prop · GD03105 · 1989-12-31 00:00:00 — Staten bör ytterst svaraför kostnaderna som uppstår dels under den första tidens amorterings- ochräntefrihet, dels i samband med anstånd och eventuella avskrivningar av lån. Ett lån till hemutmstningbör i de flesta fall motverka ett passivt bidragsmottagande. Med de förmånligavillkor som gäller för det lån jag här har beskrivit bör behovet avsocialbidrag till hemutmstning minska. Det jag här har anfört ärbyggt på den bedömning som går att göra . Närmare utredning om utformningoch administration av en låneanordning pågår inom . Jag avseratt återkomma härom till regeringen . 2.3.4Grundersättning till kommuner i anslutning till överenskommelse om flyktingmottagande Mitt förslag: Kommunersom träffat överenskommelse med invandrarverket om mottagande av flyktingarskall i anslutning till överenskommelsen få en gmndersättning som är oberoendeav hur många flyktingar kommunen tar emot. Gmndersättning utgår med ett beloppsom motsvarar schablonersättning för tre vuxna flyktingar. Skälen för mitt förslag:Jag utgår från att så gott som samtliga kommuner, liksom , kommer attträffa överenskommelse med invandrar- verket omflyktingmottagande och att kommunerna solidariskt kommer att ställa upp för attden flyktingpolitik som beslutats av skall kunna genomföras ipraktiken. Överenskommelser om flyktingmottagande är en gmndläggande fömtsättningför såväl invandrarverkets som kommunernas planering. Ersättningen tillkommunerna kommer genom mitt förslag till schablonersättning att i huvudsakvara relaterad till det antal flyktingar som kommunen faktiskt tar emot ochtill när i tiden mottagandet faktiskt sker. För att underlätta kommunemasplanering och mottagande bör emellertid även en viss grundersättning utgå ianslutning till att kommunen träffat överenskommelse med invandrarverket omflyktingmottagande. Detta bör vanligen ske i början av det kalenderår somöverenskommelsen avser. En gmndersättning av dettaslag bör vara oberoende av det antal flyktingar som kommunen tar emot. Jagföreslår att gmndersättning utgår med ett belopp som motsvararschablonersättning för tre vuxna flyktingar. Ett skäl för att samma gmndersättningskall utgå till alla kommuner är att flyktingmottagandet kräver en vissbasorganisation som inte är direkt relaterad till det antal flyktingar somkommunen tar emot. Kostnaden för sådana basresurser är relativt sett normaUhögre i små kommuner än i stora kommuner. Mitt förslag på denna punkt innebären kompensation till mindre kommuner för att den relativa kostnaden kan varahögre för viss verksamhet. 2.3.SErsättning till kommuner som tar emot flykting som varit bosatt i annan kommun Mittförslag: Om en flykting flyttar från den första mottagningskommunen till enannan kommun från mottagandet, får den nyainflyttningskommunen det halva schablonbelopp som ännu ej utbetalats ochdessutom ytterligare ett halvt schablonbelopp. Totalt utgår således ett heltschablonbelopp till den nya inflyttningskommunen. Ett villkor skall vara attflyktingen bor kvar i denna kommun. Om en flyktingflyttar från den första mottagningskommunen skall den nyainflyttningskommunen också under vissa fömtsättningar kunna få ersättning medett halvt schablonbelopp. Ett villkor skall vara att flyttningen sker inom ettoch från mottagandet i den första kommunen. Ett annat villkorskall vara att flyktingen bor kvar i den nya inflyttningskommunen i minst sexmånader. Skälen för mitt förslag:Som jag redogjort för, får den kommun som först tar emot en flyktingalltid ett halvt schablonbelopp. Om flyktingen flyttar frånden första mottagningskommunen till en annan kommun efter mottagandet kommer den nya kommunen normaU att ha merparten avkostnaderna för intro- Den återståendedelen av schablonersättningen bör därför efter ansökan lämnas till den nyainflyttningskommunen. Om flyttningen sker kort tidefter mottagandet i den första kommunen kommer den nya inflyttningskommunensannolikt att ha kostnader som väsentligt överstiger ett halvt schablonbelopp.Jag anser därför att den nya inflyttningskommunen när flyttningen sker från det första mottagandet totalt bör få ett helt schablonbeloppäven för flyktingar för vilka en annan kommun har fått ett halvtschablonbelopp. Ett villkor bör dock vara att flyktingen bor kvar i den nyakommunen . Även vid flyttningar somsker från mottagandet i en kommun får den nyainflyttningskommunen kostnader. En viss ersättning bör därförockså utgå till inflyttningskommunen i dessa fall. Jag föreslår att ersättninglämnas med ett halvt schablonbelopp om flyttningen sker inom ett och ett halvtår. Även i dessa fall bör det vara ett villkor att flyktingen bor kvar i den nya inflyttningskommunen. Mitt förslag tillersättningsregler när en flykting flyttar från en kommun till en annan innebäratt ett och ett halvt schablonbelopp totalt kommer att utbetalas för ett antalflyktingar. Det är bl. a. mot dennabakgrund angeläget att noggrant följa flyttningarna mellan olika kommunerunder och att studera kostnadsfördelningen mellanutflyttnings- och inflyttningskommunen. Regeringen bör inom ramenför de medel som anvisas av , efter samråd med kommunförbundet, görade justeringar av ersättningsreglerna som kan krävas som en följd av ändringari flyttningsbenägenhet och flyttningsmönster. 2.3.6Personer för vilka kommunerna skall få ersättning Mittförslag: Ersättning skall utgå för följande personkategorier: utlänningarsom överförts till med stöd av att särskilt regeringsbeslut (s. k.kvotflyktingar) utlänningarmed uppehållstillstånd som tas emot i en kommun från invandrarverketsflyktingförläggningar andrautlänningar som fått uppehållstillstånd i med tillämpning av 2 kap. 3§och 4§ första stycket 2 utlänningslagen (1989:529), dvs. konventionsflyktingar,krigsvägrare, de facto-flyktingar och utlänningar som fått uppehållstillståndav humanitära skäl utlänningarsom fått uppehållstillstånd på grund av sin anknytning till en person i någonav de ovan nämnda kategorierna. För att schablonersättning skall utgå för enanhörig till en flykting krävs att denanhörige skall ha ansökt om uppehållstillstånd från det attflyktingen tagits emot i en kommun. Skälen för mitt förslag:Enligt nuvarande regler får kommunerna statlig ersättningför i huvudsak samma personer som föreslås berättiga till ersätt- Prop.1989/90:105 ning . Ersättningutgår för mottagning av s. k. kvotflyktingar, konventionsflyktingar,krigsvägrare, de facto-flyktingar, flyktingar som fått uppehållstillstånd avhumanitära skäl samt för vissa nära anhöriga till sådana personer. Ennyhet i förslaget är att ersättning skall utgå för alla utlänningar som placeratsut från invandrarverkets förläggningar till en kommun. Detta förslag har enpraktisk bakgrund. Flertaletflyktingar, som placerats på en statlig föriäggning för asylsökande och somsedan får uppehållstillstånd i , hör till de kategorier som berättigartill ersättning för kommunerna. Någon enstaka gång kan det dock förekomma atten person som placerats på en statlig förläggning för asylsökande får stanna iSverige trots att han eller hon egentligen inte är att betrakta som flyktingeller nära anhörig till en flykting. För att underlätta kommunplacering avsådana personer kan det finnas skäl att låta dem omfattas av bestämmelserna omersättning till kommunerna. Det är olyckligt om sådana personer får stannakvar på förläggningarna därför att de inte kan tas emot i enkommun. Det har också administrativa fördelaratt knyta ersättningen till utplaceringfrån förläggning. Förutlänningar som får uppehållstillstånd på grund av sin anknytning till enflykting gäller olika regler beroende på vilken anknytning dehar till den personen. Förmake eller maka och för hemmavarande ogift barn utgår bådeschablonbelopp och ersättning för socialbidrag. Schablonbidrag för make ellermaka förutsätter att han eller hon själv kan betraktas som flykting eller attansökan om uppehållstillstånd har gjorts från det att denförst anlände fick uppehållstillstånd. Ersättning för socialbidrag utgår underdet kalenderår då den först anlände familjemedlemmen fick uppehållstillståndsamt under de tre därpå följande kalenderåren. Sammanboendesom inte är gifta har i praxis behandlats på samma sätt som äkta makar. Förandra anhöriga som får uppehållstillstånd på grund av sin anknytning till enflykting lämnas ingen ersättning till kommunerna. Dettaförhållande har blivit kritiserat. I ett stort antal skrivelser till regeringen bl.a. i besvärsärenden har kommuner påpekat att ersättning bör utgå ävenför sådana personer. De kommer nämligen till kommunerna som en direkt följd avkommunernas flyktingmottagande. Särskilt för äldre anhöriga till flyktingar fårkommunerna ofta kostnader för socialbidrag, vilka inte ersätts av staten. Mittförslag är alltså'att schablonersättning enligt det nya systemet i prinicip börkunna lämnas för alla som får uppehållstillstånd på grund av sin anknytning person som mottagits som flykting. Detta bör kunna leda till en störreberedskap från kommunernas sida att ta emot flyktingar . Påsamma sätt som gäller bör dock kommunens rätt till ersättning för anhöriga till flyktingar endast gälla anhöriga som anlänt inom efter det att flyktingen tagits emot. Tidsgränsen bör vara 23 densamma för allaanhöriga. Den bör i princip sättas med utgångspunkt i den tid det normalt tarför en flykting att etablera sig och bli självförsöriande i . Anhöriga tillflyktingar som kommer efter den tidens utgång bör i princip behandlas på sammasätt som invandrare som får uppehållstillstånd på grund av sin anknytning tillandra invandrare eller till svenskar. Jag anser att tidsgränsen bör bestämmasså att den anhörige skall ha ansökt om uppehållstillstånd från detatt den först anlände togs emot i en kommun. Om ett barn föds efterankomsten till kommunen eller om en flykting efter bosättning i en kommungifter sig med en utlänning som redan är bosatt i kommunen, lämnas i dagersättning även för socialbidrag för dessa tillkommande personer i familjen.Skälet härtill är att socialbidraget är relaterat till hushåll och inte tillindivider. Något schablonbidrag utgår inte för sådana personer. I det nyasystemet bör, enligt min mening, inte någon ersättning utgå i dessa fall. 2.3.7Ersättning av kostnader för vissa handikappade och äldre flyktingar Mitt förslag: Förflyktingar som till följd av handikapp eller hög ålder bedöms inte komma attstå till arbetsmarknadens förfogande eller på annat sätt kunna blisjälvförsörjande får kommunen särskild ersättning för kostnader avseendeekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen, social hemhjälp och färdtjänst. Idessa fall utgår endast ett halvt schablonbelopp till mottagningskommunen. Skälen för mitt förslag:Den föreslagna schablonersättningen skall täcka den genomsnittliga kostnadenför en flykting till dess han klarar sin egen försörjning. Det innebär attkommuner som tar emot många äldre och handikappade som är beroende avlångvarigt bistånd för sin försörjning skulle missgynnas om ersättning endastlämnades i form av schablonersättning. Detta skulle i sin turkunna försvåra mottagandet i av handikappade flyktingar somnaturligtvis kan ha särskilt svårt att finna en . Jag vill här erinra omatt inom ramen för flyktingkvoten tar emot ett antalhandikappade flyktingar som kan beredas vård och omsorg här. För att underlättamottagande av handikappade och äldre flyktingar och för att ekonomisktkompensera kommuner som är engagerade i sådan mottagning krävs för dessaflyktingar nåjgon form av särskild ersättning vid sidan avschablonersättningen. I nuvarandeersättningssystem finns specialregler för flyktingar som har fyllt när debeviljas uppehållstillstånd och för flyktingar som inte kan försörja sig pågrund av sjukdom eller handikapp, som förelåg vid ankomsten till ellersom annars har ett direkt samband med utlänningens situation som flykting. Fördessa finns i nuvarande system inte någon treårsgräns vid vilken kommunens rätttill ersättning för socialbidragskost- Rätten tillersättning för socialbidragskostnader upphör först om flyktingen blir svenskmedborgare. Denna princip förersättning av de faktiska socialbidragskostnadema för handikappade och äldreflyktingar bör gälla även i fortsättningen. Ersättning bör även lämnas förkommunala kostnader för social hemhjälp och färdtjänst, vilka inte ersätts avstaten . Den gmpp för vilkasärskilda regler skall gälla bör i det nya systemet i prinicip avgränsas påsamma sätt som . Bedömningen av om flyktingen har ett handikapp sominnebär att han inte kan bli självförsöriande kan i vissa fall göras medutgångspunkt i den hälsoundersökning som flyktingen normalt genomgår undervistelsen på förläggning. I annat fall bör underlag för bedömningen normaUkomma fram i samband med planeringen av flyktingens introduktion i det svenskasamhället. Dethalva schablonbelopp som generellt utgår vid den första inflyttningen i enkommun beräknas för handikappade och äldre flyktingar normalt täcka mottagningskommunenskostnader för särskilda åtgärder i samband med inflyttningen,svenskundervisning, tolkservice, administration samt kostnaderna för ekonomiskhjälp . Därefter bör kommunerna få ersättning för de faktiskakostnaderna för socialbidrag och eventuella kommunala kostnader för socialhemhjälp och färdtjänst. Någon ytterligare schablonersättning utöver det halvaschablonbelopp som utgått vid inflyttning i den första mottagningskommunen böri dessa fall inte lämnas. 2.3.8 Ersättning avvissa kostnader för ensamma flyktingbarn Mittförslag: Ersättning lämnas för faktiska kostnader för sådan vård av ensammaflyktingbarn som sker med stöd av socialtjänstlagen (1980:620)eller lagen (1980:621) med särskilda bestämmelserom vård av unga. Skälenfor mitt förslag: Kommunerna får i fråga om flyktingbarn somhar kommit till utan egna vårdnadshavare ersättning för sådan vård iannat hem än barnets eget som ges med stöd av socialtjänstlagen eller lagen medsärskilda bestämmelser om vård av unga. Vården kan ske i ett kommunalt gmpphemeller i familjehem. Kostnaden kan i det enskilda fallet vara mycket hög. Det ärdärför svårt att inordna denna ersättning i en schablonersättning. Ersättning bör lämnas förhela den faktiska vårdkostnaden från den dag barnet har placerats i ettgrupphem eller familjehem. Schablonersättning bör också lämnas enligt de reglersom gäller för övriga flyktingar för att täcka övriga kostnader. 2.3.9 Ersättning avextraordinära kostnader Mittförslag: Ersättning bör efter prövning i varje enskiU fall kunna lämnas tillkommuner som har vissa typer av extraordinära kostnader förflyktingmottagandet. Skälenför mitt förslag: har möjlighet att inom en för varjebudgetår fastställd ram bevilja särskilda bidrag till kommuner för vissaändamål. a. för sysselsättningsskapande åtgärder av projektkaraktär, andrasamarbetsprojekt och särskilda anordningar av engångskaraktär som ärkostnadskrävande. får också under vissa fömtsättningar som enförsöksverksamhet ersätta kostnader för genomgångslägenheter för flyktingar.Syftet med denna ersättning är att underlätta mottagande av flyktingar ikommuner med brist på bostäder i det vanliga bostadsbeståndet. Huvuddelen av de insatserav projektkaraktär för vilka invandrarverket kan lämna särskilda bidragbör i det föreslagna systemet finansieras av kommunerna inom ramen för den nyaschablonersättningen. Bidraget till genomgångsbostäder för flyktingar bör ocksåavvecklas i sin nuvarande form. Den genomsnittliga bostadskostnaden skall ingåi schablonersättningen och ett bibehållande av bidraget tillgenomgångsbostäder i nuvarande form skulle innebära att bostadskostnaderna ivissa fall skulle ersättas två gånger. behövs det äveni framtiden någon form av särskild ekonomisk ersättning till kommuner som ökarsitt flyktingmottagande genom att vidta särskilda, kostnadskrävande åtgärderför att få fram fler bostäder till flyktingar. I vissa kommuner kanbostadssituationen också vara sådan att flyktingmottagande på hittillsvarandenivå medför bostadskostnader som ligger väsentligt över den genomsnittligabostadskostnad som ingår i schablonersättningen. Sådana extraordinärabostadskostnader bör också kunna ersättas i särskild ordning efter prövning idet enskilda fallet. Kommunernakan också av andra skäl åsamkas extraordinära kostnader för flyktingmottagandetsom inte kan anses rymmas i schablonersättningen och som inte heller omfattasav de särskilda regler vad gäller äldre, handikappade flyktingar och barn utan vårdnadshavaresom jag föreslagit. Detkan t. ex. gälla extraordinära kostnader för tolkar vid mottagning av en ny flyktinggmppeller betydande merkostnader till följd av att en kommun tar emot ett mycketstort antal flyktingar . Invandrarverketbör ha möjlighet att efter prövning lämna bidrag till kommuner som harbetydande extraordinära kostnader i flyktingmottagandet. Prövningen bör, enligtmin mening, vara restriktiv. Sådana bidrag bör huvudsakligen lämnas för sådanabetydande strukturella merkostnader som jag nämnt. Bidrag bör också kunnalämnas till kommuner som har betydande merkostnader till följd av att man tagitemot flyktingfa- miljer med mångaminderåriga barn eller särskilt resurskrävande flyktinggrupper, t. ex. sådanamed en stor andel analfabeter. För varje budgetår börinvandrarverket tilldelas en kostnadsram för ersättning av extraordinärakostnader. Ramen bör också under löpande år kunna utökas genom ettregeringsbeslut om det sker en ofömtsedd ökning av flyktinginvandringen ellerom det finns andra särskilda skäl. 2.3.10Ersättning av kommunala kostnader för asylsökande Mittförslag: Ersättning skall enligt samma principer som lämnas förkommunernas kostnader för bistånd enligt lagen om bistånd åt asylsökande m. fl.samt för vissa kostnader för vård av barn och transporter. Nuvarandeschablonersättning till kommunerna för asylsökande tas bort. Skälen för mitt förslag:För närvarande får kommunerna ersättning för de faktiska kostnaderna för biståndenligt lagen om bistånd åt asylsökande m. fl. vårdav barn enligt socialtjänstlagen och lagen om vård av unga transporterav asylsökande till utredningsslussar och föriäggningar hemresori vissa fall. Vidarelämnas ersättning med ett schablonbelopp för asylsökande som tas emot i enkommun i stället för på förläggning. För bistånd enligt lagenom bistånd åt asylsökande m.fl. bör också i fortsättningen ersättning förkommunernas kostnader utgå enligt bestämmelserna i denna lag. Förvård av barn och transportkostnader bör ersättning lämnas enligt sammaprinciper som . Nuvarande system medschablonersättning till kommunerna är kopplad till överenskommelserna mellaninvandrarverket och kommunema och kom då huvudprincipen var attasylsökande normalt skulle tas emot i en kommun efterankomsten till och där vänta på ett beslut i tillståndsärendet. Enligtde riktlinjer för flyktingmottagandet som därefter har antagits av riksdagenskall asylsökande numera i normalfallet tas emot på en förläggning under den tidasylärendet prövas. Endastasylsökande som har nära anhöriga i en kommun eller annars har särskilda skäl,har rätt till bistånd enligt lagen om bistånd åt asylsökande m.fl. vid vistelsei en kommun. Överenskommelsernamellan invandrarverket och kommunema bör, när det nya ersättningssystemetinförs, endast omfatta flyktingar med klart uppehållstillstånd. För asylsökandesom har rätt till bistånd enligt lagen om bistånd åt asylsökande m.fl. vidvistelse i kommun får, som jag nämnt, kommunema ersättning för de faktiskakostnaderna för sådant bistånd. Någon generell ersättning utöver dennaersättning bör enligt min mening inte längre utgå. Merparten av kommunernaskostnader avser bistånd enligt lagen om bistånd åt asylsökande m. fl. Kostnaderför personal eller särskilda insatser för asylsökande i övrigt är närflertalet asylsökande tas emot på förläggning förhållandevis ringa i flertaletkommuner. Genom att ta bort nuvarande schablonersättning för asylsökande blirbidragsadministrationen också väsentligt enklare. Fömtom ovan angivna skälvill jag erinra om att den nuvarande scha-bloniserade ersättningen till stordel avser sådana kostnader som kommunen har för flyktingarnas introduktion.Denna process skall i princip inte omfatta asylsökande . Det ärvidare så att merparten av de asylsökande som vistas i en kommun underväntetiden får tillstånd på sådana gmnder som ger kommunen ersättning i form avschablonersättning när tillstånd har beviljats. I dessa fall får kommunernagenom den nya schablonen ersättning för de introduktionsåtgärder som ändå kanha vidtagits , t. ex. informationsinsatser. Kommuner kan undantagsvisbli tvungna att inkvartera asylsökande i genomgångsbostäder i avvaktan på attde kan tas emot vid en utredningssluss. Kommunen kan då behöva ha särskildpersonal anställd för detta ändamål. I fall som dessa bör invandrarverketliksom kunna ersätta sådana kostnader i särskild ordning i anslutningtill att man ersätter boendekostnaderna enligt lagen om bistånd åt asylsökande m.fl. Även andra eventuellaextraordinära kostnader för mottagande av asylsökande bör kunna ersättas isärskild ordning av invandrarverket. Det kan ske inom ramen för de medel förersättning av extraordinära kostnader som verket, enligt vad jag tidigareredogjort för, bör disponera. Mittförslag: All statlig ersättning enligt det nya ersättningssystemet utbetalas avinvandrarverket. Utbetalningav schablonbelopp görs kvartalsvis i efterskott för de personer som undernärmast föregående kvartal har tagits emot i kommunen eller på annat sätt underkvartalet uppfyllt villkoren för att ersättning skall lämnas. Den närmareutformningen av utbetalningsreglerna för schablonersättningen och andra delarav ersättningssystemet fastställs av regeringen eller av invandrarverket efterregeringens bemyndigande. Skälen för mitt förslag:Invandrarverket bör som ansvarig statlig myndighet för flyktingmottagandetsvara för ersättningssystemet i sin helhet. Därigenom underlättas hanteringen,inte minst för kommunerna som bara behöver vända sig till en myndighet. Genomatt det inte längre blir fråga om att ersätta faktiska socialbidragskostnader,utom vad gäller vissa gmpper, kvarstår inte längre motivet att utbetalningarskall ske genom därför att den är tillsynsmyndighet inomsocialtjänsten. Enöverföring av hela bidragsadministrationen till invandrarverket kan medföra ettvisst ökat resursbehov hos verket. Det kan gälla både personal och resurser fördatordrift. Likaså behöver invandrarverket medel för utveckling av nödvändiga ADB-system.Jag avser att återkomma till regeringen i denna fråga när jag har kunnat göraen närmare bedömning av resursbehovet. Vidlänsstyrelserna frigörs resurser för andra ändamål. Enligt en rapport frånstatskontoret behövdes sex årsarbetskrafter vid länsstyrelsernaför administration av bidrag för flyktingmottagandet. Somjag redogjort för, bör schablonersättningen betalas ut i två eller tredelbelopp för att hänsyn skall kunna tas till att en del flyktingar flyttarmellan olika kommuner . Utbetalningen av den förstadelen av schablonersättningen bör ske kvartalsvis i efterskott. Ävenutbetalning av övriga delar av schablonersättningen bör ske kvartalsvis iefterskott efter ansökan. Dennärmare utformningen av utbetalningsreglerna avses i huvudsak bli reglerad iden statsbidragsförordning som regeringen bör utfärda. Vad gäller vissa delarav ersättningssystemet bör det dock kunna delegeras till invandrarverket attutfärda närmare föreskrifter om ansökningsförfarande och utbetalningsregler. Denärmare föreskrifterna bör utformas efter samråd med . Ersättningför bistånd åt asylsökande betalas ut efter det att asylärendethar avgjorts. Det är väsentligt tidigare än då ersättning utbetalaskalenderårsvis i efterskott. Mittförslag: Det nya ersättningssystemet träder i kraft . Vissersättning för personer mottagna och tidigare, som enligt nuvaranderegler skall lämnas för faktiska kostnader , bör schablonberäknasoch betalas ut i särskild ordning. Regeringenfastställer, efter samråd med kommunförbundet, de övergångsregler som kan blinödvändiga. Skälen för mitt förslag:Det nya ersättningssystemet bör införas så snabbt som möjligt.