prop · GD03151 · 1989-12-31 00:00:00 — Länsstyrelsenanser det väsentligt att regionalt handlingsprogram för tillämpningen avfastighetsbildningslagen upprättas och samordnas med övrigt arbete föratt bevara en levande landsbygd och ett öppet landskap. Det vore i dettasammanhang värdefullt om departementschefen uttalade sig omhandlingsprogrammets rättsstatus. anser att det är svårt att få en helhetsbild av konsekvenseraaav lantmäteriverkets (LMV) förslag till författningsändringar.Naturvårdsverkets uppfattning är att ändringar bara bör göras i en lagstiftningom effekteraa av ändringama är helt tydliga. Enligt verkets mening inrymmer deaktuella bestämmelsema i fastighetsbildningslagen (FBL) i huvudsak redan en såhög grad av flexibilitet som LMV säger sig vilja åstadkomma med sitt förslag. Lantmäteriverketsöversyn av regleraa om fastighetsbildning för jord- och skogsbmksfastigheterm.m. och därav föranlett förslag till ändringar i gällande viUkor förfastighetsbildning ligger helt i linje med de ståndpunkter som delegationensedan länge intagit på området. Delegationen har medverkat i denberedningsprocess som legat till gmnd för den aktuella rapporten. Det är myckettillfredsställande att det färdiga resultatet så väl svarar mot delegationensuppfattning. Delegationenvill i sammanhanget också nämna den projektverksamhet som delegationen bedriviti samarbete med bl.a. lantmäteriverket och som rör markpolitiken, bådejordförvärv och fastighetsbildning. Resultaten har visat på behovet avförändringar i fastighetsbildningspolitiken i den riktning somlantmäteriverket föreslår. Exempel på projekt är Marken som resurs i Pajalakommun, Byprojekt i Stommans kommun, Ökat lokalt inflytande överjordförvärvspolitiken i 7 glesbygdskommuner. De stora skogsbolagens() markpolitiska roll i projektet "Trelänsmo-tet" ochOrsa Markbytarbörs. Projekten finns redovisade i PM och rapporter. F.n.förbereds en satsning där bl.a. lantbmksverket, lantmäteriverket ochglesbygdsdelegationen medverkar om Marken som resurs i . Irapporten har lantmäteriverket (LMV) funnit ett behov av att reformera vissa av reglema i 3 kap FBL i sådant avseende att dessa blir bättre anpassade till de regionalpolitiska och miljöpolitiska mål som utgör viktiga delmål i jordbmkspolitiken och utvecklingen av landsbygden. LRF har ingen erinran mot att vid fastighetsbildning i förekommande 52 fallskall beaktas utom annat såväl de regionalpolitiska fömtsättningama Prop.1989/90:151 som rådande miljöpolitiska målsättningar. Däremot vill LRF ta uppfrågan Bilaga 3 om det verkligen finns ett behov av att reformerafastighetsbildningsviU-koren i de avseenden LMV funnit. LRF önskar peka påföljande förhåUanden: Denfortgående utvecklingen på olika områden i samhället föranleder då och dåjämkningar i den jordpolitiska bedömningen. Vid tillskapandet av reglemarörande fastighetsbildningsvillkoren i 3 kap FBL var lagstiftaren uppmärksam pådetta. Reglema gavs därför en sådan elastisk utformning att det vidtillämpningen av dessa skuUe bli möjligt att vinna anslutning till den vidprövningstillfället aktuella jord- och planpolitiska målsättningen. Exempelvisfinns bla angett att en jordbmksfastighet skall vara beskaffad så att denmedger tillfredsställande lönsamhet hos det företag som skall bedrivas påfastigheten. En liknande bestämmelse finns för skogsbmksfastigheter.Utformningen av bestämmelseraa är emellertid avsiktligt inte mer konkret än så.Tanken är att det bakomliggande materiella innehållet vid vaGe tidpunkt skallkunna korrespondera mot de gällande jordbmkspolitiska riktlinjema. Dessutomfinns undantagsbestämmelser som under vissa omständigheter kan medgefastighetsbildning även i fall när lönsamhetskravet inte är uppfyllt. Manskulle mot bakgmnd av ovanstående helt allmänt kunna karakterisera regleraa i3 kap FBL på det sättet att de får sitt närmare materiella innehåll"utifrån". För tillämpningen av regleraa i fråga är det därför avstörsta vikt att de tillämpande organen - fastighetsbildningsmyndighe-teraa är väl förtrogna med innehållet i den fastighetsrättsliga speciallagstiftningen,rådande jordbmkspolitiska riktlinjer samt gällande planer och riktlinjer förmarkanvändningen inom det område som berörs av en aktuellfastighetsbildningsårgärd. I fastighetsbildningslagen är söqt för detta. Enligtuttryckliga bestämmelser åligger det fastighetsbildningsmyndigheten att utredavilka allmänna intressen som berörs och att i behövlig utsträckning samrådamed de myndigheter som berörs av åtgärden. Samrådsmekanismenär alltså av central betydelse i fastighetsbildningsproceduren. Meningen äratt fastighetsbildningsmyndighetens ställningstaganden skall gmndas på desynsätt och värderingar som företräds av de organ som särskilt har att svaraför de berörda allmänna intressena. Det framhålls i förarbetena tillfastighetsbildningslagen att det inte kan komma i fråga att ett ställningstagandeav en administrativ myndighet som har att skärskilt svara för visst allmäntintresse frångås på den gmnden att fastighetsbildningsmyndigheten uppfattardet allmänna intresset i och för sig på annat sätt än den administrativamyndigheten. Exempelvis är det uppenbart att ställningstaganden som avsertillämpningen av villkoren i 3 kap 6 § FBL om skydd för jordbmksnäringen börske helt i överensstämmelse med de synpunkter som framförs av vederbörandejordbmkspolitiska organ, d v s på länsplanet av lantbmksnämnden. Deerfarenheter från tillämpningen som LRF besitter ger vid handen att fastighetsbildningslagen med avseende på innehållet i reglema i 3 kap i stort sett fungerar bra. I praktiken går det att åstadkomma förändringar av fastighetsstmkturen inom ramen för vad som motiveras av vid vaGe tid 53 föreliggandeförhållanden och jordbmkspolitiska målsättningar. LRFsbedömning förefaller sålunda reglema i 3 kap FBL väl svara mot de Bilaga 3 kravpå behövlig räckvidd och flexibilitet som uppställdes av lagstiftaren LRF noterar emellertid att det framföraUt i glesbygdernahar blivit nödvändigt att i ökande grad och kanske i flertalet fallgmnda prövningar på undantagsbestämmelser, vilket främst beror på anpassningartill ändrad inriktning i stmkturpolitiken. Ävenom LRF har sunpunkter på behovet av de föreslagna lagstiftningsåtgärderna, harLRF emellertid den uppfattningen att det kan vara motiverat med vissa tilläggtill och förtydliganden av de nuvarande motiven till regleraa i 3 kap FBL.Härvid inställer sig emellertid den svårigheten att det inte går att lagstiftagenom att enbart skriva lagmotiv. Det fordras även ny lagtext. För att komma urdetta dilemma är LRF därför berett att göra visst avkall på sin tveksammainställning till reformbehovet och tillstyrka viss förändring avfastighetsbildningsvillkoren i 3 kap FBL. Till dessa förändringar återkommerLRF nedan. LMVsuppdrag har innefattat en översyn av regleraa i fastighetsbildningslagen i sådanaavseenden som är motiverade av ändringar i jordförvärvslagen. Härvidhar LMV valt att begränsa sitt uppdrag till att avse en översyn av enbartreglema i 3 kap FBL. LRF vill ifrågasätta om det inte varit befogat att ägnaintresse även åt andra regler i fastighetsbildningslagen. Vad LRF närmastsyftar på är vissa bestämmelser i 5 kap. FBL om fastighetsreglering. För attinte fastighetsbildningslagen skaU verka hindrande för åstadkommande av den ijordförvärvslagen fastlagda inriktningen av utvecklingen inom jordbmket och pålandsbygden överhuvudtaget, finns det enligt LRFs uppfattning skäl som talarför en översyn av båtnadsvillkoret i 5 kap. 4 § FBL ochfastighetsskyddsvillkoren i 5 kap 8 § FBL. Även till dessa frågor återkommerLRF nedan. Enfråga som inte heller har behandlats av LMV men som i hög grad har aktualitet ivissa av nu förevarande fastighetsbildningssituationer är den närmareinnebörden av 3 kap I § andra stycket FBL. gällerfastighetsbildningslagens räckvidd i de fall, när det för tillgodoseende av ettvisst markanvändningsintresse vid sidan om fastighetsbildningslagen finns ettsärskilt instmment som är avsett för att tillgodose just de ifrågavarandeintressena. Om för att ta ett exempel från verkligheten staten villtillgodose naturvårdens intresse inom ett visst markområde, skall staten dåkunna avhända enskilda fastighetsägare deras äganderätt tiU marken i frågagenom att med tillämpning av fastighetsregleringsinstitutet ifastighetsbildningslagen bilda en naturvårdsfastighet, när det eftersträvademålet kan uppnås med tillämpning av de mindre ingripande reglema inaturvårdslagen om inrättande av naturreservat? Denna fråga har inte varitföremål för Högsta domstolens prövning och några vägledande uttalanden finnsinte heller i vare sig lagförarbeten eller doktrin. Med tanke på att dettillvägagångssätt som väljs för den enskilde är av stor betydelse, vill LRF härpassa på att fästa lagstiftarens uppmärksamhet på problematiken.Frågeställningen kommer att utvecklas ytterligare nedan. Förslagettill lagändring är en anpassning av fastighetsbildningslagen till de - förändringarsom har skett inom jordbmkspolitiken och regionalpolitiken. Dennaaktualisering av lagen är önskvärd för att de jordbmks- och regionalpolitiskamålen skall kunna fullföljas. Det är också angeläget att en lag ändras i falldär undantagsbestämmelsema har blivit mer eUer mindre normala att tillämpa. Styrelsenvill understryka vikten av en anpassning av fastighetsbildningen tiUlokala fömtsättningar och behov. Viss flexibilitet är nödvndig för att å enasidan fullfölja regionalpolitiken och tillgodose Önskemål om att bevara enlevande landsbygd samt å den andra att långsiktigt hushålla med produktivamarkresurser. Styrelsentillstyrker det framlagda förslaget. Advokatsamfundetinstämmer i huvudsak i utredamas bedömning och tillstyrker de föreslagnaändringama. () instämmer i de bedömningar som gjorts i rapporten ochtillstyrker de föreslagna ändringaraa i fastighetsbildningslagen (FBL). Genomändringaraa anpassas reglema i FBL tillde förändringar som har skett undersenare år inom jordbmkspolitiken och regionalpolitiken. De formella ändringamai lagen är av begränsad omfattning men de i rapporten redovisade motiven blirav stor betydelse för en mera flexibel tillämpning av lagstiftningen. Vissauttalanden i förarbetena till FBL samt rättspraxis medföribland en tiUämpning som i vissa fall kan synas omotiverad från såväl allmänsom enskild synpunkt. Anpassningenav en mer flexibef lagtillämpning tiU lokala fömtsättningar och behov innebärsamråd mellan fastighetsbildningsmyndigheten; , lantbmksnämndenmfl. SLF vill framhålla att redan nu finns väl fungerande och upparbetadesamrådsmtiner; Därtill kommer kommunemas nya översiktsplaner från och med Ijuli 1990 och lantbmksnämndemas länsprogram att ge ytterligare underlag församråd ochbe-dömningar. SLF tiUstyrker förslaget att länsprogrammet kombinerasmed ett av Lantmäteriet upprättat program för fastighetsbildning för landsbygdensbehov. Deförändringar som föreslås ökar fömtsättningama tiU att få en levande landsbygd. tog initiativ till bildande av den sk folkrörelsekommittén inom kampanjen . Under hela kampanjen har man inom den samlade hembygdsrörelsen 55 arbetat aktivt ikampanjen. För att uppnå kampanjens syfte är det helt i sin Prop.1989/90:151 ordning att förändringar sker i fastighetsbildningslagen för attmöjliggöra Bilaga 3 både ett boende och ett arbete på landsbygden. Det ärangeläget att även fastighetsbildningen förändras till att bli mera flexibel änvad som är fallet . 2Fastighetsbildning för jordbruk och skogsbruk m.m. Lantmäteriverketanför på s25 att FBL 3:5 bör ändras så att deltidsjordbmk kan godtas i ökadutsträckning vid prövning enligt denna paragraf i ombildningsfallet. På sammasida anför verket vidare att det finns skäl att se annorlunda pånybildningsfallen. Utan att framföra någon annorlunda syn i sak Gfr s52) viUhovrätten framhålla att FBL principieUt jämställer nybildning och ombildning,att denna ordning bör behållas samt att 3 kap 6 § FBL ger ett tiUräckligt skyddmot en oönskad uppdelning av jordbmksfastigheter i deUidsjordbmk. Somett exempel på när nybildning av deltidsjordbmk bör vara möjlig kan anförasföljande: Antag att en fastighet innehåller 5 ha åker och 100 ha skogsmark.Fastigheten ägs av skogsbolaget som också äger angränsande omfattandeskogsmarker. En person på orten önskar förvärva fastighetens åkerområde inomvilket finns en bostadsbyggnad och ekonomibyggnader för att bedrivadeltidsjordbmk. En avstyckning av området bedöms befrämja ett vidmakthållandeav det öppna landskapet och vara lämpligt från regionalpolitisk synpunkt. Ianslutning till vad som anförts i tredje stycket på s 42 vill hovrättenifrågasätta om inte i utpräglad glesbygd även möjligheten till lönearbete börbeaktas. Som exempel kan nämnas möjligheten till säsongsarbete inomturistnäringen. Detta synes också stå i överensstämmelse med Lantmäteriverketsegen uppfattning (se s 57 n). Vidbedömningen av en fastighetsbildningsåtgärds tillåtlighet ur regionalpolitisksynpunkt föreslås FBM få stöd av ett "länsprogram för fastighetsbildning"upprättat av lantmäteriet i samråd med berörda sektorsmyndigheter ochlänsstyrelsen. Detta länsprogram kan av rapporten att döma förväntas få ettinflytande på FBM:s stäUningstagande i fråga om bla inrättande avdeltidsjordbmk av sådan art att det närmast fär karaktären av bindande plan.Formema för antagande av ett sådant program måste därför regleras närmare. Ändringenav lagmmmet föreslås i huvudsak för att möjliggöra bildan det av deltidsjordbmk. Som framgår av LMV:s rapport skall dock nybild ning av deltidsjordbmk inte få komma i fråga, vilket för övrigt inte framgår av den föreslagna bestämmelsen. Deltidsjordbmk kommer således inte att kunna tillskapas annat än vid ombildning av fastigheter. Detta förhållande och vad som i övrigt sägs i rapporten om prövningen av tillåtligheten av 56 sådanaföretag tyder på att fastighetsbildning för sådant ändamål endast Prop.1989/90:151 kommer att ske i undantagsfall. Det förefaller därför inte särskiltangeläget Bilaga 3 att nu ändra paragrafen med angivet syfte. I förevarandeparagraf bör i stället bibehållas det alltjämt i första han uppställda kravetpå att lantbmksfastigheter skall ge tillfredsstäUande lönsamhet.Undantagsbestämmelsen i 9 § bör, eventuellt med ytterligare anvisningar frånLMV, användas för de undantagsfall som föranlett LMV:s förslag tilllagändring. Vadgäller bestämmelsens utformning i sig är inget att invända mot att begreppetlantbmksfastighet i enlighet med JFL:s nomenklatur får ersätta jord- resp.skogsbmksfastighet. Prövningskriteriet att "företag som skall bedrivas påfastigheten är ekonomiskt godtagbart" är emellertid enligt tingsrättensmening så diffust att det inte Gänar något annat syfte än som hängare förutförliga motivuttalanden. Det är också missvisande därigenom att vidprövningen skall beaktas inte bara företag utan även aktiviteter som bedrivs med fastigiheten som bas, dvs bladeltidsarbete på annat håll i fråga om deltidsjordbmk. Bla föreslås inkomst avGänst kunna utgöra en del av underlaget för den ekonomiska bedömningen. En sålångt gående uppmjukning av lämplighetskravet på lantbmksfastighet bör framgåredan av lagtexten Gfr reglema om stödjordbmk i tidigare gällandejorddelningslag). I motiven uttalas vidare att bestämmelsen inte skall geutrymme för nybildning av deltidsjordbmk. Detta är en begränsning som enligttingsrättens mening som nämnts också bör framgå av lagtexten. Detregionalpolitiska intresset, spannmålsöverskottet samt landskaps-ochmiljövården är några av de motiv som anförs för att i viss utsträckning eftergekravet på jordbmksfastighets lönsamhet. Samma skäl kan inte anföras när detgäller kravet på skogsbmksfastighets lönsamhet. För skogsmark gällerfortfarande målsättningen att den skall nytGas för virkesproduktion och att -enligt skyddsregeln i 3 kap 7 § FBL - skadlig uppdelning av skogsmark inte fårske. Ett upprätthållande av detta skogsparcellering-sförbud torde i många fallvara svårt att förena med de föreslagna möjlighetema att - med stöd av ettlägre krav på skogsbmksfastighets lönsamhet exempelvis förstärka ett deltidsjordbmkmed en mindre areal skogsmark. Seockså avsnitt 1. Riksantikvarieämbetetoch statens historiska museer (RÅA): RAÄtiUstyrker förslaget till ändring i 3 kap 5 § fastighetsbildningslagen ochinstämmer i allt väsentligt i de motiv som anförs för förslaget. Denomställningsprocess som de areella näringama undergår och de särskildaregionalpolitiska aspekter som nämns i rapporten gör det nödvändigt med enformulering av paragrafen som mindre hårt binder tillämpningen vidlönsamhetsbedömningar. För är det viktigt att i detta sammanhang betonabetydelsen av en utveckling av näringama som inte utsätter kulturlandskapetför alltför stora påfrestningar. Att det skapas vidgat utrymme föratt bilda fastigheter lämpliga för deUidsjordbmk bör kunna främja Prop.1989/90:151 intresset av ett levande kulturlandskap. RAÄ erinrar om att dettaintresse Bilaga 3 också är ett mål för jordbmkspolitiken (prop 1986/87:122s 11 f). Lantbruksstyrelsenser inte ändringen av de ekonomiska kraven och införandet av ett ökat utrymmeför regionalpolitiska aspekter i 3:5 FBL som en generell sänkning avambitionsnivån vid bildande av nya jordbmks- eller skogsbmksföretag. Ändringenger i stället den vidgade möjligheten vid bedömning av lantbmksfastighetenslämplighet som behövs för att kunna tillgodose de gmndläggande syftena ijordförvärvslagen (JFL). Ändringen medför också att en successivrationalisering kan ske med stöd av huvudregeln och inte som ofta är falleti dag med stöd av undantagsregeln i 3:9 FBL. Ändringaraai JFL har medfört att fler. förvärvare får möjlighet att köpa deUidslantbmk. Ihela landet finns redan' ett stort antal ofullständiga fastigheter som lämparsig som deltidsföretag. Något behov i allmänhet av nybildning av sådana företagtorde därför inte finnas. Inomområden där särskilda regionalpolitiska hänssyn skall tas kan förhållandenadäremot vara annorlunda. I dessa områden gäller det att skapa fömtsättningarför ett ökat permanent boende. Här kan en mindre jord- och skogsbmksfastighetutgöra en bas för en kombination av verksamheter som tillsammans kan ge ägarenmöjlighet att bo kvar i området. Skyddsreglemai 3:6 och 3:7 FBL Detär angeläget att skyddsreglema för jord- och skogsbmksfastigheter i 3:6 och 3:7FBL finns kvar. Med stöd av dessa kan dé familjeföretag som finns skyddas motskadlig,uppdelning eller mot avskiljande av byggnader. Likaså kan en skadliguppsplittring av skogsmarken förhindras. Det är också särskilt angeläget attöka möjlighetema att förhindra'avstyckning av bmkningscentmm på fastighetersom är lämpliga som underiag för bosättning i kombination med deUidslantbmk. I4 § första stycket 3 JFL finns regler som förhindrar skadlig uppdelning av utveckladeeller utvecklingsbara företag som bedrivs på mer än en registerfastighet. Någonregel som kan hindra en uppdelning av lantbmksföretag som drivs på en endaregisterfåstighet finns däremot inte i JFL. Eftersom förvärv av ett område aven fastighet alltid måste fullföljas genom en fastighetsbildningsåtgärd har detansetts tillräckligt att skyddsreglerna finns i FBL. Detkan innebära att en förvärvare av ett område av en fastighet erhåUer förvärvstillstånd enligt JFL trots att en uppdelning av fastigheten är klart 58 olämplig och attuppdelningen senare hindras med stöd av reglema i FBL. 1989/90:151 Förden enskilde personen ter sig detta märkligt. Han kan således hamna i Bilaga 3ett läge där han får förvärstillstånd på ett område som han sedan ändå inteslutgiltigt kan bli ägare till eftersom lantmäteriförrättningen inställs medhänvisning till lantbmksnämndens yttrande i fastighetsbildningsfrågan. Rentlagtekniskt är konstmktionen hållbar men från allmänhetens synpunkt knappastgodtagbar. Det kräver en stor pedagogisk insats för att förklara sammanhangetför den enskilde sökanden. Lantbmksstyrelsenanser det därför angeläget att JFL ändras så att beslut som förhindrar skadliguppdelning av en fastighet kan fattas av lantbmksnämnden. Det är redan nuytterst nämndema som svarar för den jordpolitiska prövning som senare liggertill gmnd för förrättningsmannens beslut att inställa lantmäteriförrättningen.Ändringen kan tex ske genom att orden "som bedrivs på mer än enfastighet" stryks i 4 § första stycket 3 JFL. Lagtekniskthar förändringen i 3:5 FBL skett genom att "tillfredsställandelönsamhet" ändrats till "ekonomiskt godtagbart". Eftersom häranges lämplighetskraven på lantbmksfastighet i allmänhet dvs även för de egentligalantbmksfastigheterna/familjejordbmken kan ändringen uppfattas som en sänkningav ambitionsnivån. Det bör därför enligt lantbmksnämndens uppfattning betonasatt när det gäller dessa lantbmksföretag skall ambitionen fortfarande vara att fastighetenskaU få sådan storlek, sammansättning och utformning att den medgertillfredsställande lönsamhet hos det företag som skall bedrivas på fastigheten. Dennya utformningen av 3:5 FBL bör därför ses som en ändring för attmöjliggöra en successiv uppbyggnad av företag utan att vara beroende av stödhärför i en undantagsregel, samt för bildande av regionalpolitiskt intressantakombinationsföretag. Alternativtkan lagtexten utformas så att begreppet "ekonomiskt godtagbart"skall användas endast i de ovan åsyftade situationema, nämligen under densuccessiva uppbyggnaden av lantbmksföretag, samt då de regionalpolitiskaaspektema skall särskilt beaktas. Lantbmksnämndendelar heU uppfattningen att FBL liksom bör vara mycket restriktiv närdet gäller att nybilda ofullständiga lantbmksfastigheter som innebär attbmkaren blir hänvisad tiU att söka sin huvudsakliga utkomst utanför jord-eller skogsbmksföretaget. Den ombildning och eventuella nybildning av deltidsjordbmksom kan bli aktuell bör endast ske inom områden där det är regionalpolitisktmotiverat av främst sysselsättningsskäl. Isådana områden är det inte alltid möjligt att få den huvudsakliga inkomsten från traditionellt jordbmk eller skogsbmk. Kombination av olika verksamheter kan däremot avsevärt underlätta en företagares möjlig- 59 heteratt få sysselsättning och utkomst i glesbygden. Där sysselsättningen är Prop. 1989/90:151 av särskild betydelse från regionalpolitisk synpunkt börsysselsättningsas- Bilaga 3 pekten ges en ökad tyngd ifastighetsbildningssammanhang. Detbör i sådana situationer vara möjligt att fastighetsbilda för kombineradeverksamheter som bedrivs på jordbmksfastighet. En fastighet bör alltså kunnanybildas eller ombildas så att fömtom jord- eUer skogsbmk en kombination avflera olika ändamål ingår. Detta bör dock enligt nämndens mening endast varamöjligt inom områden där det är regionalpolitiskt motiverat. Avstyckningav bostadshus från lantbmksfastighet Lantbmksnämndendelar uppfattningen att det inte är i överensstämmelse med jordbmksintressetatt avstycka bostaden från jordbmksfastigheter som är lämpliga fördeltidsjordbmk, då olämpliga restfastigheter uppkommer. En sådan tillämpningbör enligt lantbmksnämndens mening vara möjlig inom hela landsbygden. Lantbmksnämndendelar i stort sett de framförda åsiktema. är dock tveksam ommöjligheten, behovet och lämpligheten att bilda nya deltidsjordbmk av fleraskäl. Vadmöjligheten beträffar kräver även ett deltidsjordbmk stora investeringar ibostads- och ekonomibyggnader för att kunna bebos och bmkas. Detta förhållandeanser lantbmksnämnden praktiskt taget omöjliggör nybildning där byggnadersaknas. Ifråga om behovet av nybildning torde det vara obetydligt med hänsyn till detstora antalet redan befintliga dylika jordbmksfastigheter i länet. Lantbmksnämndenanser det också olämpligt att bilda nya småbmk om detta kräver att mark tasfrån andra fastigheter så att dessa blir utarmade på resurser. mening är det, om man vill ha deUidsjordbmket kvar somlivsform, mera angeläget att bevara de befintliga företagen än att bilda nya.En väg härtill är att fastighetsbildningsmyndigheten ej tillåter avstyckning avbyggnader med tomt från deltidsjordbmken om ej deras jord- och skogsarealbehöver disponeras på annat sätt i samband med avstyckningen.