prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag kommer att redovisa mina förslag till slutligtgenomförande av reformen såvitt avser inkomstbeskattningen ochföretagsbeskattningen. I det följande redovisar jag först mina allmännasynpunkter på reformen (avsnitt 2), uppdelningen i arbetsinkomst/kapitalinkomst(avsnitt 3) och frågor kring skatteskalan m.m. (avsnitt 4). Därefter behandlarjag i skilda avsnitt inkomst av tjänst, m.m. (avsnitt 5), inkomst av kapital(avsnitt 6), bostadsbeskattningen (avsnitt 7) och företagsbeskattningen(avsnitt 8). Jag redovisar också kompletterande åtgärder och ekonomiskaeffekter (avsnitt 9) och mina avslutande synpunkter (avsnitt 10).Författningsförslagen kommenteras i specialmotiveringen (avsnitt 12). 2 Allmänna synpunicter på reformen I de stora skatteutredningarna har utarbetats förslag reform av den personliga inkomstbeskattningen, företagsbeskattningen och deindirekta skatterna. 1989/90:50 (s. 62 ff) om inkomstskatten för år1990 anslöt sig regeringen till huvuddragen i utredningsförslagen samtredovisade förslag till ett första steg i reformens genomförande under år1990. anslöt sig till dessa bedömningar och godtog med någon smärrejustering regeringsförslagen (SkUlO och 20, rskr. 96 och 97, SFS 1989:1016 -1037). Enighet föreligger mellan regeringen och också omhuvuddragen av det andra steget i reformen. De bedömningar som redovisades i den nyssnämndapropositionen - och dll vilka ansludt sig - ligger självfallet tillgrund för det sludiga genomförandet av skattereformen. Jag får därför när detgäller behovet och inriktningen av reformen i huvudsak hänvisa till vad somanfördes i den delen i prop. 1989/90:50. Det förtjänar emellertid att än en gång slås fast att detövergripande målet Prop. 1989/90:110 för skattereformen är att åstadkomma ensamhällsekonomiskt effektiv beskattning som fördelningspolitiska måluppfylls. Arbete och sparande skall ges en bättre skattemässig behandlingmedan villkoren för låne-baserad konsumtion och förmögenhetsuppbyggnadförsämras. En likvärdig behandling av arbetsinkomster och inkomster av kapitalskall komma till stånd. Skatteplanering och skatteflykt skall motverkas. Inteminst härigenom kommer den fördelningspolitiska träffsäkerheten ibeskattningen att förbättras. De ändringar i regelsystemet som jag i det följande kommeratt redovisa är utomordentligt omfattande. Det genomgående drag ireformförslagen som har störst betydelse för att uppnå de angivna målen ären ökad likformighet i behandlingen av skilda slag av inkomsten Detta är isjälva verket grundelementet i reformen. Det andra huvudinslaget är en kraftigsänkning av skattesatserna. Även detta inslag är en grundförutsättning för attuppnå syftena med reformen. De kraftiga sänkningarna av skatteuttaget påarbetsinkomster som jag kommer att föreslå leder till ett mycket stortinkomstbortfall för staten. Av såväl statsfinansiella somstabiliseringspolitiska skäl måste skattebortfallet kompenseras genombasbreddningar inom arbetsinkomstbeskattningen, effektivare kapitalbeskattningoch ökat uttag av indirekta skatter inklusive miljöskatter på koldioxid ochsvavel. Breddningen av beskattningsunderlaget - som är ett uttryck för denlikformiga behandlingen av olika inkomster och när det gäller mervärdeskattenolika slag av konsumtion - har således den dubbla funktionen att främja deallmänna målen för reformen och utgöra grunden för reformensfinansiering. Jag kommer senare denna dag att närmare redovisa minaförslag när det gäller den indirekta beskattningen. Jag kommer här att ta uppden personliga inkomstbeskattningen - såväl arbets- som kapitalinkomstbeskattningen- och beskattningen av företagen. Jag kommer också att gå in på de sammantagnastatsfinansiella effekterna av reformen. Vidare redovisar jag de fördelningspolitiskaeffekter som reformen ger upphov till. Innan jag går in på de olika delförslagen vill jag någotberöra de särskilda författningstekniska problem som finns inominkomstskatteområdet. Huvudförfattningarna - kommunalskattelagen (1928:370), KL,och lagen om statlig inkomstskatt (1947:576), SIL - har varit föremål för ettnärmast oändligt antal ändringar . Författningarna har storabrister när det gäller systematik och överskådlighet. De förslag som jag läggerfram kräver stora ingrepp i både KL och SIL. Det hade självfallet varit avstort värde om en lagteknisk modernisering kunnat utföras som den materiellareformen genomförs. Ett sådant arbete är emellertid tidskrävande och skulle hafördröjt genomförandet av skattereformen med minst ett ån Ett sådant dröjsmålhade inte varit försvarbart. Det är emellertid en angelägen uppgift attskatteförfattningarna moderniseras. Med hänsyn till skatter- nas betydelse för alla medborgare och företag är det avsärskild vikt att la- Prop. 1989/90:110 garna är så tekniskt utformade attförståelsen av reglernas innehåll underlättas. Min avsikt är därför att ensärskild översyn skall göras av de centrala författningarna inom skatteområdeti lagtekniskt hänseende efter det att arbetet med de materiellaregeländringarna slutförts. Lagrådet har också understrukit behovet av enförfattningsteknisk översyn och att detta behov blir särskilt uttalat efter denu aktuella författningsändringarna. Redan här bör också anmärkas att reformen i systematiskthänseende innebär genomgripande förändringar De sex inkomstslagen i KL förssamman till tre; tjänst, kapital och näringsverksamhet. De nuvarande inkomstslagen utgörs av tjänst,jordbruksfastighet, rörelse, annan fastighet, tillfällig förvärvsverksamhet ochkapital. Indelningen kvarstår sedan KL:s tillkomst och framstår somföråldrad. Ett exempel på detta är den åtskillnad som görs mellan inkomst avrörelse och inkomst av jordbruksfastighet. Redan av det skälet är det påkallatatt ompröva reglerna. Härtill kommer att mina förslag påkapitalbeskattningsområdet nödvändiggör ändringar i indelningen i inkomstslag. Mitt förslag innebär i korthet. Inkomst av tjänst kommer ihögre grad än att fungera som en uppsamlingspost för inkomstersom inte beskattats. Inkomst av kapital utgör en sammanslagning av denuvarande inkomstslagen kapital och tillfällig förvärvsverksamhet. Inkomst avnäringsverksamhet är en sammanslagning av inkomstslagen jordbruksfastighet,annan fastighet och rörelse. 3 Arbetsinkomst/Kapitalinkomst Mittförslag: Arbetsinkomster beskattas enligt en progressiv skala medan nominellakapitalinkomster träffas av ett i princip enhetligt skatteuttag på . RINK:sförslag: Överensstämmer med mitt förslag. IBU har i sitt betänkande redovisatförslag till en real kapitalinkomstbeskattning. Remissinstanserna:RINK:s förslag har överlag fått ett positivt mottagande. Vissa remissinstanseranser dock att den förordade skattesatsen för kapitalinkomster är för hög närbeskattningen träffar nominell avkastning. Några remissinstanser däribland LO,har i stället förordat en real beskattning av kapitalinkomsten Motsvarandeinställning återspeglar sig i remissvaren över IBU:s betänkande. Skälen förmitt förslag: Ett viktigt inslag i skattereformen är en sänkning av de formellaskattesatserna. Av fördelningspolitiska och statsfinansiella skäl bör dockprogressiviteten finnas kvar när det gäller beskattningen av arbetsinkomster omän på en långt lägre nivå än dagens. Jag återkommer i det följande till dennärmare utformningen av skatteskalan för arbetsinkomsten När det gäller beskattningen av kapitalinkomster måsteytterligare förhål- Prop. 1989/90:110 landen tas med i bedömningen. En viktig utgångspunktför reformen är att åstadkomma större likformighet i beskattningen avarbetsinkomster och kapitalinkomster än vad som följer av dagens system. Måletom likformighet i detta hänseende kan dock inte anses uppfyllt om skatteuttagetpå nominell kapitalavkastning är detsamma som uttaget pä arbetsinkomsten Vid ensådan jämförelse måste effekterna av inflationen beaktas. RINK har formuleratmålsättningen om likformighet så att skattens andel av real kapitalavkastningskall vara likvärdig med skatteuttaget för arbetsinkomster i form av inkomstskattoch skattedelen av sociala avgiften Även enligt min mening bör en likformigbehandling av de två slagen av inkomster ses utifrån det perspektivet. Frågan blir då vilken metod som skall användas för att beaktainflationens effekt på kapitalbeskattningen. En tänkbar metod är självfallets.k. real beskattning, dvs. att kapitalinkomsterna korrigeras för inflationenså att beskattningen enbart träffar avkastningen utöver inflationen. RINK harövervägt en real metod men avvisat den lösningen främst av tre skäl. Ibetänkandet anförs i korthet följande i den delen. För det första talarinternationella hänsynstaganden mot ett införande av real beskattning iSverige. Metoden tillämpas inte i något av de för svensk ekonomi betydelsefullaländerna vilket utan tvivel skulle leda till komplikationer för enskilda ochföretag med inkomster från andra länder Ett ensidigt svenskt införande av realbeskattning ger också risker för ett internationellt skattearbitrage. För detandra skulle metoden ytterligare öka komplexiteten i ett redan krångligtsystem. Detta ligger inte i linje med det övergripande önskemålet att förenklainkomstbeskattningen. För det tredje bestäms normalt lånebelopp ochränteutgifter i nominella termer. Vid en real metod kommer avdragsbeloppet förräntan att variera år på ett sätt som skulle försvåra låntagarensplanering. Till det nu sagda kan läggas ytterligare en aspekt somockså påtalats av RINK, nämligen att en real beskattningsmetod kan bidra mera allmän indexering av ekonomiska relationer som kan försvåra enönskvärd bekämpning av inflationen. Det kan också sättas i fråga om enavdragsrätt för ränteutgifter som beloppsmässigt varierar år skullevinna förståelse hos berörda skattskyldiga. Sammantaget anser jag att de av RINK redovisade skälen moten real beskattning har sådan styrka att metoden inte bör införas.Hänsynstagandet till inflationen måste därför ske på annat sätt. Det alternadvsom ligger närmast till hands är att skattesatsens nivå bestäms med beaktandeav att avkastningen till viss del endast är att se som inflationskompensation. RINK har bl.a. utifrån antaganden om inflation ochrealräntenivå stannat för ett alternativ med ett 30-procentigt proportionelltskatteuttag. Vid långsiktigt realistiska antaganden uppnås härigenom en realavkastning efter skatt. Vid höga inflationstal kan dock självfallet den realaavkastningen efter skatt bli negativ. För ett sådant enhetligt skatteuttag talar även andra faktorer.Som framgår i det följande bör enligt min mening den stora majoriteten av deskatt- skyldiga i princip enbartbetala kommunalskatt på arbetsinkomsten De får Prop. 1989/90:110 därigenom enskattesats på . Eftersom underskott på grund av ränteutgifter i regelkommer att berättiga till en skattereduktion på uppkommer för flertaletskattskyldiga ingen begränsning av det skattemässiga värdet av ränteavdragen.Detta är eftersträvansvärt från bostadspolitiska utgångspunkter. Samtidigtblir skattelättnaden för egnahemsägare på grund av ränteutgifter densammaoberoende av om han eller hon är höginkomsttagare eller har måttliga inkomsten Ettproportionellt skatteuttag har också andra positiva effekter. En betydelsefullsådan effekt är att den samlade skatten inom ett hushåll inte påverkas av hurtillgångarna är fördelade mellan hushållsmedlemmarna. Incitamenten till enbartskattebetingade omfördelningar av tillgångar mellan närstående eliminerassåledes i allt väsentligt. Skatteuttaget på harmonierar också väl med denskattesats som jag kommer att förorda på bolagsskatteområdet . Den lågaskattesatsen ger också till effekt att en avdragsbegränsning liksom förnärvarande uppkommer för inkomsttagare i höga inkomstlägen vilket är positivtfrån fördelningspolitiska utgångspunkten Det kan också tilläggas att denföreslagna nivån på skatteuttaget lämnar utrymme för en långt störrelikformighet i beskattningen av löpande kapitalavkastning och kapitalvinsterän vad som är möjligt i dagens system. Minbedömning blir sammanfattningsvis att RINK:s förslag om en separatproportionell kapitalbeskattning med ett skatteuttag på bör genomföras.Jag återkommer längre fram till den närmare utformningen av kapitalskattereglerna. 4Skatteskalan, m. m. 4.1 Skatteskala och grundavdrag Mitt förslag: Frånsett ett grundbelopp på 100 kn utgårstatlig inkomstskatt för endast för förvärvsinkomster(inkomst av tjänst och näringsverksamhet) som överstiger 170 000 kn i beskattningsbarinkomst. Skatten tas ut med en enhetlig skattesats på . Gränsen för denstatliga inkomstskatten justeras med förändringen avkonsumentprisindex med tillägg av två procentenheten Grundavdraget knyts till basbeloppet och skall uppgå tilllägst 0,32 basbelopp. Detta motsvarar för ca 10 000 kn, vidett basbelopp för detta inkomstår på 31 200 kn För taxerade förvärvsinkomsteri intervallet 1,86- 2,89 basbelopp (ca 58 000 kn -90 000 kn) trappasgrundavdraget upp av inkomsten inom detta skikt (högst ca 18 000 kn år1991). För inkomster över 3,04 basbelopp (ca 95 000 kn) trappas grundavdragetned av den del av inkomsten som överstiger 3,04 basbelopp tillsgrundavdraget åter når nivån 0,32 basbelopp, vilket sker vid en taxerad inkomstpå ca 175 000 kn Schablonavdragetunder inkomst av tjänst höjs från 3 000 kn till 4 000 kn RINK:s förslag: Överensstämmer endast delvis med mittförslag. RINK:s förslag innebär att gränsen för statlig inkomstskatt skall gåvid en beskattningsbar inkomst på . Vidare föreslår utredningen ettgrundavdrag på 12 000 kn och ett schablonavdrag på 1 000 kn RINK föreslår ingetinflationsskydd av skatteskalan utan endast att en avsiktsförklaring skallgöras om att högst av de skattskyldiga skall betala statlig inkomstskatt. Remissinstanserna:Förslaget till skatteskala godtas av så gott som samtliga remissinstanser somockså anser den väl avvägd. LO uttalar sig inte direkt om skatteskalan menanser att RINK inte nått tillräckligt långt i sina fördelningspolitiskaambitionen Ett stortantal remissinstanser kräver att skatteskalan skall inflationsskyd-das och attskyddet skall vara automatiskt verkande. Däribland kan nämnas /SR och TCO.LO anser att skatteskalan pä sikt skall justeras för att undvikaskatteskärpningar men att det är en öppen fråga vilken teknik som skallanvändas. Skälen för mitt förslag: Som jag redan inledningsvis framhållit syftar skatteutredningarnasförslag till en samhällsekonomiskt effektiv beskattning somfördelningspolitiska mål uppfylls. För den personliga inkomstskattens delinnebär för- slagen att det totala skatteuttaget på arbetsinkomsterminskas avsevärt och Prop. 1989/90:110 att marginaleffekterna påarbetsinkomster lindras kraftigt. Denna grundläggande inriktning av reformenmot ett minskat skatteuttag på arbetsinkomster stöds av så gott som samtligaremissinstanser. Även jag anser att reformen i denna del bör ha den angivnainriktningen. är det emellertid nödvändigt att skattereformen ärfördelningspolitiskt godtagbar De sänkta marginalskatterna medför onekligenskattelättnader som - sett isolerat-gynnar höginkomsttagare. Detta måstemotverkas av andra åtgärden RINK:s förslag rörande mer likformig beskattning avkapital- och arbetsinkomster, vilka jag i stort anser bör genomföras, har ibetydande utsträckning en sådan positiv fördelningspolitisk effekt. Jag delar emellertid den bedömning som bl. a. LO gjort attRINK:s förslag visserligen nått långt i detta avseende men att ytterligareåtgärder behöver vidtas för att reformen skall få en acceptabelfördelningsprofil. Jag bedömer det inte som möjligt att uppnå en omfördelningav skattebelastningen från låg- och medelinkomsttagare till höginkomsttagaregenom ytterligare basbreddningar eller andra liknande åtgärden Den endaframkomliga vägen är då att företa vissa förändringar i förhållande till RINK:sförslag beträffande skatteskalan och grundavdragets utformning. Justeringarnabör syfta till att begränsa skattesänkningarna för höginkomsttagarna samtidigtsom låg- och medelinkomsttagarna får en något större skattelättnad. Jag instämmer i RINK:s bedömning att statlig inkomstskattbör tas ut bara på höga inkomster och att den statliga skatteskalan börinnehålla endast ett skikt. Jag anser också liksom det stora flertaletremissinstanser att är en lämplig nivå avseende skattesatsen för denstatliga inkomstskatten, vilket leder till ett sammantaget uttag av kommunaloch statlig skatt på vid kommunalskatt. För att uppnå defördelningspolitiska effekter jag nämnt anser jag emellertid att gränsenför statlig inkomstskatt bör sättas lägre än vad RINK föreslagit. Statliginkomstskatt bör enligt min mening tas ut på beskattningsbara förvärvsinkomstersom överstiger 170 000 kn De ökade skatteintäkter som uppkommer i förhållandetill RINK:s förslag genom denna förändring bör användas till en annorlundautformning av grundavdraget så att det i större utsträckning gynnardeltidsarbetande och heltids-arbetande med låga eller måttliga inkomsten Dettakan åstadkommas genom att ett högre grundavdrag erhålls inom ett visstinkomstskikt. Jag skall strax närmare beskriva hur grundavdraget bör vara utformat.Först skall jag dock ta upp frågan om inflationsskydd av inkomstgränsen för denstatliga skatten. RINK:s förslag i denna del har fått ett negativtmottagande av ett stort antal remissinstanser, vilka i regel ansett attskatteskalan skall ha ett automatiskt verkande inflationsskydd. Ävengrundavdraget bör enligt många remissinstanser vara inflationsskyddat. För att inkomstskattereformen skall kunna bli beståendeunder och inte urholkas av inflationen bör även enligt min mening ettautomatiskt verkande inflationsskydd införas för såväl gränsen för statliginkomstskatt som grundavdragets storlek och olika skiktgränsen Vad gäller gränsen för statlig inkomstskatt börinfladonsskyddet utformas så attäven vid en god reallöneutveckling fler skattskyldiga inte förs upp i det Prop. 1989/90:110 skikt som träffas av statlig inkomstskatt. Jag föreslårmed hänsyn härtill att denna gräns justeras efter prisförändringenenligt konsumentprisindex med tillägg av två procentenheten Beträffande grundavdraget och gränserna för dess upp-resp. nedtrapp-ning anser jag det tillräckligt att justeringar görs med hänsyntill förändringarna i konsumentprisindex. Detta kan enklast ske genom attgrundavdraget uttrycks i basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring, AFL. Grundavdraget bör enligt mitt förslag ligga på nivån . Detta motsvarar 0.32 basbelopp underförutsättning att basbeloppet för blir 31 200 kn För taxeradeförvärvsinkomster i intervallet 1,86 - 2,89 basbelopp (ca 58 000 kn - 90 000kn) bör grundavdraget trappas upp av inkomsten inom detta skikt tillmaximalt ca 18 000 kn . För inkomster över 3,04 basbelopp (ca 95 000 knår 1991) trappas grundavdraget ned av den del av inkomsten som liggeröver 3,04 basbelopp tills grundavdraget kommer ner på nivån 0,32 basbelopp, vilketår 1991 kommer att ske vid en taxerad inkomst på ca 175 000 kn För den som ligger i det skikt där grundavdraget trappasupp blir marginalskatten pä extra arbetsinkomster medanmarginalskatten i det skikt där grundavdraget trappas ned blir , förutsattatt kommunalskatten är . I lagrådsremissen föreslogs ingen särskildavrundningsregel för den taxerade förvärvsinkomsten och grundavdraget. Avförenklingsskäl bör avrundning ske nedåt till helt hundratal kronon grundar sig basbeloppet på enjämförelse av det allmänna prisläget i november året före det år basbeloppetavser och prisläget . Genom att november månads prisläge äravgörande kan basbeloppet fastställas först i mitten avdecember året före det då det skall tillämpas. Redan nu innebär detta problemför skatteförvaltningen genom att preliminärskattetabellerna förfolkpensionärer inte kan göras klara förrän basbeloppets storlek är känt. Genombasbeloppsanknytningen av grundavdraget blir det inte heller möjligt förskatteförvaltningen att ta fram övriga skattskyldigas preliminärskattetabelleri tid. Detta problem kan enklast lösas genom att basbeloppet i fortsättningen istället bygger på prisjämförelser för oktober månad. Jag har i sistnämnda frågasamrått med chefen för . Mina förslag föranleder ändringar i 47 S, 48 S 2 och 3mom., 49 S och 50 S 2 och 3 mom. KL, 5,8,9 a och 10 SS SIL samt 1 kap. 6 S AFL. Schablonavdraget under inkomst av ijänsl RINK har föreslagit att schablonavdraget under inkomst avtjänst skall sän kas till . Detta förslag skall emellertid ses i samband med RINK:s förslag till ändrade avdragsregler för kostnader för resor mellan bostad och arbetsplats. Kommitténs förslag i denna del innebär i korthet att avdrag skall medges endast för kostnader för den del av färdsträckan som överstiger enkel resa och att reseavdraget görs oberoende av tidsvinst och färdsätt. RINK:s förslag innebär också att dessa kostnader får dras av vid sidan av 300 Härigenom finns det enligt RINK utrymmeför att sänka schablonavdraget och använda de ökade inkomster som detta medförtill att höja grundavdraget till 12 000 kn utan att för den skull flerskattskyldiga skall behöva lämna en allmän självdeklaration. Jag avserinte att föreslå någon förändring av de nuvarande reglerna för avdrag förkostnader för resor mellan bostad och arbetsplats. För att antalet förenkladesjälvdeklarationer inte skall minska kraftigt finns det därmed också behov avett högre schablonavdrag än det RINK föreslagit. Motbakgrund av främst höjda kostnader för de kollektiva transportmedlen behöverschablonavdraget höjas i förhållande till dagens nivå för att inte ett stortantal skattskyldiga (ca 500 000 enligt beräkningar av RSV) som lämnarförenklad självdeklaration fno.m. taxering skall bli tvungna att lämnaallmän självdeklaration. Förutom att detta skulle leda till olägenheter för deskattskyldiga skulle det medföra en stor extrabelastning förskatteförvaltningen i ett läge då dess resurser kommer att vara hårt ansträngdapå grund av de stora materiella och processuella förändringar som då nyligenträtt i kraft. Jag anser med hänsyn härtill att schablonavdraget bör höjas till4 000 kn Finansieringen av höjningen bör delvis kunna ske genom att det belopppå . som enligt dagens skatteskala tas ut av alla fysiska personer ochdödsbon med beskattningsbar inkomst tas ut även i fortsättningen. Förslaget föranleder en ändring i 33 S 2 mom KL. Jag vill i detta sammanhang slutligen också nämna attbl.a. den nya skatteskalan och den proportionella beskattningen av kapitalinkomsterinnebär ändrade förutsättningar för särskild skatteberäkning enligt lagen(1951:763) om beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst. Jagavser att ta upp frågan om vilka förändringar som börgöras i denna lag. Mitt förslag: Det extra avdraget för folkpensionäreravskaffas. För folkpensionärer medges ett särskilt grundavdrag med 1,5basbelopp för ensamstående och med 1,325 basbelopp för gifta, dock högst medbelopp som uppgår till erhållen folkpension och pensionstillskott ellermotsvarande ATP. Det särskilda grundavdraget avtrappas av övrigapensionsinkomster frånsett inkomster från privata pensionsförsäkringar. Är 1991 och 1992 avtrappas det särskilda grundavdragetäven av inkomst av kapital, inkomst av passiv näringsverksamhet och -på samma sätt som - mot förmögenhet. Det särskilda grundavdraget får aldrig understiga detgrundavdrag (ca 18000- .) som annan skattskyldig med lika hög taxeradförvärvsinkomst som pensionären medges. RINK:s förslag: RINK presenterar två alternativa förslag. Huvudförslaget har i korthet följande utformning.Folkpensionen blir skattefri. Pensionstillskottet blir skattefritt för personerutan eller med låg ATP genom ett extra avdrag på av basbeloppet somavtrappas mot inkomst av tjänst, inkomst av näringsverksamhet samtinkomst av kapital utöver 1 000 kn Alla pensioner utom folkpension,pensionstillskott och motsvarande ATP beläggs med en grundavgift, motsvarandeskattedelen av socialavgifterna, som eriäggs av pensionsutbetalaren.Grundavdraget slopas för pensionären Den statliga inkomstskatten utgår förbeskattningsbara förvärvsinkomster över 170 600 kn Basbeloppet höjs i förtidden med hänsyn till engångshöjningar av konsumentprisindex ibörjan av 1991.