prop · GD0377 · 1989-12-31 00:00:00 — Lagrådet kan väl inse motivet för den föreslagna ordningenoch det låter sig sägas att det i alla fall blir en förkortning av reklamationslideni förhållande till vad som gäller. Regeln sådan den utformats synes dockleda till sådana tillämpningssvårigheler och så disparata resultat i olikafall atl det blir svårt atl förklara det rättvisa i den för både köpare ochsäljare som berörs av regeln. Lagrådet ser sig därför nödsakat atl avstyrka attden införs. Det kan inte anses föreligga hinder att tillämpa en generelltreårsgräns för reklamation, när fråga ej är om en näringsidkares överlåtelsetill en konsument. Vidareförordar lagrådet viss omdisponering av paragrafen samt vissa ändringar av närmast redaktionell karaktär. Enligt lagrådels mening kan paragrafen ges följande lydelse: 80 "Köparenfår inte åberopa att fastigheten är felaktig enligt 11,12 eller Prop. 1989/90:7717 19 §, om han inte lämnar säljaren meddelande om felet inom skälig tid eflerdet att han märkt eller borde ha märkt felet (reklamation). Har köparen avsäntell sådant meddelande på ett ändamålsenligt sätt, får meddelandet åberopas ävenom det försenas, förvanskas eller inte kommer fram. Reklamerarinte köparen från det att han har tillträtt fastigheten, förlorarhan rätten att åberopa fel som avses i 11, 12 och 19 § §, såvida inte annatföljer av en garanti eller liknande utfästelse. andra stycket angivna begänsningen av tiden för reklamation gäller inte, omköparen är en konsument som huvudsakligen för enskilt ändamål har köpt enfaslighet av en näringsidkare i dennes yrkesmässiga verksamhet. Bestämmelserom preskription av fordringar finns i preskriptionslagen (1981:130)." Genomförsmot lagrådets avstyrkande förslaget om en särskild reklamationsregel vid enkonsuments vidareförsäljning av etl småhus som han förvärvat av ennäringsidkare kan regeln tas in som en andra mening i det av lagrådetföreslagna andra stycket i paragrafen. Därvid kan orden "faslighet som ärbebyggd med en- eller tvåbostadshus" ersättas med orden "bebyggdfastighet" eftersom i del angivna fallet förvärvaren skall vara konsumentoch förvärvet ske huvudsakligen för hans enskilda ändamål. Regeln kan då gesföljande lydelse: "Gällerett köp en bebyggd fastighet och har en näringsidkare tidigare i sinyrkesmässiga verksamhet sålt fastigheten till en konsument eller helt ellerdelvis uppfört huset ål en konsument huvudsakligen för enskilt ändamål, fårreklamationen i stället ske efler det att näringsidkaren avträddefastigheten eller uppdraget avslutades." 1övrigt kan den av lagrådet föreslagna lydelsen av paragrafen behållasoförändrad. Godtaslagrådels förslag till lydelse av paragrafen bör motsvarande ändringar göras i17 § konsumenttjänstlagen. Förslagettill lag om ändring i konsumenttjänstlagen (1985:716) Förslagetsyftar tillsammans med vissa av de föreslagna ändringarna i jordabalken tillatt förstärka skyddet för de konsumenter som genom köp eller entreprenadavtalförvärvar ett småhus från en näringsidkare. Föredragande statsrådet har valtalt dela upp den föreslagna skyddslagstiftningen på regler om köp avsmåhusfastigheter i jordabalken, regler om entreprenad i konsumenttjänstlagenoch regler om köp av byggnad på annans mark genom en bestämmelse i köplagen medhänvisning till jordabalkens felregler. Lagrådet finner denna uppdelning varalagtekniskt ändamålsenlig- Förslagetinnebär alt konsumenttjänstlagens bestämmelser i huvudsak oförändrade skall tillämpas också på nybyggnad av småhus som en nä ringsidkare åtar sig att utföra på entreprenad för en konsuments räkning. Lagrådet har ägnat särskild uppmärksamhet ål frågan om konsument- oi 6 1989/90. 1 saml Nr 77 tjänstlagens regler är välavpassade även för nybyggnad av småhus. 1 och Prop. 1989/90:77 för sig kan manvänta sig att så skall vara fallet, eftersom de redan nu är tillämpliga på ävenomfattande ombyggnader, som sker på entreprenad. Vissa bestämmelser kommer, somäven föredragande statsrådet anför, av naturliga skäl att endast sällantillämpas i fråga om nybyggnader, t.ex. när det gäller näringsidkarensskyldighet att avråda eller konsumentens rätt att avbeställa. Delta utgör dockej något skäl mot alt låta sådana bestämmelser gälla för de få fall där de kanvara tillämpliga. Inte heller i övrigt har lagrådet vid sin granskning funnitnågot hinder all låta konsumenttjänstlagens föreskrifter gälla fullt ul förnybyggnader av småhus som sker på entreprenad. Lagrådetvill erinra om vad som sägs i yttrandet över remissen om ny konsumentköplag ombehovet av atl bättre anpassa vissa bestämmelser ikonsumenttjänstlagen till motsvarande föreskrifter i konsumenlköplagen. förslag till lydelse av 4 kap. 19 a § jordabalken bör förevarandeparagraf ges en motsvarande avfattning. Lagrådet erinrar också om förslaget iyttrandet över remissen om ny konsumentköplag till ändrad lydelse av nuvarandeandra stycket i paragrafen. Denna kan ges följande lydelse: "Konsumentenfår inte åberopa att tjänsten är felaktig, om han inte lämnar näringsidkarenmeddelande om felet inom skälig lid efter det att han märkt eller borde hamärkt felet (reklamation). Har konsumenten avsänt ett sådant meddelande på ettändamålsenligt sätt, får meddelandet åberopas även om del försenas, förvanskaseller inte kommer fram. Reklamerarinte konsumenten från del atl uppdraget har avslutats, förlorar hanrätten att åberopa felet, såvida inte annat följer av en garanti eller liknandeutfästelse. andra stycket angivna begränsningen av tiden för reklamation gäller inte ifråga om arbete på mark eller på byggnader eller andra anläggningar på markeller i vatten eller på andra fasta saker. Har näringsidkaren handlat grovtvårdslöst eller i strid mot tro och heder, gäller ej vad som sägs i första ochandra styckena. Bestämmelserom preskription av fordringar finns i preskriptionslagen (1981:130)." Ilagrådsremissen om ny konsumentköplag föreslås att skadeståndsregler na i 31 § konsumenttjänstlagen ändras så, att den i köplagsförslagel och förslaget till ny konsumentköplag införda principen om säljarens s. k. kontrollansvar mot köparen vid dröjsmål och fel på varan skall gälla också beträffande näringsidkares ansvar mot konsument vid konsumenttjänster. Enligt konsumenlköplagen och konsumenttjänstlagen blir därvid i mot sats till vad som följer av nya köplagen kontrollansvaret tillämpligt även 82 påvad som sistnämnda lag betecknar som indirekta förluster, i den mån Prop.1989/90:77 sådana uppkommer i konsumentförhållanden. Med hänsyn till alt här ärfråga om konsumentskyddsregler framstår detta som godtagbart i fråga omsmåhusentreprenader. 1lagrådets yttrande över remissen om ny konsumentköplag förordas, att 31 §konsumenttjänstlagen kompletteras med en regel om att näringsidkaren alllid ärskyldig att ersätta skadan, om resultatet av tjänsten avvek från vad hansärskilt utfäst. Ett sådant tillägg får betydelse inte minst i fråga omsmåhusenlreprenader, eftersom man här väl kan tänka sig avvikelser från en avsäljaren lämnad garanti, utan att avvikelsen faller under hans konlrollansvar.Vid småhusentreprenader kan konsumentens förlust i ett sådant fall komma attuppgå till betydande belopp. Förslagettill ändring i förslaget till köplag i prop. Detremitterade förslaget innebär att felreglerna i jordabalken skall tillämpasvid köp av byggnad på annans mark i stället för motsvarande bestämmelser iköplagsförslagel. Lagrådet har inte något alt erinra mot första meningen i delföreslagna nya fjärde stycket. Iandra meningen behandlas det speciella fallet att en tomträttsupplåtelseinnefattar överlåtelse på tomträtlshavaren av en byggnad (se 13 kap. 5 § jordabalken).Det i remissprotokollet redovisade rättsfallet NJA 1977 s. 138 innebär attköplagens felregler anses tillämpliga på en sådan överlåtelse men attöverlåtelsen inte får hävas på gmnd av alt skyldighet som avser denna del avavtalet har eftersatts (jfr. i fråga om själva tomträttsupplåtelsen 13 kap. 8§ jordabalken). Avsikten med det remitterade förslaget är all nämndabegränsning skall gälla även vid tillämpningen av felreglerna i 4 kap.jordabalken. Enligt lagrådets mening skulle denna avsikt komma lill etttydligare uttryck om andra meningen gavs följande lydelse: "Innefattasköpet i en tomträttsupplåtelse på sätt avses i 13 kap. 5§ jordabalken får köpetdock inte hävas på grund av att skyldighet som avser denna del av avtalet hareftersatts." Detnämnda rättsfallet innebär även att tomträtlshavaren i stället för rätten tillhävning är berättigad att kräva alt felet avhjälps och all få skadestånd.Enligt jordabalken föreligger inte någon rätt till avhjälpande. mening är emellertid jordabalkens felregler tillfredsställande ävenutan en sådan rätt. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den Närvarande:statsministem , ordförande, och statsråden , S. ,, , , R. , , , , ,, , , , , Proposition om konsumentskyddet vid förvärv av småhus m.m. 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredragandenanmäler lagrådets yttrande (beslut om lagrådsremiss fattat vidregeringssammanträde ) över förslag till 1. lagom ändring i jordabalken, 2. lag om ändring ikonsumenlljänsllagen (1985:716), 3. ändring i förslaget till köplagi prop. 1988/89:76. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådethar i huvudsak godtagit den föreslagna lagstiftningen. På flera punkter harlagrådet emellertid framfört synpunkter och förslag som gäller såväl detsakliga innehållet som den tekniska utformningen av bestämmelsema. BeträflFandeförslaget till ny lydelse av 4 kap. 19 § jordabalken har lagrådet tillstyrktgmnddragen i det remitterade förslaget men framfört vissa erinringar mot denföreslagna utformningen av paragrafen. Dessa erinringar avser i första hand atten ännu mer långtgående anpassning lill reglema i det föreliggandeköplagsförslagel bör eftersträvas. Jag instämmer i lagrådets uppfattning attdet är en fördel att i paragrafen använda det moderna ullrycket "följer avavtalet" i stället för det historiskt betingade "får ansesutfäst". Jag kan också instämma i vad lagrådet har anfört om att det intefinns anledning skilja mellan de situationer som behandlas i första och andrastycket av den i remissen föreslagna lydelsen. Avsikten med den föreslagnalydelsen var inte att tillskapa någon sådan skillnad. Jag vill därför intemotsätta mig lagrådels förslag till omformulering eftersom del på etl bättresätt ger ullryck åt vad som har avsetts. Närdet så gäller det skadeståndsansvar som skall följa av den nu behandlade paragrafen innebar det remitterade förslaget att ansvaret skall uppkomma dels om felet beror på försummelse på säljarens sida och dels om fastigheten avviker från vad säljaren får anses ha utfäst. Lagrådet har förordat att skadeståndsansvar i u.tfästdsefallen skall uppkomma endast 84 omfastigheten avviker från vad säljaren "särskilt" har utfäst. 1989/90:77 det har anfört skulle lagtexten med en sådanformulering överensstämma med en liknade regel i det föreliggandeköplagsförslagel. Emellertid kan man vid en jämförelse med reglema iköplagsförslagel inte gäma bortse från del stränga konlrollansvar som därföreskrivs beträffande direkta skador. Del förhållandel alt konirollansvaretinte införs för fastighetsköpens del talar enligt min mening för att ansvaretvid utfästelser inte bör bli alltför snävt. Med lagrådets föreslagnaformulering skulle skadeståndsansvaret bortfalla vid avsaknad av s.k.kärnegenskaper, såvida det inte föreligger en uttrycklig garanti eller säljarenhar varit försumlig. En sådan formulering av regeln skulle leda till en ändringi gällande räll som försämrar köparens ställning i skadeslåndshänseende. Enligtmin mening är en sådan försämring av köparens räll inte önskvärd (jfr NJA 1978s. 307 och 1989 s. 117). Jag anser mot denna bakgmnd att skadeståndsansvaretbör utformas i enlighet med det remitterade förslaget. Utövervad jag nu har anfört bör det göras en redaktionell ändring i paragrafens andrastycke. BeträflFandereglema om reklamation i förslaget till 4 kap. 19 a § jordabalken har lagrådetavstyrkt införandel av en särskild reklamationsregel för det fallet att enkonsument i sin lur säljer ett småhus som han har förvärvat av ennäringsidkare. Jag godtar lagrådets uppfattning atl den regeln synes leda lilltillämpningssvårigheter och att den därför inte bör införas. Det finnsemellertid ell nära samband mellan den regeln och den föreslagna regeln om engenerell treårsgräns för reklamation vid privatpersoners försäljning avsmåhus. Vad som framkommit i samband med lagrådels behandling av dessa reglervisar enligt min mening att detta regelsystem kan behöva övervägas ytterligare.Jag anser därför att den delen av det remitterade förslaget inte bör genomförasnu. Vad jag nu har anfört innebär att 4 kap. 19 a § andra och tredje styckena idet remitterade förslaget bör utgå. Lagrådethar vidare gått in på förhållandet mellan de föreslagna reklamationsbestämmelsernaoch de allmänna reglerna om preskription av fordringar. Enligt lagrådet börjarpreskriptionstiden vid fastighetsköp all löpa vid tiden för köpeavtalet Gfr NJA1982 s. 573, som avsåg tillämpning av preskriptionsförordning på ettfastighetsköp enligt den äldre jordabalken). Lagrådet har med detta som utgångspunktföreslagit vissa omformuleringar i de föreslagna reklamationsbestämmdsema, bl.a. med en erinran om reglema i preskriptionslagen (1981:130). Jagdelar lagrådets uppfattning att förhållandel mellan reklamationsbestämmelsernaoch de allmänna reglema om preskription av fordringar bör uppmärksammas i dettasammanhang. Jag anser emellertid alt anpassningen mellan de bådaregelkomplexen bör göras på ett något annorlunda sätt än det som lagrådet harföreslagit. Enligt min mening skulle del nämligen vara förenat med fleranackdelar om en tillämpning av preskriptionslagen på ett fastighetsköp skulleinnebära alt preskriptionstiden börjar att löpa vid tiden för köpeavtalet.Utgångspunkten för preskriptionstiden blir då en annan än vid byggnadsentreprenader(se NJA 1987 s. 716). Med hänsyn lill del närasamband som i praktiken kan föreligga mellan de Prop. 1989/90:77 bådaavtalstyperna vore det lämpligare att utgångspunkten är densamma. Till dettakommer all hävning enligt 4 kap. 12 § jordabalken måste vidtas ,räknat från köparens tillträde av fastigheten. Enligt min mening är det intelämpligt alt det på delta sätt inom en och samma avtalstyp förekommer fleraolika utgångspunkter för beräkning av stipulerade frister (jfr NJA 1987 s. 243,särskilt s. 246). Med lagrådels förslag till utformning av bestämmelsemauppkommer slutligen den nackdelen all den yttersta preskriptionstidens längdinte framgår direkt av lagtexten utan endast genom en allmän hänvisning tillpreskriptionslagen. Detjag nu har anfört leder enligt min mening lill slutsatsen att den tioårigapreskriptionstiden såvitt avser köparens anspråk på gmnd av ell fel ifastigheten bör börja löpa vid tiden för köparens tilUräde av fasligheten. Ensärskild bestämmelse som klargör detta bör föras in i jordabalken. Den kommertill följd av bestämmelsen i 1 § preskriplionslagen att gälla framför denlagens bestämmelse som reglerar motsvarande fråga. De allmännapreskriptionsbestämmelserna i preskriptionslagen bör dock i övrigt tillämpasockså vid fastighetsköp (jfr prop. 1979/80:119 s. 83 f.). Lagtekniskt kan dennya föreskriften las in i 4 kap. 19 b §, varvid innehållet i den paragrafenenligt det remitterade förslaget i stället kan föras samman med de övrigareglema om reklamation i 4 kap. 19 a § . Meddenna utformning av reglema i jordabalken om reklamation och preskriptionsaknas det anledning att göra någon annan ändring i 77 konsumenttjänstlagen änall föra in etl ytterligare undantag från reklama-tionsskyldighelen, nämligenför fall då del har förekommit grov vårdslöshet på näringsidkarens sida. Jaglägger fram ett förslag om detta i lagstiftningsärendet om en nykonsumentköplag. Lagrådethar slutligen föreslagit en omformulering av den föreslagna ändringen i / §köplagsförslagel. Som framgår av lagrådets yttrande innebär den av lagrådetföreslagna formuleringen en ändring av gällande rätt. Någon sådan ändring harinte har varit avsedd med del remitterade förslaget och är enligt min meninginte heller önskvärd. Jag är därför inte beredd att godta lagrådets förslag idenna del. 1lagstiftningsärendet om en n>' konsumentköplag har jag förordat att denlagen och den nya allmänna köplagen skall träda i kraft . Dei förevarande ärende föreslagna ändringarna i jordabalken ochkonsumenlljänsllagen bör träda i kraft vid samma lidpunkt. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta de av lagrådet granskade förslagen till 1. lag om ändring i jordabalken, 2. lagom ändringikonsumenttjänstlagen (1985:716), 3. ändring i förslaget till köplagi prop. 1988/89:76 med vidtagna 3 Beslut Prop. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar all genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. SAMMANFATTNING (SOU 1986:38) 1989/90:77 Bilaga I 1detta betänkande föreslås att en särskild lag om förvärv av nya småhus införs.Förslaget som till stora delar utformats efler mönster av konsumenttjänstlagen(1985:716), innehåller väsentligen följande. Sombmkligl är i konsumentskyddssammanhang har lagförslaget begränsats tillavtalsrelationer mellan eri näringsidkare och en konsument. Avtalet skall haträflfats av näringsidkaren i dennes yrkesmässiga verksamhet med konsumenten iegenskap av privatperson. Avtal mellan sådana parterfaller under lagförslaget om avtalet avser förvärv av fastighet eller tomträttlill vilken hör ett nytt bostadshus, eller om avtalet avser ett sådant hus, sominte utgör tillbehör till faSlighel eller tomträtt, dvs. oftast hus på ofrigrund. Förslaget är begränsat till sådana nya bostadshus som är avsedda attanvändas av en eller två familjer. Det omfattar både hus för permanent boendeoch fritidshus. Inom lagförslagetstillämpningsområde faller också avtal som går ut på all näringsidkaren ålar sigall helt eller delvis låta utföra del arbete som behövs för att färdigställaett nytt bostadshus för en eller två familjer. Det innebär alltså att förslagetomfattar olika former av entreprenadavtal. Lagförslaget gäller också köp avhussats till monteringsfärdigt hus. Som bmkligl är ikonsumentskyddssammanhang är bestämmelserna i förslaget i princip tvingande tdlkonsumentens förmån. Det innebär att avtalsvillkor som i jämförelse medbestämmelserna i lagförslaget är till nackdel för konsumenten normall är ulanverkan mot denne. Tillskillnad från vad som gäller i den allmänna köprätten innehåller förslagetreglerom prestationens standard. Enligt förslaget måste näringsidkarensprestation vara fackmässigt tillfredsställande. Det färdiga huset skall varafackmässigt byggt. Entreprenadåtagandet skall ha utförts på ett fackmässigtsätt. Om entreprenören skall tillhandahålla materialet skall det varatillfredsställande från fackmässig synpunkt. Därutöver ställer lagförslagetockså det kravet att näringsidkarens prestation skall stå i överensstämmelsemed det avtal som IräflFats mellan näringsidkaren och konsumenten. När det gäller sådanaentreprenadavtal som omfattas av lagförslaget föreslås också en uttryckligregel om att näringsidkaren med lillböriig omsorg skall la lill varakonsumentens intressen. Entreprenadålagandet skall ulföras så all resultatetslår i överensstämmelse med de föreskrifter som i säkerhetssyfte har meddelatsi författning eller av myndighet. 1 en del situationer är näringsidkaren enligtförslaget skyldig att avråda konsumenten från entreprenadåtagandet. Så ärfallet om åtagandet med hänsyn till omständigheterna inte kan förväntas blitill rimlig nytta för konsumenten. Iblandhar parterna kommit överens om när en prestation skall vara Prop. 1989/90:77klar. Om parterna har kommit överens om tiden för utförandet, skall en Bilaga 1sådan överenskommelse naturligtvis gälla. Men om inget har avtalals om tiden,föreslår utredningen atl åtagandet skall vara klart inom den tid som är skäligmed hänsyn särskilt till vad som är normalt för ett åtagande av det slag detgäller. Härigenom får konsumenten möjlighet att komma ifrån avtalet omåtagandet inte har ulförts inom skälig tid. Omnäringsidkarens prestation inte uppfyller de krav som lagen ställer skall felanses föreligga. Förslaget innehåller uttryckliga regler om att fel även skallanses föreligga om t. ex. bostadshuset avviker från uppgifter som har lämnatsvid avtalels ingående eller annars vid marknadsföring under förutsättning attnäringsidkaren har åberopat uppgiften eller insett eller bort inse attuppgiften var felaktig. I vissa fall föreligger fel även när näringsidkaren harunderlåtit att lämna relevant information. Besiktningav permanenthus m. m. 1syfte att få till stånd en opartisk granskning om fel föreligger föreslårutredningen regler om besiktning. Besiktning förekommer f. ö. redan i dagenligt reglerna i de allmänt tillämpade standardvillkoren på småhusområdet.Förslaget innebär att båda parterna kan påkalla besiktning av hus för permanentboende. Besiktningskall normalt ske första gången när konsumenten tillträder huset. En andrabesiktning, garantibesiktningen, sker efter den första besiktningen. Förslagetinnehåller regler om näringsidkarens ansvar för sådana fel som anmärks vidbesiktning. Huvudregeln är att näringsidkaren svarar för sådana fel. Det innebärnormalt att felen kommer atl avhjälpas genom näringsidkarens försorg. Frånhuvudregeln görs undantag för fall där felet beror på konsumenten. Näringsidkarenär också ansvarig för fel som inte anmärkts vid besiktning utan påtalats förstsenare, om felet beror på all näringsidkaren har åsidosatt vad som ålegat honomenligt avtalet eller lagen. Förfel som anmärkts vid besiktning krävs enligt förslaget inte någon reklamationfrån konsumenten. Men vill konsumenten göra gällande andra fel måste näringsidkarenunderrättas om felet inom skälig tid från det felet märktes eller borde hamärkts, och senast från tillträdesdagen. Har näringsidkarenhandlat i strid mot tro och heder får reklamation alltid ske inom den angivnatioårsperioden. Försitter konsumenten reklamationsfristen förlorar han rätlenatt åberopa felet. Förslagetinnebär alltså att näringsidkarens ansvar för fel inte upphör förrän har förflutit från det att konsumenten tillträdde huset. Fritidshus ochmonleringsfördiga hus Prop. Närdel gäller fritidshus och köp av hussatser till monleringsfärdiga hus ''ilagahar utredningen inte ansett sig böra föreslå regler om besiktning. Särskilt förfritidshus, som ju ofta kan vara avlägset eller svårtillgängligt belägna,skulle krav på besiktning kunna medföra stora kostnader för parterna.Utredningen har också funnit all del skulle vara ganska opraktiskt all krävabesiktning av en byggsats till monteringsfärdigt hus i samband med leveransentill byggplatsen. Besiktningen skulle då medföra atl man fick brytaförpackningar varefter materialet skulle ligga oskyddat för väder och vind. Harleverantören av huspaketet också åtagit sig atl svara för uppförandet avhuset, behandlas emellertid situationen som en entreprenad och besiktning skalldärför ske i det fallet. Förde fall då besiktning inte skall ske krävs regler om vid vilken tidpunktfelbedömningen skall göras. För fritidshus är den relevanta lidpunkten iallmänhet när konsumenten tillträder huset. För köp av byggsats tillmonteringsfärdigt hus är den relevanta tidpunkten den då bussatsen levereradestill byggplatsen. Ifråga om reklamation och preskription gäller samma regler som för sådana fel ipermanenthus som inte anmärkts vid besiktning. Tidsfristen räknas då fråntidpunkten för felbedömningen. Besiktningsreglernaskonstruktion innebär, för de småhusförvärv som omfattas av reglerna, ett slagsgaranti i den meningen att näringsidkaren är ansvarig för alla fel somanmärkts, vid besiktningarna, såvitt han inte kan bevisa atl felet beror påkonsumenten eller när det är fråga om fel som upptäcks vidgarantibesiktningen all felet beror på en olyckshändelse som inträflFat efterden första besiktningen.