prop · GD0368 · 1989-12-31 00:00:00 — UNHCRbmkar ange tre möjliga lösningar på ett flyktingproblem: integrationi första asyllandet 41 -omplacering till tredje land. UNHCRsträvar alltid efter lösningar med bestående effekt. Hjälpen utformas i storutsträckning så att den underlättar möjligheterna till självförsörjning iasyllandet. Om frivillig repatriering blir möjlig kan projekt med liknandesyfte också initieras i urspmngslandet. Idet svenska anförandel vid exekutivkommitténs möte berördes bl.a.denviktiga roll som UNHCR har spelat för atl stödja de återvändande namibiska flyklingama.Vidare kritiserades det sydafrikanska apartheidsyslemet som roten till detmänskliga lidandel och de stora flyktingslrömmama i södra . Särskiltnämndes flyktingarna från Mogmbique. Fredssträvandenai och UNHCR:s roll i sammanhanget berördes också. Vidarebekräftades avsikt att under innevarande budgetår la emot ca 400vietnamesiska flyktingar som en del av ett nordiskt bidrag lill en lösning avden indokinesiska flyktingsituationen. Ianförandet konstaterades alt antalet asylsökande i fortsätter att öka.En stigande andel av dessa personer är inte flyktingar eller har redan skydd iett annat land. Vidarevälkomnades utvecklingen i mot större öppenhet men yttradesoro över att människor som i själva verket flyttar av ekonomiska skäl sökerpolitisk asyl. Nya metoder krävs för atl hanlera denna situation. UNHCR:skritiska finansiella situation togs upp i anförandet. förklarade sigberett att tillsammans med andra länder lämna ytterligare bidrag under fömtsättningatt reformer skulle genomföras i riktning mot större öppenhet och effektivitet. Slutligenberördes de förhållanden som leder till att människor lämnar sina hem ochländer. Oavsett om del är fråga om naturkatastrofer, miljöförstöring ellerundertryckande av gmndläggande mänskliga rättigheter, är åtgärder nödvändigaför att förhindra att nya flyktingströmmar uppslår. UNRWAupprättades för att bistå de palestinska flyklingama med oundgängligaförnödenheter och samhällsservice. UNRWA har med liden kommit atl få särskildbetydelse för skolundervisningen bland palestinska barn. Till skillnad från UNHCRhar UNRWA inget mandat när det gäller flyktingarnas rättsliga skydd. Underåren har nya flyktingskaror tillkommit, framför allt 1967mellan och arabstatema. Det höga födelsetalet har därtill gjort attdenna flyktinggmpp, som uppgick till en halv miljon, är mer änfyra gånger så stor. har del största antalet palestinska flyktingar,ca 870000. Övriga finns på och i , i och iSyrien. Någon lösning på detta flyktingproblem kan knappast förväntas så längePalestina-konflikten förblir olöst. Inovember 1985 tillträdde italienaren posten som UNRWA:s generalkommissarie. skall egentligen ligga i Beimt, men administrationen är sedan etl antal år, på gmnd av 42 säkerhetslägeti , lokaliserad till . UNRWA har fältkontor i . 1989/90:68sitt verksamhetsområde, vilket omfattar , , , Västbankenoch . för arbetsmarknads- och sociala frågor finns, som tidigareomtalats, en särskild arbetsgrupp för migrationsfrågor (Working Party on Migration).Verksamheten inom arbetsgmppen inriktas på att studera migrationens betydelseför den ekonomiska utvecklingen inom OECD-området, i synnerhet sett ur etl arbetskraflsperspekliv. Särskildaämnen för arbetsgmppen har varit invandrarkvinnors situation, ålervandringsfrågorsedda ur en ekonomisk synvinkel samt migrationens betydelse förbefolkningsutvecklingen. Det sistnämnda var för övrigt tema för en särskildexpertkonferens , med uppföljning . Underår 1989 har vidare preliminära diskussioner förts kring uppläggningen av enstudie om invandrares situation på arbetsmarknaden i medlemsländer ochom invandringens betydelse för den framtida arbetskraftsförsörjningen. Encentral och viktig del av det migrationspolitiska samarbetet inom är detpermanenta rapporteringssystemet SOPEMI, genom vilket de flesta medlemsländerlämnar statistiska data om migrationsströmmar m. m. Svensk korrespondent harunder en lång följd av år varit professor vid Stockholmsuniversitet. Korrespondentskapet har övergått lill Delegationenför invandrarforskning (DEIFO). bedrivs ett omfattande arbete som lar sikte på dels att säkerställaoch stärka skyddet för flyktingar, dels på samverkan kring integrationsaspekterpå invandringen till och inom . Frågor med sådan inriktning behandlas iflera olika samarbetsorgan inom . Ettmycket starkt intresse för frågor som beröir flyktingströmmar, asylrätt m.m.harockså kommit till uttryck i Europa-parlamentet genom ett antal rekommendationerpå detta område (nr. 1088, 1105 och 1106). Ställföreträdarkommiltén har motdenna bakgmnd förklarat sin avsikt att inom ramen för dess politiska dialog hållaett särskilt möte angående dessa och närbesläktade frågor. Efter initiativ frånsvensk sida kommer UNHCR jämte experter från ddtagarländema att beredastillfälle att medverka vid ett sådant möte. finns inomEuroparådet en expertkommitté för frågor som rör asylrätt och flyktingar (CAHAR). Denna är i egenskap av ad hoc- kommitté direkt underställd ministerkommittén. En huvuduppgift för CAHAR har varit att ta fram ett förslag till överenskommelse om tillämp ningen av den s. k. första asyllandsprincipen. Etl förslag härom har också överlämnats till ministerrådet och är under beredning där. CAHARarbetar nu bl.a.med frågor som rör skyddet för s.k.de facto- Skr. 1989/90:68flyktingar. I kommittén förs vidare ingående diskussioner om situationen förasylsökande i olika länder samt de problem som länderna ställs inför. Ettomfattande utbyte av informationer om tillströmning av asylsökande, nylagstiftning m. m. sker inom ramen för CAHAR:s arbete. Blandde överenskommelser till förmån för flyktingar, som har utarbetats inomEuroparådet, kan nämnas överenskommelserna om avskaffande av viseringstvång förflyktingar saml om överförande av ansvar för flyktingar. Den senareöverenskommelsen innehåller regler om staters skyldighet att utfärda dokument flykting som vistats i landet . Tillämpningen av dessaöverenskommelser följs kontinuerligt av CAHAR. för frågor om passbestämmelser och åtgärder mot förfalskningav resehandlingar (CAHCP) har haft till uppgift att föreslå ålgärder avrättslig eller administrativ natur som kan underlätta för medborgare iEuroparådsstaterna atl förflytta sig mellan medlemsländema. Ansvaret för dessafrågor inom kommer att föras över till enstyrkommitté för juridiska frågor (). Arbetetpå integrationsområdet bygger i viktiga avseenden på de resultat som uppnåddesvid den senaste europeiska migrationsministerkonferen-sen i år 1987.Planeringen inför nästa ministerkonferens, som beräknas äga mm , harpåbörjats. Delcentrala koordinerande europarådsorganet är dess styrkommitté för migrationsfrågor(CDMG), som fr.o.m. fick ett utvidgat mandat. Tillskillnad från tidigare behandlas där nu även frågor med anknytning tillinvandringen från länder utanför , vilken i stor utsträckning består avflyktingar och personer som lämnat hemlandet av flyktingliknande skäl. Dennautvidgning av mandatet tillkom delvis på svenskt initiativ. Detta följs nu uppmed att i arbetsplaneringen för söka föra in etl projekt i form av enförstudie om flyktingars sociala villkor. Vidarekan nämnas att innehaft ordförandeskapet i denexpertkommitté under CDMG som arbetar med olika typer av aktiviteter för attfrämja goda relationer mdlan invandrare och majoritetsbefolkning ("communityrelations"). Inom ramen för detta flerårsprojekt arrangerades under åretbl. a. ett europeiskt expertmöte om lagstiftningens betydelse som instmment ikampen mot rasism och främlingsfientlighet. Underåret har CDMG, på bl. a. svenskt initiativ, påbörjat en gmndläggandediskussion om samarbetets inriktning . Denna självprövningsker delvis i ljuset av de övergripande beslut som fattades i samband medEuroparådets 40-årsjubileum . Frågormed anknytning till migrationen behandlas också i en särskild expertgrupp förfrågor angående dubbelt medborgarskap, som lyder under styrkommittén förjuridiska frågor. Vidare behandlar styrkommittén för kommunala och regionalafrågor (CDLR) ett initiativ som rör invandrares möjligheter alt delta i lokalapolitiska val. Arbetetinom EG med att upprätta den s. k. inre marknaden innefattar även avveckling,eller i varje fall förenkling, av gränskontrollen för personer. Detta väckeren rad frågor med anknytning till immigrations- och flyktingpolitik: behovet avlikartade visumregler, harmoniserade bestämmelser för behandlingen avasylansökningar etc. Men även andra aspekter aktualiseras, inte minst behovetav gemensamma s. k. kompenserande åtgärder i syfte att motverkagränsöverskridande kriminalitet och hälsorisker. Deinvandrings- och flyklingpoliliska aspektema har sålunda varitaktuella i de samtal mellan EFTA och EG om ett mer stmktu-rerat samarbete, somförs inom ramen för den s.k. Bryssel-processen. Samtalenrör alla de "fyra frihetema" dvs. ökad rörlighet över inomeuropeiskagränder för varor, tjänster, kapital och personer. Området "personersrörlighet" omfattar huvudsakligen frågor om arbetskraftens rörlighet,social trygghet och invandringspolitik/inresekontroll. EFTA-ländemaförklarade under överläggningarna med sitt principiellaintresse för alt en eventuell överenskommelse mellan om ökadrörlighet för personer skall omfatta även lättnader i gränskontrollen. Manuttryckte därvid sin beredskap att delta i och bidra till EG:s pågående arbetemed gränskontrollfrågoma, där EG således ännu inte har något enhetligtregelsystem. Ennaturlig utgångspunkt för de svenska övervägandena i hithörande frågor ärsjälvfallet den nordiska passfrihelen, så som den kommer till uttryck i dennordiska passkontrollöverenskommelsen. De nordiska ländemas regeringar äreniga om att bevara den nordiska passfrihelen och kommer att försöka få tillstånd en ordning med , som skall innebära att den fria rörligheten iNorden inte kommer alt inskränkas. Dessaoch hithörande frågor bereds bl. a. i den nordiska samrådsgmppen iflyktingfrågor. Gmppen arbetar också med atl analysera innehållet i de diskussionersom pågår inom EG vad gäller asyl-, viserings- och gränskontrollfrågor,diskutera möjligheterna till en gemensam nordisk hållning i de olika frågornaoch överväga förhandlingsstrategier visavi . InternationalOrganization for Migration (lOM), som f d. ICM heter se dan , är den främsta intemationella mellanstatliga organi sationen för transport inkl. hälsoundersökningar,social- och arbets marknadsrådgivning av flyktingar och migranter. har lOM också utvecklat en rad program för återvandring av flyktingar och asylsökande, inkl. hjälp i olika former med återanpassningen. lOM bedri ver också verksamhet inriktad på att uppmuntra och underlätta återvand ringen till utvecklingsländerna av utbildade experter som befinner sig i den industrialiserade världen samt viss hjälp med rekrytering av experter. Anslutningen av nya observatörer och medlemmar har fortsatt. (ICM)bildades och var medlem fram . Skr.1989/90:68 1980 innehar observalörsstatus. Sverigeanlitar lOM främst som transportorganisation för hitresande kvotflyktingar ochderas anhöriga samt för återvandrande flyktingar. har också i viss månbidragit till IOM:s återvandringsprogram och till organisationensseminarieverksamhet. 11.Konsultationerna mellan ett antal västeuropeiska länder samt och Konsultationemakring frågor rörande asylsökande och flyktingar i och Nordamerikahar utvecklats lill ell fomm mellan ijorton länder: , , ,, , , , , , ,, , och samt UNHCR.Initiativet till denna process togs av i nära samarbete med UNHCR inovember 1985, då den första konsultationen hölls i . Detta fomm ärvärdefullt för en dialog mellan ländema och med UNHCR. Ett av målen är en uppslutningkring ett bevarande av de principer som flyktingkonvention geruttryck för. Hittillshar fem plenarmölen hållits, och ett betydligt större antal av de olika arbetsgmppersom tillsatts för att studera specifika frågor. arbetar konsultationemamed en gmpp för långsiktiga strategier, en för asylsökande och flyktingar frånÖsteuropa, samt en för olika nationali-letsgmpper (iranier, tamiler) samtfrågan om hur man skall hanlera avslagna ansökningar. Manhar också påbörjat en serie expertseminarier i frågor som t. ex. asyl-ochtillståndsstatistik, metoder för att förkorta handläggningstidema i asylärendenmed bibehållen rättssäkerhet, länderinformation m. m. Verksamheten koordinerasav en särskild samordnare inom UNHCR:s kontor, svensken . Regeringenlägger stor vikt vid det arbete som görs inom ramen för dessa konsultationer. Detre största invandrargmppema i är av finländskt, jugoslaviskt ochgrekiskt urspmng. har det därför varit av särskilt vikt förSverige att ha nära kontakter med de länder varifrån dessa invandrare kommerför diskussioner om förhållandena för dem i . Närdet gäller finländska invandrares situation förekommer samtal mellan ländema iflera olika sammanhang. Samarbetet regleras 1986 antagna riktlinjer fördet migrationspolitiska samarbetet mellan och . En översyn avdessa riktlinjer har påbörjats, efter beslut vid ett finsk-svensktministermöte . 1den gemensamma svensk-jugoslaviska migrationskommissionen förs diskussioner om förhållandena för jugoslaviska invandrare i . Kommissionens nästa möte planeras ske . Även den svensk-grekiska migrationskommitténberäknas hålla sitt näs- Skr. 1989/90:68 ta möte . Inomdet invandrar- och flyklingpoliliska området förekommer nordiskt samarbete påskilda nivåer och i flera olika samarbetsorgan. Då det samarbete som bedrivsbl. a. inom Nordiska samrådsgmppen för flyktingfrågor (se nedan) konsolideratsoch fått fastare former har inte ansett det vara nödvändigt attbibehålla den tidigare rekommendationen 30/86 om det flyktingpolitiskasamarbetet. De nordiska regeringama är eniga om vikten av dialog, samråd ochsamarbete i dessa frågor. Vid rådets 37: e session i våren 1989antogs i stället en ny rekommendation (1 8/89) innehållande ett antal förslag tillprojektsamarbete. De nordiska regeringamas bedömning med anledning avrekommendationen fömtsätts bli behandlad under rådets 38:e session i Reykjavikvåren . Detnordiska flyktingpolitiska samarbetet på regeringsnivå bedrivs företrädesvis iden på svenskt initiativ bildade nordiska samrådsgruppen för flyktingfrågor.Under har innehaft ordförande-och sekrelerarskapet i gmppen,vilken haft fyra möten. DämtÖver har en särskild arbetsgmppför att studera detaljfrågor avseende det europeiska flyktingpolitiskasamarbetet mötts . Samrådsgmppen är ell forum för ömsesidigt utbyteav erfarenheter och synpunkter i aktuella frågor. Där kan nordiska hållningar iolika internationella frågor stämmas av. Gmppen arbetar också, som redannämnts, med att analysera konsekvenser och formulera strategier för en nordiskhållning gentemot EG i frågor om visum-, asyl- och flyktingpolitik. Inomramen för samrådsgmppen har också, som ett led i del tidigare nämnda europeiskakonsultationsarbetet, initiativ tagits till en gemensam nordisk kvot föriranier i . Samrådsgmppen tog också initiativ till en gemensam nordiskkvot som del av FN:s program för Indokina-flyk-tingama och befinner sig islutskedet av ett mer omfattande arbete avseende det nordiskaflyktingpolitiska samarbetet. Detnordiska utlänningsutskottet vars ansvar primärt omfattar tillämpningen avden nordiska passkontrollöverenskommelsen har regelbundna samrådsmöten medföreträdare för de nordiska utlänningsmyn-dighetema (i fall och ),senast . I dessa deltar också representanter för berördadepartement, för del arbetsmarknads- och utrikesdepartementen. nordiska migrationsgruppen, där haftordförandeskapet, samarbetar , , och pådepartementsnivå i frågor som rör integrering av invandrare och flyktingar.Arbetet sker i huvudsak genom olika samarbetsprojekt för erfarenhetsutbyte ochmetodutveckling. Bland aktuella projekt kan nämnas ett där ett antal kommuner ide fyra länderna samarbetar om integrering av flyktingar med främmande kulturbakgmndoch ett där metoder skall utvecklas för att stödja tortyroffer. Vidsidan härav förekommer direkta kontakter och överlägg- 47 ningar,delvis tämligen operativt inriktade, mellan och de motsvarande Skr.1989/90:68 organ i de nordiska länderna, som svarar för mottagandet avflyktingar och asylsökande. har detta i storutsträckning kommit att gälla erfarenhetsutbyte kring de organisatoriskaförändringar som företas i de olika ländema. Traditionellt ordnas ettseminarium. behandlade detta arbetsmarknads- och vuxenutbildningsfrågor. 13.De internationella frivilliga organisationerna Ettstort antal intemationella frivilliga organisationer är också aktiva inom såvälflyktingbiståndets som flyktingpolitikens områden. Ensammanslutning av europeiska frivilliga organisationer, ECRE, har tidigarepresenterat ett flyktingpolitiskt program för , vilket har diskuteratsinom ramen för det nordiska och det europeiska samarbetet samt inom UNHCR. InternationalCouncil of () är en sammanslutning av frivilligaorganisationer med säte i . ICVA spelar en aktiv roll inomflyktinghjälpens och flyktingpolitikens områden, och flera av medlemsorganisationemamottar också svenskt stöd. Av de intemationella frivilliga organisationer sommottar svenskt stöd kan framför allt tre nämnas. () är formellt en schweizisk organisation och arbetarefter de principer som nedlagts i Genéve-konven-tionema (den gmpp av avtal somgäller behandlingen av sjuka, sårade, krigsfångar och civilpersoner underkrig). ICRC:s arbete omfattar skydd och bistånd till krigsfångar och civila intemerade,efterforskning av saknade personer, förmedling av familjemeddelanden samtinformationsspridning om Genéve-konventionema och också malerieUtbistånd till nödlidande. Sverigebidrog med sammanlagt 119 milj. kr. till lCRC:s operativa ochreguljära budget. Kyrkornasvärldsråd (WCC) erhåller SIDA-medd för insatsertill främjande av skyddet av de mänskliga rättighetema i . WCCsamarbetar med i första hand kyrkliga organisationer i medverksamhet till försvar för de mänskliga rättighetema. Totalthar till WCC utgått svenskt stöd om . under perioden1983/84-1988/89. () har mottagit bidrag från SIDA för sittstipendieprogram för latinamerikanska flyktingar. WUS stipendieprogram bedrivsi 16 länder i . Totalt fick WUS bidrag om ca 15 milj. kr /89. Asylsökande och flyktingar i - Skr. 1.Ny organisation för statens invandrarverk fick en ny organisation. Den nya organisationeninnebär en regionalisering i syfte att åstadkomma effektivare handläggning avutlänningsärenden och därmed kortare handläggningstider, ett bättreflyktingmottagande och förbättrad samverkan mellan verket, andra berördamyndigheter och kommunema. Vidfem varav en tillfällig utredningsslussar, där polisen och invandrarverketsamarbetar, tas de asylsökande emot för utredning som normalt skall genomförasinom . 1 klara ärenden fattas beslut omgående. I ärenden, som inte ärså klara att beslut kan fattas omgående, skall invandrarverket normalt kunnafatta beslut från det att polisens utredning är slutförd. Iärenden som överklagas hos regeringen skall beslut normalt kunna fallas inomtotalt från det handläggningen påbörjades. Närpolisens utredning vid utredningsslussen är klar skall den asylsökande normaltinkvarteras på en asylförläggning till dess ärendet är slutligt avgjort.Asylsökande som beviljas uppehållstillstånd skall tas emoti en kommun. Fyraregionkontor svarar för ledningen av förläggningsverksamheten och det direktasamarbetet med kommunema. Regionkontoren träffar överenskommelser med kommunemai regionen om flyktingmottagande och samordnar flyktingarnas bosättning i kommunema. Regionkontorhar inrättats i , , och . Invandrarverketscentrala organisation omfattar tre huvudenheter för respektive tillstånds- ochmedborgarskapsfrågor, invandrar- och flyktingfrågor, samt administration ochutbildning. Dessutom finns en mindre planeringsavdelning som fungerar som enverksstab. centrala förvaltning i , regionkonloren samtfunktionen för tillståndsprövning vid utredningsslussama har anvisats 279,4milj. Utredningsslussarhar inrättats i , kommun, , och . Vidutredningsslussama genomförs utredningar i asylärenden. För dessa utredningarsvarar polismyndigheten. Vidutredningsslussarna sker normalt också invandrarverkets handläggning avasylärenden. För ärendehandläggningen svarar en tillståndsbyrå/ enhet som ingåri verkets avdelning för tillstånds- och medborgarskapsfrågor. För inkvartering ochmottagande i övrigt finns vid varje utredningssluss ett mottagningscenter som ingår i invandrarverkets avdelning för flykling- och invandrarfrågor. I den fasta kapaciteten vid utredningsslussarna ingår totalt ca 1400 förläggningsplatser. 4 1989/90. Somtidigare har framgått har antalet asylsökande ökat kraftigt under Skr.1989/90:68 . Detta i kombination med att alla ulredartjänsler påslussarna inte var tillsatta när den nya organisationen genomfördes den 1 juli1989 har inneburit att polismyndigheterna på slussorterna haft svårigheter att nåupp till målsättningen att utreda alla asylärenden . Det gällersärskilt vid utredningsslussen i , eftersom det är i somantalet asylsökande har ökat mest dramatiskt. Avde ärenden som utreddes av polisen vid utredningsslussama under tredjekvartalet 1989 avgjordes drygt hälften av invandrarverket . Detökade antalet asylsökande har dock inneburit att målen vad gäller handläggningstidemai asylärenden ännu inte har uppnåtts. Detstora antalet asylsökande har också inneburit atl den fasla mottagningskapaciletenvid utredningsslussama har varit otillräcklig. har fått öppnaflera annex i anslutning till utredningsslussarna. Några fartyg och en bostadsplallformhar hyrts in som tillfälliga annex till utredningsslussama. I slutet av oktober1989 öppnades också en tillfällig utredningssluss i . Totaltvistades ca 8 800 asylsökande vid utredningsslussar ellerannex till dessa. fanns ca 1 300 personer i kommuner somväntade på att tas emot på en utredningssluss. Invandrarverkethar i samråd med föreslagit att ansvaret för utredningar iasylärenden vid utredningsslussar skall föras över från polisen lill verket.Regeringen har gett statskontoret i uppdrag att pröva möjligheterna för detta. Invandrarverketsnya organisation innebär atl det skall finnas 18 fasta förläggningar medkapacitet att ta emot ca 3600 asylsökande. Denna kapacitet beräknas vara tillräcklignär målen i fråga om handläggningstider uppnås, om alla personer som beviljasuppehållstillstånd tas emot i en kommun. Närden nya organisationen genomfördes fanns det ca 11 600 personerpå ett 60-tal föriäggningar. har förläggningska-pacitcten utökatssom en följd av det ökade antalet asylsökande. Utökningen har i första handskett genom att ett stort antal annex har knutits till utredningsslussarna. DenI var antalet tillfälliga förläggningar 40. Av dessa drevs ca 20direkt av invandrarverket. De övriga drivs i annan regi, bl. a. drivs fyraförläggningar av Röda korset och en är kommunalt administrerad. Antaletpersoner som var inskrivna på förläggningar var ca 14800. Totalt fannsden på utredningsslussar och förläggningar således ca 23 600personer. Merparten av dessa var asylsökande som ännu inte fått något beslut isitt ärende. Det finns dock ett ökande antal, ca 7000, personermed uppehållstillstånd, som är kvar på förläggning på gmnd av svårigheter attfinna kommunplatser. Enarbetsgmpp med representanter från , 50 ,statens invandrarverk och arbetsmarknadssty- Skr. 1989/90:68 relsen har påuppdrag av dåvarande invandrarministem undersökt hur man kan organisera enmeningsfull verksamhet för asylsökande de vistas på förläggningoch väntar på besked i fråga om arbets- och uppehållstillstånd. Arbetsgmppenredovisade en idépromemoria "Meningsfull verksamhet förasylsökande". I promemorian ges bl. a. exempel på hur meningsfullverksamhet organiseras på många förläggningar. Densvenska lagstiftningen tillåter inte personer utan uppehålls- och arbetstillståndatt arbeta som myndigheterna behöver för handläggning av derastillståndsärende. Regeringen har inga planer på att ompröva den nuvarandeordningen. Förmottagandet av sjuka och handikappade flyktingar har invandrarverket tillgång inom Regionssjukhuset i (RIL).