prop · GD0374 · 1989-12-31 00:00:00 — Problemetmed olika överklagandetider uppkommer inte enbart i samband med beslut omtaxeringsåtgärder ulan över huvud taget vid debitering till följd av taxeringsbeslut.Jag anser att det därför för sådana debiteringsärenden bör införasomprövnings- och överklagandetider som överensstämmer med NTL:s vad gälleryrkanden om ändring på initiativ av den skattskyldige. Den skattskyldige böralltså kunna begära omprövning av skattemyndighetens beslut eftertaxeringsårets utgång och överklaga . Fattas skattemyndighetensbeslut efter utgången av det femle året efter taxeringsåret skalldet delges den skallskyldige. Den skattskyldige får då överklaga beslutet från det han fick del av beslutet. Ävenpå uppbördsområdet i övrigt anser jag det motiverat med vissa justeringar avöverklagandebeslämmelserna. Överklagandetidenär enligt nuvarande bestämmelser från delgivningen av beslutet.Enligt min mening bör RSV inte delges beslut som skattemyndigheten fattat.Börjar överklagandetiden löpa från den dag beslutet meddelades skulle RSV, medöverklagandetiden , vara fråntagen nästan all praktisk möjlighet attöverklaga skattemyndighetens beslut. En förlängning av överklagandetiden tillvad som gäller på skatteområdet i övrigt, , skulle medföra attöverklaganderätten kan utnyttjas. Även för de skattskyldiga skulle entvåmånaders överklagande-tid innebära påtagliga förbättringar, ett närmandetill vad som gäller på skatteområdet i övrigt och därigenom minskad risk förrättsförluster. Jagföreslår därför att andra beslut på uppbördsområdet av skattemyndighet ändebiteringsbeslut till följd av taxeringsbeslut skall kunna överklagas inom tvåmånader. Överklagandefristen bör för den skattskyldige räknas från den dag hanfick del av beslutet, medan det allmännas överklagandetid bör räknas från dendag beslutet meddelades. Beslutav länsrätt och kammarrätt i uppbördsmål bör i likhet med vad som gäller påskatteområdet i övrigt få överklagas . 13.1 Området för inkomst- och förmögenhetstaxering Mittförslag: för det.allmännas talan i taxeringsmål i länsrättoch kammarrätt om den skattskyldige har överklagat myndighetens beslut. Omlänsrätt ändrar skattemyndighetens beslut får myndigheten överklaga domen. får uppdra åt en annan att föra talan i etl visst mål om denandra myndigheten medger det. RSV får överta uppgiften att föra talan i ett måleller en viss grupp av mål. RSVfår överklaga skattemyndighetens beslut och länsrättens och kammarrättens domari taxeringsmål. 1regeringsrätten förs det allmännas talan av RSV. Verket kan därvid företrädasav någon tjänsteman vid skattemyndigheten. Kravet påprövningstillstånd i regeringsrätten behålls. Kommitténsförslag: Överensstämmer i princip med mitt. Kommittén föreslår dock attprövningstillstånd inte skall krävas när ett ärende förs till regeringsrättenpå initiativ av RSV. Remissinstanserna: Någrasom har yttrat sig i den här frågan, bl. a. tre länsrätter, har förespråkat enrågång i skattemyndighetens organisation mellan taxerande och processandetjänstemän. menar att det allmännaspartsfunktion måste utövas av en särskild myndighet. Från ett håll har deninvändningen rests att den skattskyldige i de allra flesta fall i domstolkommer att stöta på den person som handlagt hans ärende i beslutsinstansen ochatt risken är stor för att det allmännas processförare av prestigeskäl ellerliknande kommer att försvara det överklagade beslutet. Från ett annat håll harpåpekats, att den som för processen rörande taxeringar kanvara beslutande myndighet rörande ett annat års. Tilltron till myndighetensopartiskhet är då svår att upprätthålla. Länsrätten i län påpekar att det torde vara något nytt, att en beslutande myndighetuppträder som motpart i den första domstolsinstans som prövar dess beslut.Länsrätten menar atl en sådan ordning kanske är så praktisk atl den börinföras. 1 så fall skulle de andra enpartsprocesser som harförekommit i förvaltningsdomstolarna på motsvarande sätt kunna förvandlas tilltvåpartsprocesser. Innan så sker bör frågan utredas ytterligare. Förslaget om RSV:suppgifter mottas positivt. Från etl par håll betonas, att delegeringsrätten börutnyttjas i största möjliga utsträckning för att förhindra attskattemyndigheternas processkompetens uttunnas. Kammarrätten i Göteborganför att gmndbesluten i princip bör vara bindande för den fiskala sidan, menatt behovet av att få fram prejudicerande avgöranden och av att få till stånden viss enhetlighet i rättstillämpningen har sådan tyngd alt det tills vidarebör ges företräde framför de skattskyldigas intresse av att taxeringsbeslutenär definitiva. Fleraremissinstanser, däribland regeringsrätten, avstyrker förslaget om Prop.1989/90:74 fri fullföljd till regeringsrätten för RSV. Skälenfbr mitt förslag: Enligt principbeslut skall det vara enuppgift för beskattningsmyndigheterna som sådana att föra det allmännas talan iskattemål. Om den skattskyldige överklagar ett taxeringsbeslut skalllänsskattemyndigheten svara för processföringen för det allmänna, och enöverordnad myndighet skall få föra talan om ändring i en lägre myndighetsbeslut. Detta innebär att länsskattemyndighet skall få överklaga beslut avlokal skallemyndighet medan RSV skall få överklaga beslut avlänsskattemyndighet. 1överensstämmelse med principbeslutet avvecklades /87konstmktionen med från skatteförvaltningen i övrigt mer eller mindre friståendetaxeringsintendenter som företrädare för det allmänna i taxeringsprocessen.Partsfunktionen lades i stället på de nybildade länsskattemyndigheterna.Samtidigt gavs RSV formell befogenhet alt i vissa fall föra det allmännas talansamt att samordna och ge riktlinjer för processverksamheten. Den riksintendentsfunktionsom dittills funnits hos RSV utmönstrades. Nyordningenmed processförande uppgifter för länsskattemyndigheterna och RSV var ettväsentligt led i statsmakternas strävanden mot en mer enhetligbeskattningorganisation för all åstadkomma en likformig tillämpning avbeskattningsreglerna. I samband med det nämnda principbeslutet framhöllskatteutskottet att en viktig målsättning med det nya taxeringsförfarandet äratt skattemyndigheterna i hela landet uppträder enhetligt och konsekvent gentemotde skattskyldiga. Mot den bakgrunden är det, fortsatte utskottet, viktigt attdet allmänna i en process företräds av en representant med stark bindning tillskatteförvaltningen, så att även processverksåmheten så långt det är möjligtsamordnas med övrig beskattningsverksamhet. Närtaxeringsbesluten skall fattas av skattemyndigheten och tiden för att kunna fåett beslut omprövat är , påverkas det allmännas processföring i höggrad. Antalet mål kommer att minska kraftigt, bl. a. eftersom alla olvisligaärenden kan hanteras utan att domstolarna behöver blandas in. En hel del av detarbete som utförs inom ramen för processen kommer att vara en del avtaxeringsförfarandet. En konsekvens blir att processverksamheten kan förasnärmare den övriga beskattningsverksamheten. Förutsättningarna för en ökadenhetlighet och samstämmighet förbättras genom att utrednings-, besluts- ochprocessfunktionerna kan hållas samman. Frånolika håll har framhållits att processfunktionen inom skatteförvalt ningen bör hållas isär från övriga funktioner. En självständig processfunk tion skulle utgöra en garanti för ett objektivt uppträdande från det allmän nas sida. Liknande synpunkter har framförts vid remissbehandlingen av kommitténs slutbetänkande. Med anledning härav vill jag liksom jag gjorde i princippropositionen betona de starka krav på objektivitet som skattemyndigheterna över huvud taget har att iaktta. Kraven bör alltså vara lika stränga i fråga om ärenden som inte förs till domstol. Skattetjäns temännen processförarna inbegripna skall alla ha målet inriktat på 361 att nå riktiga ochrättsenliga beskattningsbeslut. I processen är det vidare Prop. 1989/90:74domstolen som ytterst ansvarar för att utredningen i målet är fullständig ochslutligen avgör det på grundval av framlagda fakta och ståndpunkter. Dethar från något håll också gjorts gällande att en sammanvävning av besluts- ochprocessfunktionerna skulle innebära en risk för att det allmänna avprestigeskäl skulle försvara det överklagade beslutet. För min del anser jagatt det saknas grund för att befara att uppträdandet blir på det sättet. Somjagnyss berörde blir ett resultat av det nya taxeringsförfarandet attprocessverksamheten huvudsakligen kommer att bestå i att företräda det allmännai domstol när taxeringsbeslut överklagas av de skattskyldiga. Denna defensivaprocessverksamhel kommer med hänsyn till omprövningsmöjligheterna med allsannolikhet att minska. Men genomsnittligt sett torde processerna bli merkomplicerade och av mer rättslig natur än vad som är fallet . Denförskjutning av tyngdpunkten i beskattningsförfarandet till skattemyndigheternasom bl. a. det nya omprövningsförfarandet leder till påverkar den nuvarandeoffensiva processverksamheten rätten att i domstol överklaga etttaxeringsbeslut i betydligt högre grad än den defensiva. Vid tiden förriksdagens principbeslut beräknades antalet mål som kommer att prövas avdomstol på skattemyndigheternas initiativ till något eller några tusen per år.En ändrad myndighetsstruktur för skatteförvaltningen i länen enligt det förslagsom jag lämnade i avsnitt 4.1 bör föranleda att den offensivaprocessverksamheten blir av en än mer begränsad omfattning. Vadnärmare gäller den defensiva rollen uttalade jag i princippropositionen attdet allmännas processföring bör kunna anordnas så, att det är fråga om attföreträda den organisation vars beslut sätts under prövning. Detta motsvararvad som gäller i många andra typer av mål på förvaltningsområdet. Av främstorganisatoriska skäl frångicks emellertid den principen. Länsskattemyndighetenskulle svara för processföringen också när beslut av den lokalaskattemyndigheten hade överklagats. Med endast en skattemyndighet i ett lan,såsom jag föreslagit i avsnitt 4.1, bör självfallet denna ha hand omprocessföringen. Beträffandefrågan huruvida processföringen bör ligga på lokal eller regional nivå harjagtidigare (se avsnitt 4.1) framfört uppfattningen alt den i huvudsak bör liggadär det överklagade beslutet fattats. Äveni den framtida processverksamheten bör det vara möjligt att en skattemyndighetövertar en annan skattemyndighets uppgift att föra talan Gfr 18§GTL). Denoffensiva processverksåmheten skall enligt principbeslut skötas avden överordnade myndigheten. blir det sålunda RSV. Dettastämmer också överens med tankegången att rätten att överklaga en lägremyndighets beslut bör utnyttjas för att utjämna oenhetlig rättstill-lämpning påområden där behov av prejudikat är särskilt framträdande och där oenighetförelegat vid beslutsfattandet. Medhänsyn till att RSV ensamt får överklaga ett beslut saknas enligt mening skäl att införa några begränsningar i överklaganderätten med 362 avseende på t. ex.tvistefrågans art. Enligt min mening kan man utgå från att RSV överklagar baranär det verkligen är påkallat. Beträffande RSV:s roll iövrigt bör den i likhet med innebära att verket skall från skaltemyndigelfå ta över uppgiften att föra del allmännas talan i ett visst mål eller en vissgmpp av mål. Detta krävs bl. a. för att RSV i linje med sitt ansvar för enenhetlig rättstillämpning i skatteförvaltningen skall kunna välja ut ärendenpå områden där klarläggande prejudikat är angelägna och där också svara för detallmännas argumentering. Kommittén har ansett detnödvändigt att RSV ges förstärkta möjligheter att medverka i rättsutvecklingen.Enligt kommittén bör RSV ensamt föra det allmännas talan i regeringsrätten. Jagär av samma uppfattning. I likhet med kommittén anser jag all RSV därvid skallkunna utse en tjänsteman vid skallemyndighet att föra verkets talan. Detta kanbåde vara rationellt och bidra till att processkompetensen vidskattemyndigheterna inte försvagas. Förtydlighets skull vill jag tillägga att RSV bör få föra talan såväl till denskattskyldiges fördel som till hans nackdel. Här vill jag slutligennämna att kommittén har föreslagit att det nuvarande kravet påprövningstillstånd skall slopas när ett ärende förs till regeringsrätten påinitiativ av RSV. Förslaget har motiverats med att det kan fömtsättas attcentralmyndigheten på skatteområdet kan bedöma vilka frågor som är avprejudikatintresse. Vid remissbehandlingen avstyrkte flera remissinstanser,bl. a. regeringsrätten förslaget. För min del kan jag inte se några nämnvärdafördelar med en ändrad ordning. Jag anser därför att kravet påprövningstillstånd bör behållas. Mittförslag: Det allmänna ombudet enligt mervärdeskattelagen utmönstras. I fråga ommervärdeskatt skall det allmännas processföring skötas av skattemyndigheten ochRSV på samma sätt som beträffande taxering. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt utom i det att kommittén föreslår frifullföljd för RSV till regeringsrätten. Remissinstanserna:Nästan alla remissinstanser godtar förslaget. Skälen lör mitt förslag:Som jag tidigare behandlat bör verksamheten alt fastställa olika skatter ochavgifter integreras i de nya skattemyndigheterna. Vidare har jag föreslagitatt förfarandereglerna på de olika områdena så långt som möjligt bör varaenhetliga. Det framstår då som uppenbart att också processföringen bör skötaspå samma sätt beträffande de olika skatte- och avgiftsslagen. Detta skapar bl.a möjligheter för en samordning som i många fall kan innebära atttvistefrågor som är gemensamma för taxeringen till inkomst- ochförmögenhetsskatt och fastställandet av mervärdeskatten kan hållassamman i processen. Jag föreslår således att det allmänna ombudet imervärdeskattemål skall avskaffas och att skattemyndigheten och RSV skall hasamma uppgifter och befogenheter inför domstol som beträffande inkomst- ochförmögenhetstaxering. Jag har tidigareföreslagit att ML:s nuvarande ordning att endast slutliga beslut skall fåöverklagas ersätts med en ordning som motsvarar vad som gäller för beslutbeträffande inkomst- och förmögenhetstaxering, nämligen att beslut skall ansesfattat i enlighet med deklarationen om den följs. Beslutet skall få överklagasav den skattskyldige och av RSV. Det kan nämnas att, eftersom det allmännaombudet inte får begära slutligt beslut, den här föreslagna ordningeninnebär utvidgade möjligheter för del allmänna att föra process om enmervärdeskatlefråga. Mitt förslag: Detallmänna ombudet i uppbördsmål utmönstras. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Ingen har haft annan mening än att samma ordning bör gälla som påtaxeringsområdet. Skälenför mitt förslag: Det allmänna ombudet enligt UBL för det allmännas talan i målenligt UBL, lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivareoch lagen (1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissauppdragsersättningar. Vidare får del allmänna ombudet yrka att den lokalaskattemyndigheten skall besluta om betalningsskyldighet för arbetstagares ochuppdragstagares skatt och påförande av arbetsgivaravgifter. I likhet med vad somföreslagits beträffande taxering m. m. bör i fortsättningen skattemyndighetensköta den defensiva processföringen. Offensiv processföring i främstprejudikatfrågor bör skötas av RSV. Det nuvarande allmänna ombudet iuppbördsmål bör alltså utmönstras. Enligt UBL får det allmänna ombudetöverklaga endast lokala skattemyndighetens beslut i fråga om arbetsgivares ansvarighetför arbetstagares skatt. Denna begränsning bör inte kvarstå. RSV bör i enlighetmed vad som föreslagits gälla på liknande områden kunna få frågor omtillämpning av bestämmelserna i prövade av domstol. Även om behovet av ensådan rätt att överklaga inte är särskilt stort anser jag det vara en fördelatt man domstolsvägen kan vinna klarhet i en fråga där skattemyndigheten ochRSV har olika tolkningar av innebörden av en bestämmelse. En annan utvidgning avrätten till domstolsprövning av skattmyndighe-lens beslut motiveras av vad jagtidigare har föreslagit beträffande organisationen av skattemyndighetema. får lokal skaltemyndighets beslut angående preliminär taxering, debiteringeller jämkning av preliminär skatt, verkställande av skatteavdrag och anståndmed inbetalning av skatt överklagas till länsskattemyndigheten. beslut i dessa ärenden får talan inte föras. Jag har idet här ärendet föreslagit att denenskilde skall få överklaga sådana beslut. En motsvarande överklagan- Prop.1989/90:74 derätt för RSV är då befogad. Mittställningstagande: Inga förändringar föreslås. Kommitténsförslag: De allmänna ombuden avskaffas. Det allmänna ombudels uppgifter läggspå de skattemyndigheter som regeringen, eller den myndighet som regeringenbestämmer, utser. Remissinstanserna:Ingen har kommenterat förslaget. Skälenför mitt ställningstagande: Vägtrafikskatt fastställs av länsstyrelsen.Besluten överklagas till länsrätten. Det allmännastalan förs av allmänna ombud som utsetts av RSV och som är knutna tilllänsskattemyndigheterna. Kommitténs förslag innebär att skattemyndigheten somsådan skulle vara ell slags från beslutsmyndigheten fristående processförare.Enligt kommittén innebär detta en anpassning till vad som gäller på andrabeskallningsområden. Föregen del kan jag väl tänka mig att en ordning infördes för det allmännasprocessföring i vägtrafikskattemål som överensstämmer med vad jag föreslagit påandra områden. Detta skulle i så fall innebära att länsstyrelsema försvaradesina egna beslut i domstol och alt RSV som är central förvaltningsmyndighet ifråga om vägtrafikskatt skulle ges rätt att överklaga beslutom det var av vikt för rättstillämpningen att en fråga prövades av domstol. Ensådan ordning måste dock övervägas ytterligare. Den ordning som kommitténföreslår innebär enligt min mening inga egentliga förändringar i förhållandetill vad som gäller . Jag föreslår därför att den nuvarande ordningenbehålls. 13.5 Punktskatter, sjömansskatt, kupongskatt m. m. Mittställningstagande: Jag föreslår ingen ändring av nuvarande ordning vad gällerdet allmännas processföring i fråga om punktskatter, sjömansskatt ellerkupongskatt. Kommitténsställningstagande: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Ingen har anmält någon annan uppfattning. Skälen för mittställningstagande: RSV är beskattningsmyndighet för punktskatter, sjömansskattoch kupongskatt. Det allmännas processföring i mål om dessa skatter åligger ettfristående ombud. Det är enligt min meninginte lämpligt all RSV som beslutsmyndighet övertar processföringen i dessa måloavsett svårighetsgrad eller prejudikatvärde. Med hänsyn till att antaletskattskyldiga är relativt få skulle man riskera att kompetensen inte gick attupprätthålla om man spred beskattningsfunktionen till alla skattemyndigheter.Möjligen kunde någon eller några skattemyndigheteråläggas uppgiften. En sådan ändring måste i så fall övervägas ytterligare. Enordning som överensstämmer med vad jag föreslagit för andra beskattningsområden- utom väglrafikskatteområdel - är således inte att rekommendera. Jag föreslårdärför inga ändringar på delta område. Här kan jag nämna atl jaginte lägger fram något förslag rörande processföringen i fråga ompensionsgmndande inkomst. 1 denna del har kommittén föreslagit att inte barasom nu utan också RSV skall få överklaga enskallemyndighets beslut om pensiongmndande inkomst. Något sådant förslag ärjag alltså inte beredd att föra fram. Mitt förslag:Uppgifter i ärenden om förhandsbesked som fullgörs av det allmänna ombudet iärenden och mål om mervärdeskatt övertas av skattemyndigheten och det allmännaombudet enligt lagen (1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor. Kommitténs förslag: RSVskall föra det allmännas talan i rättsnämnden och regeringsrätten i ärenden omförhandsbesked. Kommittén föreslår också att nämnden skall brytas ut från RSV. Remissinstanserna: Ingenhar haft någon invändning mot kommitténs förslag. Skälen för mitt förslag:För närvarande föreskrivs i 3§ lagen om förhandsbesked i taxeringsfrågor alt,om inte ansökan om förhandsbesked avvisas, yttrande skall inhämtas av denlänsskattemyndighel som är behörig att taga befattning med ifrågavarandetaxering. Avser ansökningen fråga av särskilt intresse för kommun, må dennaockså beredas tillfälle att avge yttrande. Beslutet om förhandsbesked fårenligt 6§ överklagas av, fömtom sökanden, länsskattemyndigheten och kommun, omdet rör taxering till inkomstskatt eller taxering av fastighet ikommunen. Ett till RSV knutet allmänt ombud får ta över den befogenhet allöverklaga ett beslut som enligt 6 § tillkommer länsskattemyndighet. Vid ansökanom förhandsbesked i fråga om skattskyldighet till mervärdeskatt gäller bestämmelsernaom länsskattemyndighet det allmänna ombudet i mål och ärenden om mervärdeskatt. Kommitténhar, under åberopande av bl.a. sekretesskäl, föreslagit att RSV bör yttra sig iförhandsbeskedsärendena i stället för skattemyndigheten resp. det allmännaombudet i mål och ärenden om mervärdeskatt. Med hänsyn till atl RSVskall ansvara för att klargörande prejudikat tas fram till ledning förskatteförvaltningens tillämpning av skattelagstiftningen harjag i avsnitt 13.1föreslagit all RSV ensamt skall få företräda del allmänna i taxeringsmål iregeringsrätten. Av motsvarande skäl talar mycket för alt verket får helaansvaret för det allmännas funktion i ärenden om förhandsbesked.Förhandsbeskedsinstitutet fyller nämligen en viktig rätts-bildande funktion.Innan jag tar en bestämd ställning i den här delen måste emellertid flerafrågor övervägas ytterligare. Som kommittén påpekat kräver den tänkta ordningenatt rättsnämnden på något sätt bryts ut från RSV. friståendefrån verket uppkommer frågan vem som skall besluta i de dispensärenden somhittills har avgjorts av nämnden. Det gäller sådana dispensbeslut som inte fåröverklagas. Om ingenting annat förordnas skulle uppgiften ankommapå RSV som sådant. RSV har i en framställningtill begärt att förslagen i en tillframställningen bifogad promemoria beträffande dispenser skall genomföras.Förändringarna motiveras av önskemålet att operativ verksamhet skall flyttasfrån verket och innebär att flera typer av dispensbeslut skulle fattas avskattemyndigheterna med rätt att överklaga till den som fattar besluten.Flera frågor måste övervägas innan beslut i detta ärende fattas, bl. a. fråganhuruvida beskattningsmyndighetens beslut att medge undantag bör varadispensgivning eller taxeringsbeslut och frågan om vilka beslut som bör gå attöverklaga. Dessutom kommer den på grundval av RINK:s och URF:s förslagplanerade skatteomläggningen att innebära sådana förändringar i de materiellareglerna att flera av dispensreglerna faller bort eller ändras. de särskilda fartygsfonderna, eldsvådefonderna och dispenser enligtlagen (1978:970) om uppskov med beskattning av realisationsvinst. Jag räknar med att underåret återkomma med förslag om rättsnämnden. Med hänsyn till att allmännaombudet i ärenden och mål om mervärdeskatt bör avvecklas redan i förevarandesammanhang, bör ombudets uppgifter tills vidare tas över av skattemyndigheten.Vidare bör det allmänna ombudet enligt lagen om förhandsbesked itaxeringsfrågor få ta över skattemyndighetens befogenhet att få överklaga ettförhandsbesked. Mittförslag: Skatteprocessen utformas som en sakprocess i mål avseende skatter ochavgifter som omfattas av nya taxeringslagen, mervärdeskattelagen och lagen ompunktskatter och prisregleringsavgifter. Föremålet förprocessen skall i stället för de taxerade och beskattningsbara beloppen vidett visst års taxering eller skatten för en viss redovisningsperiod vara deolika delfrågor som skall avgöras vid bestämmande av ett visst års taxeringeller skatten för en viss redovisningsperiod. Kommitténs förslag:Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna, med ett undantag, tillstyrkerförslaget. Skälen for mitt förslag: Skatteprocessen har haftkaraktären av s. k. beloppsprocess. Processens ram bestäms genom de i rätt tid Del är tillåtet att under processens Prop.1989/90: 74 gång anföra nya grunder till stöd för ett yrkande om nedsättningeller höjning av taxeringarna eller göra kvittningsinvändningar även om heltnya inkomst- eller avdragsfrågor därigenom tas upp.