prop · GD03150 · 1989-12-31 00:00:00 — Socialdepartementetansvarar för följande förmåner inom socialförsäkringssystemet: * Sjukförsäkring inkl. tandvårdsförsäkring * Folkpension och pensionstillskott * Allmäntilläggspension (ATP) Denekonomiska omfattningen av denna del av socialförsäkringen beräknas /91 uppgå till ca 251 miljarder kn Utgifterna på statsbudgetenuppgår till 167 miljarder kn Riksförsäkringsverketoch försäkringskassorna svarar för merparten avsocialförsäkringsadministrationen. utgifter finansierashelt på statsbudgetens utgiftssida. För försäkringskassorna finansieras avutgifterna på utgiftssidan och resterande del med socialavgifter påstatsbudgetens inkomstsida. Utgifterna påverkas bl.a. av ärendebelastningen,effektiviteten och produktiviteten samt försäkringssystemets utformning. Detotala utgifterna för administrationen beräknas för /91 till 4,7miljarder kn Sjukförsäkringssystemetomfattar hela befolkningen. Försäkringen ger rätt till dels sjukpenning vidsjukdom av arbetsinkomsten upp till 7,5 gånger basbeloppet (222 700 knår 1990), dels ersättning i samband med läkarvård och annan sjukvårdandebehandling, läkemedelsinköp, tandvård, sjukvård samt sjukreson Bilaga1.2 Utgifterna för sjukpenning bestäms av antalet sjukpenningförsäkrade, löneutvecklingenoch antal ersatta sjukpenningdagar (sjuktalet). Även arbetsmarknadssituationenhar betydelse. 1löpande priser har utgifterna ökat från 8 miljarder kn till prognostiserade38 miljarder kn för . Räknat pris är ökningen 12,5 miljarderkn eller . Av denna ökning avser ca 4,5 miljarder kn utgifter förtimsjukpenningreformen. Timsjukpenning infördes ochinnebär bl.a. att reglerna om att sjukpenning inte utges för insjuknandedagen(karensdag) eller för vissa fridagar slopades. Utvecklingen av antalet sjukpenningförsäkrade, sjuktal ochsjukpenningutgifter Frän1975 till 1983 sjönk sjuktalet från 22 enheter till 18,4 enheten I oförändradpris- och lönenivå sjönk utgifterna med ca 5 miljarder kn harsjuktalet successivt stigit, totalt med ca 8 enheter till 26,6 och utgifternahar ökat med ca 16 miljarder kn Orsakernatill denna utveckling är flera. Som visas i tabell 2 råder det ett negativt sambandmellan arbetslösheten och frånvaron (sjuktalet). När arbetslösheten ökar såsjunker frånvaron och tvärtom. En möjlig förklaring till detta kan vara att deförsäkrade anpassar sitt sjukfrånvarobeteende efter hur stor risk de löper attbli arbetslösa. En annan tänkbar förklaring är att när sysselsättningsnivån ärhög får personer med hög sjukdomsfrekvens lättare tillgång tillarbetsmarknaden. Denökade förvärvsfrekvensen bland kvinnor har också bidragit till att sjuktalethar ökat då kvinnors sjukfrånvaro i genomsnitt är högre än männens. Enförklaring till att utgifterna har ökat är bl.a. att reallönerna ökat med istorleksordningen . vardäremot reallöneutvecklingen negativ, vilket bidrog till att utgifterna sjönkunder . Sjuktal, arbetslöshet och förändring av reallönen före skatt åren1975-1990 Prop. 21,2. Ett annat sätt att analysera utvecklingen är att studeralängden på sjukfallen. () har i rapporten (R 1989:1)"Varför ökar sjuktalet" analyserat orsakerna till sjuktalsökningenmellan . har sjuktalet ökat med 4,7enheten Av denna ökning hänför sig 0,7 enheter till ökningar i sjukfall medhögst 6 sjukpenning-dagan Därav har 0,3 enheter orsakats av administrativomläggning. Sjukfall med en varaktighet har medfört en ökning med0,3 sjuktalsenheter och de långa sjukfallen (minst ) harstått för 3,7 enheter. Utvecklingen präglas av sammatendens, nämligen att det i första hand är de långa sjukskrivningarna som ökari antal och i längd. Den korta sjukfrånvaron har i viss mån också ökat.Timsjukpenningreformen, som bl.a. innebar slopandet av karensdagen, harmedfört en ökning av sjuktalet med 0,4 enheter. För sjukfrånvaron som helhethar det skett en uppbromsning av utvecklingen . Orsakerna till att de långa sjukfallen har ökat är flera.En orsak är praxisförändringar som har lett till en generösare tillämpning.Förändringarna innebär dels att personkretsen som kan komma ifråga försjukpenning under yrkesinriktad rehabilitering har ökat, dels attrehabiliteringstiden kan bli avsevärt längre . Brister i arbetsmiljön har medfört allt fler och längresjukskrivningar som i många fall har lett till en anmälan av arbetsskada och såsmåningom förtidspensionering. Ökningen av långtidssjukskrivningen och även det ökadeantalet arbetsskador har utretts och diskuterats. Åtgärder harvidtagits för att förbättra arbetsmiljöer och för att effektivisera arbetet medrehabiliteringen och i övrigt accentuera arbetslinjen framför ett passivt stödgenom kontantutbetalning. Exetnpel på åtgärder som föreslagits ärarbetslivsfonden, vars medel skall gå till arbetsmiljöförbättringar ochyrkesinriktade rehabiliterings- och anpassningsåtgärder, ochförsäkringskassans möjlighet att köpa rehabiliteringstjänsten Schablonmässigt ligger ett oförändrat sjuktal iförhållande till 1990 till grund för beräkningarna i långtidsbudgeten. Varjeförändring av sjuktalet med en enhet innebär en utgiftsförändring med 1,5miljarder kr. Nivån och inriktningen pa ersättningarna fränsjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen fastställs efter överläggningarmellan staten och sjukvårdshuvudmännen. Den senast träffade överenskommelsenmellan parterna avser ersättningarna under är 1990. Storleken på dessaersättningar beräknas därför i långtidsbudgeten vara oförändradei förhållande till det året även om vissa förändringar är att vänta underperioden, bl.a. med anledning av att frågan om ansvaret för äldreomsorgenförväntas bli löst . Beräkningarna utgår från att vissa volymökningar även skerunder inom områdena sjukresor (+5 %), tandvård ( + )ochläkemedel (+5 %). Inom sjukvårdsförsäkringen är det i huvudsak områdenaläkemedel, tandvård och sjukresor som haft en otillfredställandeutgiftsutveckling. Dessa områden är föremål för olikautredningsinsatser vilket närmare framgår av budgetpropositionen 1990, mennågra beslut om konkreta förändringar är inte att vänta förrän senare underlångtidsbudgetperioden. Vid inköp av läkemedel svarar sjukförsäkringen för denkostnad som patienten inte själv betalan Patientavgiften är högst . Avgiften föreslås i budgetpropositionen 1990 höjas till75 kr fno.m. Vissa läkemedel och förbrukningsartiklartillhandahålls dock kostnadsfritt för den enskilde. Det är också dessa friaförmåner som uppvisar den snabbaste utgiftsökningen för försäkringen, bl.a tillföljd av en successiv volymtillväxt. På tandvårdsområdet gäller att försäkringen ersätter 40 %av behandlingskostnaderna för den enskilde upp till 3 000 kn och avkostnaderna därutöver. Taxenivån fastställs av regeringen. Utgiftsutvecklingenpåverkas av patienttillströmningen och antalet tandläkare som arbetar inomtandvårdsförsäkringens ram. Trots den allt bättre tandhälsan för större delenav befolkningen fortsätter försäkringens utgifter att öka på ett otillfredsställandesätt. De främsta orsakerna till detta är att nuvarande tandvårdstaxa alltjämtbygger pä principerna om ersättning per prestation och att ambitionsnivån inomtandvården successivt höjts. En sådan taxekonstruktion stimulerar självfallettill en hög vårdproduktion, men styr härigenom också mot en reparativ ochrehabiliterande tandvård. Detta svarar varken mot den förväntadetandhälsoutvecklingen eller mot intentionerna i tandvårdslagen, enligt vilkensärskild vikt skall läggas vid de förebyggande insatserna. Arbetsskadeförsäkringen omfattar alla förvärvsarbetandesamt personer som genomgår utbildning i den mån utbildningen medför särskildrisk för arbetsskada. Den som drabbas av arbetsskada får i princip fullersättning för inkomstbortfall upp till 7,5 basbelopp (222 700 kn ). Ersättningen omfattar dels arbetsskadesjukpenning, delsarbetsskadeliv ränta. Arbetsskadesjukpenningen är av den sjukpenninggrundande inkomsten till skillnad från sjukpenningen som utges av den sjuk- 69 Utgifterna härför redovisashelt inom arbetsskadeförsäkringen. Vid bestående nedsättning av arbetsförmåganutgår livränta för mellanskillnaden av vad den skadade har i lön eller pensionefter skadan och vad den skadade skulle ha haft i lön om skadan inte inträffat.En samordning med den allmänna försäkringen sker under de första 90 dagarnaefter en skada. Arbetsskadeförsäkringens utgifter styrs, förutom av pris-och löneutvecklingen, av antalet som skadas, den ersättning dessa beviljassamt tillämpningen vid prövning om rätt till ersättning föreliggen Utvecklingen av antal anmälningar och ärendenåren har antalet anmälningar ökatmed fram eller med i genomsnitt 3,per ån Under sammaperiod har antalet ärenden för försäkringsmässig prövning nästan tredubblats.Som framgår av tabell 1 är det i första hand arbetsskadesjukdomarna som harökat. Bland arbetssjukdomarna utgörs den dominerande delen av s.k.för-slitningsskadon Den liberalisering som har skett av praxis har lett tillatt nio av tio ärenden nu godkänns som arbetsskada. 1 början pä 80-taletgodkändes två av tre ärenden. Praxis har utvecklats så att det i allt högregrad godtas att skadlig inverkan förekommen Den liberalisering av praxis som har skett har sannoliktockså medfört fler skadeanmälningan En djupare analys av orsakerna tillvolymökningen i arbetsskadeförsäkringen har inte kunnat göras på grund avbristen på statistiskt underlag. Den ökande ärendemängden har medfört administrativapåfrestningar för försäkringskassorna som trots betydande resurstillskott intehar kunnat avverka ärenden i den takt som de kommer in. De långa väntetiderna utgör i sig ett hinder irehabiliteringsarbetet då individen ofta vill ha ett beslut omarbetsskadeärendet innan han/hon är villig att delta i rehabiliteringen. Dettamedför även ökade utgifter på grund av alltför långa sjukskrivningar Arbetsskadeförsäkringens utgifter, milj. kr. Denökande ärendemängden i kombination med att en allt större andel av ärendenaockså godkänns som arbetsskada har medfört att utgifterna för försäkringen harökat kraftigt under senare ån Ökade reallöner har bidragit till dennautgiftsökning. har utgifterna fyrdubblats i volym. Underår 1989 har det skett en minskning i ökningstakten både vad avser antalanmälningar och antal ärenden. antas dock antaletinkomna ärenden öka något ytterligare för att därefter under långtidsbudgetperiodenligga kvar på oförändrat hög nivå. Realtsett antas dock utgifterna öka till följd av att - fler ärenden avgörs genom ökad produktivitet - stocken livräntetagare antas fortsätta att öka - retroaktiva utbetalningar antas öka till följd avökade ärendebalanser Utgiftsökningenberäknas bli 600 milj. kn . Somtidigare nämnts under avsnittet sjukpenningförsäkring kommer en rad åtgärderatt vidtas för att förbättra dåliga arbetsmiljöen Arbetsskadeförsäkringenfinansieras genom en socialavgift som är avavgiftsunderlaget. Över-resp. underskott skall redovisas mot arbetsskadefonden.Fondens kapital är förbrukat, och utgifter utöveravgiftsinkomsterna belastar statsbudgeten. Belastningen på statsbudgeten tillföljd av bristande finansiering beräknas till ca 7,5 miljarder kn /91. Underdetta avsnitt redovisas utgifter för folkpension, allmän tilläggspension(ATP), delpension och bidrag till kommunalt bostadstillägg till folkpension(KBT). Utgifternapå pensionsområdet är i huvudsak beroende av befolkningsutvecklingen, främstantalet personer , dödUgheten och utvecklingen av antaletförtidspensionären Pensionssystemetsföljsamhet till samhällsekonomin är beroende av vilket system som väljs för värdesäkring av pensionerna. I ett system där pensio nerna följer prisutvecklingen som i det nuvarande systemet, garanteras pen sionärerna en oförändrad köpkraft. Denna garanti medför att pensionärer nas standard, jämfört med den förvärvsarbetande befolkningens, stiger vid sjunkande reallöner och tvärtom. Detta innebär att om reallönerna sjunker så påverkar det i sin tur finansieringen och därmed bördan för de förvärvsår- 71 betandesom blir tyngre och till och med accelererar Om pensionssystemet Prop.1989/90:150 i stället ges en följsamhet i förhållande till löneutvecklingenundviks dessa Bilaga 1.2 problem. I stället uppstär då problemet att finnaett lönebegrepp som är användbart i detta sammanhang. Ett användbart löneindexsaknas. Ett sådant system skulle vid hög fortsatt ökade reallöner innebäramycket höga kostnaden Folkpensionssystemetomfattar hela befolkningen. För folkpensionärer med låg eller ingen ATPkompletteras pensionen med pensionstillskott. Pensionstillskottet avräknaskrona för krona mot eventuell ATP-pension. Desamlade utgifterna för folkpensioneringen redovisas på statsbudgetensutgiftssida. För finansiering av folkpensioneringen finns en socialavgift somfno.m. utgör av avgiftsunderlaget. Trotsen beräknad ökning av antalet ålderspensioner, förtidspensioner ochhandikappersättningar beräknas kostnaderna förfolkpensioneringen minska. Detta hänger samman med att kostnaderna förpensionstillskotten minskar till följd av att en ökad andel av ålderspensionärernakommer att ha hög ATP. De nya ersättningsformerna omställningspension ochsärskild efterlevandepension (som successivt ersätter änkepensionen) beräknasfå begränsad omfattning långtidsbudgeten avsen Antaletförtidspensioner har stigit kraftigt under senare ån Utvecklingen framgår avföljande sammanställning. var antalet nybeviljade förtidspensioner ca 45 000 per ån har antalet ökat till drygt 50 000 per ån Den ökade förtidspensioneringen antas vara ett resultat av det ökade sjuk talet. räknar i sin prognos med en successivt mins kande ökningstakt . Regeringen har dessutom i propositionen (1989/90:62) om insatser för aktiv rehabilitering och arbets livsfondens verksamhet, m.m. föreslagit att den nuvarande möjligheten till förtidspension på rena arbetsmarknadsskäl avskaffas fno.m. Detta beräknas innebära en minskning av antalet nybeviljade förtids pensioner med ca 5 000 per än 72 I anslutning till skattereformen 1990 och 1991 höjspensionstillskottet för Prop. 1989/90:150 att på så sätt kompensera depensionärer som inte får del av marginalskatte- Bilaga 1.2 sänkningen. Kommunala bostadstillägg till folkpension Kommunalt bostadstillägg (KBT) utges till pensionärer medlåg eller ingen ATP. Det är obligatoriskt förkommunema att utge KBT. Statsbidrag lämnas för av kommunernasbidragsberättigade kostnaden I anslutning till skattereformen 1991 höjs taketi KBT med 200 kn Därmed utges KBT för av hyreskostnaderna mellan 80och 1 900 kn för en ensamstående pensionär och mellan 80 och 2 050 knper månad för ett pensionärspan Kostnaderna för KBT bestäms av antalet pensionärer som medhänsyn till inkomst och bostadskostnad är berättigade till sådant tillägg avhyresnivån i kommunerna och kommunernas egna ambitioner för bostadstilläggen.Hyreshöjningar ökar kostnaderna, men medför de ökande ATP-pensionernaen minskning av kostnaderna. Sammantaget beräknas antalet KBT-tagare minska medi genomsnitt per ån Totalkostnaderna beräknas sjunka någotlångsammare än statsbidraget. Kostnaderna för statsbidraget belastar helt ochhållet statsbudgeten. Allmän tilläggspension (ATP) utges till den som haft enpensionsgrundande inkomst och därmed tillgodoräknats pensionspoäng. För fullATP krävs med pensionspoäng. Storleken på pensionen räknas ut på ettgenomsnitt av de pensionsgrundande inkomsterna under de 15 bästa åren. Fullpension motsvarar av denna genomsnittsinkomst. Utvecklingen av antalet ATP-pensioner framgår av följandesammanställning. 1985 1 599 000 1986 1 661 900 1987 1 722 700 1988 1 775 400 1989 1 1 830 100 1990 1 1 881 900 ATP-systemet har ännu inte nått"fullfunktionsstadiet" utan såväl antalet ATP-pensionärer som utbetalningarna mätt i antal basbelopp ökan Detta har resulterat i att en allt större andel pensionärer har rätt till full ATP.Till detta kommer en ökad förvärvsfrekvens bland kvinnorna. har den ökat . ATPfinansieras genom en socialavgift som är av Prop.1989/90:150 avgiftsunderlaget. Inkomster och utgifter redovisas över denallmänna pen- Bilaga 1.2 sionsfonden. Som en följd av att utgifterna överstigerinkomsterna tas också en del av ränteinkomsterna för att täcka utbetalningarnatill pensionärerna. Är 1989 täcktes av pensionsutgifterna med löpanderänteinkomsten AP-fondens kapital var vid utgången av ca 380 miljarderkn Inga kostnader för ATP redovisas över statsbudgeten. Utgifternaför ATP beräknas öka med 3,i genomsnitt . Delpensionsförsäkringenger förvärvsarbetande möjUghet att minska sin arbetstidgenom att övergå till deltidsarbete i kombination med delpension. Delpensionutgör av inkomstbortfallet. En viss ökning av antalet delpensionärerberäknas . Delpensioneringenfinansieras genom en socialavgift på av avgiftsunderlaget. Över-respektive underskott regleras mot delpensionsfonden. Kapitalet i denna var vidutgången av ca 7,1 miljarder kronon Inga kostnader fördelpensioneringen belastar statsbudgeten. Detotala kostnaderna för hälso- och sjukvården beräknas till drygt 90miljarder kn Detta motsvarar av bruttonationalprodukten. Staten bidrarmed knappt en fjärdedel av kostnadema genom bidrag från den allmännasjukförsäkringen, skatteutjämningsbidrag, m.m. Sammanlagtberäknas ersättningarna enligt den s.k. Dagmar-överens-kommelsen till 14miljarder kn för . Av detta utgör den allmänna sjukvårdsersättningen12,8 miljarder kn. Därtill kommer bl.a. bidrag för av-institutionalisering,förebyggande åtgärder, handikapphjälpmedel, ökad tillgänglighet och kapaciteti vården samt psykoterapeutisk verksamhet. har antalet anställda inom hälso- och sjukvård samt tandvårdmer än fördubblats till ca 450 000 personen vårdplatser har successivtminskat i takt med att medelvårdtiderna kunnat reduceras genom effektivarebehandlingsmetoder och genom att mer vård kan ges i s.k. öppen vård och ipatientens hem. Trotsbetydande medicinsktekniska framsteg och trots att hälso- och sjukvården nuhar fler anställda än någonsin finns det på sina håll brister i vårdenstillgänglighet och service. Resursema utnyttjas dessutom inte alltid optimalt.Skillnaderna mellan landstingsområdena i fråga vårdresurser och vårdutnyttjandeär betydande. Dessutom varierar kostnaderna för hälso-och sjukvård inkl.tandvård beräknat per invånare och år,mellan olika delar av landet. De regionala och lokala skillnaderna i resurservisar inte något positivt samband med skillnaderna i hälsoläge ellerförekomsten av sjukledighet. Debrister som finns när det gäller vårdens tillgänglighet tar sig bl.a. ut tryck i en besvärande kösituation och en hög andel patienter som är färdigbe- handlade men ligger kvar på sjukhusen på grund av platsbrist i andra vård- 74 och serviceformen Dettautgör bl.a. ett hinder för ett rationellt utnyttjande Prop. 1989/90:150 av tillgänglig kapacitet på de berörda klinikerna. Ettantal faktorer påverkar utvecklingen av kostnaderna inom hälso- och sjukvården.Enligt en studie som gjordes stod framstegen vad gällerteknik och metoder för av den totala kostnadsökningen medanbefolkningsökningen och den ökade andelen äldre svarade för mindre än 10%.Mycket av denna utveckling samverkar med ökningen av andelen äldre ibefolkningen då den förändrade tekniken gör det möjligt att i allt högre gradbehandla de äldre befolkningsgrupperna. För patienter har under desenaste arton åren andelen vårddagar ökat från till inom denslutna sjukvården. Enmotverkande utveckling är att befolkningen i arbetsför ålder i allt mindreutsträckning utnyttjar den slutna delen av hälso- och sjukvården. Vidareminskar även gruppen i åldern sitt utnyttjande av den slutnasjukvården. Istället utnyttjar dessa grupper i högre grad den öppna vården. Ansvaretför äldre- och handikappomsorgen vilar på kommuner och landsting. Ettsärskilt statsbidrag utges till kommunerna för stöd och hjälp i boendet.Bidraget, som är neutralt i förhållande till omsorgsform, utges i form av ettårsarbetarbidrag om 34 000 kn Statsbidrag utges vidare till färdtjänsten. Bidragetutgör av bruttodriftkostnaderna, med vissa begränsningsregien Detstatliga bidragen till social hemhjälp, färdtjänst och bilstöd till handikappadeuppgår /91 till 4 012 milj. kn Behovetav äldreomsorg kommer att öka . Den främsta orsaken är attantalet personer i gruppen och däröver, som har ett genomsnittligt högtvårdbehov, kommer att öka, Uksom antalet ensamstående äldre. Underlångtidsbudgetperioden har antagits en volymökning av statsbidraget på . Enåterhållande faktor när det gäller kostnadsökningen kan bli kommandesvårigheter att rekrytera personal i tillräcklig omfattning. Enannan faktor som påverkar ökningstakten är hur hälsotillståndet för de äldreutvecklas. Det finns undersökningar som tyder på att hälsotillståndet blandmänniskor i åldrarna förbättras. Enviktig fråga för den framtida utvecklingen inom äldreomsorgen är uppgifts- ochansvarsfördelningen mellan primär- och landstingskommunen Den av regeringentillsatta Äldredelegationen har lämnat ett förslag om ett samlatprimärkommunalt ansvar för äldreomsorgen. Primärkommunernas ansvar vidgas ochblir tydligare. Den enskildes möjlighet att få en efter behoven anpassadservice och vård hemma eller i en särskild boendeform förbättras härigenom.Möjligheterna för äldre och handikappade att påverka samhällsinsatsernaförbättras genom att kommunerna får det samlade ansvaret. Delegationens förslagförväntas ge en bättre användning av tillgängliga resurser genom bättresamordning av olika verksamheter och vårdnivåen Förslaget har remissbehandlatsoch bereds inom regeringskans- Enhuvudmannaskapsförändring inom äldreomsorgen får bl.a. konse- Prop.1989/90:150 kvenser för primärkommunernas och landstingens ekonomi. Socialt behandlingsarbete, alkohol- och narkotikapolitik Enligt socialtjänstlagen är kommunerna ochlandstingen,ansvariga för det sociala behandlingsarbetet. Stora insatser görsdock också av frivilliga organisationen ger bidrag till missbrukarvårdoch ungdomsvård samt till frivilliga organisationer som är verksamma inomområdet. Vidare ges bidrag till utvecklings- och försöksverksamhet inom områdetindivid- och familjeomsorg. Den ökande alkoholkonsumtionen, särskilt iungdomsgrupperna, inger allvarlig oro. Samhällets kostnader för social- ochsjukvård, produktionsbortfall, arbetsvärd m.m. är mycket höga.Uppskattningsvis 300 000 personer har en så hög alkoholkonsumtion att detpåverkar arbetet, hälsan och familjelivet. Alkoholmissbruk är en av devanligaste orsakerna till för tidig död särskilt bland vuxna män. Alkoholkonsumtionen har stadigt ökat och denprehminära siffran för pekar på en fortsatt ökning och därmed ökadesamhällskostnaden har uttalat att det behövs konkretaåtgärder som leder till en varaktig sänkning av alkoholkonsumtionen. Trots intensiva insatser mot narkotikamissbruket ärproblemen fortfarande stora. Vissa rapporter tyder på att den positivautveckling som skett när det gäller ungdomars kontakt med och inställning tillnarkotika kan vara på väg att vända. Riskerna är stora för ett ökat missbruk avkokain och andra nya preparat. Spridningen av HIV/aids bland intravenösanarkotikamissbrukare inger fortfarande oro. Den internationella narkotikasituationen är allvarlig.Sverige verkar för en aktiv narkotikapolitik i internationella organ. Ettnordiskt samarbete om narkotikan pågår. Inom den s.k. Pompidougmppen, som är enarbetsgrupp för narkotikafrågor inom , genomförs ett europeisktsamarbetsprogram. Ett svenskt förslag om att FN utvecklar ett globaltaktionsprogram mot narkotika kommer att behandlas vid ett särskilt möte omnarkotika i generalförsamlingen. Statens utgifter riktar sig till missbrukar- ochungdomsvård (950 milj. kn), bidrag till organisationer (68 milj. kn) ochutvecklings- och försöksverksamhet (26 milj. Merparten av samhälletsutgifter bestrids av kommunerna och till viss del av landstingen. Statensutgifter påverkas av en rad faktorer som alkohol-och narkotikamissbruketsomfattning, utvecklingen av vård-och behandlingsformer m.m. Prop.1989/90:150 Bilaga 1.2 snittlig procentuell förändring 94/95 90/91-94/95 -6,5 < Genom snittlig procentuell förändring 83/84- 90/91 91/92 92/93 93/94 22 352 -5 128 - 2,10 213 O O -10,4 398 -33 -10 -18,941 283 O O