prop · GD03116 · 1989-12-31 00:00:00 — Kommitténanför vidare (s 96) att det är ett samhällsintresse att försäkringsaktiebolagenhar karaktären av oberoende institutioner gentemot de stora ägargmppema i samhäUet.Kommittén framhåller de ömsesidiga försäkringsbolagen som självständiga idetta hänseende. Dettaargument reser vissa principfrågor. Är ett försäkringsaktiebolag med mångasvaga ägare mera självständigt än ett bolag med en eller flera Starka ägare?Vad menas med självständigt? Är det att företagsledningen (VD) eller enstyrelse som ägama i praktiken aldrig skulle kunna avsätta har möjlighet attagera som den själv anser lämpligt? En stor ägare kan om aktiemas värde sjunkerför lågt förlora makten genom en take över. Detta gäller dock endast under fömtsättningatt det inte finns alltför stora hinder mot att köpa större aktieposter ellerrösta för dem. I ett försäkringsbolag där hindren att äga större aktieposter ärstora blir styrelsen praktiskt taget oav-sättbar. Ioch för sig har NO i det föregående accepterat maktargumentet. Härav följerdock knappast att försäkringsbolagen behöver bli plattformar för ensjälvständig makt som kan utövas av en företagsledning som i praktiken kan fömyasig själv. Resultaten kan bli okontrollerade maktpositioner som kan missbmkasom företaget råkar få en mindre kompetent eller eljest olämplig ledning. Enrimlig lösning synes vara att tillåta ägare som kan bli så starka att de kan balansera företagsledningens makt men beakta maktargumentet på sätt att dessa ägare inte får ha alltför stort inflytande i andra delar av näringslivet. NO, som sätterförsäkringstagarnas/konsumenternas intressen i första Prop. 1989/90:116 mmmet,går dock principiellt ut från konkurrens. Det primära för försäk- Bilaga 2 ringstagarenär att kunna spela ut olika försäkringsgivare mot varandra för att pressapriser och driva fram bättre, till försäkringstagarnas intressen anpassade,lösningar (kvalitetsaspekter). Kommittén vill i stället göra försäkringsbolagensjälvständiga mot starka ägare. En bakomliggande tanke torde vara attsjälvständiga försäkringsbolag bättre tar tillvara försäkringstagamasintressen. Man kan säga att det föreligger en gmndläggande skillnad mellankommitténs synsätt som kan beskrivas i konstellation vocie-exit. Dettabegreppspar bmkar användas för att beskriva olika aktieägares alternativ påverka eller lämna företaget. synes sättastörre tilltro än NO till att försäkringstagama som kollektiv skaU kunna skyddasina intressen genom att utöva inflytande på försäkringsbolagens ledning. NOssynsätt gmndas på att en vanlig försäkingstagare/kon-sument har en alUför svagställning för att kunna utöva voice på ett effektivt sätt. En sådanförsäkringstagare blir hänvisad till exit, dvs att flytta över försäkringentill ett annat bolag. Detkan också från effektivitetssynpunkt uppstå positiva effekter av att kombineraolika slag av verksamheter, t.ex. industriförsäkring och finanse-ringsverksamhet.NO återkommer till denna frågeställning i kommentarerna till 2:a kapitlet omförbud mot annan rörelse. Kommitténfömtsätter (s 104) att begränsningsregeln för aktieinnehav skall tillmätasbetydelse även vid koncessionsprövningen av nya försäkringsaktiebolag. NO villsärskilt framhålla att en sådan ägarbegränsning kommer att minska intresset attetablera nya försäkringsbolag. NO är klart negativ till regler som ytterligareförsvårar nyetablering i den starkt koncentrerade försäkringsbranschen . Kommitténanser (s 109) att begränsningsregeln för aktieinnehav även skall tillämpas försvenska försäkringsbolags förvärv av aktier i andra försäkringsbolag. NO anseratt förslaget i denna del kan försvåra en stmkturomvandling som kan bedömassom önskvärd, t.ex. där små bolag går samman för att möta konkurrensen från destora riskbolagen. Visserligen skall regeringen enligt förslaget kunna meddeladispens från förbudet att förvärva aktier utöver de i lagen fastställda gränsemadå synnerligen starka skäl föreligger och syftet är att uppnå en ändamålsenlig stmktur(s 102). Man måste dock fråga sig om inte ett så högt ställt dispenskrav i sigmotverkar en önskvärd stmkturomvandling. NOvill här peka på att konkurrenslagen (KL), som kommittén föreslår skall ägafortsatt full tillämpning inom försäkringsväsendet, innefattar en sådanbedömning av aktieförvärvs stmktureffekter som kontmittén har i åtanke. KL ärdock inriktad på att förhindra att marknadsdominans uppstår eller förstärksgenom förvärvet. Detta innebär att KL normalt inte kan användas som ett instmmentför att motverka maktkoncentration som uppkommer genom förvärv mellanbranscher (konglomeratförvärv). Kommitténsgenomgång av förhållandena i andra länder visar att någon motsvarande ägarbegränsning som kommittén föreslår för inhemska ägare inte finns i andra länder med undantag för där liknande lagstiftning övervägs. Genomgången visar dock på förekomsten av kontroll av utländsk 140 företagsetablering.NO vill här hänvisa till vad som anförts under avsnittet Prop. 1989/90:116Allmänt om att målsättningen bör vara att den svenska lagstiftningen har- Bilaga 2 monierar med intemationeU lagstiftning, särskilt den inom EG. Detovanstående resonemanget leder NO till slutsatsen att den av kommitténföreslagna regleringen av aktieinnehavet i försäkringsaktiebolag bör avvisas.NO anser att lagstiftningen inte bör innehålla rigida gränser. NO vill istället i första hand förorda att aktieförvärv i försäkringsbolag skall kunnaprövas av försäkringsinspektionen och i sista hand regeringen från fall tiUfall mot bakgmnd av vad som skall anses vara en sund utveckling iförsäkringsbranschen. Det finns dock även skäl som talar för att en fråga somdenna prövas av domstol. Här kan vara ett alternativ. Huvudregienbör således vara att förvärvet accepteras, såsom lag om utländskaförvärv av svenska företag och vid koncessionsprövning av nyetableringar enligtnuvarande regler. Maktaspekten bör dock tiUmätas stor betydelse. Samma reglerbör tillämpas både för inhemska och utländska förvärvare. Konsumentverketkan konstatera att kommittén ger goda skäl för sin uppfattning attförsäkringsbolagen bör vara föremål för ett spritt ägande och har därför ingetatt erinra mot de begränsningar i rätten att förvärva försäkringsaktier somföreslås. Försäkringsverksamhetskommitténföreslår preciserade regler om rätten att förvärva aktier i svenskt aktiebolagmed möjlighet för regeringen att meddela dispens om det finns synnerliga skäl(18 kap. försäkringsrörelselagen). Reglerna skall tillämpas endast iförhållande till bestående bolag. Då det gäller nybildade bolag är reglernainte lika ingående. framhålls (betänkandet s. 104) att det iallmänhet finns skäl att ställa samma krav på ägarförhållandena i ett nybildatbolag som i ett redan existerande bolag (det skall t.ex. föreligga synnerligaskäl för att aktieinnehav skall få innebära av röstetalet).Vi ifrågasätter om inte detta på något sätt bör framgå av lagtexten. DispensskaU i allmänhet sökas redan före förvärvet. I särskilda fall skall det dockvara möjligt att ansöka om dispens under månaden efter förvärvet (betänkandet s.107). Det synes lämpligt att det anges under vilka förhållanden det sålundafinns tiUfalle att avvakta med en dispensansökan. Det bör i vart faU övervägasom ett förvärv i allmänhet måste bli ogiUigt ifall förvärvaren felaktigtantagit att omständigheterna varit sådana att ansökningen kunnat uppskjutas.Möjligen bör det vid alla förvärv finnas utrymme för dispensansökan under enviss (kortare) tid efter förvärvet. Medanlendingav förslaget i 18 kap. 1 §försäkringsrörelslagen att reglema om ägarbegränsning inte skall gälla i bolag som meddelar kollektivavtals- gmndade försäkringar, vill vi endast erinra om vad vi tidigare anfört om en eventuell samordning mellan försäkringsverksamhetskommitténs och våra 141 förslag om sådanaförsäkringar (se vårt yttrande över kommitténs betänk- Prop. 1989/90:116 ande Soliditet och skälighet i försäkringsverksamheten). Närdet gäller försäkringsföretagens ställning på marknaden bygger den ibetänkandet föreslagna regleringen på tre "motiv", trygghetsmotivet,segregationsmotivet och det näringspolitiska motivet. Trygghetsmotivet är emellertidövergripande. Man kunde ha redovisat tydligare i betänkandet att motiven kankomma i konflikt med varandra. Begränsar man av segregationsmotiv friheten attvälja ägarstmktur, göra investeringar och välja verksamhetsformer kan det inteuteslutas att lönsamheten och därmed trygghetsmotivet motverkas. Kommitténhar sålunda föreslagit begränsningar i rätten att förvärva aktier iförsäkringsbolag avseende andel av röstetalet och andel av aktiekapitalet.Begränsningen till av röstetalet understöds av en motsvarandetvingande rösträttsbegränsning på bolagsstämman. Från regeln undantas fömtom captivebolag försäkringsaktiebolag som meddelar enbart arbetsmarknadsförsäkringar. Dennabegränsning är olycklig. Kommittén har redan i betänkandet SOU 1986:8föreslagit åtskiUiga undantag just för dessa företag, som har en påtagligmonopolställning på sin del av marknaden. Här tillskapas en enklav av företagsom genom undantagsregler och de egen villkoren faller vid sidan av praktiskttaget all domstols- och myndighetskontroll. Det är olämpligt, eftersom bolagensamtidigt representerar starka maktcentra i samhället. Fakultetsnämndenförordar att arbetsmarknadens försäkringsbolag får arbeta på försäkringsmarknadensnormala betingelser. Segregationsmotivettillgodoses bl.a. genom begränsningen för försäkringsbolag att äga aktier iandra företag. är sådan begränsning knuten till röstetalet(högst av röstetalet för samtliga aktier). Detta möjliggör attförsäkringsbolag kan förvärva röstsvaga aktier och därmed komma upp i nära 35 %av det totala aktiekapitalet i andra företag än försäkringsbolag. Kommitténvill nu föreslå en höjning av röstetalsgränsen men kombinera dettamed en viss begränsning av den tillåtna andelen av det totala aktiekapitalet isådana företag. Här torde det räcka med en anknytning till antingen röstetaleteller andelen av det totala aktiekapitalet. Den senare modellen vore i så fallatt föredra. Om man tillåter försäkringsbolagen att själva eller genom hel-eller delägda bolag driva sådan verksamhet som medför synergieffekter medförsäkringsverksamheten t.ex. finansieringsverksamhet - börbegränsningsregeln kunna koncentreras till rena kapitalplaceringar. FuUmäktigeavser återkomma till ägarfrågor och vissa andra frågor t.ex. kreditförsäkring,i samband med behandlingen av kreditmarknadskommit- 142 tens kommande betänkande.Dessa frågor bör behandlas i ett sammanhang Prop. 1989/90:116 när också denkommitténs förslag om nya stmkturregler för banker, finan- Bilaga 2 siella koncemerm.m. föreligger för bedömning. Ibetänkandet har kommittén behandlat bl.a. ägarfrågor i vid mening ochföreslagit begränsningar i rätten att förvärva aktier i svenska försäkringsaktiebolagm.m. Begränsningama föreslås inte gälla befintliga aktieinnehav men sammaregler skall gälla för såväl utländska som svenska rättssubjekts förvärv avförsäkringsaktiebolagsaktier. Även ett annat försäkringsbolags förvärv avförsäkringsbolagsaktier föreslås bli omfattade av begränsningarna. Kommitténhar också avgivit förslag avseende försäkringsbolags förvärv av aktier i andraföretag och i det sammanhanget behandlat aktieplaceringar inom den finansiellasektorn. Försäkringsbolags infogande i finansiella koncemer, både i rollen somägare och som dotterbolag, omfattas också av kom m i ttéförslagen. Härigenomupptas i betänkandet direkt sådana övergripande stmkturella frågor som också kreditmarkandskommitténhar till uppgift att se över på hela kreditmarknaden. Den kommittén skallbehandla bl.a. frågan om införande av ägarbegränsningsregler avseende banker.I det sammanhanget torde också utländskt ägande i svenska bankaktiebolag kommaatt behandlas. Bland dessa uppgifter ingår vidare att se över den provisoriskalagstiftningen om finansiella koncerner. Ägandetav banker och försäkringsbolag, i vertikal mening såväl uppåt som nedåt, liksomden närmare utformningen av finansiella koncerner i vilka banker ochförsäkringsbolag kan tänkas ingå, anser fullmäktige vara betydelsefulla frågorvilka kräver gmndliga överväganden. Hur dessa löses blir i hög grad avgörandeför den långsiktiga stmkturbilden inom kreditmarknaden och dänned ytterst fördess effektivitet och funktionssätt. Därför bör dessa frågor enligtfullmäktiges mening om möjligt behandlas vid ett och samma tillfälle. Medhänsyn härtill avser fullmäktige återkomma till dessa och vissa andra frågor, t.ex.kreditförsäkring, i samband med behandlingen av kreditmarknadskommitténskommande betänkande. Detär en viktig princip i vårt rättssystem att aktieägandet i princip är fritt vadgäller svenska medborgare. Försäkringsverksamhet är ställd under en omfattandeoffentlig kontroll i syfte att trygga försäkringstagamas intresse.Försäkringsinspektionen utövar denna offentliga kontroll och har därvidbetydande maktmedel till sitt förfogande. Regeringen har enligt gällande lag 2 kap. 3 § försäkringsrörelselagen befogenhet att pröva om och i vad månsärskilda bestämmelser behövs med hänsyn till omfattningen och arten avförsäkringsbolagets verksamhet. Detallmänna har således redan tillerkänts ett betydande inflytande över försäkringsbolagen. Att det dämtöver skulle finnas behov av att införa be gränsningar i ägandet av aktier i ett försäkringsaktiebolag har inte blivit visat. Experten redovisar i sitt särskilda yttrande skälen 143 för att den av kommitténföreslagna regleringen utöver ägandekontrollen Prop. 1989/90:116 intebehövs. Organisationema vill särskilt understryka vad anför Bilaga 2 om riskema för koncetration inom försäkringsvärlden. Det är viktigtatt en fri konkurrens upprätthåUes även inom försäkringsväsendet. Nya försäkringsbolagmåste kunna bildas. Utvecklingen kan som framhåller eljest hämmas. Motovan angivna bakgmnd avstyrkes de föreslagna begränsningarna i rätten attförvärva aktier i försäkringsaktiebolag. Detframlagda förslaget innebär sådana begränsningar på försäkringsväsendet iSverige att det kan ifrågasättas om ett närmare samarbete med EG på dettaområde blir möjligt. finns uppenbara risker att de svenskaförsäkringsbolagen förlorar marknadsandelar till utländska konkurrenter utanmotsvarande begränsningar. Handelskammarenvill särskilt vända sig emot de föreslagna begränsningama i ägandet av svenskaförsäkringsbolag här vill Handelskammaren dra paralleller med aviseradeförslag om begränsningar i ägandet av banker samt möjlighetema förförsäkringsbolag att driva annan rörelse än försäkringsrörelse. Kommitténföreslår att ingen skall få förvärva så många aktier i ett svenskt försäkringsaktiebolagatt genom förvärvet andelen uppgår till av röstetalet församtliga aktiebolag eller till av aktiekapitalet. Dispensfrån förbudet skall endast kunna medges om "synnerliga skäl"föreligger. Förstkan konstateras att något behov av en sådan ägarbegränsning inte har framträt.Nuvarande frihet att förvärva aktier i försäkringsaktiebolag har inte lett tillnågra missförhållanden. Kommittén har inte heller beaktat att större ägarengagemangmånga gångar kan vara till gagn för försäkringsbolagen och försäkringstagama,särskilt vid omstmktureringar och för att skapa slagkraftiga gmpper. Även iövrigt spelar ofta starka ägare, som kan ta ett ägaransvar, en betydande roll.Handelskammaren vill därför motsätta sig förslaget i denna del. Om ägarbegränsningändock införs, bör den inte utformas som ett förbud utan somtillståndsprövning vid vissa bestämda gränser. Tillstånd bör ges om intesärskilda skäl föreligger däremot. Gränserna bör också sättas högre än i förslaget. Handelskammarenkan tillstyrka att den till röstetalet anknutna gränsen för innehav av aktier iaktiebolag höjs från nuvarande fem tiU . I övrigt anserHandelskammaren att förslaget i väsentliga delar fått en sådan utformning attdet inte utan betydelse omarbetningar bör läggas till gmnd för lagstiftning. Kommitténföreslår införandet av en begränsning av rätten att förvärva försäkringsaktier till av röstetalet med samtliga aktier och till av aktiekapitalet. Detta förslag avstyrkes. Kommittén har inte 144 kunnat påvisa någranegativa effekter av avsaknaden av reglering när det Prop. 1989/90:116gäller rätten att äga aktier i försäkringsbolag. De förslagna reglema kommer Bilaga2 däremot att medföra en stelhet inom försäkringsmarknaden genom att nyetableringkommer att försvåras. Likaså kommer stmkturförändringar i övrigt att försvåras.Sammantaget innebär detta att effektiviteten inom försäkringsväsendet kommeratt påverkas på ett negativt sätt på långt sikt. Organisationenanser att det är naturligt att det finns särskilda regler som syftar till attsäkerställa att försäkringsbolag kan fullgöra sina förpliktelser mot försäkringstagama.Ett sådant skydd finns bl.a. genom krav för att säkerställa soliditeten inomförsäkringsbolag. Ytterligare ett skydd finns genom försäkringsinspektionensverksamhet. Någon annan reglering än en sådan som syftar till att skydda försäkringstagamasintressen är enligt vår uppfattning inte lämplig. Vi kan inte se att denföreslagna begränsningen, som ger rätt att förvärva aktier i svenskaförsäkringsbolag, är motiverad utifrån ett sådant skyddsintresse. Försäkringsrörelsegår ut på att meddela försäkring mot risker och att förvalta de tillgångar somhör till rörelsen. () har i sittslutbetänkande inte i nämnvärd omfattning behandlat den försäkringstekniskasidan av bolagens verksamhet utan mera uppehållit sig vid förvaUningen av tillgångama.Kommittén har emellertid inte klart insett att denna förvaltning är en iförsäkringsrörelsen helt integrerad del. Kommitténhar inte heller beaktat den pågående utvecklingen mot en nationellt och intemationelltintegrerad marknad för försäkringar och andra finansiella tjänster. mening är det anmärkningsvärt att kommittén på detta sättunderlåtit att ta hänsyn till några av de viktigaste fömtsättningama förförsäkringsväsendet . Denu påpekade bristema gör enligt riksförbundets mening att väsentliga delar avförslaget inte kan läggas till gmnd för lagstiftning. Vad som åsyftas är dedelar som främst rör ägarförhållandet mellan olika bolag och förbudet mot attdriva annan rörelse (kap I och2). FVK: s förslag i dessa delar avstyrks därförbestämt. Förnärvarande finns inga begränsningar i rätten att förvärva aktier i svenska försäkringsbolag. Det rådet heller inget hinder för ett svenskt för säkringsbolag att köpa aktier i ett annat svenskt försäkringsbolag. Här gäller således inte den s.k. 5 %-regeln. En jämförelse med banksektom ger vid handen att inte heller här finns några lagstadgade begränsningar i ägandet. Bankinspektionen gjorde dock 1985 en framstäUning till regeringen om en begränsning till av aktiekapitalet och röstetalet. Regeringen tillmötes gick inte denna framställning utan hänvisade frågan till kreditmarknads kommittén för närmare utredning. Det synes troligt att kommittén kommer att föreslå någon form av begränsning av ägandet. 10 1989/90. 1 saml Nr 116 Argumentenyor en begränsning av ägandet i försäkringsbolag och i Prop. 1989/90:116 princip även i banker är enligt FVK:s argumentering: Bilaga2 Ettdominerande ägande kan ge möjligheter för ägaren att skaffa sig egna fördelar som kund i företaget på bekostnad av andra kunders intressen. Detta kan gälla såväl försäkringsrörelsen som kapitalförvaltningen. Försäkringsbolagen spelar enbetydande roll på kreditmarknaden bl.a. genom att förse de olika samhällssektoremamed kapital. Det vore olämpligt om en stor ägare i bolaget finge möjlighet attpåverka styrningen av kapi-talplaceringama. Ett ägande överstigande 90 %ger enligt svensk skattelagstiftning möjlighet att ge koncembidrag. Dettaskulle kunna medföra att ett försäkringsbolag dränerades på vinstmedel tillmen för bolagets konsolidering. Ett betydande utländskt ägandeav svenska försäkringsbolag skulle kunna motverka i annan svensk lagstiftningeftersträvad spärr mot betydande utländskt inflytande över näringsliv ochkreditmarknad. För såväl banker somförsäkringsbolag gäller att deras verksamhet har ett specieUt samhällsintresse.Försäkringsbolagens gmndfunktion är att tillhandahålla ett betrygganderiskskydd. En oundviklig och naturlig följd av detta är att bolagen måste svaraför en effektiv kapitalförvaltning. Men med de speciella samhälleligafunktioner bolagen har kan det anses olämpligt om de skulle komma under ettdominerande inflytande från företag eller personer med annanverksamhetsinriktning. Detfinns emellertid även starka skäl som talar mot en ägarbegränsning: Även andra företag änförsäkringsbolag (och banker) kan anses ha en speciell samhällelig ställning. Balansen meUan ägare ochledning skulle förändras till den senares fördel, övervakning och kontrollskulle försvåras. En fast ägarförankring hos eneller ett fåtal större ägare ger större möjlighet till långsiktighet iledningen av företaget. Omsättningen av börsnoteradeförsäkringsaktier skuUe försvåras, liksom genomförandet av nyemissioner. Nivån på ägarbegränsningen kanbli svår att sakligt motivera. Även mindre aktieägare kan i vissa situationerutöva ett "olämpligt" inflytande. Vid ett införande av ägarbegränsningarkunde vissa befintliga ägare bli tvungna sälja ut delar av sitt innehav, vilketstrider mot rättssäkerheten. Begränsningsregler försvårarnyetablering, vilket kan vara till men för en sund konkurrens. Begränsning av rösträtten vidbolagsstämma kan vara en bättre metod att gardera mot "skadligt"inflytande än ägarbegränsning. FVKgör bedömningen att övervägande skäl talar för att en begränsning av ägandetbör införas för såväl svenska som utländska ägare. Man avvisar också tanken attenbart med rösträttsbegränsning vid bolagsstämman uppnå de syften maneftersträvar. Här hävdar man att ägarandelen i sig ger storapåverkansmöjligheter, särskilt då bolagen behöver skaffa nytt kapital genomnyemissioner. Somgränser för tillåtet ägande föreslår kommittén av aktiekapitalet och av röstetalet. Vid synnerligen starka skäl föreslås att regeringen skall erhålla rätt att lämna dispens för ett större ägande. Arbetsmarknadsförsäkringsaktiebolagenundantages enligt förslaget från Prop. 1989/90:116 reglerna, liksom sådana captivebolagsom bildats inom en koncem. Föränd- Bilaga 2 ringar av ägandet av bolageninom en koncem föreslås också undantas från begränsningsreglerna. Vadgäller nyetablering av försäkringsbolag föreslår FVK att regeringen angertillåten ägarandel i samband med prövningen av koncessionsansökan och att mandärvid i princip tillämpar de regler som gäller vid ägande. I konsekvens medförslaget om en ägarbegränsning till av rösträtten i ett bolag föreslåsockså att rösträtten vid bolagsstämman skall vara begränsad till samma tal. Sammaregler vad gäller kapital och rösträtt som allmänt föreslås gälla skall ocksågälla för svenska och utländska försäkringsbolags rätt att äga aktier i svenskaförsäkringsbolag. Folksamhar efter en analys av de skäl som FVK åberopar för sitt förslag inte funnitatt fördelarna med reglema uppväger de nackdelar som uppstår. Gmndenför den i och för sig nödvändiga regleringen och kontrollen avförsäkringsbolagen bör ligga i det regelverk som redan föreligger och berörsoliditet, skälighet, försäkringstagarinflytandeoch separationsprincipen.Försäkringsinspektionens allmänt övervakande roll är också utomordentligtviktig. Motdenna bakgmnd finns enligt mening ingen anledning tillgripa sådrastiska ägarbegränsningar som FVK föreslår. En viktig gmndsten iaktiebolagsformen är ju att aktiema skall vara i princip fritt överlåtbara. Dethittills rådande friheten i ägandet av försäkringsbolagen har också enligt vårmening inte medfört några nackdelar av det slag som FVK befarar. Medhänvisning till de argmment mot en ägarbegränsning som inledningsvis återgivitsoch till vad som i övrigt ovan anförts vill avstyrka kommitténsförslag till ägarbegränsning, med de av kommittén föreslagna gränserna.