prop · GD0334 · 1989-12-31 00:00:00 — Det är intemöjligt att redovisa utformningen av de skatteregler som skall gälla bl.a. förolika slag av försäkringssparande fr. o. m. . Betänkandena frånutredningen om reformerad inkomstbeskattning (RINK) och utredningen omreformerad företagsbeskattning (URF) är nu föremål för remissbehandling.Förslag kommer att redovisas för lagrådet införbehandlingen i . Starka skäl finns dock för att hålla fast vid deprinciper om likformighet, enhetlighet och neutralitet i beskattningen av olikasparformer som formulerats av de båda utredningama. Den fondanknutnalivförsäkringen bör alltså beskattas på ett med konventionell livförsäkringlikvärdigt sätt. Det är i och för sigmöjligt att, som anfört, tillgodose önskemålet om en skattemässiglikabehandling även i redan existerande fonder som lämnar utdelning. Lösningenatt samla försäkringssparandet i särskilda premiefonder har emellertid denfördelen att den medför en större flexibilitet inför en kommande skattereformjämfört med om försäkringssparande och allmänt aktiefondssparande blandas i en ochsamma fond. Jag delar också bankinspektionens uppfattning att det kan varamotiverat med sådana fonder med hänsyn till att dessa kan behöva särskilda mtinerför att tillgodose vissa behov som är specifika för försäkringssparandet. Genomatt försäkringssparandet förläggs i separata fonder undviks vidare eventuellaintressekonflikter mellan försäkringstagare och allmänna aktiefondssparare. På gmnd av vad nu anförtsförordar jag att försäkringstagamas tillgodohavanden skall placeras isärskilda försäkringspremiefonder. För dessa fonder skall enligt vad som kommeratt framgå av det följande bestämmelsema i aktiefondslagen gälla i tillämpligadelar om annat inte föreskrivs. 2.2.2.2Tillämpningsområde och avgränsningar m. m. Mitt förslag:Livförsäkring med fondanknytning får inte förenas med annan försäkringsrörelseän premiebefridseförsäkring. Alla typer av livförsäkring skall kunna meddelasmed fondanknytning. För försäkringsbolaget skall bestämmelsema i försäkringsrördsdagengälla i tillämpliga delar om annat inte föreskrivs. Som huvudregel skallförsäkringstagaren själv bära den finansiella risk som fondplaceringen medför;försäkringsbolaget skall alltså normalt inte garantera fondandelarnasvärdeutveckling. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer i stort med mitt förslag. 1989/90:34betsgruppens förslag ger dock inte utrymme för att förena den nya försäkringsformenmed premiebefrielseförsäkring. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser tillstyrker i allt väsentligt arbetsgmppens förslag.Några remissinstanser anser emellertid att det vore önskvärt om den nyaförsäkringsformen kunde drivas även i redan existerande livbolag. Flera remissinjtanserframför invändningar mot den avgränsning som arbetsgruppen föreslår för dennya försäkringsformen, bl. a. att garantier inte skall kunna lämnas rörandefondandelamas värdeutveckling samt att försäkringsformen inte skall kunnaförenas med premiebefrielse vid arbetsoförmåga. Slutligen tar någraremissinstanser upp frågan om det inte bör finnas möjlighet till konverteringmellan konventionell livförsäkring och livförsäkring med fondanknytning. Skälenför mitt förslag: Vad först gäller frågan om den nya försäkringsformen börkunna förenas med annan försäkringsrörelse kan jag i och för sig instämma i attdet vore önskvärt om livförsäkring med fondanknytning kunde drivas i redanexisterande livbolag. Flera skäl talar emellertid mot en sådan ordning. Avdet ovan anförda framgår t. ex. att försäkringsbolag som meddelarlivförsäkringar med fondanknytning skall placera försäkringstagarnas iförsäkringspremiefonder och att bolagen skall tillåtas äga fondbolag förförvaltning av sådana fonder. Som kommer att framgå av det följande föreslårjag också att dessa försäkringsbolag inte skall vara skyldiga att avsättaårsvinsten till en återbäringsfond, och att bolagen skall ha möjlighet attdela ut vinst till aktieägare. Nunämnda särregler strider mot de regler som gäller för livbolag i allmänhetenligt försäkringsrörelselagen. Att låta de nuvarande livbolagen driva den nyaförsäkringsformen som en särskild försäkringsgren skulle föranleda betydandekomplikationer av såväl teknisk som praktisk art. Övervägande skäl talar därförför att livförsäkring med fondanknytning åtminstone tills vidare bör drivas isärskilda bolag som inte skall kunna förena denna försäkringsform medförsäkringsrörelse av annat slag. Frånnu nämnda separationsprincip finns emellertid skäl att göra ett undantag. Arbetsgmppensförslag innebär att fondanknuten livförsäkring inte kan förenas med rätt tillpremiebefrielse vid arbetsoförmåga. Detta följer av att en premiebefrielseförsäkringinte är en livförsäkring utan en sjuk- och olycksfallsförsäkring. Jagkan för min del inte se att det skulle vara förenat med några olägenheter attlåta den nya försäkringsformen förenas med premiebefrielseförsäkring. Jagföreslår alltså att bolag som driver fondanknuten livförsäkringsrörelse ocksåskall kunna meddela försäkring för premiebefrielse vid arbetsoförmåga. Vadhärefter avser den reglering som skall gälla för den nya försäkrings formen anser jag i likhet med arbetsgmppen att så långt möjligt samma regler skall vara tillämpliga som för konventionell livförsäkring. Som försäkringsinspektionen påpekat innebär det bl. a. att det måste finnas en försäkringsrisk som täcks genom avtalet. Hur stort riskmomentet i försäk ringen måste vara får ytterst prövas mot bakgmnd av sundhetsprincipen. Enlämplig utgångspunkt för regleringen är att bestämmelserna i försäk- Prop.1989/90: 34 ringsrörelselagen skall gälla i tillämpliga delar. I de fall avstegfrån dessa regler påkallas bör detta särskilt anges i lagen. I första hand börbara sådana avsteg göras som påkallas av den nya försäkringsformens särdrag.Jag återkommer senare till de olika särbestämmelser som enligt min mening börgälla för försäkringsbolag som driver fondanknuten livförsäkringsrörelse. Fördet enskilda försäkringsavtalet gäller härutöver försäkringsavtalslagen(1927:77). Från den lagens bestämmelser torde några avsteg inte behöva görasnär det gäller fondanknuten livförsäkring, utan den nya lagens bestämmelser kangenomgående ges näringsrättslig karaktär. Medden angivna utgångspunkten bör det alltså vara möjligt att inom ramen förlivförsäkringar med fondanknytning meddela i stort sett alla förekommande typerav livförsäkring. Även om man kan räkna med att det till en början främst blirindividuella försäkringar som kommer att marknadsföras, bör man således inteutesluta t. ex. olika former av gruppförsäkring med fondanknytning. Vadgäller omfattningen av de åtaganden som skall kunna ingå i den nya försäkringsformenanför arbetsgruppen att försäkringsprodukterna bör vara av renodladfondkaraktär, varför det åtminstone i ett inledande skede inte bör förekommaavtalskonstruktioner som innebär att försäkringsbolaget garanterarfondandelarnas värde . Fleraremissinstanser har framfört invändningar mot denna begränsning. NO anser dennaförsiktiga attityd tveksam från konkurrenssynpunkt och framhåller att det förett uppnående av den dynamik på livförsäkrings-marknaden där ocksåproduktutvecklingen används som konkurrensmedel är önskvärt med så fårestriktioner som möjligt beträffande försäkringens utformning. Detrisktagande som en garanti av fondandelarnas värde skulle innebära är enligt NOen affärsrisk som är naturlig i en marknadsekonomi. Mot bakgrund bl.a. av attdet inte ansetts finnas anledning att förhindra företag från sådant risktagandei andra branscher anser NO att avtalskonstruktioner som garanterarfondandelarnas värde inte bör förhindras. Andraremissinstanser har framfört liknande synpunkter. har bl.a. anfört atten sådan begränsning skulle utgöra ett allvarligt konkurrenshinder, då sådanaprodukter redan finns i banksektorn. Jagkan i och för sig instämma i uppfattningen att restriktioner som kan verkahämmande på produktkonkurrensen bör undvikas så långt möjligt. Ettgrundläggande syfte med förslaget är också att skapa förutsättningar för en väsentligtökad konkurrens inom livförsäkringsområdet. Med hänsyn till attavkastningsgarantier i ett system av det slag jag föreslår skulle innebära endelvis ny typ av risksituation för försäkringsbolagen finns det likväl skälatt, i varje fall i ett inledande skede, inta en försiktig hållning till mycketlångtgående garantiåtaganden från bolagens sida. Ettlivförsäkringsbolag hanterar i princip två olika slag av risker. Den ena risken är förknippad med dödligheten och medför i normala fall små problem för försäkringsbolagen, eftersom dödligheten kan förutses med god exakthet om man har ett tillräckligt stort antal försäkrade. risken,den s.k. finansiella risken, kommer till uttryck i att avkastningen Prop.1989/90:34 på försäkringsbolagens tillgångar varierar över tiden. Avkastningenvarierar mer på vissa tillgångar än på andra och dessa tillgångar är därförmer riskfyllda. Föratt försäkringsbolagen i konventionell livförsäkring skall kunna uppfyllaåtagna avkastningsgarantier finns i försäkringsrörelselagen regler som syftartill att trygga bolagens soliditet; bl. a. skall inbetalda i huvudsakplaceras i obligationer av olika slag. På detta sätt har lagstiftaren satt uppen ram för bolagens finansiella risktagande. Genom att behålla obligationerlöptiden ut vet bolagen exakt vilken avkastning de ger. Bolagen har därigenomgoda möjligheter att uppfylla ingångna avtal. Atten avkastningsgaranti i ett system med fondanknuten livförsäkring innebär en nyrisksituation för bolagen beror på att det är försäkringstagarna själva sombestämmer placeringsinriktningen och därmed risknivån på tillgodohavandet iförsäkringen. Försäkringstagarna har dessutom möjlighet att ändraplaceringsinriktning . Därigenom kan bolagen varken påverkaeller fömtse det finansiella risktagande som avtalet innebär. I sådanförsäkring kan därför inga generella avkastningsgarantier lämnas; om bolageninte kan påverka det finansiella risktagandet skulle premierna bli så höga attförsäkringsformen sannolikt skulle bli ointressant för de flestaförsäkringstagare. Enfömtsättning för att dessa bolag över huvud taget skall tillåtas lämna avkastningsgarantiermåste därför vara att bolagen har en betryggande soliditet. För att tillgodosedetta innehåller mitt förslag också en bestämmelse som medger att föreskrifterlämnas i fråga om bolagens avsättningar till en reservfond i samband med stadfastelseav gmnderna för bolagens verksamhet. Försäkringsformen är emellertid ny iSverige och det saknas ännu erfarenhet i fråga om att beräkna och fastställa enerforderlig konsolideringsgrad i förhållande till de garantiåtaganden sombolagen kan antas komma att ingå. Jagvill emellertid peka på att varken arbetsgmppens eller mitt lagförslag innehållernågot förbud mot att livförsäkringar med fondanknytning förenas medgarantiåtaganden som avses och jag vill inte utesluta att vissa begränsadegarantiåtaganden skall kunna göras redan i början av den nya verksamheten.Detta får prövas enligt reglerna i försäkringsrörelselagen, antingen i sambandmed stadfastelse av gmnderna eller vid prövning av ansökan om dispens frånskyldigheten att upprätta grunder. Så snart tillräcklig erfarenhet vunnits avden nya försäkringsformen bör förutsättningarna för utvidgade åtagandenövervägas närmare. Slutligenvill jag i detta sammanhang beröra en fråga som någon remissinstans tagit upp,nämligen om det bör vara möjligt för en försäkringstagare att övergå frånkonventionell livförsäkring till livförsäkring med fondanknytning och omväntfrån den nya försäkringsformen till konventionell livförsäkring. Vadförst gäller frågan om övergång från konventionell livförsäkring till fondanknuten livförsäkring saknas underlag för en bedömning av vilka konsekvenser en sådan möjlighet skulle kunna få för de konventionella livbolagen. Om ett stort antal försäkringstagare skulle utnyttja en sådan 44 möjlighetfinns risk för ett inte obetydligt utflöde av kapital från de konventionellalivbolagen. Utan en ingående analys av vilka effekter ett sådant utflöde skullefå för de återstående försäkringsbestånden är jag inte beredd att nu föreslåmöjlighet till en sådan övergång. Som skäl för att tillåtaövergång från fondanknuten livförsäkring till konventionell livförsäkring anförnågra remissinstanser att det kan vara rimligt att försäkringstagaren,åtminstone då en livränta börjar utbetalas, har möjlighet att omvandla enperiodisk utbetalning som mäts i fondandelar mot en motsvarande nominellutbetalning. Jag har emellertid svårt att se vilket behov en möjlighet att bytatill konventionell livförsäkring skulle fylla. 1 den fondanknutnalivförsäkringen bestämmer försäkringstagaren själv med vilkenplaceringsinriktning och risknivå hans tillgodohavande skall förvahas. Enförsäkringstagare som inte vill riskera stora variationer i periodisktutfallande försäkringsbelopp kan välja en fond som lämnar en jämn och säkeravkastning, exempelvis en fond med inriktning på fastför-räntande obligationer.Vidare fömtsätter en sådan möjlighet en lösning av den mera allmänna frågan omhur man skall kunna utforma en rätt för en livförsäkringstagare att bytaförsäkringsbolag . Härtill kommer att det saknasunderlag för en bedömning av vilka konsekvenser en möjlighet till övergång somnu avses skulle kunna få för de försäkringsbolag som driver fondanknutenlivförsäkringsrörelse. Jag är alltså inte heller beredd attföreslå en möjlighet till en sådan övergång. Avdelvis samma skäl anser jag det inte heller lämpligt att, somförsäkringsinspektionen föreslagit, låta försäkringstagare få möjlighet attflytta sina försäkringar mellan olika fondanknutna livförsäkringsbolag. Sominspektionen också påpekat föranleder en sådan möjlighet vissa problem sommåste klarläggas närmare. Exempelvis kan försäkringstagarens hälsa haförsämrats så att det mottagande bolaget inte villöverta försäkringen på tidigare villkor. Vidare måste de skattemässiga fömtsättningamaför sådana överflyttningar klarläggas. 2.2.2.3Vidgade möjligheter till undantag från försäkringsrörelselagens bestämmelser omlivförsäkring Mitt förslag: Omdet finns särskilda skäl till det får regeringen eller, efter regeringensbemyndigande, försäkringsinspektionen medge undantag från bestämmelserna iförsäkringsrörelselagen utöver vad som gäller för konventionellaförsäkringsbolag. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Någrainvändningar mot förslaget framförs inte. Däremot efterlyser fleraremissinstanser närmare klarlägganden av i vilka fall dispens från skyldighetenatt upprätta gmnder kan lämnas. anser att det av lagenbör framgå att det vid stadfastelse av grunder inte blott kan lämnas dispensfrån premiereservregeln i försäk- ringsrörelselagenutan också kan anges vad som i stället skall gälla i fråga Prop. 1989/90:34om premiereservberäkningen. Skälenför mitt förslag: Som framgått av det föregående skall för försäkringsbolagsom driver fondanknuten livförsäkringsrörelse bestämmelserna iförsäkringsrörelselagen gälla i tillämpliga delar om annat inte föreskrivs. a. att som huvudregel bestämmelserna i 2 kap. 3 och 6 §§ försäkringsrörelselagenom upprättande av gmnder blir tillämpUga på bolagen. Enligt sistnämnda lagrumskall gmnder upprättas bl. a. för beräkning av försäkringspremier ochpremiereserv samt för återbäring till försäkringstagarna. Försäkringspremiernaoch premiereserven skall enligt vad som närmare föreskrivs i 7 kap. 3 §försäkringsrörelselagen beräknas prospektivt, dvs. med utgångspunkt iförsäkringsbolagets förväntade framtida inkomster och utgifter för löpandeförsäkringar. I gmnderna för beräkning av försäkringspremie och premiereservingår antaganden om framtida ränta, dödlighet och driftskostnader. Nunämnda regler är utformade med utgångspunkt i det traditionella regelsystem somgäller för konventionell livförsäkring och är i vissa avseenden mindre vällämpade för den nya försäkringsformen. Exempelvis måste premiereserven i fondanknutenlivförsäkring kunna definieras som bolagets förpliktelser uttryckta i antalfondandelar. Om något åtagande i sådant fall inte görs beträffandefondandelarnas värde är det meningslöst att i gmnderna göra antaganden omframtida ränta. För de fall bolagets förpliktelser delvis uttrycks ifondandelar och delvis i nominella belopp kan undantag från antaganden omframtida ränta medges för den del av premiereserven som uttrycks i fondandelar. Somkommer att framgå av det följande föreslår jag att de försäkringsbolag sommeddelar livförsäkring med fondanknytning skall kunna dela ut vinst tillaktieägare och alltså inte vara skyldiga att avsätta årsvinsten till enåterbäringsfond. Om ett bolag inte inrättar någon återbäringsfond, är detnaturligtvis meningslöst att i grunderna ta in föreskrifter om återbäring tillförsäkringstagarna. Attförsäkringsbolaget skall kunna dela ut vinst till aktieägarna torde få återverkningarpå sättet att beräkna försäkringspremierna. Eftersom överskottet i rörelseninte skall behöva återföras till försäkringstagarna bör antagandena i grundernaom dödlighet och andra riskmått samt driftskostnader inte beräknas med sådanasäkerhetsmarginaler att bolagen därigenom får en från marknadsmässig synpunktomotiverad vinstnivå. En grundtanke med förslaget är att skapa förutsättningarför en effektiv och för försäkringstagarkollektivet gynnsam konkurrens inomlivförsäkringsområdet. Det är avsett att fömtsättningama för en sådankonkurrens skall öka inte enbart i fråga om förvaltningen avförsäkringstagarnas sparkapital utan också beträffande premienivån. Detsagda innebär inte att gmnder med betryggande antaganden om dödlighet och driftskostnader därmed skulle vara onödiga. Med hänsyn till försäkringsverksamhetens art är det nödvändigt att tillse att verksamhets förutsättningarna är sådana att bolagen alltid kan uppfylla sina förpliktel ser gentemot försäkringstagarna. Bolagensmöjligheter att uppfylla sina förpliktelser bestäms emellertid Prop. 1989/90:34inte enbart med utgångspunkt i vilka antaganden om dödlighet och driftskostnadersom ligger till gmnd för beräkningen av försäkringspremier. Av minst lika storbetydelse är vilken konsolideringsgrad bolagen har. I syfte att säkerställabolagens soliditet innehåller förslaget också en bestämmelse om attföreskrifter skall kunna meddelas om avsättning till en reservfond. Vidberäkningen av försäkringspremier bör alltså stor hänsyn kunna tas tillstorleken av försäkringsbolagens egna kapital och garantikapital. Pågmnd av det nu anförda bör flexibla möjligheter finnas att medge de undantagfrån försäkringsrörelselagens bestämmelser som kan vara påkallade med hänsyn tillden nya försäkringsformens särart. Enligt1 kap. 10 § försäkringsrörelselagen får undantag medges från bestämmelserna omlivförsäkring om det är fråga om försäkring som gäller endast för dödsfall ochmeddelas för av längst eller mot en premie som är beräknad ochbestämd för längst i sänder. Undantag medges av regeringen eller, efterregeringens bemyndigande, av försäkringsinspektionen. Enligt min mening är detnödvändigt att det för den nya försäkringsformen skall kunna medges undantag ividare omfattning och för andra försäkringstyper än vad som följer av dennabestämmelse. har framhållit att frågor som reglerarförsäkringstagarens rättigheter i första hand bör regleras i försäkringsavtalet.Endast om bestämmelserna blir alltför omfattande för att skrivas in i avtaletbör enligt aktuarienämnden gmnder tillgripas. Dispens från skyldigheten attupprätta grunder bör enligt aktuarienämnden kunna medges bl, a. i fråga omrätt till återköp, fribrev och lån, verkan av obetald premie, oriktigauppgifter vid tecknandet, återbäring och förräntning av försäkringsbelopp somförfallit till betalning. Jagkan instämma i att flera av de frågor som aktuarienämnden tar upp kan varalämpade att tas in i försäkringsavtalet. Jag är emellertid inte nu beredd attgöra någon närmare analys av i vilka fall dispens från skyldigheten attupprätta gmnder bör medges. Frågan i vilka fall undantag bör medges bör prövasi varje enskilt fall. Som utgångspunkt för prövning av frågan om dispens börgälla att undantag skall medges i första hand för sådana frågor som jag berörttidigare och som påkallas av den nya försäkringsformens särart. Detligger i sakens natur att det som en förutsättning för dispens bör kunna uppställasvissa villkor. Om exempelvis dispens lämnas från kravet på premiereservgrunderbör som fömtsättning härför kunna krävas att vissa andra i dispensärendetangivna riktlinjer iakttas. Någon särskild lagregel om detta erfordras inte. Närdet gäller att pröva om grunder behöver upprättas följer av 2 kap. 3 och 6 §§försäkringsrörelselagen att en utgångspunkt vid koncessionsprövningen är att gmnderskall finnas, och att det ankommer på regeringen att avgöra i vad mån det gåratt avstå från grunder. Om bolaget senare vill utöka sin verksamhet med en nytyp av försäkring som inte angetts i den ursprungliga verksamhetsplanen, får eneventuell dispens handläggas enligt den nu föreslagna bestämmelsen. 2.2.3 Särskilda reglerför försäkringsbolaget Mitt förslag:Försäkringsbolaget skall placera inbetalda för forsäkringen i den ellerde försäkringspremiefonder som försäkringstagaren bestämmer. Omförsäkringstagaren begär det skall bolaget omplacera hans tillgodohavande eller flera andra försäkringspremiefonder som han anvisar. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Flera remissinstanser tillstyrker förslaget och anser det viktigt för eneffektiv konkurrens att försäkringstagama ges frihet att själva välja mellanolika fondförvaltare. Några remissinstanser ifrågasätter lämpligheten i atttvinga försäkringsbolagen att låta kunderna ha en fullständig valmöjlighet.Skandia och framhåller att en skyldighet för bolagen att samarbetamed alla tänkbara mer eller mindre udda fondförvaltare skulle ställa mycketstora och kostsamma krav på administrativa mtiner. Skälen för mitt förslag:Jag anser i likhet med arbetsgmppen och flertalet remissinstanser att den nyaförsäkringsformen bör utformas på ett sätt som innebär att fömtsättningama fören effektiv och för försäkringstagarkollektivet gynnsam konkurrens blir sågoda som möjligt. Detta tillgodoses lämpligen genom att försäkringstagarna gesfrihet att själva välja fondförvaltare. Jag förordar alltså den avarbetsgruppen föreslagna lösningen att försäkringstagama skall kunna anvisaförsäkringsbolaget att placera premiemedlen i vilken som helst av deförsäkringspremiefonder som förekommer på marknaden. Försäkringstagaren bör påmotsvarande sätt som huvudregel ha möjlighet att när som helst begära att hanstillgodohavande inlöses och omplaceras till någon annan försäkringspremiefond,även om detta naturligtvis kan få skatte- och avgiftskonsekvenser för hans del.Däremot måste försäkringsbolaget kunna begränsa försäkringstagarnas valfrihetom bolaget har lämnat någon form av garanti för fondandelamas värdeutveckling.Om försäkringstagaren inte uttryckligen anvisar någon fond börförsäkringsbolaget placera premien i en fond som försäkringstagaren godkänner.Ett sådan godkännande bör kunna förtryckas i försäkringsavtalet och gälla somvillkor om annan fond inte anvisas. Jagvill i detta sammanhang peka på att en försäkringspremiefond är en aktiefondsom uppkommit genom kapitaltillskott i form av försäkringspremier frånallmänheten. Detta innebär att fonden är öppen för tillskott från samtligaförekommande fondanknutna livförsäkringsbolag.Några möjligheter förfondbolaget att ställa upp administrativa hinder mot vissa försäkringsbolagsplaceringar finns alltså inte. Vidare följer av aktiefondslagens bestämmelseratt samtliga andelsägare skall behandlas lika, vilket alltså innebär attfondbolaget vid förvaltningen av premiemedlen inte kan favorisera ettförsäkringsbolag framför ett annat. Ävenom lagförslaget inte innehåller någon uttrycklig bestämmelse därom får detanses ligga i sakens natur att ett försäkringsbolag har rätt att vid omplacering ta ut enadministrativ, avgift.