prop · GD03116 · 1989-12-31 00:00:00 — Av detta skäl har 86 iförevarande paragraf lagts till en bestämmelse om att bankinspektionen Prop. 1989/90:116 skall kunna ge dispens från regeln. Undantag bör dock integes med mindre inspektionen fått garantier för att verkställande direktören ellernågon annan här i landet bosatt person har behörighet att ta emot stämning ochföra bankens talan inför domstol. Enutländsk bankfilials firma bör klart utvisa företagets status som bank. Enregel med sådant innehåll har tagits in i första stycket. Svenskbanklagstiftning kräver att en banks firma alltid skall tecknas av minst tvåpersoner i förening. I andra stycket föreskrivs att detsamma skall gälla förutländska bankers filialer i . Somanmärkts i specialmotiveringen till 13 § har i 1 kap. 4 § fjärde stycket BRLtagits in en bestämmelse om att reglerna lag skall, vid sidan avBRL, tillämpas för utländska bankers filial verksamhet i . Utformningenav 30 § lag måste därför ändras så att lagen kommer att omfattautländska bankers filialverksamhet. Lagen skaU däremot inte gälla denverksamhet som bedrivs från ett representationskontor. Ett förtydligande hardärför skett av texten i paragrafen. Beträffande utländska försäkringsföretagregleras deras möjligheter att verka här i landet uteslutande av lagen(1950:272) om rätt för utländska försäkringsföretag att driva försäkringsrörelsei . Undantaget för försäkringsföretag skall därför stå kvar i 30 § 1968års lag. 5.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:922) omkredit politiska medel Dennalag är tidsbegränsad. Den har senast fått fortsatt giltighet till utgången avår 1992 (prop. 1989/90:15, FiU 12, rskr. 49, SFS 1989:958). Ipunkt 1 har gjorts tillägg med innebörd att även utländska banker medfilialtillstånd i skall hänföras till kategorin bankinstitut. Skälenför ändringen har redovisats i den allmänna motiveringen, avsnitt 3.4.5. 5.7 Förslaget till lag om ändring ifondkommissionslagen (1979:748) Utländskabanker med filialtillstånd bör liksom svenska banker kunna få bankinspektionens tillstånd att driva fondkommissionsrörelse. De lagliga fömtsättningarna ges genom ändringar i 1 och 3 §§ . Övergångsbestämmelsenöverensstämmer med motsvarande bestämmelse i . Se också specialmotiveringentill övergångsbestämmelsema till förslaget till lag om ändring iföretagsförvärvslagen. Lagrådethar här föreslagit en jämkad lydelse på motsvarande sätt som vid punkt 2 avövergångsbestämmelsema till . Jag delar lagrådets synpunkter och föreslårdärför en lydelse som är ändrad i förhållande till den som är intagen ilagrådsremissen. 5.8 Förslaget till lag omändringilagen(l 982:617)omUtländska förvärv av svenska företag m.m. (företagsförvärvslagen) Genomatt undantaget i första stycket inte längre omfattar bankaktiebolag kommerförvärv av aktier i bankaktiebolag att bli underkastade förvärvs-reglerna i7-11 §§ . Vidare kommer bankaktiebolag, som inte har något utlänningsförbehålli sin bolagsordning, i princip att bli kontrollsubjekt som måste haförvärvstillstånd för att kunna förvärva aktier m.m. Från denna princip görsdock undantag i 14 b § , som innebär att de flesta av en banks förvärv ipraktiken kan ske utan förvärvstillstånd. Ett ytterligare undantag, som iförsta hand tar sikte närmast efter ikraftträdandet, görs iövergångsbestämmelsema. Somnämndes i avsnitt 3.2.1 uppstår med de lösningar jag föreslår frågan om vilkenmyndighet som skall pröva ansökningar om tillstånd enligt företagsförvärvslagen,när det gäller de kreditinstitut som föreslås bli omfattade av lagen.Enligt 7 § förordningen (1982:878) om utländska förvärv av svenska företag m.m.gäller som huvudregel att ansökan skall prövas av i det län därföretaget driver sin huvudsakliga verksamhet. I ärenden som gäller störreföretag eller som annars är särskilt betydelsefulla skall prövningen dock görasav regeringen. KMKhar föreslagit att tillståndsärenden rörande de kreditinstitut som omfattas avföretagsförvärvslagen skall prövas av bankinspektionen. Jag delar kommitténsuppfattning. Med den särställning som kreditinstituten intar i samhället är detofrånkomligt att särskilda synpunkter ofta måste inverka på prövningen, och detär därför naturligt att ta till vara tillsynsmyndighetens särskilda kompetensför den prövningen. På samma sätt som när det gäller andra företag bör dockärenden rörande större företag och ärenden som är av principiell betydelseprövas av regeringen. Frågan kan emellertid regleras i förordning (se 15 §företagsförvärvslagen), och något riksdagsbeslut behövs alltså inte. Iparagrafens nuvarande tredje stycke finns en hänvisning till bestämmel serna i 14 a § "om vissa utländska bankföretags förvärv". Jagföreslår nu att det skall införas en ny paragraf, 14 b § , som också avser vissa utländska bankföretags förvärv men som också behandlar förvärv som görs av svenska 88 En korrekt hänvisning till dessa be- Prop.1989/90:116 stämmelser skulle alltså bli mer omfattande och detaljerad än dennuvarande. Enligt min mening finns det knappast skäl att tynga en lag med såbegränsad omfattning som företagsförvärvslagen med hänvisningar av detta slag.Tredje stycket har därför utgått i mitt förslag. Dennuvarande bestämmelsen i första stycket har tillkommit för att hindra ettutländskt bankföretag, som driver verksamhet i form av ett dptterbolag här ilandet, från att förvärva sådana aktier m.m. som dotterbanken enligt densvenska banklagstiftningen inte får förvärva. Eftersom det genom upphävandetav 3 kap. 3 § blir möjligt med ett blandat ägande i de banker som harbildats av utländska bankföretag, har bestämmelsen justerats till att avse falldär det utländska bankföretaget har ett bestämmande inflytande i ett svensktbankaktiebolag. I den föreslagna nya lydelsen omfattar bestämmelsen ocksåutländsk bank som driver verksamhet från filial här. Regelni första stycket omfattar i nu gällande lydelse alla förvärv, alltså ävensådana som sker utomlands (jfr undantaget i nuvarande andra stycket). Det äremellertid inte rimligt att svensk lagstiftning skall förbjuda förvärv som skeri andra länder i enlighet med lagstiftningen där. Därför har bestämmelsen iförsta stycket begränsats till att avse förvärv som sker i . Ilagrådsremissens lagförslag hade undantag från förbudet gjorts bara för förvärvsom en utländsk bank gör genom en filial här i landet. Lagrådet har föreslagitatt i stället första stycket förkortas till att endast uttrycka självaprincipen, att förvärv av aktier m. m. i "inte får ske i störreutsträckning än som gäller för svensk bank". Jag delar lagrådets synpunktoch föreslår därför en lydelse av lagmmmet som är förändrad i förhållande tilllagrådsremissen. Medden uppläggning som reglema i första stycket har fått i mitt förslag blir andrastycket onödigt och har därför utgått i förslaget. Nuvarandetredje stycket blir paragrafens andra stycke i propositionsförslaget. Paragrafenär ny och har tillkommit som en följd av att lagen nu blir tilllämplig påbankaktiebolag och att utländskt ägande tillåts även i fondkommissionsbolag. Ioch med ikraftträdandet av ändringarna i och i 2 § denna lag kom mer de utlandsägda svenska bankerna att bli kontrollsubjekt enligt 3 §. Det samma gäller svenskägda banker och fondkommissionsbolag, om bolags ordningen ändras så att det blir möjligt för kontrollsubjekt att förvärva av aktiekapitalet eller mer än tjugo procent av röstetaletför samtliga aktier. (Beträffande bankaktiebolag som inte genomför någon så dan ändring av bolagsordningen, se nedan vid övergångsbestämmelserna.) Även utländska bankföretag som får tillstånd att driva verksamhet från filial här i landet är kontrollsubjekt. Som framhålls i denallmänna motiveringen (avsnitt 3.2.1 och 3.2.4) Prop. 1989/90:116 måste en bank svensk eller utländsk och ett fondkommissionsbolag ha möjlighet attförvärva i första hand aktier som ett led i den rörelse som bedrivs här ilandet, även om institutet är ett kontrollsubjekt. De ändringar jag föreslår upphävande av förbuden mot utländskt ägande och möjlighet för utländska bankeratt inrätta filial här - skulle inte bli mycket mer än en tom gest omexempelvis ett fondkommissionsbolag utan utlänningsförbehåll inte skulle kunnaförvärva bundna aktier i sin rörelse. Med tanke på arten av de förvärv som dethär är fråga om kan det inte anses vara till skada för det bolag som köpetavser att bolagsordningens utlänningsförbehåll genombryts. Iförevarande paragraf ges därför sådana banker och fondkommissionsbolag som ärkontrollsubjekt rätt att trots detta förvärva aktier m.m. under förutsättningatt förvärvet är tillåtet enligt BRL resp. fondkommissionslagen. De förvärvsom omfattas av regeln är förvärv av aktier för att underlättafondkommissionsrörelsen och för att medverka vid en aktieemission samt förvärvför att skydda egen fordran. Däremot omfattas inte s.k. organisationsförvärv(2 kap. 5 och 6 §§ BRL resp. 15 § andra stycket fondkommissionslagen). Inteheller föreslås någon särreglering i fråga om förvärv enligt lagen (1982:618)om utländska förvärv av fast egendom m.m. Enligtpunkt 2 i övergångsbestämmelsema till fortsätter förbudet mot utländsktägande i 3 kap. 3 § första stycket den lagen att gälla till dess att aktieägamapå bolagstämma har bestämt att aktierna eller en del av dessa skall vara fria.Ett sådant beslut kräver godkännande av regeringen på samma sätt som ett beslutatt ändra ett utlänningsförbehåll skall prövas enligt 6 §företagsförvärvslagen. I sak är situationen alltså densamma som om bankema hadehaft förbehåll i sina bolagsordningar som helt uteslöt utländskt ägande. Emellertidhar inte innehållit några bestämmelser om utlänningsförbehåll,och bankerna lär i allmänhet inte ha några sådana förbehåll i bolagsordningama.Med den utformning som 3 § första stycket 2 företagsförvärvslagen har kommerbankaktiebolagen därför formellt att bli kontrollsubjekt i och med attundantaget för bankaktiebolag i 2 § första stycket upphävs. Det skulle innebäraatt exempelvis förvärv av organisationsaktier och fastigheter för bankens egetbmk skulle kräva tillstånd enligt förvärvslagstiftningen. Ensådan ordning är uppenbarligen inte motiverad. I förevarande över gångsbestämmelse föreskrivs därför att de bestående bankaktiebolagen även efter lagändringen tills vidare skall stå utanför företagsförvärvslagen. Det betyder i första hand att de inte skall vara kontrollsubjekt. Först när aktieägarna i en bank har beslutat att någon del av aktierna skall kunna förvärvas av kontrollsubjekt och detta beslut har godkänts av regeringen och därefter registrerats, blir lagen tillämplig på bolaget. Om bolagsstämmobe slutet innebär att av aktiekapitalet eller mer än tjugo procent av rösterna kan förvärvas av kontrollsubjekt, blir bolaget självt ett 90 Somframgått vid 14 b § kommer emellertid reglema om Prop. 1989/90:116förvärvstillstånd m.m. inte att bli fullt tillämpliga på banken, ens om bolagsordningeninnebär att samtliga aktier är fria. Påsamma sätt som banker skall fondkommissionsbolag enligt föreslagna nya 14 b §ha möjlighet att förvärva aktier m.m. som ett led i sin rörelse, även ombolaget är ett kontrollsubjekt. Däremot behövs det inte för fondkommissionsbolagennågon sådan övergångsbestämmelse som här föreslås för bankema.Fondkommissionsbolagen omfattas redan nu av företagsförvärvslagen, och tillskillnad från bankaktiebolagen faller de också under aktiebolagslagen. Allafondkommissionsbolag torde redan nu ha sådana förbehåU i sin bolagsordning somuppfyller kraven enligt 4 § företagsförvärvslagen. Lagrådethar föreslagit att i punkt 2 görs motsvarande ändring som i punkt 2 avövergångsbestämmelsema till . Eftersom förevarande bestämmelse beträffandebestående bankaktiebolag hänvisar till punkt 2 av övergångsbestämmelsema tillBAL, får den där gjorda ändringen effekt även i övergångsbestämmelsen tillföretagsförvärvslagen. Jag föreslår därför inte någon lydelse som avviker frånden som finns intagen i lagrådsremissen. 5.9 Förslaget till lag om ändring iförsäkringsrörelselagen (1982:713) Iparagrafensyo>i/a stycke finns bestämmelser om rätten att förvärva aktier iett försäkringsaktiebolag. Ettnytt andra stycke har införts i paragrafen. Där föreskrivs en skyldighet för enförvärvare av aktier i ett försäkringsaktiebolag att till försäkringsinspektionengöra en anmälan när ett förvärv gjorts som medför att förvärvarens andel av aktiekapitaleteller röstetalet för samtliga aktier i bolaget överskrider vissa gränsvärden.Till anmälningsskyldigheten är kopplad en sanktion i 21 kap. 1 §. Anmälningsskyldighetengäller såväl svenska som utländska rättssubjekts förvärv. Någon prövning avförvärv enligt företagsförvärvslagen skall inte ske eftersom lagen inte skalltillämpas på försäkringsaktiebolag och aktier i ett sådant bolag (2 § förstastycket företagsförvärvslagen). Iparagrafen finns straffbestämmelser. Ett nytt a/Itra .s/jc/ce har införtsenligt vilket böter kan ådömas den som uppsåtligen eller av oaktsamhetunderlåter att anmäla förvärv enligt bestämmelsen i 3 kap. 2 §. 5.10 Förslagettill lag om ändring i lagen (1988:606) om finans- Prop. 1989/90:116 bolag. Enligt10 §, som föreslås bli upphävd, får aktier i ett finansbolag förvärvas endastav svenska medborgare, svenska bolag och föreningar, som inte är kontroUsubjektenligt företagsförvärvslagen, andra svenska samfälligheter och fondbolag tillaktiefonder enligt aktiefondslagen (1974:931). Förvärv i strid med bestämmelsenär ogiUigt. Övergångsreglernaför finansbolagen har, liksom beträffande de svenskägda bankaktiebolagen,tillkommit för att aktieägama skall få möjlighet attanpassa sig till de möjligheter att tillåta uOandsägande i bolaget somlagändringen innebär. Iövrigt hänvisas till specialmotiveringen till övergångsbestämmelsema tiU . Lagrådethar här föreslagit en jämkad lydelse på motsvarande sätt som vid punkt 2 avövergångsbestämmelsema till fondkommisionslagen. Jag delar lagrådets synpunktoch föreslår därför en lydelse som är ändrad i förhållande till den som ärintagen i lagrådsremissen. 5.11 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1385) omSve riges riksbank 3§ och 18 § Skälenför ändringama har utvecklats i den allmänna motiveringen, avsnitt 3.4.5. Kassakravberäknas på ett kreditinstituts placeringar och förbindelser. För en utländskbankfilial, som i och för sig är en del av den utländska banken, kan kassakravemellertid inte baseras på denna banks totala placeringar och förbindelser.Kassakravet måste i stället gmndas på de placeringar och förbindelser somredovisas i filialen. Ett tredje stycke med detta innehåll har tillförts 20 §. Beräknandeav kassakrav för utländska bankfilialer kan också kompliceras av att inlåningkan redovisas som inlåning tiU det utländska bankföretaget varifrån medlensedan tillhandahålls filialen. Detta skulle med nuvarande regler minskakassakravet mot filialen. Nödvändiga korrigeringar i detta avseende kan göras iriksbankens tillämpningsföreskrifter om kassa-krav. Medhänvisning till vad jag har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta följande av lagrådet granskade lagförslag med vidtagnaändringar: 1.lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617), 92 2. lag om ändring ibankaktiebolagslagen (1987:618), Prop. 3. lag om ändring i sparbankslagen(1987:619), 4. lag om ändring iföreningsbankslagen (1987:620), 5. lag om ändring i lagen(1968:555) om rätt för utlänning och utländskt företag att idka näring här iriket, 6. lag om ändring i lagen(1974:922) om kreditpolitiska medel, 7. lag om ändring ifondkommissionslagen (1979:748), 8. lag om ändring i lagen(1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m.m., 9. lag om ändring iförsäkringsrörelselagen (1982:713), 10. lag om ändring i lagen(1988:606) om finansbolag, 11. lagom ändring i lagen(1988:1385) om riksbank. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden lagt fram. Sammanställningav remissyttranden över kredit- Prop. 1989/90:ii6 marknadskommitténsbetänkande Förnyelse av kre- 'a i ditmarknaden (SOU 1988:29) såvittavserägarfrågor. Efterremiss har yttrande avgetts av bankinspektionen, försäkringsinspektionen,kommerskollegium, . , ,riksåklagaren, patent- och registreringsverket, hovrätten för västra ,kammarrätten i , fullmäktige i riksbank, fullmäktige iriksgäldskontoret, (), ,, Utredningen med uppdrag att utreda frågor omleasing av fast och lös egendom (Ju 1988:01), , . , ,stadshypotekskassa, allmänna hypoteksbank.Svenska , , , Föreningen , styrelsenför . i (LO), (), Centralorganisationen /SR, Svenska bankmannaförbundet.Svenska Arbetsgivareföreningen (), Småföretagens ,, , Svensk industriförening.Svenska kommunförbundet. , ,, , (Skandrenting), (), , , AB Industrikredit, AB SvenskExportkredit, , , , Föreningen (), S\enska Revisorssamfundet (SRS),bokföringsnämnden (BFN), , grossistförbund.Kooperativa förbundet, , ,, tredje löntagarfondstyrelsen, (), ,Medborgarrättsrörelsen Friheten i , Företagens uppgiftlämnardelegation,FUD, (), , . Ägande-och rösträttsregler i bank skiljer sig i väsentliga avseenden från andra företag. Det kanske mest särskiljande är att bankema har ett lågt eget kapital och att en mycket stor del av deras rörelsekapital utgörs av insättarmedel. Bankema har ensamrätt till inlåning från allmänheten och dessa inlåningsmedel sätts in utan att bankema avkrävs någon säkerhet för återbetalning. I stället skall 94 banklagstiftningenvara så utformad och tillsynen så effektiv att bankema Prop. 1989/90:116har förmåga och kapacitet att i alla lägen betala tillbaka insättamasmedel. Bilaga 1 Därför måste det i lagstiftningen finnas inbyggt ett s kinsättarskydd. Enannan för bankema unik roll är deras centrala betydelse för hela det ekonomiskasystemet. De har av statsmaktema ålagts en rad uppgifter för att kreditväsendetskall vara funktionsdugligt och effektivt vilket är ett väsentligt allmäntsamhällsintresse. Bankinspektionenvill mot denna bakgmnd betona bankemas särart och de specieUa skyddsintressensom måste beaktas. KMK har närmare redovisat nämnda förhållanden. Inspektionenvill inledningsvis anmärka att det är dessa speciella förhållanden som utgörgmnden för att över huvud taget ta upp frågan om att begränsa ägandet i bank. Inspektionendelar den gmndläggande principiella uppfattning som kommer till uttryck iKMK:s direktiv, nämligen att man måste liksom hållaåtskillnad mellan ägande och kreditgivning samt att det i bankema skall finnasett spritt ägande. Principenom åtskillnad mellan ägande och kreditgivning tillkom efter Kreugerkraschen på1930-talet, då vissa banker råkade i svårigheter på gmnd av sammanblandning avägande och kreditgivning. Det är denna bärande principi svensk banklagstiftning som motiverar det uttryckliga aktieförvärvsförbudeti lagstiftningen, innebärande ett förbud för bank att förvärva aktier i ettnäringslivsföretag. Däremot finns inget hinder mot attnäringslivsföretag förvärvar aktiemajoriteten i en bank och därigenom skaffarsig avsevärt inflytande i banken. Vägledandeför lagstiftaren bör vara att denne skall försöka fömtse och övervägapotentiella risker samt genom att i förväg vidta erforderliga åtgärderförebygga att för samhället och enskilda medborgare skadliga effekteruppkommer. Detta är speciellt viktigt när det gäller verksamheten på definansiella marknadema. Bankinspektionen anser sålunda, att det med hänsyntill skyddsintressena inte nödvändigtvis behöver vara dokumenterat att storaägare av en bank missbrukat sin ställning för att lagstiftaren skall Övervägaregler som garanterar att det finns ett spritt ägande i bank. Ettav de två huvudmotiven KMK åberopat till stöd för att förhindra starkägarkoncentration i affärsbankema är således att sammanblandning av ägande ochkreditgivning kan leda till icke välgmndad kreditgivning, som ytterst kanäventyra bankens soliditet och därmed åsidosätta insättarskyd-det. Det andramotivet är att en affärsbank genom ägarkoncentration kan få en alltför starkanknytning till vissa ägarkonstellationer inom näringslivet. En sådananknytning skulle kunna motverka intresset av att en banks kreditgivningallokeras så optimalt som möjligt. Bankinspektioneninstämmer i de motiv KMK redovisat till stöd för en ägarbegränsning.Bankinspektionen har tidigare i skrivelse tillregeringen motiverat sitt dåvarande förslag till en begränsning av förvärv ochinnehav av bankaktier. Inspektionen vidhåller de skäl som åberopas i skrivelsenoch anser att någon form av ägarbegränsning eller annan kontroll av bankägandetbör införas. Närdet gäller själva utformni ngen av reglema rörande ägarbegränsningen har kommittén uppenbarligen haft svårt att finna en för alla banker enhetlig 95 Kommitténsutgångspunkt har varit att försöka finna en sådan Prop. 1989/90:116avvägning att, å ena sidan, det av insaltar- och samhällsintressetdikterade Bilaga 1 kraven på bankledningens självständighet tillgodosessamt, å andra sidan, fördelen i vissa lägen med starka ägare kan tas till vara. Bankinspektionenhar förståelse för kommitténs argument och förslag att i detta avseende skiljamellan stora och små banker. Goda skäl har emellertid i denna fråga åberopatsav två skiljaktiga ledamöter, vilka förordat en enhetlig gräns. Enligtinspektionens mening är det som tidigare nämnts mycket viktigt att det nuinförs någon form av ägarbegränsning eller annan kontroll av bankägandet och mindreväsentligt vilken form som väljs och vilken nivå som slutligen fastställs. Utöverden omfattande redovisning och argumentering kommittén lämnat i denna frågavill inspektionen tillägga att det sannolikt förhåller sig så att en stor ägarei en mindre bank har större möjligheter att påverka bankledningen än vad enprocentuellt lika stor ägare i en större bank har. Risken för missbmk kanenligt inspektionens uppfattning i detta hänseende således vara lika stor i enliten som i en stor bank. Detta är ännu ett motiv för en enhetlig reglering. Bankinspektionenförordar för sin del en enhetlig lösning som innebär en för samtliga bankergemensam gräns på förslagsvis av aktiekapitalet och av röstema. Dennalösning bör som kommittén föreslagit kompletteras med en skyldighet för densom förvärvat av aktierna i ett bankaktiebolag att anmäla förvärvettill bankinspektionen. Detta förslag kan inte anses alltför ingripande eftersomflertalet av bankernas bolagsordningar redan nu upptar frivilligabegränsningar såsom exempelvis att ingen får utöva rösträtt för mer änsammanlagt av aktierna. Bankinspektionenvill i sammanhanget erinra om att man inom EG barett delvis annat synsätt närdet gäller utformningen och tillämpningen av tillsynen över ägarförhåUandena ikreditinstitut. Äveninom EG anser man att en effektiv myndighetstillsyn över bankema omfattarägarförhållandena. Detta tillsynskrav sägs bli starkare i takt med utvecklingeni riktning mot koncem- och gmppbildningar. Man strävar nu efter att möjliggöramyndighetskontroll av dels att "olämpliga personer" inte blir storaaktieägare i banker, dels att bankledningen blir självständig och oavhängigandra intressen i enlighet med god banksed. Tillsynsmyndighetema skall beredasmöjlighet att inhämta erforderliga upplysningar i dessa syften. Fömtsättningför auktorisation är enligt förslaget till EG:s andra samord ningsdirektiv att tillståndsmyndigheten informeras om vilka ägare som in nehar eller mer av aktiekapitalet eller rösträtten eller en andel som eljest möjliggör ett betydande inflytande i banken. Även komplicerade ägarförhållanden och risker för intressekonflikter skall beaktas när myndig heten prövar ägamas lämplighet. Myndigheten skall ha befogenhet att hindra de ägare eller ägargmpper, som bedöms vara "improper", att få auktorisation. Motsvarande föreslås gällaunder myndighetens fortlöpande tillsyn över Prop. 1989/90:116 bankema.Anmälningsskyldigheten beträffande ägandeförhållandena avser Bilaga 1 attmöjliggöra för tillsynsmyndigheten att ingripa om ägare utövar sitt inflytandepå ett sätt som kan antas vara till skada för en sund skötsel avbankverksamheten.