prop · GD0371 · 1989-12-31 00:00:00 — Härigenomföreskrivs att 20 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar skallha följande lydelse. 20§' Valbar till nämndeman i kammarrätt och länsrätt är svensk medborgare, som ärkyrkobokförd i länet och som inte är underårig eller har förvaltare enligt 11kap. Tjänstemanvid allmän förvalt- Tjänsteman vid domstol, länssty- ningsdomstol, länsstyrelse, läns- relse, länsskattemyndighet eller un- skattemyndighet ellerunder läns- der länsstyrelse eller länsskatte- styrelse ellerlänsskattemyndighet myndighet lydande myndighet, lag- lydande myndighet,lagfaren döma- faren domare, åklagare, polisman re, åklagare, polismaneller advokat eller advokat eller annan som har eller annan som har tillyrke att föra till yrke att föra andras talan inför andrastalan inför rätta får inte vara rätta får inte vara nämndeman, nämndeman. Nämndemani länsrätt får inte vara nämndeman i kammarrätt. Densom har fyllt eller uppger något giltigt hinder är inte skyldig attta emot uppdrag som nämndeman. Den som har avgått som nämndeman är inte skyldigatt ta emot nytt uppdrag förrän . Rättenprövar självmant den valdes behörighet. Dennalag träder i kraft . I fråga om nämndemän som valts föreikraftträdandet gäller dock äldre bestämmelser. Senaste lydelse 1988:1329. 9 Förslag till Prop. Bilaga 9 Lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenom föreskrivs att 32 och 50 §§ förvaltningsprocesslagen (1971:291) skallha följande lydelse. 32§ Beslut, som till följd av skrivfel. Beslut, som innehåller någon up-räknefeleller annal sådant förbise- penbar oriktighet till följd av dom-endeinnehåller uppenbar oriktig- stolens eller någon annans skrivfel, het, fårrättas av domstolen. Om räknefel eller liknande förbiseende, det ej ärobehövligt, skall tillfälle får rättas av domstolen, lämnas part att yttrasig innan rättelse sker. Har domstolen av förbiseende underlåtit att Jåtta ett beslut som skulleha meddelats i samband med ett avgörande, får domstolen komplettera avgörandeti det hänseendet från del att avgörandet meddelades. Omdet inte är obehövligt, skall parterna få tillfälle att yttra sig innanrättelse eller komplettering sker. Behärskarpart, vittne eller annan som skall höras inför rätten ej svenska språket ellerär han allvarligt hörsel- eller talskadad, skall rätten vid behov anlita tolk.Rätten får även i annat fall vid behov anlita tolk. Förstastycket skall tillämpas även i fråga om överföring från punktskrift till vanligskrift eller omvänt. Som tolk får ej anlitas den vars tillförlitlighet kan anses JÖrringad pågrund av hans ställning till någon som för talan i målet eder på grund av annandärmed jämförlig omständighet. Dennalag träder i kraft . Senaste lydelse 1987: 748. Lag om ändring i lagen (1978:28) om försäkringsdomstolar Härigenomföreskrivs att 9 § lagen (1978:28) om försäkringsdomstolar skall ha följandelydelse. 1989/90:71 Bilaga 9 Valbar till nämndeman iförsäkringsrätt är varje svensk medborgare, som är kyrkobokförd i länet och inteär underårig eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Den somär tjänsteman i allmän försäkringskassa eller ledamot av socialförsäkringsnämnd,tjänsteman vid lokal skattemyndighet eller , lagfaren domare,annan ledamot eder tjänsteman i försäkringsdomstol, åklagare, advokat ellerannan som har till yrke att föra andras talan inför rätta får inte varanämndeman. Valbar till nämndeman iförsäkringsrätt är varje svensk medborgare, som är kyrkobokförd i länet och inteär underårig eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Den somär tjänsteman i allmän försäkringskassa eller ledamot av socialförsäkringsnämnd,tjänsteman vid lokal skattemyndighet eller , lagfaren domare,annan ledamot i försäkringsdomstol, tjänsteman vid domstol, åklagare, advokateller annan som har till yrke att föra andras talan inför rätta får inte varanämndeman. Densom har fyllt eller uppger något giltigt hinder är inte skyldig attta emot uppdrag som nämndeman. Den som har avgått som nämndeman är inte skyldigatt ta emot nytt uppdrag förrän . Rättenprövar självmant den valdes behörighet. Denna lag träder ikraft . 1 fråga om nämndemän som valts före ikraftträdandetgäller dock äldre bestämmelser. Senaste lydelse 1988:1330. Lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek Härigenomföreskrivs att 4 kap. 22 § lagen (1984:649) om företagshypotek skall haföljande lydelse. 1989/90:71 Bilaga 9 En införing i företagsintecknings-registret skall rättas, om införingen innehåller en uppenbar oriktighet till följd av skrivfel, något annat liknande förbiseende eller något tekniskt fel. Det inbördes företrädet mellan inteckningar som berörs av en rättelse skall bestämmas efter vad som är skäligt, om rättelsen kan skada näringsidkaren eller någon innehavare av företagshypoteksbrev. Eninföring i företagsintecknings-regislret skall rättas, om införingen innehållernågon uppenbar oriktighet till följd av inskrivningsmyndighetens eller någonannans skrivfel eller liknande förbiseende eller tid följd av något teknisktfel. Det inbördes företrädet mellan inteckningar som berörs av en rättelse skallbestämmas efter vad som är skäligt, om rättelsen kan skada näringsidkareneller någon innehavare av företagshypoteksbrev. Tillfälleatt yttra sig skall lämnas den vars rätt berörs, om han är känd, samt denmyndighet som avses i 5 kap. 3 §. En anteckning om ärendetskall göras i registret, om inte beslut meddelas som ärendet hartagits upp. Denna lag träder i kraftden . Lag om ändring i förvaltningslagen (1986:223) Härigenomföreskrivs att 26 § förvaltningslagen (1986:223) skall ha följande lydelse. 1989/90:71 Bilaga 9 Ett beslut som till följdav skrivfel, räknefel eller något annat sådant förbiseende innehåller en uppenbaroriktighet får rättas av den myndighet som har meddelat beslutet. Innanrättelse sker skall myndigheten ge den som är part tillfälle att yttra sig, omärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild och åtgärden inte ärobehövlig. Ett beslut som innehålleren uppenbar oriktighet till följd av myndighetens eller någon annans skrivfel,räknefel eller liknande förbiseende, får rättas av den myndighet som harmeddelat beslutet. Innan rättelse sker skall myndigheten ge den som är parttillfälle att yttra sig, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskildoch åtgärden inte är obehövlig. Denna lag träder i kraftden . Bilaga10 Utdrag ur protokoll vid sammanträde , regeringsrådet , justitierådetLars K . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrandeöver förslag till 1. lagom ändring i , 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i jordabalken, 4. lag om ändring i sjölagen(1891:35 s. 1), 5. lag om ändring i lagen(1946:804) om införande av nya , 6. lag om ändring i lagen(1946:807) om handläggning av domstolsärenden, 7. lag om ändring i lagen(1949:164) med vissa bestämmelser om rättegången i tryckfrihetsmål, 8. lag om ändring i lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar, 9. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen(1971:291), 10. lagom ändring i lagen (1978:28)om försäkringsdomstolar, 11. lag om ändring i lagen(1984:649) om företagshypotek, samt 12. lagom ändring iförvaltningslagen (1986:223). Förslagenhar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Förslagettill lag om ändring i 17 kap. Lagrådethar intet att erinra mot förslaget att det införs en möjlighet att meddela mellandomöver hur en viss i målet uppkommen fråga, som främst angår rättstillämpningen,skall bedömas vid avgörande av saken. Även om det kan förutses, att möjligheteninte kommer att användas så ofta, därför att utredningen visar sigvara gemensam för frågan och andra delar av målet, kan den i andra fall bidra tillrenodling av målet och ge processekonomiska fördelar. Närnyligen en möjlighet infördes för att begränsa prövningstillståndtill att gälla en viss fråga i målet, vars prövning är av vikt för ledning avrättstillämpningen (prejudikatfråga), diskuterades hur i vissa fall domstolensställningstagande i prejudikatfrågan skulle tillkännages för parterna (prop.1988/89:78 s. 96 f och 113 fl). föreliggande förslaget om mellandomöppnar sig en möjlighet för Högsta Prop. 1989/90:71 domstolen att i åtskilligapraktiska fall manifestera sin bedömning i preju- Bilaga 10 dikatfrågan, närdet enligt i vart fall föredragande statsrådets mening i nyssnämnda propositiontidigare inte varit möjligt. Som regel är en prejudikatfråga en fråga somfrämst angår rättstillämpningen. När frågan rör själva saken och uppkommer iett tvistemål, kan då en mellandom ges över prejudikatfrågan med verkan attHögsta domstolen eller efter återförvisning hovrätten blir bunden av domen vidavgörandet av saken. Pedagogiska skäl talar för att detta klargörs ilagtexten. Detta kan ske genom att till 55 kap. 12 a § andra stycket, sominnehåller att en prejudikatfråga får avgöras genom dom, fogas orden "äveni andra fall än som avses i 17 kap. 5 § andra stycket". Enligtnuvarande lydelse får polisman företa husrannsakan utan särskilt förordnandeenligt 4 §, bl. a. om åtgärden har till syfte att eftersöka den som skallgripas, anhållas eller häktas eller hämtas till förhör eller till inställelsevid rätten. Att särskilt förordnande inte krävs i dessa situationer kan antassammanhänga med att redan de beslut om personella tvångsåtgärder som skallverkställas ter sig ingripande från integritetssynpunkt och dessutom mycketofta fömtsätter att ett inträngande sker i fredade utrymmen. Inte desto mindrekan naturligtvis de närmare omständighetema vid ingripandet, t. ex. omhusrannsakan skall få ske hos annan än den eftersökte, förtjäna ettövervägande av juridiskt utbildad personal. Attsåsom nu föreslås polismans rätt att själv fatta beslut om husrannsakan i bl.a. de angivna situationema inskränks till fall då fara är i dröjsmål får därföranses utgöra ett framsteg från rättssäkerhetssynpunkt och bör genomföras. Hurman därefter i praktiken skall förfara i de nu behandlade fallen behöveremellertid övervägas ytterligare. Enligt 28 kap. 4 § fattas i övrigt beslut omhusrannsakan av undersökningsledaren, åklagaren eller rätten. I den utredningav frågan som justitiekanslem gjorde anförs att med de kommunikationsmedel somstår till förfogande i det moderna samhället det inte torde uppstå någrasvårigheter för en polisman att vid behov få kontakt med ansvarig fömndersökningsledareeller med åklagare för inhämtande av dennes förordnande om husrannsakan (prop. 1988/89:124s. Detta är tillämpligt beträffande personella tvångsåtgärder under fömndersökningen,såsom gripande och anhållande. Frågan är emellertid vad som skall ske medrättens beslut om personella tvångsåtgärder i brottmål. Sådana kan, såvitt nuär i fråga, avse dels häktning av den som är på fri fot, dels hämtning tillrätten av tilltalad, målsägande eller vittne. Sådana beslut verkställs avpolismyndigheten. I fråga om häktning framgår detta visserligen inte avrättegångsbalken men är fömtsatt sedan gammalt (se JO 1975 s. 61) och framgårnumera även av 29 § fömndersök-ningskungörelsen (1947:948). Att hämtningsbeslutverkställs av polismyndigheten framgår av 9 kap. 10 § . Enligt 20 § tredje stycketpolislagen (1984:387) finns i Prop. 1989/90: 71 bestämmelserom husrannsakan för eftersökande av bl.a. den som skall Bilaga 10 gripas,anhållas eller häktas eller hämtas till förhör eller inställelse vid domstol. Parentetisktkan anmärkas att bestämmelsen synes ha fått en alltför vidsträckt avfattning,eftersom den inte torde kunna omfatta personella tvångsåtgärder i tvistemål(se beträffande hämtning , Nya s. 379; jfr prop.1983/84:111 s. 130, som endast hänvisar till 28 kap. ). Detkan inte gäma ifrågakomma att rätten, när den i brottmål meddelar beslut omhäktning av frånvarande eller om hämtning, skall meddela beslut omhusrannsakan. I så fall uppnås inte någon reell förstärkning avrättssäkerheten; rätten kan ju inte veta något närmare om de omständigheterunder vilka omhändertagandet måste ske. Inte heller bör beslut om husrannsakani den angivna situationen ankomma på undersökningsledaren eller åklagaren; fömndersökningenär ofta avslutad, åklagaren är part i målet och omhändertagandet skallverkställas av polismyndigheten. Det är därför i det angivna falletpolismyndigheten som bör besluta om husrannsakan. Detta bör i princip ske medstöd av 20 § polislagen (beträffande häktning och hämtning i tvistemål tordedetta vara det enda tillgängliga alternativet). En möjlighet är därvid attupphäva tredje stycket i paragrafen. Detta skapar emellertid knappasterforderlig klarhet. Det synes önskvärt att i anges atträttens beslut om häktning av den som är frånvarande verkställs avpolismyndigheten. Det är också önskvärt att i 28 kap. införsen bestämmelse om polismyndighetens befogenheter med avseende på husrannsakani vissa situationer i brottmål, eventueUt i form av en hänvisning tillpolislagen. Måhända borde även motsvarande bestämmelser införas förtvistemålens del. Lagrådet saknar emellertid erforderligt underlag för enbedömning, hur de nu behandlade frågorna bör närmare lösas. Iremissen föreslås att orden "på föreskrivet sätt eller" skall utgå i50 kap. 3 §, 51 kap. 3 §, 52 kap. 2 §, 55 kap. 3 § och 56 kap. 3 §rättegångsbalken, vilket innebär att vid överklagande prövningen skallinskränka sig till att talan fullföljts inom rätt tid. Enligt lagrådets meningbör motsvarande ändring göras i 13 kap. 56 § vattenlagen (1983:291). Denföreslagna lagändringen bör förses med en övergångsbestämmelse om att äldreföreskrifter dock gäller i fråga om skyldighet att pröva om talan motavgörande som meddelats före ikraftträdandet fullföljts på föreskrivet sätt (jfrpunkt 3 i övergångsbestämmelserna till det remitterade förslaget till lag omändring i ). 52 kap. Prop. 1 remissenföreslås att överklagandetiden enligt förevarande paragraf änd ras . Särskilda bestämmelser om överklagandetiden vid besvär finns i fastighetsbildningslagen (1970:988) och vattenlagen (1983:291). Enligt17 kap. 1 § första stycket tredje meningen fastighetsbildningslagen gäller istället för den i 52 kap. 1 § föreskrivna tiden av två veckoren tid av . Bestämmelsen bör enligt lagrådets mening ändras,förslagsvis genom att orden "av " får utgå. Enligt13 kap. 65 § andra meningen vattenlagen gäller i stället för de tider somföreskrivs i 50 kap. 1 och 2 §§ samt 52 kap. 1 § för vad fyraveckor, för anslutningsvad och för anförande av besvär tre veckor.Bestämmelsen bör enligt lagrådets mening ändras och förslagsvis ges följandelydelse: "----- Istället för de tider som föreskrivs i 50 kap. 1 och 2 §§ rättegångsbalkengäller för vad och för anslutningsvad ." Besvärstidenenligt 15 kap. 2§ andra stycket fastighetsbildningslagen och 12 kap. 37 § andrastycket vattenlagen är (jfr 15 kap. 3 § fastighetsbildningslagen och12 kap. 38 § vattenlagen som föreskriver en besvärstid ). mening bör angivna tider ändras . Deföreslagna lagändringama bör förses med övergångsbestämmelser om att äldreföreskrifter dock gäller i fråga om tid för besvär över beslut som meddelatsföre ikraftträdandet (jfr punkt 2 iövergångsbestämmelsema till det remitterade förslaget till lag om ändring i ). Detbör klargöras hur det skall förfaras med mål som före lagens ikraftträdandeväckts vid viss tingsrätt med stöd av 1 kap. 7 §. Lämpligen syneshandläggningen böra få fortsätta vid den tingsrätten. Till övergångsbestämmelsernakan i så fall fogas ett nytt stycke av följande lydelse: "mål som avses i 1 kap. 7 § äldre lydelsen talan före ikraftträdandet väcktsvid viss tingsrätt som sägs där, behåller tingsrätten sin behörighet atthandlägga målet." Förslagettid lag om ändring i lagen (1946:804) om införande av nya Enligtde föreslagna övergångsbestämmelsema skall äldre föreskrifter fort farande gälla bl. a. i fråga om fullföljd av talan, om det avgörande mot vilket talan fullföljts har meddelats före ikraftträdandet. Härmed torde avses, dels att det är riksåklagaren som skall fullfölja och även i fortsätt ningen föra talan i , dels att hans talan får prövas utan tillstånd enligt 54 kap. 9 § . Detta skulle framgå klarare 164 ombestämmelsen gavs en utformning som närmare anknöt till lydelsen av Prop.1989/90: 71 20 § RP. På grund härav och med viss redaktionell jämkning även iövrigt Bilaga 10 förordas att övergångsbestämmelserna ges följande lydelse:"Äldre föreskrifter gäller fortfarande 1. ifråga om påföljd för parts utevaro, om parten före ikraftträdandet har kallats till förhandling, och 2. ifråga om ordningen för målets fullföljd i högre rätt, om det avgöran de mot vilket talan fullföljts har meddelats före ikraftträdandet." Förslagettid lag om ändring i lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden Detskulle vara till fördel om institutet omprövning tydligt namngavs i lagen.Eftersom ärendelagen saknar mbriker kan det inte på sätt som sker i förvaltningslagengöras genom mbriksättningen. I stället kan lämpligen första stycket förstameningen avslutas med ordet "(omprövning)". Enligtförsta stycket andra meningen i det remitterade förslaget gäller skyldigheten(för tingsrätt att ompröva sitt beslut) även om beslutet överklagas, om inteklaganden begär att beslutet tills vidare inte skall gälla (inhibition). Denföreslagna lagtexten motsvarar 27 § första stycket andra meningenförvaltningslagen (1986:223). Omprövningsskyldigheten enligt förvaltningslagenskall emellertid uppfattas som ett minimikrav och är avsedd som ett komplement tillde befogenheter att ompröva beslut som myndigheter har enligt principer somiakttas i praxis och som innebär att myndighetema får göra omprövningar också ivissa andra fall än då de är skyldiga att göra det enligt förvaltningslagen (seprop. 1985/86:80 s. 76 hänsyn härtill finns det alltså visst utrymme föromprövning hos förvaltningsmyndigheter även om inhibition begärs (se Hellnersoch , Nya förvaltningslagen, 2 uppl. 1989, s. 337). Det remitterade förslagettorde däremot innebära att omprövning inte kan ske om inhibition begärs. Närklaganden begär inhibition bör överprövningen givetvis inte fördröjas av attbeslutsmyndigheten ger sig in på en omprövning (jfr prop. 1985/86:80 s 42). Enav fömtsättningama för omprövningsskyldigheten är emellertid att ändring avbeslutet kan ske snabbt och enkelt. Enligt lagrådets mening bör en begäran om inhibitioninte utgöra hinder mot att tingsrätten genast ändrar sitt beslut så somklaganden begär. Bestämmelsen i första stycket andra meningen om attomprövningsskyldigheten gäller även om beslutet överklagas bör lämpligen förassamman med andra stycket. På gmnd av det anförda förordar lagrådet att andrastycket ges följande lydelse: "Skyldighetengäller även om beslutet överklagas. Skyldigheten gäller dock inte, omtingsrätten har överlämnat handlingama i ärendet till en högre instans eller omdet i annat fall finns särskilda skäl mot att rätten ändrar sitt beslut." Avsiktenär att sökanden eller annan som ärendet angår, om han efter det att tiden för överklagande gått ut begär omprövning, inte skall ha 165 någon rätt till sådan medverkan bl.a. att han inte kan få frågan prövad i Prop. 1989/90: 71 högreinstans. Däremot föreligger inte hinder för tingsrätten att ex officio Bilaga 10 men exempelvis efter påpekande av sökanden ta upp frågan omomprövning även efter fullföljdstidens utgång. Detta skulle komma till klarareuttryck om tredje stycket gavs följande lydelse: "Enpart har inte rätt att få beslutet omprövat, om han begär omprövning sedantiden för överklagande av beslutet har gått ut." Detkan inte förväntas att sökanden eller annan som ärendet angår alltid kommer attförstå skillnaden mellan en begäran om omprövning och ett överklagande. Den sombara begärt omprövning bör anses också ha överklagat beslutet, om tingsrättenändrar beslutet på annat sätt än han begärt. Det sagda bör framgå av lagtexten.Den som bara begärt omprövning bör därvid kunna betecknas som"klaganden". 1andra stycket bör för större tydlighets skull och efter mönster i 28 § förvaltningslagen anges att sådan avvisning varom där talas är avvisning på gmnd av attöverklagandet skett . Pågmnd av det anförda bör paragrafen ges följande lydelse: "Enpart som i rätt tid begärt omprövning skall anses ha överklagat tingsrättensbeslut. Ettöverklagande av beslutet förfaller, om rätten själv ändrar beslutet såsomklaganden begär. 1 så fall tillämpas inte 52 kap. 2 och 4 §§ . Ändrarrätten beslutet på annat sätt än klaganden begär, skall överklagandet ansesomfatta det nya beslutet, om inte avvisning skall ske enligt 52 kap. 2 §rättegångsbalken." Förslagenlämnas utan erinran. Proposition ....................................................... .... 3 Propositionenshuvudsakliga innehåll........................ .... 3 Lagförslag ........................................................ .... 5 1 Förslag till lag om ändring irättegångsbalken...... .... 5 2 Förslag till lag om ändring i ........ .. 15 3 Förslag till lag om ändring ijordabalken ........... .. 16 4 Förslag till lag om ändring isjölagen (1891:35 s. 1) 17 5 Förslag till lag om ändring ilagen (1946:804) om införande av nya 18 6 Förslag till lag om ändring ilagen (1946:807) om handläggning 7 Förslag till lag om ändring ilagen (1949:164) med vissa bestämmelser om rättegången i tryckfrihetsmål ........................................... 20 8 Förslag till lag om ändring ifastighetsbildningslagen (1970:988) 21 9 Förslag till lag om ändring ilagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar 23 10 Förslag till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) 24 11 Förslag till lag om ändring ilagen (1978:28) om försäkrings-domstolar 25 12 Förslag till lagom ändring ivattenlagen (1983:291) 26 13 Förslag till lag om ändring ilagen (1984:649) om företagshypotek 28 14 Förslag till lagom ändring i förvaltningslagen(1986:223) ... 29 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde 30 1 Inledning........................................................ 30 2 Allmän motivering............................................ .. 31 2.1 Inledning.................................................. 31 2.2 Frågor om expertmedverkan ochspecialisering. 2.2.1 Expertmedverkan................................. 32 2.2.2 Eko-brottmålen ................................ 36 2.2.3 Fastighetsdomstolarna ...................... .. 38 2.2.4 Arrende- och hyresnämndema samtbostadsdomstolen 40 2.3 Mellandom i tvistemål ................................ 41 2.4 Rättelse, komplettering ochomprövning ....... 49 2.4.1 Inledning ........................................ .. 49 2.4.2 Rättelse och komplettering iallmänhet .. .. 50 2.4.3 Fel rörande den tilltaladesidentitet......... .. 53 2.4.4 Handläggningen av frågor omrättelse och komplettering 56 2.4.5 Omprövning i vissa ärenden ................. .. 56 2.5 Rättegångskostnadernai brottmål .............. 60 2.5.1 Inledning, gällande rätt m. m ............. 60 2.5.2 Det slutliga ansvaret förstatens kostnader 61 2.5.3 Återbetalningsskyldighet förkostnader för målsägandes rättshjälp 64 2.5.4 Det primära kostnadsansvaret................ 66 2.5.5 Åklagarens kostnadsansvar................... 68 2.6 Sakkunnigbevis i brottmål ......................... 69 2.7 Tidsfristen för överklagande avtingsrättsavgöranden .... 71 167 2.6 20 § lagen om införande av nyarättegångsbalken 73 Prop. 2.7 Valbarhetskraven förnämndemän ............... 75 2.8 Sakframställning vidhuvudförhandling i tvistemål 76 2.9 Polismans rätt att självbesluta om husrannsakan 78 2.10 Vissa övriga frågor..................................... .. 80 3 Upprättade lagförslag......................................... .. 80 4 Specialmotivering ........................................... .. 81 4.1 Förslaget till lag om ändring irättegångsbalken .. 81 4.2 Förslaget till lag om ändring iföräldrabalken . 4.3 Förslaget till lag om ändring ijordabalken ..... 89 4.4 Förslaget till lagom ändring isjölagen (1891:35 s. 1) 89 4.5 Förslaget till lagom ändring ilagen (1946:804) om införande av nya .............................................................. 90