prop · GD0376 · 1989-12-31 00:00:00 — modell för samverkan mellan universiteten och högskoloma prövas sedanhösten 1988 i Bergslagen i och med inrättandet av en civilingenjörsutbildninginom det materialtekniska området - materialfysiklinjen -anordnad avuniversitetet i och högskoloma i /och /isamverkan. Utbildningen har inledningsvis finansierats med medel som beräknatsi prop. 1987/88:64 (s. 30). Uppbyggnaden av utbildningen kommer att pågå framlill /93 och finansieras fr.o.m. /91 inom dereguljära högskoleanslagen. Materialfysiklinjensplanering startade inom projektet "Bergslagens lek- 132 niska högskola", sominitierades av i högskolere- Prop. 1989/90:76 gion isamverkan med i och Bergslagshögskoloma. Även andrautbildningar som startat med hjälp av särskilda medel inom detta projektbedrivs /90 inom de reguljära anslagen (prop. 1988/89:100bil.lO, s. 249). Regeringen uppdrog åt universitets- ochhögskoleämbetet att fortsättningsvis svara för samordningen av projektet ochdärvid särskilt beakta åtgärder som är ägnade all stärka utvecklingen iBergslagen. 1enlighet med förslag i proposition 1987/88:64 beslutade om medel förett projekt som startats av i för att utveckladistansundervisning i samverkan med ofika kommuner i norra . Under år1988 beslutades vidare om särskilda regionalpolitiska insatser i Nortboltenslän m. m. 1987/88:86, bil 4, UbU 38, rskr. Bland dessa ålgärderingick en förstärkning av resursema för distansundervisning samt förfortbildning och vidareutbildning i övrigt inom länet med 15,8 milj. kr. Enligtförslag av utbildningsministem i årets budgetproposition sker /91 enytterligare förstärkning av medlen för fortbildning och vidareutbildning iNorrbottens län med 4 milj. kr. 1989/90:100 bil.lO, s. 291). Ensärskild förstärkning av utbildningsresursema vid i med 30milj. kommer till stånd fr.o.m. /91 enligt riksdagenstidigare beslut (UbU 1988/89:18, rskr. 194, prop. 1990/91:100 bil. 10 s. 193).Inom ramen för denna förstärkning kommer, som framhållits ibudgetpropositionen, en omfattande fortsatt satsning att kunna göras viduniversitetet bl.a. på fortbildning och vidareutbildning och decentraliseradutbildning, t.ex. genom viss partiell decentralisering av den kliniskaläkaratbildningen. Del blir vidare möjligt alt inom denna ram föra vidareuniversitetets projekt för utveckling av dislansöverbryg-gandeundervisningmetodik sedan de tidsbegränsade medlen upphört. För de storaglesbygdsområdena i norta kommer detta utvecklingsarbete att kunna fåstor betydelse, både för att skapa bättre utbildningsmöjligheter förindividema och för att stärka kommunemas kontakter med utbildnings- ochhögskoleorganisationen. Utbildningsministemhar i årets budgetproposition lämnat förslag om hur den tidigare beslutadeförstärkningen av utbildningsorganisationen vid högskolan i /Hämösandskall genomföras. Förslaget innebär förstärkningar inom främst kemiområdet,det maskintekniska området och elektroteknikområdet samt för t. ex.decentraliserade kurser och dislans-undervisning inom länet. Sammanlagt sker enutbyggnad av högskolans permanenta resurser med 9 milj. kr. 1989/90:100bil. 10, s. 233). Medelberäknas vidare i årets budgetproposition för fortsatt anordnande av deutbildningar som finansierats genom särskilt anvisade, tidsbegränsademedel under industridepartementets huvudtitel för insatser i län.Härigenom förstärks utbildningsresursema vid högskolan i /medmedel för 30 platser för verkstadsingenjörs-linjen, sammanlagt ca 3 milj. kr. Enomfattande utbyggnad pågår således vid flera av de högskoleenheter som ligger i anslutning till de prioriterade regionema. Detta i kombination 133 med de tillfälliga medelför delar av Bergslagen och norra inland, Prop. 1989/90:76 som jagtidigare nämnt och som jag också återkommer till, gör att jag nu inte bedömermedelsbehovet lika stort som kommittén. Kommittén:Olika utbildningsanordnare bör samverka för att tillgodose så mångautbildningsbehov som möjligt. Samlademedel för anskaffning av utmstning bör anslås med ca 60 milj. kr. Anslagen skall, enligt kommittén, avse olikaulbildningsformer, inte enbart gymnasieskolan som . Remissinstanserna:En enig remissopinion instämmer i kommitténs bedömning av utbildningensbetydelse för regional utveckling. Många understryker särskih behovet avflexibilitet och nya initiativ för att öka samverkan mellan olikautbildningsanordnare. Bergslagsdelegationenföreslår samarbete över kommun- och länsgränser och mellan utbildningsformersamt att ett antal projekt med distansutbildning startas. Vidare föreslås attförstärkningar beträffande komvjux prioriteras i de små bmksortema. SÖtillstyrker förslagen om att de prioriterade landsdelama tillförs vardera 60milj. för anskaffning av utmstning. Det ekonomiska systemet måste enligtAMU förhindra parallella investeringar och stimulera samverkan. Vill man hasamverkan skall man enligt AMU därför inte som kommittén föreslå utökatutmstningsanslag till någon utbildningsform. För att få ut effektema avinvesteringar i utrastning bör, enligt kommun, även anslag tillfortbildning kopplas till detta. Länsstyrelseni bedömer atl distansutbildning är ett område som måste utvecklasbetydligt mer för att utbildningsnivån i inlandet skall kunna höjas.Länsstyrelsen menar atl distansundervisning bör kunna utvecklas förgymnasieutbildning, vuxenutbildning, fort- och vidareutbildning samtkursverksamhet. Skälenför min bedömning: Jag har tidigare betonat betydelsen av de olika utbildningsformema och att var och en svarar mot rimliga regional politiska krav. Men inte minst i de regionalpolitiskt prioriterade regioner na är behovet av samordning och samverkan stort. Detta präglar också inriktningen av de särskilda insatser som pågår. 1 propositionen om Särskilda regionalpolitiska insatser i delar av Bergslagen och norta ges inland (prop. 1987/88:64, bil. 2, UbU 9, rskr. 211) föreslog regeringen att 123 milj. kr., , skulle användas till utbildnings satsningar för atl förbättra infrastmkturen inom nämnda område. 1 propo sitionen om särskilda regionalpolitiska insatser i m. m. 1987/88:86, bil. 4, Ubu 38, rskr. 353) föreslog regeringen alt 66,8 ' skulle användas på motsvarande sätt i . beslutadei enlighet med dessa förslag. Syftetmed dessa insatser var bl.a. att medverka till okonventionella lösningar och nya former av samverkan. De medel som fördelats har inom gymnasieskolan bl. a. använts till utmstning för yrkesutbildning en samt till fortbildning av yrkeslärare. De utbildningsområden som prio- 134 riterats inom såvälgymnasieskola och vuxenutbildning som högskoleutbildning är turism, livsmedeloch träleknik. För vuxenstuderande har också grandläggande utbildning iallmänna ämnen, utbildning inom data och teknik samt småföretagaratbildningprioriterats. Erfarenhetema visar atl det krävs ett omfattandeplaneringsarbete, med aktiv medverkan från länsmyndighetema, för att få ul deönskvärda effekterna. Jag har vid minredogörelse för resp. utbildningsform anfört att jag inte kan biträdakommitténs förslag. Ett av skälen är att jag inte anser all förstärkningar börgöras för någon enskild utbildningsform. Jag viU här återigen erinra om despeciella medlen som regeringen disponerar för delar av Bergslagen och nortaSveriges inland samt . Regeringen har nyligenuppdragit åt SÖ, SIND och UHÄ att följa upp och utvärdera dessa verksamheter.Bl.a. de erfarenheter som verken kan komma atl redovisa bör avgöra vilka typerav ålgärder som är mest angelägna. Jag är beredd atl överväga att använda medelfrån det särskilda regionalpoliliska anslag för infrastmkturåtgärder jag (avsnitt 9) kommer att föreslå, på ett sätt som kompletterar medel inomutbildnings-sektom. 8.7 Vissa forskningsfrågor 8.7.1 Forskning vid mindre högskolor Mittförslag: För att tillfälligt förstärka forsknings- och utvecklingsverksamhetenvid de mindre och medelstora högskoloma främst i eller i anslutning till deprioriterade regionema avsätts 35 milj.kr. av regionalpolitiska medel. Min bedömning: Detfortsatta beredningsarbetet bör inriktas mot att utifrån successivautvärderingar och höga vetenskapliga krav finna former ivilka forskningen vid de mindre och medelstora högskoloma kan utvecklas.Bedömningen skall innefatta det behov av forskning som kan föreligga iregionalpolitiskt prioriterade regioner. Kommittén: Kommitténföreslår att fasla forskningsresurser, omfattande 250300 milj. kr. i ettutbyggt skede, anslås till fyra olika gmpper av högskoleenheter. En gmpp bestårav högskoloma i och /Hämösand. För Bergslagen föreslås tvågmpper, en bestående av högskoloma i /, /ochSveriges lantbmk-suniversitets (SLU) enhet i samt en för högskolomai , och /. För sydöstra föreslås engmpp bestående av högskoloma i , och /. Kommitténframhåller atl den process som behövs för alt genomföra den föreslagnautbyggnaden måste få ta den tid som krävs och anger för sin del minsl tio årsom uppbyggnadsperiod. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser tillstyrker alt ökade resurser för forskningtillförs de mindre och medelstora högskoloma. opinionenär däremot splittrad vad gäller storleken av och formerna för en Prop.1989/90:76 utbyggnad i berörda regioner. UHÄtillstyrker en förstärkning av forskningsresurserna vid högskolor inom de avregionalpolitiska kommittén utpekade geografiska områdena. UHÄ anser att medelför forskning ska tilldelas berörda högskolor direkt, efter vetenskapligberedning och förslag från de högskolor som föreslagits. UHÄ anser inte atl detfinns behov av någon ny formell regional organisation. Framförallt forskningsråden anser att fömtsättningar saknas för en sådan utbyggnad avfasta forskningsresurser som kommittén föreslagit. Flera anser att de konsekvensersom förslaget kan medföra i ett nationellt perspektiv behöver belysasytterligare. avstyrker förslaget omforskningsresurser inom naturvetenskap och teknik. Det finns , enligtrådet, ingen bas vid de regionala högskolorna på vilken en intemationelltslagkraftig forskning kan etableras. anser också att denprioritering av tio högskolor gmp-perade i fyra gmpper inte är tillräckligtanalyserad och motiverad. Nämnden menar att en meningsfull utbyggnad på såmånga ställen kan bli dyrare än 250 milj. kr. STU anser att en förstärkning vidde mindre högskolorna är önskvärd av flera skäl. STU bedömer att de existerandemindre högskolomas kompetensförstärkning och successiva forskningsetablering måsteha en klar koppling till och förankring vid ett universitet eller större högskola. Bl.a. , och kommuner välkomnar kommitténs förslag om atthögskoloma i sydöstra bildar en gmpp. Utvecklingsfonden i Kronobergslän anser det angeläget att högskolan i fortsätter atl byggas ul ochsnarast ges betydande fasla forskningsresurser. Skälenför mitt förslag och min bedömning: Högre utbildning och forskning viduniversitet och högskolor lämnar betydelsefulla bidrag till utvecklingen inomde regioner där högskoloma är belägna bl.a. genom ökad tillgång tillvälutbildad arbetskraft, stöd till kompetensutveckling i det lokalanäringslivet och därmed förbättrade förutsättningar för dess utveckling iregionen. En högskolas forsknings- och utvecklingsarbete är betydelsefulltbåde för den egna verksamheten och i form av uppdragsverksamhet till det lokalanäringslivet. Effektemaav högre utbildning och forskning är inte begränsade till den ort där högskolanär belägen utan omfattar hela den omgivande regionen/ landsändan. Universiteteti och högskolan i spelar exempelvis en väsentlig roll förutvecklingen i hela inklusive inlandet. Den regionala utvecklingen ärsåledes inte enbart beroende av de mindre och medelstora högskolor, som finnspå regionalpolitiskt prioriterade orter, utan universiteten och de störtehögskoloma spelar också en stor roll därvidlag. Samarbetet mellan universitetenoch de mindre högskoloma är också en viktig utgångspunkt och fömtsättning förforskning och högre utbildning över hela landet. Jag vill i detta sammanhangockså peka på SLU som bedriver ett omfattande forsknings- och utvecklingsarbeteinom områden som har stor betydelse för den regionala utvecklingen. mittenpåpekar bedrivs verksamheter på ett flertal orter i landet och SLU har Prop.1989/90:76 därmed en mer decentraliserad forskningsstmktur än högskolan iövrigt. Medelför forskning och utveckling har med regionalpolitiskamotiveringar anvisats till i , högskolan i samt i Kimna. Med stöd av bl. a. dessa medel har berördaenheter kunnat bygga upp forskning, som hävdat sig väl i förhållande tilljämförbar forskning på andra orter i landet. Exempel härpå är den biotekniskaforskningen vid i , forskningen inom produktionsteknik,datateknik m. m. vid högskolan i samt den rymdtekniska forskningen iKiruna. Enutbyggd forskning vid de små och medelstora högskolorna är ett väsentligtinstmment för samhällsutvecklingen på berörda orter. Den utbyggnad avhögskolan som skett visar tydligt att högreutbildning och forskning betyder mycket för en positiv utveckling och då inteminsl för näringslivet i regionen. Regeringenhar tidigare beslutat att för lägga fram en proposition omforskning, varigenom betydande förstärkningsresurser tillförs forskningen viduniversitet och högskolor. Tyngdpunkten i förstärkningarna ligger i storutsträckning vid högskoleenheter utanför , vilket bör få gynnsammaeffekter för den regionala utvecklingen i berörda regioner. Detfinns anledning att i detta sammanhang ta upp vissa förslag iforskningspropositionen, som är av särskilt intresse ur regionalpolilisksynvinkel. Demindre och medelstora högskolorna har spelat en stor roll för att etablerahögskoleverksamhet i de flesta delar av landet och öka den geografiskatillgängligheten till högre utbildning och forskning. De forskamtbil-dadelärarna vid dessa högskolor utgör en stor och delvis outnyttjad potential förforskning. Antalet lärare som självständigt kan bedriva forskning äremellertid litet inom varje enskilt forskningsområde. Den forskning sombedrivs måste därför ha nära kontakter med större forskningsmiljöer t. ex. viduniversiteten. Lärare med forskarkompetens vid mindre och medelstora högskolortillhör också fakultetsorganisationen vid universiteten och kan därigenomkonkurrera med lärarna där om de rörliga medel som finns för forskning. Det ären betydelsefull uppgift för fakulteterna att tillse att forskningspotentialenvid de mindre högskolorna utnyttjas genom att lärare vid dessa, på samma sättsom lärare vid de större högskoleenhetema, bereds tillfälle till såväl kortaresom längre sammanhängande perioder för forskning. Lärare med forskarkompetensvid mindre högskolor kan också på lika villkor söka medel från forskningsrådoch andra finansiärer. Delgeografiska avståndet från många av de mindre och medelstora högskolorna till universiteten och de större högskoloma med fasla forsk ningsresurser gör att särkilda insatser erfordras för att underiätta forsk ningen, t.ex. för projektförberedelser, forskningsseminarier och avlast ningsåtgärder för forskande lärare. De mindre och medelstora högskolorna föreslås i forskningspropositionen få kraftigt förstärkta resurser för forsk- ningsstödjande ålgärder med sammanlagt 30 milj. kr. resursförstärkning kommeratt väsentligt förbättra fömtsättningama för Prop. 1989/90:76 forskningenvid de mindre och medelstora högskolorna. Ennyckelkategori i forskningsarbetet vid mindre och medelstora högskolor ärhögskolelektorerna. Behöriga forskningskompetenta lektorer vid dessa bör geslikvärdiga möjligheter till forskning inom ramen för sina tjänster sommotsvarande kategori vid universiteten. Genom de forsk-ningsstödjande åtgärdersom blir möjliga genom förslagen i forskningspropositionen, kommer godafömtsättningar att finnas för alt öka forskningsmöjligheterna för dessa. Måletär att lärarna vid de mindre och medelstora högskoloma skall engageras iforskning i samma utsträckning som sina kolleger vid universiteten. Utöverdenna höjning av de forskningsstödjande resursema till de mindre och medelstorahögskoloma, vilken föreslås i forskningspropositionen kommer jag attföreslå regeringen att 35 milj. kr. avsätts under den kommande treårsperiodenfrån det regionalpolitiska anslaget för särskilda infrastmkturåtgärder (seavsnitt 9) för tiUfälliga medel för forsknings- och utvecklingsverksamhet vidhögskolorna i prioriterade regioner och med tyngdpunkt på det tekniska området.Följande högskoleenheter i anslutning till de prioriterade regionema bör få delav dessa medel: , /, /,/, Karistad, och /. Jag finner dessutomskäl för all, när del gäller alt förstärka forskningen vid mindre ochmedelstora högskolor, anvisa vissa medel till högskolorna i sydöstra , och Kariskrona/Ron-neby. Verksamhetenbör i huvudsak genomföras på det sätt som görs vid de högskolor som anvisadesmedel i propositionen om särskilda regionalpolitiska insatser i delar avBergslagen och norra inland (prop. 1986/87:64). Det innebär att STU börha ett sammanhållande ansvar för nätverksbygge, projektframtagning,tekniskt-industriella bedömningar m. m. Jag fömtsätter en nära kontakt mellanSTU, berörda högskolor, UHÄ och berörda forskningsråd under detta arbete. Ökningenav de forskningsstödjande resursema, som föreslås i forskningspropositionen,och de särskilda kompetenshöjande åtgärderna jag föreslagit får genomslagunder den kommande treårsperioden. Vadgäller den mer långsiktiga utbyggnaden har den regionalpolitiska kommitténföreslagit att främst högskoloma i de prioriterade regionema tillförs fastaforskningsresurser. Kommittén redovisar olika modeller härför och föreslår somhuvudalternativ att forskningen skall profileras och planeras med utgångspunkifrån ett antal gmpper av högskolor. Kommittén framhåller att en utbyggnadkräver en omfattande beredningsprocess under en långtid. Jag delar kommitténsuppfattning att forskningen vid de mindre och medelstora högskolorna bör utvecklas. Däremot anser jag i likhet med många remissinstanser att överväganden om omfattningen och formema kräver mer djupgående analyser och underiag. Det fortsatta beredningsar betet bör inriktas mot att utifrån höga vetenskapliga kvalitetskrav utveckla forskningen vid dessa högskolor. Jag vill erinra om all regeringen i forsk ningspropositionen aviserat olika utvärderingar. Resultatet av dessa bör 138 ingå i beredningenbeträffande formema för utvecklingen av forskningen vid de mindre ochmedelstora högskoloma. Mitt förslag innebär enomedelbar förstärkning av forskningen vid högskoloma i anslutning till deregionalpolitiskt prioriterade regionema. Därmed skapas en god grand för enutveckling av forskningen vid de berörda högskoloma. Formema för hur dettalämpligen bör ske får bedömas i det fortsatta beredningsarbetet. Min bedömning:Forsknings- och utvecklingsarbete med nära koppling till näringslivet iprioriterade regioner bör utvecklas och förstärkas. Detta bör ske genom attbefintliga organisationer förstärks och former för att sprida teknik ochkompetens utvecklas. Kommittén:Kommitténföreslår att 50 milj. kr. per landsdel anslås för utvecklingsarbete i kollektivform. Vad avser befintlig verksamhet föreslår kommittén att vidstörre förändringar av verksamheten eller av ingångna avtal ska staten aktivt utnyttja sin roll som avtalspart för att åstadkomma en lokalisering av kollektiva institut lill andra orter än och , - och omlokaliseras. Remissinstanserna:TCO delar kommitténs uppfattning, att staten, vid större förändringar avverksamheten eller i samband med större förändringar av ingångna avtal, aktivtska utnyttja sin roll som avtalspart för att åstadkomma en lokalisering av des.k. kollektivforskningsinstituten till andra orter än och Göteborg.TCO anser att de bör lokaliseras till utvalda högskoleorter. UHÄ anser det interealistiskt att räkna med en utlokalisering av nuvarande forskningsinstitut. UHÄanser att erfarenheten visar att på orter med mindre högskolor där sådanainstitut finns utvecklas i regel ett fmkbart samarbete mellan institutet ochhögskoleenheten. STU anser alt statligstyming kräver väsentligt ökad statlig finansiering och att filialverksamhetkopplat till väl fungerande institut kan bidra till ökad regionalisering. STUavstyrker förslaget om utflyttning av STFI och . Skälenför min bedömning: De kollektiva forskningsinstituten utgör viktiga länkarmellan högskoleforskning och utvecklingsarbete inom industrin.Forskningsverksamheten har en betydande omfattning och kostnaden för dennauppgår innevarande budgetår till ca 400 milj. kr. Den statliga andelen avfinansieringen uppgår till . Målsättningen är att den ska minskas till . Denkollektiva forskningen startade genom bildandet av branschforsk-ningsinstitulsom lokaliserades nära de tekniska högskoloma. har förändrade mönster förteknikutveckling i näringslivet gjort den kol- Prop. 1989/90:76 lektivaforskningens branschinriktning mindre uttalad. Istället har flerateknikinriktade institut tillkommit. Som exempel kan nämnas Svenska institutetför systemutveckling, och Institutet förmikroelektronik. Det senaste tillskottet är () i utanför som är under uppbyggnad. På1970- och 1980-talen har man istället för alt starta nya institut i första handvalt en annan organisationsform, s. k. programstyrelser, med forskningssamarbetesom huvuduppgift. Forskningsarbetet utförs huvudsakligen vid olika högskolor.Innevarande budgetår ger STU bidrag till 19 kollektiva forskningsinstitut och10 programstyrelser. Intemationelltmärks ett starkt ökat intresse för samarbete inom FoU, dels mellan olikaförelag, dels mellan företagen och staten. Formema för den kollektivaforskningen i har successivt utvecklats och kommer även ifortsättningen att behöva förändras. Genom bildandet av programstyrelser harskapats en flexibel organisation som lättare kan anpassas lill omvärldens krav.Instituten, å andra sidan, representerar en viktig resurs i det svenskaforskningssamhället. Den del av verksamhetema som riktar sig till främst mindreoch medelstora företag bör kunna utvecklas ytterligare. Samtidigtsom det är väsentligt att förstärka forskningen inom högskolesystemet anserjag det från regionalpolilisk synpunkt angeläget att också förstärka den meratillämpade forskningen med nära koppling till näringslivet. Jaganser således att några av utredningens förslag om en ny kollektivforskningsverksamhet bör prövas. 1 det sammanhanget bör även den kollektivaforskning inom det trätekniska området som utredningen fört fram kunna prövas. Verksamhetenbör gradvis byggas upp till en nivå som kommer att bestämmas av industrinsintresse för medverkan och av tillgången på kvalificerad personal.Regionalpolitiska medel för delta bör inledningsvis kunna anvisas från anslagetför särskilda infrastmkturåtgärder. Ietl inledande skede kan en handlingslinje vara att bygga upp sådan verksamhetgenom att några befintliga kollektiva forskningsinstitut ges möjlighet attbilda filialer. Dessa filialer bör öppnas på orter i närheten av något ellerhelst några väletablerade industriförelag, som kan ta på sig en ledande roll ide företagsgmpper som ska komplettera statens insatser. Fömtsättningarför sådana etableringar bör föreligga på några orter i de prioriteraderegionema eller i stödjepunkter. Endast några få av de större befintligakollektivforskningsinstituten bedömer jag kunna bli aktuella för enutvidgning av sin verksamhet till att etablera filialer. Detär viktigt att tillräckliga resurser anslås så att institutsfilialema snabbtkan nå en "kritisk" storlek på verksamhetema. Staten lorde under deförsta åren få la ett något större ekonomiskt ansvar för varje etablering än de40% av ramprogramfinansieringen, som är målsättningen för de befintligainstituten. Atl användaregionalpolitiska medel lill detta ändamål ser jag som etl erbjudande av en ny möjlighet. Olika intressenlgrappers aktivitet m.m. 140 får avgöra vilkenomfattning verksamheten kan få. Jag är därför inte beredd att nu preciseranågot belopp. Jag har nämntfilialbildning som en möjlighet. Nyetablering är en annan möjlighet. Ett nyttinstitut som exempelvis SICOMP i kan bildas om vissa fömtsättningarfinns. Jag är däremot inte beredd att nu ta ställning till frågan om eventuellaomlokaliseringar av befintliga institut.