prop · GD0374 · 1989-12-31 00:00:00 — Enligttredje stycket, som avviker från reglerna i 24 § tredje stycket FL, skall detförhållandet att den skattskyldige har gett in en begäran om omprövning inomomprövningsfrislen lill fel skattemyndighet eller till en förvaltningsdomstolinte hindra att omprövning görs även om begäran överlämnas tillbeslutsmyndigheten först efter omprövningsperiodens utgång. En motsvarighettill regeln finns vid överklagande i 6 kap. 5§ tredje stycket. I förhållandetill lagförslaget i lagrådsremissen har bestämmelsen justerats för att kunnatillämpas även i fall som avses i andra stycket. Omprövningsbeslutskall normalt sändas till de skattskyldiga i vanligt brev. Beslut som fattasefter det femte året efter taxeringsåret skall dock delges denskattskyldige. Regler om detta bör tas in i TF. Bestämmelsengör det möjligt för skattemyndigheten att förelägga den skattskyldige ellerhans ombud att underteckna en begäran om omprövning vid påföljd att omprövningannars inte görs. Bestämmelsenkan tillsammans med 13§ tredje stycket och 6 kap. 4§ sägas motsvara 116 m§tredje stycket GTL. (Jfr 6 kap. Bestämmelsen möjliggör förskattemyndigheten att, trots att femårsperioden gått ul, ta upp och på denskattskyldiges begäran ompröva ett beslut om skattetillägg så länge beslutet iden taxeringsfråga som föranlett skattetillägget inte har vunnit laga kraft. Motiventill förevarande paragraf har utvecklats i avsnitt 8.4. Den har utformats ienlighet med vad lagrådet föreslår i sitt yttrande. Avallmänna principer följer att nya omständigheter inte omfattas av ett avgörandesrättskraft (se avsnitt 14.2). Inträffar nya omständigheter efter ettdomstolsavgörande prekluderas inte dessa. Nyrättspraxis torde inte anses utgöra sådana nya omständigheter som inte omfattas av rättskraften. Är en fråga avgjord genom ett lagakraftvun net beslut kan därför inte någon ytterligare prövning ske även om avgöran det strider mot senare tillkomna prejudikat. Bestämmelsen avser att möj- 404 liggöraatt ett lagakraftvunnet domstolsbeslut kan omprövas, om den Prop.1989/90:74 skallskyldiges begäran kommer in inom femårsperioden och beslutetavviker från rättstillämpningen i ett regeringsrättsavgörande som meddelatsdärefter. Bestämmelsernai 13-22§§ behandlar skattemyndighetens möjlighet och skyldighet att på egetinitiativ ompröva taxeringsbeslut. I13 § regleras omprövning till den skattskyldiges fördel. Huvudregelnär enligt första stycket att skattemyndigheten får meddela beslut om omprövninglill den skattskyldiges fördel t.o. m. det femte året efter taxeringsåret. Följdändringsbesluttill fördel kan enligt andra stycket fattas även efter femårsperioden. Någonyttersta tidsgräns föreskrivs inte. Det är naturligtvis angeläget att beslut omföljdändring till den skattskyldiges fördel fattas . Detföreligger inte något krav all beslutet som föranleder följdändringen skall havunnit laga kraft. Ändras det beslut som föranlett följdändringen får ett nyttföljdändringsbeslut fattas. Andrastycket punkt 1 motsvarar nuvarande 105 § GTL överförd till skattemyndighetsnivå.Följdändringen måste vara en omedelbar konsekvens av taxeringsbeslutet ellerdomstolsbeslutet. Reglerna om dödsbobefrielse i KL, SIL m. fl. lagar har förtsöver till 30§ UBL. Till följd därav har även en motsvarighet till 105 § tredjestycket GTL om följdändring i beslut om skattebefrielse förts över till UBL (30§ tredje stycket). Någonsärskild regel om överflyttning av taxering eller särskild avgift till annankommun har inte införts i NTL. I ett ärende som rör frågan om rättbeskattningsort avser överflyttningen samma skattskyldig och samma taxeringsår.Det ligger då inom ramen för skattemyndighetens och domstolens prövning avfrågan om rätt beskattningsort att t.ex. laxera den skattskyldige på rätt ort ilänet och undanröja en taxering på orätt ort även om den skattskyldige endastyrkat taxering på rätt ort. På motsvarande sätt bör taxering och särskildavgift kunna överflyttas till rätt ort även om den skattskyldige endast yrkarundanröjande. Beslut skall också kunna innebära att skattemyndigheten flyttaröver taxeringen till kommun i annat län. Ett sådant beslut förutsätter dock attbeslutsbehörigheten förts över till skattemyndigheten enligt 2 kap. 2 §. Punkterna2 och 3 motsvarar den extraordinära besvärsrätt som finns i 102§ GTL vid ändratfastighetstaxeringsvärde och rättelser m.m. enligt fastighetstaxeringslagenoch, i fråga om schablontaxerade fastigheter, lokala skattemyndighetensskyldighet att ändra taxeringen enligt 72 b § GTL. Bestämmelsen möjliggör ävenföljdändring i underiaget för fastighetsskatt och skogvårdsavgift. Punkt4 motsvarar länsskattemyndighetens extraordinära besvärsrätt enligt 101 § 2 mom. GTL när beslut avseende sjömansskatt ändrats. måste för tillämpning av bestämmelsen tillställas riksskat teverkets, kammarrättens och regeringsrättens beslut i fråga om skatt. Punkt 5 motsvarar denskattskyldiges extraordinära besvärsrätt enligt Prop. 1989/90: 74 I00§första stycket 8 GTL och länsskattemyndighetens extraordinära besvärsrätt tillfördel för den skattskyldige enligt 101 § 1 mom. (Angående den skattskyldigesanmälningsskyldighet till skattemyndigheten om den utländska skatten sätts nedefter ett avräkningsbeslut se 2 kap. 27§ LSK.) Begreppentill fördel resp. till nackdel för den skattskyldige har utvecklats i avsnitt8.3.1. Skattemyndighetenär i princip skyldig att ompröva ett beslut om det finns skäl att ändra det ochförutsättningar för omprövning föreligger i övrigt. Om omprövningen skulle avseendast ett mindre belopp får skattemyndigheten dock avstå från att på egetintiativ ompröva beslutet. Ettföljdändringsbeslut skall i princip fattas av den skattemyndighet som fattatdet grundläggande taxeringsbeslutet. Att det finns möjligheter att föra överbeslutanderätten skattemyndigheter emellan framgår av 2 kap. Jagdelar lagrådets uppfattning att skattemyndigheten till den skaltskyldigesfördel självmant bör få ompröva ett beslut om skattetillägg så länge dentaxeringsfråga som har föranlett skattetillägget inte har vunnit laga kraft. Enbestämmelse med delta innehåll har därför införts i tredje stycket Ufr 11 §). Paragrafenavser omprövningsbeslut som fattas på skattemyndighetens initiativ och reglerarinom vilken tid omprövningsbeslut till den skattskyldiges nackdel får meddelasutan att förutsättningar för eftertaxering föreligger. Beslutfår enligt huvudregeln i första stycket inte meddelas efter utgången av åretefter taxeringsåret. Omden skatlskyldige inte gett in självdeklaration i rätt lid ges särskilda regleri andra stycket. Ett beslut till nackdel får då alltid meddelas inom ett årfrån den dag deklarationen kom in till skattemyndigheten men senast inom fem årfrån utgången av taxeringsåret. Med deklaration avses en i behörig ordningupprättad deklaration. Deklarationen skall således vara upprättad på fastställtformulär och undertecknad av den skattskyldige eller legal ställföreträdare fördenne. Omprövningsbesluttill nackdel för den skattskyldige i andra fall än som sägs i 14§ är definitionsmässigt eftertaxeringsbeslut. I det nya eftertax eringsinstitutet inbegrips sålunda, förutom den nuvarande eflertaxerings regeln i 114§ GTL, även motsvarigheter till de möjligheter att ändra lagakrafivunna taxeringar till den skattskyldiges nackdel som för närva rande regleras i 72 b §, 101 § 1-3 mom., 102 och 105§§ GTL. En olikhet är vidare att ett beslut om eftertaxering i det nya förfarandet inte är en tilläggstaxering utan ett omprövningsbeslut. Någonmotsvarighet till 114 a § GTL återfinns inte i NTL. Bestämmel- Prop.1989/90:74 sen har överförts till lagen (1980:865) mot skatteflykt. Regelnmotsvarar 114§ GTL men har stmkturerats om. En justering i förhållande tillnuvarande fömtsättningar för eftertaxering har gjorts. Eftertaxering kan enligtdagens regler ske endast om det oriktiga meddelandet medfört att skatt tagitsut med för lågt belopp. Av 15§ framgår att eftertaxeringsbesluten är till denskattskyldiges nackdel. Man kan därför frångå den nuvarande fömtsättningen attden debiterade skatten skall vara för låg. I stället anges som fömtsättning atttaxeringsbeslut avseende den skattskyldige eller hans make eller, i fråga omförmögenhetsskatt, annan med honom samtaxerad person blivit felaktigt.Eftertaxering kan ske även i de fall något taxeringsbeslut inte fattatstidigare. Har den oriktiga uppgiften lämnats i ett mål om taxering och medförtatt beslutet om taxeringsåtgärder blivit felaktigt får eftertaxering ske. Eftersomtaxeringsändring till nackdel alllid är möjlig enligt 14 § andra stycket inometl år efter den dag deklarationen kom in till skattemyndigheten får regeln i16 § 3 om eftertaxering när skattskyldig underlåtit att lämna självdeklarationett litet tillämpningsområde. Regeln är dock nödvändig för att möjliggöraeftertaxering när taxeringsbeslut avseende den skattskyldiges make eller annanmed honom samtaxerad person blivit felaktigt. Tillskillnad från vad som gäller beträffande skattetillägg kan beslut omeftertaxering fattas även när en oriktig uppgift lämnais muntligt i etl ärendeeller mål om taxering. 1paragrafen har de fall samlats där eftertaxering kan ske utan att denskattskyldige lämnat oriktig uppgift eller underlåtit all lämna uppgift. Punktema1 och 2 motsvarar 101 § 1 mom. jämförd med 100§ första stycket 5 GTL.Eftertaxering kan ske även i de fall den skatlskyldige av uppenbart förbiseendeinte taxerats. Punkt 3 innebär att följdändring till den skattskyldiges nackdelfår företas även efter ettårsperiodens utgång. Enligtandra stycket får en följdändring genom eftertaxering som föranleds avtaxeringsbeslut avseende annan skattskyldig inte ske om beslutet skulle framståsom uppenbart oskäligt (se avsnitt 8.3.3). Enligtförsta stycket får eftertaxering som avser annat än följdändring ske endast om den avser belopp av någon betydelse. Som riktmärke vid inkomsttaxeringen vid bedömandet av humvida ett belopp skall anses vara av någon betydelse kan anges att beloppet normalt bör röra sig om ca . Vid eftertaxering avseende olika frågor bör det sammanlagda beloppet utgöra gmnd för bedömningen. Liksom bör om en skattskyldig under en följd av år undandragit inkomst eller förmö- 407 genhet eftertaxering kunnaske även om beloppen varje enskilt år inte upp- Prop. 1989/90:74 går tillsådana belopp att eftertaxering för ett enstaka år skulle ha varit möjlig. Detåligger skattemyndigheten att ex officio undanröja ett eftertaxeringsbeslut omfömtsättningar för eftertaxering är för handen. Om t. ex.skattemyndigheten fattat ett eftertaxeringsbeslut som avser olika poster ochlänsrätten efter överklagande av den skattskyldige undanröjer eftertaxeringenavseende en post, skall skattemyndigheten undanröja eftertaxeringen ävenavseende de ej överklagade poslema om beloppskravet är uppfyUt fördessa. Skaltemyndighetenär normalt oförhindrad all fatta flera beslut i samma fråga. Beträffande beslutom eftertaxering gäller dock ett undantag. får inte efteratt eftertaxering har skett falla ännu ett beslut om eftertaxering avseendesamma fråga. Däremot är skattemyndigheten oförhindrad att fatta ettomprövningsbeslut lill den skattskyldiges fördel. Avsikten med bestämmelsen äratl de skattskyldiga i det nya förfarandet inte skall komma i ett sämre läge äni dagens skatteprocess. Avbestämmelsen framgår alt beslut om eftertaxering normalt skall meddelas föreutgången av det femte året efter taxeringsåret. Avvikelser från femårsfristenregleras i 20 22§§. Bestämmelsen innebär en begränsning i förhållande tillnuvarande regler. gäller att en ansökan om eftertaxering skallha framställts inom femårsfristen. Enligtförsta stycket får beslut om följdändring till nackdel för den skattskyldigefattas även efter femårsperioden. 1 sådana fall skall följdändringsbeslutetfattas från det att det beslut som föranleder följdändringenmeddelades. Andraoch tredje styckena motsvarar 115§ andra stycket GTL. Den särskilda tidsfristenvid oriktig uppgift i mål om taxering föreslås få tillämpas även när oriktiguppgift lämnats i ett omprövningsärende. Om den skatlskyldige avlidit skall etteftertaxeringsbeslut avse den avlidne. Detta är en följd av all eftertaxeringenär ett omprövningsbeslut. Paragrafenmotsvarar 115 § tredje t. o. m. sjätte styckena GTL. skallmeddela beslut om eftertaxering inom de tidsfrister som enligt nuvarande reglergäller för länsskattemyndighetens ansökan om eftertaxering. Beslutom eftertaxering skall enligt fjärde stycket undanröjas i vissa angivna fall. Jag delar lagrådets uppfattning att en bestämmelse behövs även för det fall alt åtalet läggs ned. Jag godtar också lagrådets redaktionel la jämkningar av andra och fjärde styckena. 22 § Prop. Bestämmelsenmotsvarar 115§ sjunde stycket GTL. Lagrådet anser att bestämmelsen egentligenär onödig. Anses den för tydlighetens skull böra vara kvar bör den enligtlagrådet få en mer lättillgänglig lydelse. Enligt min uppfattning bör enmotsvarighet lill 115 § sjunde stycket GTL även finnas i NTL. Den bör lämpligenutformas på sätt lagrådet föreslagit. Bestämmelsenhar kommenterats i avsnitt 15. beslut om taxeringsåtgärder kommer i frågaendast i de fall domstol ändrat ett taxeringsbeslut. Domstolenskall inte räkna ut de nya taxerade och beskattningsbara inkomster m. m. somblir följden av att del överklagade beslutet ändras, utan endast besluta i denfråga som är föremål för prövning. skall därefter besluta omde taxeringsåtgärder som blir följden av ställningstagandet i sak. Beslutet omtaxeringsåtgärder är ett taxeringsbeslut och kan överklagas som ett sådant. Lagrådetanser att bestämmelsen bör ges en lydelse av vilken det indirekt framgår attdomstol inte skall fastställa den skattskyldiges beskattningsbara inkomst.Därigenom kan bestämmelsen, tillsammans med andra bestämmelser i , ge enklarare antydan om alt taxeringsprocessen är en sakprocess och att domstolama iframtiden endast skall fatta beslut i den sakfråga som efter ett överklagandeav skattemyndighetens beslut är föremål för prövning. Jag ställer mig bakomlagrådets utformning av bestämmelsen. GTL:sregler om skattelängd har inte överförts till NTL. Det är lämpligt atlmotsvarigheter till dessa i stället tas in i TF. Här erinras endast om atttaxeringsbesluten skall förtecknas på sätt regeringen bestämmer. Paragrafenmotsvaras av 116 a § GTL. Denoriktiga uppgiften skall ha lämnats i den skaltskyldiges självdeklarationeller annat skriftligt meddelande som han avgelt till ledning för laxeringen.Av formuleringen följer att den oriktiga uppgiften kan ha lämnais i ettomprövningsärende. En fömtsättning är att den oriktiga uppgiften lämnatsskriftligt. 1 första stycket har gjorts ett tillägg som hämtats från 116 n §tredje stycket GTL. Den ändrade placeringen av bestämmelsen är en följd avförslaget att skattemyndigheten skall som första instans fatta beslut omskattetillägg även i de fall den orikliga uppgiften lämnats i ett mål om taxering. Andrastycket motsvarar nuvarande 116 a § andra stycket GTL med den skillnaden att den andra meningen i del stycket har slopats. lades till efter förslagav skatteutskottet (SkU 1971:16 s. 66). Motivet var Prop. 1989/90: 74 att utskottetansåg att skattetillägg i annat fall inte kunde påföras make, som redovisat sininkomst till för lågt belopp och därigenom förorsakat att andre maken fått förhög skattereduktion. Någon motsvarighet till bestämmelsen finns inte i 114§GTL. Genom SFS 1972:75 (prop. 1972:15) ändrades 2§ 2 mom. UBL så alt det numeraklart framgår atl med slutlig skatt avses den skatt som påförts vid den årligadebiteringen efter iakttagande av bestämmelserna i 2§ 4 mom. UBL omskattereduktion. Situationen som avses med bestämmelsen omfattas avordalydelsen i övrigt. Bestämmelsen fyller därför inte längre något syfte. Iparagrafens tredje stycke har endast smärre justeringar gjorts i förhållandetill vad som gäller enligt 116 a § tredje stycket GTL. Denuvarande bestämmelsema i 116 b och 116 c §§ GTL som reglerar skattetillägg vidskönslaxering har på gmnd av reglemas likartade innehåll förts samman till enparagraf Detta innebär inte någon ändring av bestämmelserna i sak. Bestämmelsenreglerar i vilka fall ett beslut om skattetillägg som påförts i samband medskönstaxering i avsaknad av deklaration skall undanröjas. Den kan sägasmotsvara 116 d § GTL men har fått en något annorlunda utformning i enlighet medde förslag som läggs fram i avsnitt 10.5. Bestämmelsen gäller såväl fysiskasom juridiska personer. Regelnmotsvarar 116 f § GTL. Regelnmotsvarar § GTL. Regelnmotsvarar 116 h § GTL. Regelnmotsvarar 116 p § första stycket GTL. (Se även avsnitt 10.2.) Paragrafenhar utformats i enlighet med lagrådets förslag. Bestämmelsema om taxering är i princip tillämpliga på skattetillägg (1 410 kap.1 § andra stycket). Beslut om skattetillägg kan fattas och omprövas till Prop.1989/90:74 den skattskyldiges nackdel efter taxeringsåret. Om denskattskyldige inte lämnat självdeklaration i rätt tid får beslut till denskattskyldiges nackdel meddelas från det att deklarationen kommitin till skattemyndigheten, dock inte efter utgången av det femte året efter laxeringsåret. Beslutom påförande av skattetillägg som fattas inom ettårsperioden behöver intefattas med taxeringsbeslut. Däremot får beslut om eftertaxering utomi fall som avses i 4 kap. 17 § 1 inte avse enbart särskild avgift. Undantagetmedför att ett skattetilläggsbeslut som blivit felaktigt av ett uppenbartförbiseende och felaktigheten avser ett betydande belopp kan omprövas ochrättas till den skattskyldiges nackdel inom femårsperioden. Dennarättelsemöjlighet motsvarar länsskattemyndighetens extraordinära besvärrättenligt 116 o § andra stycket GTL. Bestämmelsernaom omprövning av taxeringsbeslut i 4 kap. är i princip också tillämpliga påbeslut om särskilda avgift. De skattskyldiga kan således eftertaxeringsårets utgång begära omprövning av ett skattetilläggsbeslut.Skattemyndigheten kan självmant ompröva till den skattskyldiges fördel inomsamma tidsperiod och till den skattskyldiges nackdel inom ettårsperioden.Utöver vad som följerav bestämmelserna i 4 kap. får beslut om skattetilläggfattas i de situationer som tas upp i 10 och 11§§. skattskyldige lämnat oriktiga uppgifter i ett taxeringsärende och har dessaföljts och medfört att taxeringsbeslutet blivit oriktigt kan eftertaxeringsbeslutoch beslut att påföra skattetillägg (4 kap. 20§ andra stycket, 5 kap. 8§)meddelas även efter femårsperiodens utgång men senast från det attskattemyndighetens eller domstolens beslut vunnit laga kraft. Haren oriktig uppgift som den skatlskyldige lämnat i ett omprövningsärende inteföljts utan uppmärksammats av skattemyndigheten måste beslut om skattetilläggkunna fattas efter ettårsperiodens utgång utan samband med etteftertaxeringsbeslut. Det saknas dock anledning att i sådana fall utsträckafrislen till efter lagakraftvunnet beslut. Beslut föreslås i stället fåmeddelas med att skattemyndigheten fattar beslut iomprövningsärendet. Iandra stycket regleras det fall när den skattskyldige lämnat oriktig uppgift imål om taxering. Beslut om skattetillägg på grund av oriktig uppgift i mål omtaxering föreslås enligt vad som utvecklats i avsnitt 10.6 få fattas avskattemyndigheten efter det att domstolens beslut i taxeringsmålet vunnit lagakraft. Beslut får meddelas t. o. m. från utgången av den månad dådomstolens beslut vann laga krafl. Lämnarden skattskyldige oriktig uppgift i sitt överklagande och ändrar 411 skattemyndigheten vid sinomprövning inte sitt tidigare beslut får den Prop. 1989/90:74 oriktigauppgiften anses lämnad i laxeringsmålet. Skattetillägg kan då påföras avskattemyndigheten först sedan domstolens beslut vunnit laga kraft. däremot följer den oriktiga uppgiften och bifaller denskattskyldiges yrkanden, kan skaltemyndigheten - om den oriktiga uppgiftensenare uppmärksammas eftertaxera den skatlskyldige och påföra skattetillägg. Somjag tidigare nämnt krävs det att den oriktiga uppgiften lämnats skriftligt. 1samband med alt möjligheten att påföra skattetillägg på gmnd av oriktig uppgifti laxeringsmål infördes uttalade departementschefen (prop. 1977/78:136 s. 160)atl försiktighet måste iakttas vid bedömningen av om uppgift, som lämnats imål, utgör sådan oriklig uppgift som kan föranleda skattetillägg. Detta gällersärskilt material som presenterats argumentationsvis. Meddelanden som därvidinnehåller vissa överdrifter eller förskjutningar av verkliga förhållanden börinte föranleda att skatte-liUägg påförs. Visserligen saknas ofta någon klargräns meUan sakupplysningar och argumentation. Å andra sidan utgör just dettaförhållande ett starkt skäl att iaktta återhållsamhet vid bedömningen av om enuppgift sakligt sett är oriktig. Samma synpunkter kan anläggas på om en uppgiftsom lämnas i ett omprövningsärende är en sådan uppgift som kan föranledapåförande av skattetillägg. Detåligger skattemyndigheten att vid en ändring i ett taxeringsbeslut genom ettomprövningsbeslut eller ett beslut om taxeringsåtgärder -också ändra eventuelltberäkningsunderiag för skattetillägg. Den nya processformen innebär bl.a. attdomstolen uttalar sig endast i den överklagade frågan och inte bestämmertaxerad och beskattningsbar inkomst m. m. Domstolen kan därmed inte hellerberäkna underlaget för skattetillägg. Reglernamotsvarar 116 i § första och tredje styckena GTL. Hänvisningen i 116 i § andrastycket lill bestämmelserna om dödsbobefrielse i KL har utgått eftersombestämmelserna i föreslås upphävda. Reglerna om dödsbobefrielse har istället lagts in i 30§ andra stycket UBL. Begreppet skatt omfattar enligt 1 §första stycket UBL även skalletillägg. Del följer därför av den föreslagnabestämmelsen i UBL att skalletillägg kan omfattas av dödsbobefrielse. Paragrafenmotsvarar 116 r§ GTL. Första stycket har justerats med hän syn till att förseningsavgiften inte längre skall vara relaterad till inkomsten och till den generella avmndningsregeln som föreslås i 22 § UBL. 19.1.6 6 kap. överklagande Prop. Paragrafenhar utformats i enlighet med vad lagrådet har föreslagit i sitt yttrande. 1paragrafens första stycke sägs att skattemyndighetens taxeringsbeslut fåröverklagas hos länsrätten. Detta gäller det grundläggande beslutet som skallfattas före utgången av under taxeringsåret, omprövningsbeslut ochbeslut om taxeringsåtgärder. Att bestämmelsen avser också beslut omskattetillägg framgår av 1 kap. 1 § andra stycket. Ellöverklagande av ett beslut om taxering skall inte avse de taxerade ellerbeskattningsbara inkomster som beslutet har mynnat ut i utan skattemyndighetensställningstagande i någon eller några av de delfrågor som har betydelse förbestämmande av skatt eller skattetillägg eller för något annat ekonomisktmellanhavande med det allmänna, såsom att bidrag eller stöd på grund avbeslutet skulle utgå med för lågt belopp. Iandra stycket sägs att den skatlskyldige också får överklaga beslut att avvisaen begäran om omprövning. Har länsrätten efter överklagande prövat beslut däravvisning skett på grund av att framställningen kommit in för sent får länsrättensbeslut inte överklagas (10§ 3). Ingen sådan begränsning gäller för överklagandeav länsrättens beslut i mål där fråga om avvisning på grund av res judicataeller litis pendens prövats. Beslutatt förelägga vid vite och beslut om taxeringsrevision får inte överklagas. Attett vitesföreläggandes laglighet och lämplighet prövas i mål om utdömande avvite framgår av 7 kap. 2§. Paragrafenhar utformats i enlighet med lagrådets förslag. Denskattskyldiges överklagande skall ha kommit in till den skattemyndighet somfattat beslutet efter taxeringsåret. (Beträffande frågan om rätttid se även 5 §.) För överklaganden som avser omprövningsbeslut som harmeddelats efter femte året efter taxeringsåret och som denskattskyldige fått del av efter utgången av oktober månad ges ensärskild bestämmelse i första stycket andra meningen. Beslut som meddelas såsent skall därför delges den skattskyldige. Enligtandra stycket gäller, liksom enligt GTL, att den skattskyldige får överklagaett beslut även om det inte har gått honom emot.