte bärande skäl att imervärdeskattehänseende då göra någon skillnad mellan olika näringsslag. Nägonpraktisk verkan av betydelse synes ändringen inte få. I det föreslagna tredjestycket, som kommenteras senare, föreslås att vinstkriteriet inte skalltillämpas om en skattepliktig vara eller tjänst mot vederlag tillhandahålls avstaten, ett statligt affärsverk, en primärkommun eller en landstingskommun.Vinstkriteriet skall däremot tillämpas pä kyrkliga kommuners verksamheten Införandet av beloppsgränsen i andra stycket harbehandlats i avsnitt 2,5, I förhällande till lagrådsremissen har tillagts enbestämmelse angående skattskyldigheten för delägare i ett enkelt bolag och förandelsägare vid samäganderätt. Bestämmelsen motsvarar vad som enligt nuvarandeförsta stycket av anvisningarna till 6 § föreskrivs beträffande den nu gällandeomsättningsgränsen för redovisningsskyldighet. Skattskyldighet för delägare is.k, gruvbolag och i partrederi följer regelmässigt direkt av första stycket. Övriga ändringar i de föreslagna första och andra styckenaär av redaktio- -' ' Det nuvarande andra stycket angående yrkesmässigbyggnadsverksamhet Prop. 1989/90:111 utgår. Bestämmelserna har ierforderliga delar förts över dll punkt 2 första stycket e) av förevarandeanvisningan I lagrådsremi.ssen fanns infört ett nytt tredje styckeangående yrkesmässigheten vid egenregiverksamhet. Stycket innehöllbestämmelser som åsyftade att utsträcka yrkesmässighetsbegreppet till att avseäven viss egenregiverksamhet på fastigheter som utgör dllgång inäringsverksamhet som inte medför skattskyldighet. Denna utsträckning skulleligga till grund för den uttagsbeskattning som föreslås i punkt 2 förstastycket f) av anvisningarna beträffande sådan egenregiverksamhet. Ilagrådsremissen angavs att en verksamhet anses som yrkesmässig i ML:s meningförst då näringsidkaren även i utåtriktad verksamhet tillhandahåller detjänster som det är fråga om att beskatta (jfr exempelvis prop. 1978/79:141 s.62-65 angående kriterier för yrkesmässig byggnadsverksamhet). Lagrådet haremellertid i sitt yttrande intagit den ståndpunkten att den i lagrådsremissenföreslagna regleringen, såvitt nu är i fråga, är obehövlig och kan utgå. I yttrandetutvecklas skälen för denna ståndpunkt. Jag har inte anledning att frångålagrådets bedömning. Bestämmelserna om utsträckning av yrkesmässighetsbegreppethar således -i enlighet med vad som förordas i lagrådets yttrande - tagitsbort. För att uttagsbeskattningen även skall omfatta sådana fastighetsägarevars intäkter inte utgör inkomst av näringsverksamhet enligt KL, men väl enligtSIL, är det dock erforderligt att det första stycket av anvisningarnakompletteras i enlighet med vad som anges i specialmotiveringen till detstycket. I det i lagrådsremissen föreslagna stycket fanns även vissabestämmelser som skulle begränsa omfattningen av den uttagsbeskattning somföreslås i punkten 2 av anvisningarna. Dessa bestämmelser har - också ienlighet med vad lagrådet förordat - förts över till uttagsbestämmelserna. Lagrådet har även förordat att vad som i lagrådsremissenföresläs om offentlig verksamhet, elfte och tolfte styckena i remissen, istället tas in som ett nytt tredje stycke. Så är nu gjort i förslaget. Lagrådethar även föreslagit att bestämmelserna på visst sätt förkortas och förenklas.Utformningen överenssstämmer med lagrådets så när som på att bestämmelsen isista meningen uttryckligen anger för vilket fall den är avsedd, nämligenmyndighetsutövning. Beträffande det sålunda föreslagna tredje stycket böranmärkas följande. I första meningen anges att om staten, ett statligtaffärsverk eller en kommun tillhandahåller skatteplikdga varor eller tjänstermot vederlag utan att dll-handahållet ingår som ett led i enmyndighetsutövning, är verksamheten att anse som yrkesmässig, oavsett om denbedrivs med vinstsyfte eller ej. Bestämmelsen är alltså endast tillämplig påstaten, statliga affärsverk och kommunen Som framgår av det föreslagna 3 §tredje stycket och specialmotiveringen därtill förstås i ML med staten annanstatlig myndighet än statligt affärsverk. Vad som avses med statlig myndighetanges i nämnda specialmotivering. Med kommun förstås enligt det i förevarandeanvisningspunkt följande stycket primärkommun och landstingskommun. Med kommunavses således inte kyrklig kommun. Bestämmelsen i det här behandlade tredje stycket innebäratt i den mån 208 de nämnda offentliga subjekten tar ut vederlag förskatteplikdga varor eller tjänster, så föreligger yrkesmässig verksamhet även omverksamheten be- Prop. 1989/90:111 drivs utan vinstsyfte. Bestämmelsen är intetillämplig på verksamhet som bedrivs av kyrkliga kommunen Tekniskt sett utgörden föreslagna bestämmelsen enbart en inskränkning av yrkesmässighetsrekvisiteti de föreslagna första och andra styckena. Närmast gäller det rekvisitetsanknytning till det nuvarande inkomstslaget rörelse och således tilldet föreslagna inkomstslaget näringsverksamhet. Kriterierna för dessa inkomstslagär, som tidigare nämnts, i princip varaktighet, självständighet och vinstsyfte.I vilken män vinstkriteriet även gäller offentlig verksamhet, som drivs unders.k. rörelseliknande former, har inte alltid varit lätt att avgöra.Förevarande stycke innebär att vinstkriteriet inte skall tillämpas när staten,de statliga affärsverken eller nyssnämnda kommuner bedriver verksamheten iformer som i övrigt är jämförliga med näringsverksamhet. För kyrkligakommuners verksamhet är det däremot mest ändamålsenligt att vinstkriteriettillämpas. Bestämmelsen i det föreslagna tredje stycket förstameningen innebär inte bara den nu angivna regleringen av sädan offentligverksamhet som bedrivs utan vinstsyfte. Bestämmelsen innebär även en uttryckligreglering av sådan verksamhet som ingår som ett led i en myndighetsutövning ochsom bedrivs av staten, de statliga affärsverken och nyssnämnda kommunen Genombestämmelsen fastsläs att tillhandahällande av varor eller tjänster intemedför skattskyldighet, om tillhandahållandet ingår som ett led i enmyndighetsutövning. Någon särskild reglering av sädana tillhandahållanden frånkyrkliga kommuner är inte behövlig. För kyrkliga kommuner skall nämligen, somtidigare nämnts, vinstrekvisitet gälla. De kyrkliga kommunernas myndighetsutövningblir därmed inte att anse som yrkesmässig.Om annan än statlig eller kommunalmyndighet med stöd av 11 kap. 6 § RF anförtrotts offentliga förvaltningsuppgiftersom innebär myndighetsutövning, blir utförandet av dessa uppgifter att anse somyrkesmässig verksamhet oaktat den här föreslagna bestämmelsen. Dettaöverensstämmer med nuvarande ordning. Lagrådet har i sitt yttrande föreslagiten ändring i 8 S, som skulle innebära att skattskyldighet inte heller uppkomvid sädan myndighetsutövning. Som framgår av den allmänna motiveringen, avsnitt2.2.7, har detta inte föranlett någon ändring i propositionen. Med det föreslagna begreppet myndighetsutövning förstås ienlighet med vad som gäller i andra sammanhang beslut eller åtgärder somytterst är uttryck för samhällets maktbefogenheter och som kommer dll ståndoch fär rättsverkningar för eller emot den enskilde i kraft avoffentligrättsliga regler och inte pä grund av avtal eller i övrigt regler avprivaträttslig natur (jfr prop. 1972:5 s. 311 f. och prop. 1975:78 s. 141 ffi).I förhållande till lagrådsremissen vill jag tillägga följande angåendeinnebörden av begreppet myndighetsutövning. Ett på författning grundatstatligt eller kommunalt monopol på något visst slag av tjänst, medför såledesinte att det är fråga om någon myndighetsutövning. Detsamma gäller även ommyndighet eller kommun i en författning direkt ålagts att bedriva en viss formav verksamhet. Det avgörande är i stället förhållandet mellan å ena sidanmyndigheten eller kommunen och å andra sidan den enskilde. Det bör uppmärksammas, att den här föreslagnaförfattningstexten inte innebär att själva tillhandahållandet i sig måsteutgöra en myndighetsutöv- 14 1989/90. Det är tillräckligt att tillhandahållandet utgör ettled i en sädan utöv- Prop. 1989/90:111 ning. Vad som skall anses utgöra ettsådant tillhandahållande överensstämmer i princip med innebörden av begreppet"vid myndighetsutövning" i 3 kap. 2 S skadeståndslagen (1972:207) och20 kap. 1 § första stycket . Det mäste emellertid beaktas att denhär föreslagna regeln avses tillgodose andra syften än de båda nämndabestämmelserna i skadeståndslagen och (jfr motsvarande problemangående förhållandet mellan dessa båda bestämmelser, prop. 1988/89:113 s. 23f.). Här är det närmast fråga om att bestämma omfattningen av skattskyldighetenför offentlig utåtriktad verksamhet med hänsyn till bl.a.konkurrensneutralitet och fiskala intressen. Mot bakgrund härav har förslagetinte formulerats som gällande tillhandahållanden "vid"myndighetsutövning. Som exempel pä den här föreslagna bestämmelsenstillämplighet kan nämnas den situationen att en myndighet tillhandahällerbevis och andra handlingar eller kopior därav i samband med att myndighetenmeddelar beslut innebärande myndighetsutövning. Sådana tillhandahållandenomfattas i princip av den här föreslagna skattefriheten, även om myndighetentar ut särskild avgift för handlingarna eller kopiorna. I det föreslagna tredje stycket andra meningen anges attomhändertagande och förstöring av avfall och föroreningar samt avloppsrening,som sker mot vederlag, är att anse som yrkesmässig verksamhet, även om åtgärdernaingär som ett led i en myndighetsutövning. I förhällande till lagrådsremissenbör anmärkas följande. Bestämmelsen föresläs mot bakgrund av att den enskildepå grund av offentligrättsliga regler i mänga fall är skyldig att låta fäutfört den här typen av åtgärden I sådant fall ingår alltså åtgärderna som ettled i den statliga eller kommunala myndighetsutövningen, om den enskilde ärskyldig att låta åtgärderna utföras av staten eller kommunen. Det böremellertid inte komma i fråga att låta det allmännas utförande av dessaåtgärder vara skattefritt medan motsvarande åtgärder blir skattebelagda då deutförs i privat regi. Bestämmelser om vem som skall utföra åtgärder av häravsett slag grundar sig på bedömningar som i princip saknar betydelse för denskattemässiga behandlingen av verksamheten. Med omhändertagande och förstöring av avfall ochföroreningar samt avloppsrening avses här uppsamling, förvaring ochbortförande av materialet samt därpå följande deponering, äteranvändning,rening eller förstöring eller annat slutligt omhändertagande. Det kan gällainte bara hantering av material i form av sopor, skrot, uttjäntaanläggningsdelar eller andra saker utan även hantering av jord, luft ellervatten som förorenats genom t.ex. radioaktivitet eller tungmetallutsläpp. I ett nytt fjärde stycke föreslås en definition på vad sommenas med kommun. Med en sådan skall i ML förstås, liksom enligt nuvarandeordning, primärkommun och landstingskommun. Med primärkommun avses såledesinte kyrklig kommun. Lagrådet har i sitt yttrande förordat att med kommun skalläven förstås kommunalförbund. Som framgår av den allmänna motiveringen,avsnitt 2.3.3., har detta inte föranlett någon ändring.