prop · GD0374 · 1989-12-31 00:00:00 — Det kan t. ex. vara fråga ominkomster eller kostnader som han kommit på att han har haft utöver vad somdeklarerats. Atttidsfristerna för överklagande gäller även beslut om skattetillägg fram går av 1 kap. 1 §. Den taxeringsfråga som har föranlett skattemyndigheten 413 attpåföra skattetillägg kan emellertid vara föremål för domstols prövning Prop. 1989/90: 74 Paragrafen, som motsvarar 116 m § tredje stycket förstameningen GTL, innebär att ett yrkande beträffande skattetillägget skalltas upp till prövning om det framställs innan beslut i taxeringsfrågan harvunnit laga kraft. Att frågan om skattetillägg kan få tas upp i målet om taxeringsfråganäven om det innebär ändring av talan framgår av 20§ . Paragrafenmotsvarar i stort vad som gäller enligt 24 § FL. En skillnad är attöverklagande som getts in i rätt tid men till annan skattemyndighet än den somfattat beslutet eller till annan förvaltningsdomstol än den som har att prövaöverklagandet inte skall avvisas även om det nått beslutsmyndigheten efterdenna tid. Att överklagandet skall ges in till beslutsmyndigheten framgår av23 § FL. Enligtförsta stycket skall skattemyndigheten, sedan den funnit att överklagandetinte skall avvisas som för sent inkommet eller därför att frågan redan haröverlämnats för domstolsprövning eller prövats av domstol, ompröva sittbeslut. 1 fråga om vem inom skattemyndigheten som skall ompröva beslutet gällerbestämmelsema i 2 kap. 4§ (se avsnitt 5.2). Att omprövningen skall ske snarastfår inte medföra att skattemyndigheten underlåter att företa den utredning sombehövs för att få ett gott beslutsunderlag (se avsnitt 9.1). Andrastycket och tredje stycket första meningen motsvarar 28 § FL. Itredje stycket ges dessutom en bestämmelse som avser att motverka attlänsrätten belastas med uppgiften att pröva rena "restposter" ocholvisliga frågor. Den gäller fall där det finns anledning att anta att denskattskyldige kommer att bli nöjd med omprövningsbeslutet. Den skattskyldigesyrkanden kan i allt väsentligt ha bifallits, eller en utförligbeslutsmotivering kan ha rett ut en tidigare oklarhet. 1 sådana fall börskattemyndigheten när beslutet sänds till den skattskyldige bereda honomtillfälle alt återkalla överklagandet. En blankett som förenklarför den skattskyldige bör bifogas. Om överklagandet återkallas, skallskattemyndigheten skriva av ärendet. Iparagrafen anges att skattemyndigheten, efter sin omprövning, skall överiämnaöverklagandet till länsrätten tillsammans med handlingama i målet om inteöverklagandet avvisas eller avskrivs. Enligtandra meningen i paragrafen får ett överklagande som har kom mit in i rätt tid i vissa fall överlämnas till länsrätten utan omprövning. De situationer som avses är t. ex. när skattemyndigheten inte har lyckats kom plettera överklagandet (fullmakt eller underskrift saknas eller inget yrk ande kan utläsas) så att omprövning kan ske. Paragrafenhar utformats i enlighet med vad lagrådet har föreslagit i sitt yttrande. Bestämmelseni första stycket innebär attett överklagande från RSV eller kommun skall hakommit in inom den tid som skattemyndigheten har på sig att ändra besluteteller efter den tiden men senast efter det atl beslutet meddelades.Överklagandet skall ges in till beslutsmyndigheten som med tillämpning av 24 §FL prövar om överklagandet har kommit in i rätt tid. Någonomprövningsskyldighet motsvarande den som gäller vid skattskyldigs överklagandeenligt 6§ föreskrivs inte. Däremot kan uppenbara felaktigheter rättas med stödav 27 § FL. Omdet är fråga om ett omprövningsbeslut som rör eftertaxering och yrkas ändringtill den skattskyldiges nackdel, framgår av paragrafens andra stycke att tidenför överklagande är från det att beslutet meddelades. 1sammanhanget bör noteras alt om revision eller annan undersökning företagitssom skulle kunna leda till ett beslut om eftertaxering och skattemyndighetendärefter beslutar alt inte eftertaxera, skyldighet föreligger enligt 21§ FLatt underrätta den skattskyldige om detta beslut (se /Malmqvistskommentar till nya förvaltningslagen s. 254). RSV:s och kommunensöverklagandetid löper då från denna dag. Bestämmelseni andra stycket jämförd med 1 kap. 1 § andra stycket tillämpas också i fall därskattemyndigheten underlåter att fatta beslut om skattetillägg i samband medett beslut om eftertaxering. RSV har då på sig att iöverklagande yrka atl skattetillägg skall påföras. Bestämmelsenmotsvarar 116 n § andra stycket första meningen GTL. Enligtparagrafen får länsrättens beslut enligt 3 kap. 6§ angående befrielse frånskyldighet att lämna upplysning eller förete handling och beslut enligt 3 kap.13§ om att undanta handling från taxeringsrevision inte överklagas. Detsammagäller i likhet med vad som föreskrivs i 30 § FL beträffande avvisning avöverklaganden beslut på grund av överklagande av avvisning av för sentinkommen begäran om omprövning. Enligtparagrafen får skattemyndigheten överklaga en länsrätts dom om den innebär att skattemyndighetens beslut har ändrats. Eftersom process föring i regeringsrätten är förbehållen RSV (15 § andra stycket) kan skatte myndigheten dock inte fullfölja om länsrättens dom står sig i kammarrät ten. RSVges möjlighet att "ta över" det allmännas talan i ett mål när skattemyndighetenhar uttömt sina möjligheter enligt 11 § saml alt överklaga länsrätts dom ävenom det är skattemyndigheten som har fört det allmännas talan i länsrätten. Iparagrafen ges en bestämmelse om två månaders överklagandetid för en domstolsbeslut i mål om taxering eller särskilda avgifter. Tiden löper för den enskildefrån den dag han fick del av beslutet och för det allmänna från den dagbeslutet meddelades. Det sistnämnda innebär en nyhet i förhållande lill vadsom gällt enligt 98 § GTL beträffande kammarrättens domar. eller RSV behöver således delges kammarrättens dom. Förbeslut i mål om utdömande av vite gäller FPL:s regel om en överklagandetid från det att klaganden fick del av beslutet. Paragrafenmotsvarar 108§ GTL. Iförsta stycket ges huvudregeln att den beslutsfattande skattemyndigheten fördet allmännas talan i länsrätten och kammarrätten om en skattskyldig överklagarbeslut i ärende eller mål om taxering. Att skattemyndigheten också för talannär den själv överklagar en länsrätts dom säger sig självt. Om både enskattskyldig och RSV överklagar ett beslut skall dock enligt andra meningenendast RSV föra det allmännas talan. Naturligtvis bör inte bådeskattemyndigheten och RSV överklaga en länsrätts dom. Enligt bestämmelsenskall, i fall detta skulle inträffa på gmnd av bristande kommunikation, endastRSV föra det allmännas talan i målet. Enligt andra stycket för RSV detallmännas talan i regeringsrätten. Deförsta två styckena motsvarar tredje stycket och fjärde stycket första meningeni 18§ GTL i den lydelse som gällt från . (Se prop. 1986/87:47s. 1tredje stycket sägs att RSV får uppdra åt någon tjänsteman vid skattemyndighetenatt företräda verket i allmän förvaltningsdomstol (se vidare avsnitt 13.1). Bestämmelsenmotsvarar 106 § GTL. RSV får i överklagande yrka ändring till den skattskyldiges fördel. Regelnatt verket därvid har samma behörighet som den skattskyldige Prop.1989/90:74 betyder bl. a. att talan inte får ändras men att RSV får ändrayrkandet om inte sakens identitet därigenom ändras (19§ första stycket) ellert.ex. yrka att skattetillägg som har föranlelts av ställningstagandet i denskattefråga som är under prövning skall efterges (20§). Enligtförsta stycket får nya frågor inte föras in i processen utom i vissa undantagsfallsom anges i 19 och 20 §§. Nya frågor får förstås tas upp i nytt överklagande ominte tiden för överklagande har gått ul. Det som i ett mål avvisas somotillåten utvidgning av talan får inte avvisas i ett annat på gmnd av resjudicata. 1andra stycket ges en definition av vad som inte skall anses utgöra ändring avtalan (jfr 13 kap. 3§ tredje stycket ). Att åberopa nya faktasom stöder ens yrkande innebär inte att talan ändras. Om t. ex. frågan ärhumvida den skattskyldige är berättigad till avdrag för resor till och frånarbetet vid ett visst års taxering och den skattskyldige lill skattemyndighetenoch i överklagandet till länsrätten endast har åberopat en tidsvinst på mer vid resa med bil jämfört med resa med allmänna kommunikationsmedel,kan den skattskyldige utan att talan ändras i stället hävda han är berättigadtill avdraget av del skälet att han använder bilen regelmässigt i tjänsten. Atlinskränka sin talan är heller inte definitionsmässigt ändring av talan. Att t.ex.yrka värdeminskningsavdrag i stället för direktavdrag för ett inventarium ärsåledes tillåtet. Motsatsvis utgör en utvidgning av talan avdrag yrkas direkti stället för värdeminskningsavdrag, vilket yrkats i överklagandet ändring avtalan, något som kan tillåtas enligt bestämmelsema i 19§. Iförsta stycket regleras i vad mån taleändring tillåts. Av hänsyn till intressetatt ingen fråga skall "hoppa över" någon instans är utrymmet inte såstort. Klaganden får ändra sitt yrkande om det inte innebär att en ny frågadärigenom förs in i målet. Här avses exempelvis det fallet att klaganden harfelbedömt ett avdragsbelopps storlek vid överklagande till länsrätten. ex. ha hittat ett kvitto som visar att en räkning som han betalat och yrkat avdragför löd på etl högre belopp än vad han uppgav vid överklagandet eller hablivit medveten om att han kan medges avdrag för en kostnad han haft medtillämpning av en annan rättsregel än den han urspmngligen åberopat, t. ex.direktavdrag för inköp av ett inventarium i stället för räkenskapsenligavskrivning (se vidare avsnitt 14.2 om taleändring). Andrastycket innebär atl länsrätten hämtöver inom överklagandetiden får tillåta ändring av talan i vissa fall. Fömtsättningama är atl den nya frågan har samband med den fråga som skall prövas och att länsrätten finner att den kan prövas utan olägenhet i målet. Bestämmelsen fyller en processekonomisk funktion genom att den möjliggör kumulalion av två 417 27 1989/90. målsom har samband med varandra utan att ett nytt överklagande måste Prop.1989/90:74 gesin och processmaterialet dubbleras. Principen att olvisliga frågor skall hållasborta från domstolarna innebär i och för sig att skattemyndigheten skallha möjlighet alt ändra sitt beslut så som klaganden begär innan en frågaöverlämnas till domstol. Principen bör dock inte upprätthållas in Enligtparagrafen får en fråga om skattetillägg föras in i det mål där dentaxeringsfråga skall prövas som har föranlett beslutet om skattetillägg,oavsett i vilken instans yrkandet framställs. Om ulredningsskäl eller intressetav att instansordningen upprätthålls talar mot att frågan tas upp i målet kandomstolen enligt 21 § i stället överlämna frågan lill skattemyndigheten. Omrätten finner att en ny fråga bör avvisas, får den överlämna skrivelsen där dennya frågan tas upp till skattemyndigheten som en begäran om omprövning. Rättenskall således från fall till fall bedöma om del med hänsyn till yrkandetsbeskaffenhet framstår som lämpligt att göra så. Bestämmelsen avser attförhindra att ett yrkande, som framställs innan den tid inom vilken denskattskyldige själv får begära omprövning har gått ut, först avvisas somotillåten utvidgning av talan och därefter avvisas av skattemyndigheten som enför sent inkommen framställning om omprövning. Regelnhar utformats efter mönster från 17 kap. 4§ och i enlighet medlagrådets förslag. (Se vidare avsnitt 14.3.) yttrande har ett förslag till ändring i rättegångbalken lagts fram(prop. 1989/90:71). Bestämmelsen har utformats efter mönster från 17 kap. 5 §och 49 kap. 1 a § i den lydelse som föreslås där. Omrätten beslutar att en mellandom får överklagas särskilt gäller den i I3§föreskrivna tiden för överklagande. (Se vidare avsnitt 14.3.) Paragrafenmotsvarar 116 p § tredje stycket GTL. 19.1.77 kap. övriga bestämmelser Prop. Skattemyndighetenfår sätta ut vite i samtliga förelägganden enligt NTL. Lagen (1985:206) omviten är därvid tillämplig. I NTL tas endast de bestämmelser upp som avvikerfrån eller kompletterar regleringen i viteslagen. Förevarande paragrafmotsvarar 123§ andra stycket GTL. Den har utformats i enlighet med vad lagrådethar föreslagit i sitt yttrande. (Jfr även 6§ kap. 2 och kommentaren under 3kap. Länsrättenförordnar om uttagande av vite efter ansökan av skattemyndigheten eller RSV (6§ viteslagen). Ett vitesföreläggande får inte överklagas (6 kap. 2 §). Detta kompenserasav att, enligt förevarande paragraf, föreläggandet i hela dess vidd i ställetfår prövas i mål om utdömande av vitet. Bestämmelsen innebär att prövningen avvitesföreläggandet inte skall vara begränsad till en kontroll av föreläggandetslaglighet i sak och form utan att den även skall omfatta dess lämplighet. Altvitet inte skall dömas ut om ändamålet med vitet har förlorat sin betydelseframgår av 9§ första stycket viteslagen. Ändamålet med vitet anses normalt inteha förfallit om vitesföreläggandet väl har iakttagits men först efter det attden i föreläggandet angivna tidsfristen löpt ut (prop. 1984/85:96 5.55). 14 kap. 2§ LSK återfinns nuvarande 47 § GTL som reglerar vem som är behörigställföreträdare för skattskyldig. Enligtandra stycket skall uppgift som lämnas för en skattskyldig som är juridiskperson, anses ha lämnats av den skattskyldige, om det inte är uppenbart attuppgiftslämnaren saknade behörighet att företräda den skattskyldige. Enmotsvarande bestämmelse finns i 116 e § GTL och avser endasttillämpningen av bestämmelserna om särskilda avgifter. Regelnmotsvarar 127§ första stycket GTL. utses genom val som normalt förrättas av (jfr 6§ tredje stycket GTL). Andra stycket har en direkt mot svarighet i 6§ fjärde stycket GTL. Bestämmelserna överensstämmer med den ordning som gäller vid val av nämndemän till kammarrätt och länsrätt enligt 19§ lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Iförsta och andra styckena anges villkoren för valbarhet till ledamot iskattenämnd. Motiven till bestämmelsen framgår av avsnitt 4.3.1. Tredjestycket motsvarar 8 § fjärde stycket GTL. Enligtfjärde stycket skall skaltemyndigheten självmant pröva den valdes behörighet(jfr 8§ femte stycket GTL). Prövningen bör främst avse de nyvalda ledamöternaoch gå ut på en kontroll av att varje nyvald ledamot uppfyller kraven i förstaoch andra styckena. Regeln ger skattemyndigheten möjlighet att ingripa ombehörighetsvillkoren brister. Enligt 7§ förfaller uppdraget om ledamotenupphör att vara valbar. Enligt10§ första stycket GTL skall överklagande av val av förtroendevalda ske genomkommunalbesvär. 1977 gäller generellt att val av företroendevaldaöverklagas genom kommunalbesvär enligt 7 kap. 1 § kommunallagen (SFS 1977:179,prop. 1975/76:64 s. 42). Någon uttrycklig bestämmelse om detta är därför intenödvändig i NTL. Förstastycket motsvarar 9§ första och andra styckena GTL. Till skillnad från GTLskall skaltemyndigheten, inte den som utsett ledamoten, fatta beslut omentledigande av ledamot. Andrastycket första meningen kan sägas motsvara 9§ fjärde stycket GTL. I andrameningen har lagts in en bestämmelse som medför att om antalet valda ledamöterbehöver ökas så får en nytilllrädande ledamot utses förkortare tid än . Paragrafen,som inte ingick i förslaget i lagrådsremissen, har sin motsvarighet i 130§GTL. 19.2 Lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter Debestämmelser i som behandlar uppgiftsskyldighet (20 50§§) har brutits uttill en särskild lag. I samband därmed har en redaktionell översyn avbestämmelserna gjorts som bl. a. innebär att de tabeller som för närvarandefinns i 37§ 1 och 8 mom. samt 39 § 1 mom. GTL har arbetats om till lagreglermed sedvanlig utformning. Iförhållande lill det av lagrådet granskade förslaget har en del ändringarvidtagits med anledning av materiella ändringar i bestämmelserna om traktamentsersättning(3 kap. 5 och 11 §§), den skattepliktiga andelen av rea-viniiter på aktier sominnehafts (2 kap. 14 §) samt gränsen för uttag avförmögenhetsskatt (2 kap. 4 och 8§§). 1följande sammanställning anges vilka bestämmelser i som motsvaras av denya bestämmelserna i och omvänt. 15§16§ 17§ 18§ 19§ 20 § 21§ 22 § 23§ 24 § 25§ 26 § 27§ 34§ första och andra styckena 22§ 1 mom. första stycketförsta meningen 23§ första meningen samt 24 § 1mom. 22§ 1 mom. första stycket 4 6 och 22§ 1 mom. femte stycket 22§ I mom. sista stycket 22§ 1 mom. första stycket 1 3 och 5 6 samt andra stycket 24 §2 mom. 24§ 3 mom. 28§ 25 § första stycket 3,undantaget, 28 § första stycket 4, undantaget 25c§ 25 a § 25 b § 30 § 1 mom. 30 §2 mom. 30§ 3 mom. 38§ 13 mom. 33§ 31 §3 mom. 34 § 1 mom. 35§ 34 § 2 mom. 6 § första stycket 8 § första stycket 9 § första och andra 24§ 25§ 26 § 27§ 37§ 1 mom. första stycket 37§ 1 mom. förstastycket 39 § 5 mom. 37§ 1 mom. punktema 1, 2och 8 37 § 1 mom. punkt 1, undantagen 37§ 1 mom. punkt 1, första meningen ihögerspalten 37 § 1 mom. punkt 1, fjärde meningen i högerspalten 37 § 2 mom.andra stycket 37 § 1 mom. punkt 1, andra och tredje meningama i högerspalten 37§ 2 mom. femte stycket 37 § 1 mom. punkt 1, sistameningen före undantagen i högerspalten 37 § 2 mom. sjätte stycket 37§ 2 mom. sjunde stycket 37 § 2 mom. tionde stycket 37 § 2 mom. tredje stycket37 § 2 mom. fjärde stycket 37 § 1 mom. punkterna 3 b-3 h 37 § 1 mom. punkt 3(första delen) 37 § 1 mom. punkt 3 (andra delen) 37 § 2 mom. nionde stycket 37§ 6 mom. 39 § 1 mom. punkt 6 37 § 1 mom. punkt 4 37 § 1 mom. punkt 9 37 § 1mom. punkt 10 37 § 8 mom. uppställningen (exkl. undantagen) och tredje ochfjärde styckena samt delvis 37 § 1 mom. punkt 4 b 37 § 8 mom.uppställningen, undantagen 39 § 1 mom. punkt 3 och 4mom. 39 § 1 mom. punkt 4 39 § 1 mom. punkt 5 37 § 1 mom. punkt 4 a och delvispunkt 4 b 43 § 1 mom. första-andrastyckena 43 § 1 mom. tredje stycket 44 § första andra 51§52 § 53§ 54 § 55§ 56 § första stycket 58§första-andra styckena tredje stycket 39§ I mom. punkt 9 39§ 3 mom. (delvis) och 51 § tredje 39§1 mom. punkt 10 och delvis 39§1 mom. punkt 2 39§ 1 mom.punkt 11 37§1 mom. punkt 3 a 37§1 mom. punkt 5 a 37§1 mom. punkt 5 37§ 1 mom.punkt 6 37§1 mom. punkt 7 Delvisny (jfr vänsterspalten i 37 § I mom.punktema 5 7) 39§ 2 mom. och 51 § andra stycket 42§ 3 mom. första, andra, tredje, 42§ 3 mom. Qärde, femte och sjätte 42a § I mom. 42a § 2 mom. 37 § 1 mom. punkt 4 c 41§ 38 § 4 mom. 42 § 5 mom. 30§ 4 mom.Ny 37§2 mom. elfte stycket m.fl. lagmm 37 § 2 mom. tolfte stycket37 § 2 mom. åttonde stycket och 8 mom. andra stycket 37 § 4 mom. första stycketm. 37 § 4 mom. andra stycket37§ 5 mom. m.fl. lagmm 37 § 7 mom. och 8 mom. femte stycket 37 § 4 mom. tredjestycket 3 § första stycket andrastycket 4§ 5 § första meningen andra meningen 6§ 7§ 8§ 11§ första stycket andra stycket 12§ 13§ 47 § 49 § Nytt 2§ 3 mom. andra stycket 120§ första, tredje och Qärde delvis 25 § fjärdestycket, delvis ny 50§ 2 mom. lagen om utskiftningsskatt och lagen om vinstdelningsskatl, som omfattasav (1 kap. 1§ NTL), finns särskilda regler om uppgiftsskyldighet.Sådana regler finns också i t.ex. de lagar som reglerar avsättningar till olikafonder. Bestämmelsemai LSK är alltså inte uttömmande. I likhet med kommittén anser jag emellertidinte att det är nödvändigt eller lämpligt att föra över alla regler omuppgiftsskyldighet till LSK. Den skulle då bli alltför omfångsrik ochsvåröverskådlig. RSV innefattas inte ibegreppet skattemyndighet. Verket har befogenhet att meddelaförelägganden (18 § andra stycket och 51 § GTL). Reglemaom deklarationsskyldighet (22 36§§ GTL) har stmkturerats om.Deklarationsskyldigheten för fysiska resp. juridiska personer har bm-tits ned ien reglering för vardera kategorin. Reglema om förenklad självdeklaration harsamlats i 1012§§. Bestämmelsen i 13 § avser allmän självdeklaration, medan1416§§ gäller för båda deklarationstypema. Enligt23 § GTL har den, som inte är obligatoriskt deklarationsskyldig men likvälanmanats att deklarera, rätt att muntligen lämna erforderliga upplysningar.Kommittén föreslår inte någon motsvarighet till denna bestämmelse. Jag anser ilikhet med kommittén all reglerna i FL om myndigheternas serviceskyldighet ochom muntlig handläggning (4 och 14§§ FL) är tillräckliga. Reglernaom kontrolluppgiftsskyldighet har gmpperats efter vad kontrolluppgiften avseratt ge upplysning om. Inom varje gmpp regleras först när kontrolluppgift skalllämnas utan föreläggande, därefter uppgiflsskyldighet efter föreläggande. Undantagetför belopp som sammanlagt inte uppgår till . har tidigare inte omfattatriksförsäkringsverket. Någonmotsvarighet lill 40§ GTL föreslås inte. 1 likhet med kommittén anser jag attregeln är överflödig efter införandet av generell kontrolluppgiftsskyldighetför räntor. Bestämmelsen i sista stycket angående utbetalning som avser ocksåannat än ränta har tidigare inte gällt för valuta-bank/fondkommissionär somförvarar utländska värdepapper i depå. Kontrolluppgiftsskyldighetbeträffande räntor på utländska värdepapper i depå hos valutabank ellerfondkommissionär har inskränkts i överensstämmelse med vad som gäller försvenska räntor. Undantag görs således när räntan utbetalats till bank,hypoteksförening, försäkringsföretag, aktiebolag eller förening eller stiftelsesom har tilldelats organisationsnummer. Skyldighetatt lämna kontrolluppgift beträffande juridiska personers innehav av utländskaaktier m. m. i depå hos valutabank eller fondkommissionär slopas. Bestämmelseni andra stycket om alt uppgift i vissa fall får lämnas beträff ande den som förfogar över ränta eller fodran utsträcks till att gälla också valutabank/fondskommissionär som förvarar utländskt värdepapper i depå. 19.3 Lagen om skatteavdrag i vissa fall från folkpension Prop. Bestämmelsernamotsvarar 13§§ kungörelsen (1968:97) om skatteav-Jrag i vissa fall frånfolkpension m. m. (folkpensionskungörelsen). 11 § har 'statenspersonalpensionsverk" ändrats till "statens löne- ochpen-lionsverk" vilken myndighet ersatt den förstnämnda. 1 2 och 3§§ haredaktionella ändringar gjorts. 1 3§ har dessutom en ändring gjorts som Öranledsav den nya skatteorganisationen i länen. Bestämmelsernamotsvarar 4 6§§ folkpensionskungörelsen. I 5§ har ordet"debetsedel" ersatts med "skattsedel". I 5 och 6§§ hardessutom redaktionella ändringar gjorts. Bestämmelsenmotsvarar 7§ första stycket folkpensionskungörelsen. Nuvarande bestämmelser iparagrafens andra stycke är av sådan natur att de bör meddelas i förordning. 19.4 Lagen om skatteavdrag från sjukpenning m. m. Bestämmelsernamotsvarar i huvudsak dem som finns i 1 § kungörelsen (1973:1125) omskatteavdrag från sjukpenning m. m. (sjukpenningkungörelsen). 1 konsekvens medUBL:s systematik har dock bestämmelserna utformats på det sättet att det angespå vilka ersättningar preliminär A-skalt skall betalas i stället för som nuvilka ersättningar som skall vara föremål för skatteavdrag. I praktiken blirdet dock inte någon skillnad. Nuvarandeundantag för korttidsstudiestöd enligt studiestödslagen (1973:349) har slopats.Med hänsyn till att detta stöd i vissa fall kan uppgå till stora belopp (drygt10000 kr.) finns inte skäl att undanta detta stöd från den preliminära skatten(se avsnitt 12.8). Medhänsyn lill att det i paragrafen har tagits in bestämmelser om att preliminärA-skatt skall utgå oberoende av om inkomsten utgör mottagarens huvudsakligainkomst av tjänst eller inte behövs inte någon särskild regel om hur dennaskatt skall betalas. Det skall ske genom att den som betalar ut ersättningenskall göra skatteavdrag enligt de vanliga reglerna i 39 § UBL. Justeringen hargjorts sedan lagrådet har angett sitt yttrande. Bestämmelsenmotsvarar 2§ sjukpenningkungörelsen. göras från dagpenning frånerkänd arbetslöshetskassa och korttidsstudie- 426 stöd även om mollagaren ärskyldig att betala preliminär B-skatt. För att Prop. 1989/90:74 detta skallkomma till tydligare uttryck har paragrafen utformats i enlighet med vadlagrådet föreslagit i sitt yttrande. Bestämmelseniförsta stycket motsvarar 3 § sjukpenningkungörelsen. Iandra stycket har tagits in en bestämmelse om hur den preliminära skatten skallberäknas för korttidsstudiestöd. Den skall utgå av stödet (seavsnitt 12.8). Bestämmelsenmotsvarar 3 a § sjukpenningkungörelsen.