prop · GD032 · 1989-12-31 00:00:00 — Frågan är emellertid under beredning idepartementet och det är min förhoppning att kunna remittera endepartementspromemoria med förslag i den riktning som angett. Deföreslagna ändringama i TBL och jämvägstrafiklagen medför viss nykriminalisering. Beträffandeövergångsfrågor bör följande anmärkas. Enligt2 kap. 10 § första stycket regeringsformen får straff eller annan brottspåföljdinte åläggas för gärning som inte var belagd med straff när den förövades. Inteheller får svårare brottspåföljd åläggas för gärningen än den som varföreskriven då. I5§ lagen (1964:163) om införande av (BrP), som är tillämplig också inom specialstraffrätten, föreskrivs att straff skall bestäm mas efter den lag som gällde när en gäming företogs. Gäller annan lag när dom meddelas, skall den lagen tillämpas, om den leder till frihet frånstraff" 46 ellertill lindrigare straff. Bedömningen skall ske med utgångspunkt i det Prop.1989/90:2 konkreta fallet. Dennya regleringen i 4 § TBL och 6 kap. 2 § järnvägstrafiklagen innebär iförhållande till nu gällande ordning en nykriminalisering när det gäller denlägsta straffbara blodalkoholhalten. I det hänseendet skall alltså äldre lagtillämpas på gärningar som har begåtts före ikraftträdandet. Även i övrigtgäller detta, om inte den nya lagen i det enskilda fallet bedöms leda till ettlindrigare straff. påpekat i sitt yttrande innebär de föreslagna ändringarna i körkortslagenen utvidgning av området för återkallelse av körkort vid trafiknykterhetsbrottgenom att den nedre straffbarhetsgränsen sänks till . Lagrådet harbeträffande de övergångsfrågor som detta kan föranleda framhållit att det av 2kap. 10 § första stycket regeringsformen följer att återkallelse av körkort somrättsverkan av trafiknykterhetsbrott skall bedömas enligt de lagregler somgällde när körningen ägde mm. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. lagom ändring i lagen (1951:649) om straff" för vissa trafikbrott, 2. lagom ändring i jämvägstrafiklagen(1985:192), 3. lag om ändring i körkortslagen (1977:477), 4. lag om ändring i trafikskadelagen(1975:1410), 5. lagom ändring iskadeståndslagen (1972:207), 6. lag om ändring i lagen(1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. 5.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1951:649) omstraff för vissa trafikbrott. Förslagetinnebär att trafiknykterhetsbrotten även i fortsättningen delas in i två svårhetsgrader.Den ena brottstypen föreslås bli benämnd rattfylleri och den andra grovtrattfylleri. Det särskilda brott som bmkar betecknas somrattonykterhet avskaffas. Motsvarande gärning kommer i fortsättningen attbedömas som rattfylleri. Enligtförslaget kommer 4 § att innehålla regler om rattfylleri. 1 den nya 4 a §meddelas bestämmelser om grovt rattfylleri. Dennuvarande uppdelningen i tre moment föreslås avskaffad och ersatt med tre nya stycken. Det första innehåller en regel om straffbarhet vid viss alkoholkoncentration i blodet eller utandningsluften. Det andra stycket reglerar det kliniska rattfylleriet. I tredje och fjärde stycket har tagits upp regler som motsvarar det nuvarande 3 mom. 47 Förstastycket innehåller den nya huvudregeln om ansvar för rattfylleri. Denna tarsikte på alkoholkoncentrationen i förarens blod eller utandningsluft undereller efter färden. Bara en av gränserna behöver vara uppnådd för att ansvar förrattfylleri skall inträda. Huvudregelninnehåller endast en nedre gräns. Det är inte uteslutet att ansvar kan dömas utefter huvudregeln, även om alkoholkoncentrationen varit högre än det gränsvärdesom anges i 4 a §. Så bör bl. a. ske vid gärningar som i gällande rätt skulleföranleda böter med hänsyn till att omständigheterna varit mildrande. Attalkoholkoncentrationsregeln gjorts till huvudregel till skillnad från vad somär fallet i gällande rätt skall ses mot bakgmnd av att den i praktiken antalsmässigthar den helt dominerande betydelsen. Motsvarande lösning har också valts i deandra nordiska länderna. Avspråkliga skäl har uttrycket "starka drycker" som finns i paragrafensnuvarande lydelse ersatts med "alkoholhaltiga drycker". Detta är inteavsett att innebära någon saklig ändring. Bestämmelsernaom alkoholkoncentration tar bara sikte på alkoholbe-rusning. Frågan om ansvarför den som framför ett fordon under påverkan av andra medel skall bedömasefter andra stycket. I detta stycke föreskrivs ansvar för den som vidframförande av motorfordon är så påverkad av alkohol att det kan antas att haninte på betryggande sätt kan föra fordonet. Detsamma gäller om föraren påsamma sätt är påverkad av något annat medel. Ansvarsregeln i detta stycke är avseddatt vid alkoholpåverkan vara subsidiär i förhållande tillalkoholkoncentrationsregeln i första stycket på det sättet att bevisning ompåverkansgraden inte skall behöva föras, om rekvisitet är uppfyllt. Straffskalanmotsvarar den som gäller för rattonykterhet, dvs. böter eller fängelse ihögst . Det bötesminimum som finns nu har dock tagits bort. Dettainnebär att straffet normalt kommer att bli böter. Är straffvärdet för engärning så stort att det föranleder fängelse, bör den bedömas som grovtrattfylleri. Vid flerfaldig brottslighet och återfall kan dock fängelse komma ifråga även för rattfylleri. Straff"för rattfylleri skall kunna ådömas oberoende av alkoholhalten, om det kanstyrkas att föraren har varit så påverkad att det kan antas att han inte på ettbetryggande sätt har kunnat framföra fordonet. I praktiken är det numeraovanligt att bevisning förs om påverkansgraden på annat sätt än genomdokumentation av resultatet av blodanalys. När det gäller påverkan avandra preparat än alkohol har uttrycket "berusningsmedel" i den nuvarande lagtexten ersatts med"medel" i syfte att klart markera att det också omfattar påverkan av exempelvis sömnme del samt lugnande och smärtstillande preparat. Tredjeoch fjärde styckena Prop. Reglernai det nuvarande 3 mom. har förts över till två nya stycken i paragrafen utannågon saklig ändring. Bestämmelserna innebär att inte heller ansvar enligt 4 a§ kommer i fråga i de avsedda fallen. 1denna paragraf föreskrivs ansvar för grovt rattfylleri. Straffet är fängelse . Böter ingår inte i straffskalan. Fråganom ett rattfylleribrott skall anses grovt skall avgöras med beaktande avsamtliga omständigheter vid brottet. I bestämmelsen har emellertid angetts attdomstolen vid bedömningen av om brottet är grovt särskilt skall beakta vissaomständigheter. Detvå första tar sikte på alkoholkoncentrationen och påverkansgraden. Haralkoholkoncentrationen uppgått till i blodet eller 0,75milligram per liter utandningsluft, skall brottet normalt bedömas som grovt.Detsamma gäller om föraren varit avsevärt påverkad av alkohol eller något annatmedel. En avsevärd påverkan av alkohol kan i vissa fall föreligga även om detstår klart att alkoholkoncentrationen inte uppgått till de angivnagränsvärdena. Beträffanderekvisitet avsevärd påverkan har lagrådet haft följande synpunkter. Ispecialmotiveringen framhålls att en avsevärd påverkan av alkohol i vissa fallkan föreligga, även om det står klart att alkoholkonsumtionen inte uppgåtttill gränsvärdena i blodet resp. per liter utandningsluft.Lagrådet vill framhålla, att straffansvar för grovt rattfylleri i ett sådantfall fömtsätter en övertygande utredning om påverkansgraden t. ex. genombevisning om att föraren hade konsumerat stora mängder alkohol eller attföraren var kraftigt bemsad. Lagregeln i 4 a § andra punkten kan inte tillämpassom ett alternativ till regeln i första punkten på så sätt att enbart denomständigheten att någon kört med en alkoholhalt i blodet på t. ex. 1,4promille skall medföra att han döms för grovt rattfylleri enligt andra punkten.Att förslaget har den innebörden följer av själva konstmk-tionen av första punktenjämfördmed andra punkten Ofr NJA 1981 s. 308). Ävenom någon av de nu nämnda omständigheterna har förelegat, kan det vara så attbrottet i det enskilda fallet inte är att bedöma som grovt. Detta kanexempelvis hänga samman med att faran för medtrafikanter varit ringa med hänsyntill fordonets beskaffenhet eller trafiksituationen. Å andra sidan kan, såsomframgår av bestämmelsen, brottet vara att bedöma som grovt även omalkoholkoncentrationen eller påverkansgraden inte varit så stor men detdäremot har funnits en påtaglig fara för trafiksäkerheten. Detta rekvisit somåterfinns i tredje punkten har i förhållande till lagrådsremissens lagförslagformulerats om på lagrådets inrådan-.Det är framförallt två situationer som detkan finnas anledning att beakta i detta sammanhang, nämligen om föraren harkört vårdslöst eller om brottet är begånget när föraren haft en särskiltansvarsfull uppgift. När det gäller vårdslöshetbör det framhållas att det inte bör komma i fråga att låta varje brist i omsorg eller varsamhet som kan medföra ansvar för 49 4 1989/90. vårdslösheti trafik automatiskt medföra att rattfylleribrottet skall bedömas Prop.1989/90:2 Istället bör gärningarna mbriceras som vårdslöshet i trafik och rattfylleri.Men i de fall där rattfylleristen har kört på ett sådant sätt att han ensam eller till huvudsaklig del har varit vållande till en olycka eller ett allvarligttillbud torde det inte möta några betänkligheter mot att tillmäta hans vårdslöshetbetydelsen att rattfylleriet kvalificeras som I fall av dettaslag bör också vårdslösheten i trafik anses konsumerad av det grovarattfylleriet. Föraren skall med andra ord bara fällas till ansvar för grovtrattfylleri. Givetvis måste dock åklagaren i sin gämings- beskrivning åberopa deomständigheter som innefattar sådan vårdslöshet som medför attrattfylleriet skall bedömas som grovt. Klart är också att föraren, om han har gjortsig skyldig till grov vårdslöshet i trafik enligt 1 § andra stycket TBL, skallfällas till ansvar även för detta brott. Lagrådethar beträffande vårdslöshet uttalat följande synpunkter som jag inte har någotatt invända mot. 1paragrafen anges vidare bland omständigheter som skall särskilt beaktas vidbedömande om rattfylleribrottet är grovt att gärningen har inneburit en påtagligfara för trafiksäkerheten. Som exempel nämns i specialmotiveringen bl. a. attföraren kört vårdslöst. I anslutning härtill bör framhållas, att inte varjeform av vårdslöshet kan kvalificera rattfylleriet till grovt. Vårdslöshetenmåste ha innefattat något moment av medvetet risktagande, som att föraren körtalldeles för fort med hänsyn till väderleken eller vägens eller fordonetsbeskaffenhet. Om vårdslösheten har bestått t. ex. i ouppmärksamhet, skallföraren alltså dömas för vårdslöshet i trafik vid sidan av rattfylleri. I frågaom kravet på uppsåt vid rattfylleribrott se t. ex. NJA 1956 s. 66 och 1967 s.211. Somanförs i specialmotiveringen till paragrafen skall en alkoholpåverkad föraresom gör sig skyldig till grov vårdslöshet i trafik i regel fällas till ansvar förbåde grovt rattfylleri och grov vårdslöshet i trafik. Kombinationen rattfyllerioch grov vårdslöshet i trafik bör dock inte vara utesluten i fall dåalkoholkoncentrationen i förarens blod ligger på gränsen till straflfbarhet ellerobetydligt över. Enannan omständighet som bör kunna beaktas vid avgörande av om en gärning skallbedömas som grovt rattfylleri är att färden skett med ett fordon som haftbetydande brister från trafiksäkerhetssynpunkt. Det kan t. ex. röra sig om blankslitnadäck eller bromsar som har ingen eller ringa effekt. Naturligtvis måste dessabrister hos fordonet omfattas av förarens uppsåt. Av betydelse kan givetvisockså vara om föraruppgiften har varit särskilt ansvarsfull eller krävande.Exempelvis avses särskilt stora fordon, fordon med många passagerare ellersådana fordon som har farlig last. Faran för trafiksäkerhetenkan också påverkas av andra omständigheter såsom att väderieksförhållandena varit sådana att föraruppgiften blivit särskilt krävande, t. ex. när blixthalka råder eller när väderleken gör att siktförhållandena blir extremt dåliga. Motsvarande gäller givetvis om fö raruppgiften varit särskilt krävande med hänsyn till trafiksituationen. Vid bedömningen av om framförandet av fordonet har inneburit påtaglig fara för trafiksäkerheten måste även alkoholkoncentrationsgraden beaktas. Ju lägre den är desto större krav får ställas på de omständigheter som enligt vad som sagts kan föranleda att körningen anses ha inneburit påtaglig fara för trafiksäkerheten. 5.2 Förslagettill lag om ändring i järnvägstrafiklagen Prop. 1989/90:2 (1985:192) Förslagetinnebär en anpassning till de föreslagna ändringarna i TBL. Ienlighet med lagrådets förslag har rekvisitet i tredje stycket tredje punktenformulerats på samma sätt som skett med motsvarande punkt i den föreslagna 4 a§ i TBL. Beträffandedet närmare innehållet kan hänvisas till vad som sagts i den allmännamotiveringen och specialmotiveringen om motsvarande ändringar i den lagen. 5.3 Förslaget till lag om ändring i körkortslagen(1977:477) Förslagettill ändringar i körkortslagen innebär bl. a. att den särskilda regeln i 22 §om att varning skall meddelas i stället för att körkortet återkallas vidalkoholhalter mellan 0,5 och avskaffas. En liknande regel, somavser omhändertagande av körkort, finns i 23 §. Denna har föreslagits ändrad iprop. 1988/89:134 på ett sådant sätt att de nu aktuella förslagen inte fömtsätternågon ytterligare ändring. Något särskilt förslag om ändring av 23 § läggsdärför inte fram i detta sammanhang. Förslagetinnebär bara att hänvisningen till 4 § TBL utvidgas till att omfatta även 4 a §. Hänvisningentill 4 § 1 mom. TBL och 6 kap. 2 § första eller andra stycket järnvägstrafiklagenföreslås ändrad till att avse 4 a § TBL resp. 6 kap. 2 § tredje stycketjärnvägstrafiklagen. Förslagetinnebär att varning i stället för återkallelse av körkort skall kunna meddelasi större utsträckning vid trafiknykterhetsbrott under ellermotsvarande alkoholkoncentration i utandningsluften än vad som gäller försådana brott vid högre alkoholkoncentration. Den föreslagna regeln i 22 §innebär att körkortshavaren skall meddelas varning under fömtsättning attalkoholkoncentrationen inte uppgått till eller motsvarande ochvarning dessutom av särskilda skäl kan anses vara en tillräcklig åtgärd. Dennuvarande möjligheten att meddela varning vid alkoholhalter mellan 0,5 och 0,8promille om omständigheterna är mildrande föreslås avskaffad. Den särskilda föreskriftenom att det krävs synnerliga skäl för att var ning skall kunna meddelas i stället för att körkortet återkallas när föraren avsevärt överskridit högsta tillåtna hastighet avskaffas. Någon ändring i 51 sakär inte avsedd därmed. Fömtsättningen för att i sådana fall meddela Prop.1989/90:2 vaming framgår i stället av 24 § andra stycket. 5.4 Förslaget till lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) I12 och 20 §§ har jämkningsregeln vid brott mot trafikbrottslagen utvidgatstill att omfatta fömtom 4 § även 4 a §. 5.5 Förslaget till lag om ändring i skadeståndslagen (1972:207) Förslagetinnebär endast att jämkningsregeln i 6 kap. 1 § vid brott mot trafikbrottslagenutvidgats till att omfatta, fömtom 4 §, även 4 a §. 5.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m. m. Förslagetinnebär bara att hänvisningen i 1 § till 4 § TBL har utvidgats till att omfattaäven 4 a §. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta förslagen till 1. lagom ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 2. lag om ändring i jämvägstrafiklagen(1985:192), 3. lag om ändring i körkortslagen(1977:477), 4. lag om ändring i trafikskadelagen(1975:1410), 5. lag om ändring i skadeståndslagen(1972:207), 6. lag om ändring i lagen(1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Förteckning över remissinstanserna m.m. Prop-1989/90:2 Bilaga1 Efter remiss har yttranden över förslaget i den sedermerade återkallade prop.1984/85:21 till sänkning av den nedre straffbarhetsgränsen för rattonykterhetavgetts av hovrätten för Nedre , , och Uppsalatingsrätter, kammarrätten i , länsrätterna i resp.Västerbottens län, , riksåklagaren, (RÅ) brottsförebygganderådet, , statens rättskemiska laboratorium, väg- ochtrafikinstitutet,trafiksäkerhetsverket, juridiska fakultetsnämnden vidStockholms universitet, länsstyrelserna i , , resp.Gävleborgs län, statens provningsanstalt, transportforskningsberedningen.Svenska , , , . RÅhar överlämnat yttranden från överåklagaren vid åklagarmyndigheten iStockholm, överåklagarna vid regionåklagarmyndigheterna i , ochUmeå samt statsäklagaren vid regionåklagarmyndigheten i . CentralorganisationenSACO/SR har överlämnat ett yttrande från ,samhällsvetare och ekonomer. Trafikförsäkringsföreningenhar överlämnat ett yttrande från Försäkringsbranschens Serviceaktiebolag. Skrivelserhar kommit in från och SverigesKvinnliga bilkårers riksförbund. 5 1989/90. Lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1951:649) om straff" för vissa trafikbrottdels att 4 § skall ha följande lydelse, dels att i lagen skall införas en nyparagraf, 4 a §, av följande lydelse. 1989/90:2 Bilaga 2 Den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha förtärt alkoholhaltiga drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen under eller efter färden uppgår till i hans blod eller per liter i hans utandningsluft döms för rattfylleri till böter eller föngelse . För rattfylleri enligt första stycket döms också den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn och då är så påverkad av alkoholhaltiga drycker att det kan antas att han inte på ett betryggande sätt kan föra fordonet. Detsamma gäller omföraren på samma sätt är påverkad av något annat medel. Den som vid förande av motordrivet fordon eller spårvagn varit såpåverkad av starka drycker, att det kan antagas, att han icke på betryggandesätt kunnat föra fordonet eller spårvagnen, dömes för rattfylleri till föngelsei högst eller, där omständigheterna är mildrande, till böter, docklägst tjugofem dagsböter. Tillsamma straff dömes föraren, om han av annat berusningsmedel var så påverkad somnyss sagts. Densom fört motordrivet fordon eller spårvagn efter att ha förtärt starka dryckeri sådan mängd att alkoholkoncentrationen under eller efter fården uppgick tillminst i hans blod eller per liter i hans utandningsluft,skall anses ha varit så påverkad av starka drycker under färden, som i förstastycket sägs. 2 mom. År del intestyrkt, att jÖrare av motordrivet fordon eller spårvagn var så påverkad, som i1 mom. första stycket sägs eller hade sådan alkoholkoncentration som anges i 1mom. tredje stycket, men har han fört fordonet eller spårvagnen efter att ha jörtärtstarka drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen under eller efter ' Nuvarande lydelse enligt det antagna förslaget i prop.1988/89:118. Senaste lydelse 1978:92. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop.1989/90:2 Järdenuppgick till i hans blod eller per liter i hans utandningsluft,döms till böter, dock lägst tio dagsböter, eller fängelse . Vad som sägs i 1 mom. Första stycket gäller inte förare tredjestycket och 2 mom. gäller ej av motordrivet fordon, som är av-förare avmotordrivet fordon, som sett att föras av gående, är avsett att föras avgående. Bestämmelsernai 1 och 2 mom. Första och andra styckena gäller gäller inte om förandet av fordonet inte om förandet av fordonet ingår ingår som ett led i en vetenskaplig som ett led i en vetenskaplig eller eller därmed jämförlig undersök- därmed jämförlig undersökning till ning till vilken tillstånd har lämnats vilken tillstånd har lämnats av rege- av regeringen eller den myndighet ringen eller den myndighet som re- som regeringen bestämmer. År ett brott som avses i 4 § första eller andra stycket att anse som grovt,skall föraren dömas för grovt rattfylleri till föngelse i högst . Vidbedömande av om brottet är grovt skall särskih beaktas om 1.föraren har haft enalkoholkoncentration som uppgått till i hans blod eller0,per liter i hans utandningsluft, 2.föraren annars har varitavsevärt påverkad av alkohol eller något annat medel, eller 3.gärningen har inneburiten påtaglig fara för trafiksäkerheten. Dennalag träder i kraft . 'Senastelydelse 1987:281. Lag om ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192) Härigenomföreskrivs att 6 kap. 2 § järnvägstrafiklagen (1985:192) skall ha följandelydelse. Prop.1989/90:2 Bilaga 2 Om någon har fört ettmaskindrivet spårfordon på jämväg eller tunnelbana och därvid har varit så påverkadav alkoholhaltiga drycker eller annat berusningsmedel att det måste antas atthan inte kunde föra fordonet på betryggande sätt, skall han dömas till föngelsei högst eller, om omständigheterna är mildrande, till böter. Den som har fört ettsådant maskindrivet spårjbrdon som avses i första stycket efter att ha förtärtalkoholhaltiga drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen under ellerefter fården uppgick till i hans blod eller 0,75 milligramper liter i hans utandningsluft, skall anses ha varit så påverkad under fårdensom anges i första stycket. .Är det inte styrkt attden som har fört ett sådant maskindrivet spårfordon som avses i första styckethar varit så påverkad som anges där eller hade sådan alkoholkoncentration somanges i andra stycket, men har han fört fordonet efter att ha förtärt alkoholhaltigadrycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen under eller efter färden uppgicktill i hans blod eller per liter i hans utandningsluft,skall han dömas till böter eller föngelse Vadsom sägs i första stycket gäller också den som i annat fall vid järnväg ellertunnelbana har fullgjort tjänst, i vilken ingår uppgifter av väsentligbetydelse för säkerhe- Den som för ettmaskindrivet spårfordon på järnväg eller tunnelbana efter att ha förtärt alkoholhaltigadrycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen under eller efter fårdenuppgår till i hans blod eller per liter ihans utandningsluft döms till böter eller fängelse . Tillsamma straffdoms också den som för ett sådant fordon och då är så påverkad av alkoholhaltigadrycker att det kan antas att han inte på ett betryggande sätt kan föra fordonet.Detsamma gäller om föraren på samma sätt är påverkad av något annat medel. Årbrott i första eller andra stycket att anse som grovt, skall föraren dömastill fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet är grovt skallsärskilt beaktas om 1.föraren har haft enalkoholkoncentration som uppgått till i hans blod eller0,per liter i hans utandningsluft, 2.föraren annars har varitavsevärt påverkad av alkohol eller något annat medel, eller 3.gärningen har inneburiten påtaglig fara för trafiksäkerheten. Densom utan att föra fordon som avses i första stycket vid järnväg ellertunnelbana fullgör tjänst, i vilken ingår uppgifter av väsentlig betydelseför säkerheten, och därvid Nuvarande lydelse enligtdet antagna förslaget i prop. 1988/89:118. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. ten,och därvid har varit så påver- är så påverkad av alkohol eller nå- kad av bemsningsmedel att det got annat medel att det måste antas måste antas att han intekunde utfö- att han inte kan utföra dessa upp- ra dessa uppgifter påbetryggande gifter på betryggande sätt döms till böter eller föngelse i högst . Dennalag träder i kraft . 3 Förslag till Prop. Lag om ändring i körkortslagen (1977:477) Bilaga 2 Härigenomföreskrivs att 16 och 2123§§ körkortslagen (1977:477) , skall ha följandelydelse. 16§'Ett körkort skall återkallas 1. om körkortshavaren har bmtit 1. om körkortshavarenhar bmtit mot 1 § andra stycket eller 4 § lagen mot1 § andra stycket, 4 § eller 4 a§ (1951:649) om straff för vissa tra- lagen (1951:649) om straff för vissa fikbrott eller6 kap. 2 § första, and- trafikbrott eller 6 kap. 2 § första, ra ellertredje stycket jämvägstra- andra eller tredje stycket jämvägs-fiklagen(1985:192), trafiklagen (1985:192), 2. om körkortshavaren har bmtitmot 5 § lagen om straff för vissa trafikbrott och överträdelsen inte kan ansessom ringa,