prop · GD03135 · 1989-12-31 00:00:00 — 4.den som utbetalt utdelning från utländsk juridisk person, om utdelningenutbetalats genom Värdepapperscentralen VPC Aktiebolags försorg, 5. valutabank och fondkommissionär hos vilka utländsk aktie eller annat utländskt värdepapper förvaras i depå eller kontoförs enligt särskilda bestämmelser. 5.valutahandlare och fondkommissionär hos vilka utländsk aktie eller annatutländskt värdepapper förvaras i depå eller kontoförs enligt bestämmelserna ilagen (1990:000) om betalningar tid och från udandet m.m. a) fysiskellerjuridisk person som är berättigad att lyfta utdelning för egen del vidutdelningstillfallet och b) fysiskperson som hos den uppgiftsskyldige varit antecknad som innehavare av aktieeller andel i aktiefond eller utländsk juridisk person eller utländsk aktieeller annat utländskt värdepapper. Kontrolluppgift enligt andrastycket a skall ta upp utbetald utdelning och kontrolluppgift enligt andrastycket b skall ta upp innehavet vid årets utgång. Den som begär registreringhos av värdepapper som avses berättigatill utdelning från utländsk juridisk person eller som åsyftas i 28 § förstastycket b, skall lämna uppgift om namn och hemvist på den förvilkens räkning utdelningen eller räntan skall lyftas. Om namn eller hemviständras, skall den som har lämnat uppgiften utan dröjsmål anmäla dettaskriftligt till . Bank eller fondkommis- sio-närsom är auktoriserad som förvaltare av aktier enligt lagen (1987:623) omförenklad aktiehantering, är skyldig att lämna sådan uppgift som rör räntaefter anmodan från . Sådan anmodan fårinte göras senare än efter det att räntan betalts ut. Den som begär registreringhos av värdepapper som avses berättigatill utdelning från utländsk juridisk person eller som åsyftas i 28 § förstastycket b, skall lämna uppgift om namn och hemvist på den förvilkens räkning utdelningen eller räntan skall lyftas. Om namn eller hemviständras, skaU den som har lämnat uppgiften utan dröjsmål anmäla detta skriftligttill . Bank eller fondkommis- sio-när somär auktoriserad som förvaltare av aktier enligt aktiekontolagen (1989:827), ärskyldig att lämna sådan uppgift som rör ränta efter anmodan frånVärdepapperscentralen . Sådan anmodan får inte göras senare efter det att räntan betalts ut. Efter föreläggande avskattemyndigheten skall valutabank eller fondkommissionär hos vilken utländskaktie eller annat utländskt värdepapper förvaras i depå eller kontoförs enligtsärskilda bestämmelser lämna kontrolluppgift för namngiven person.Kontrolluppgiften skall avse det antal och de slag av Efter föreläggande avskattemyndigheten skall valutahandlare eUer fondkommissionär hos vilken utländskaktie eller annat utländskt värdepapper förvaras i depå eller kontoförs enligtbestämmelserna i lagen (1990:000) om betalningar UU och från utlandet m.m.eller, om en annan valutahandlare eller fond- Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse värdepappersom avyttrats samt det kommissionär förmedlat försälj- erhållna beloppet. ning av värdepapperet, den valuta- handlareneller fondkommissionären lämna kontrolluppgift för namngiven person.Kontrolluppgiften skall avse det antal och de slag av värdepapper somavyttrats samt det erhåUna beloppet. Efterföreläggande av skall kontrolluppgift enligt första stycketlämnas också i fråga om ej namngivna personer. Sådant föreläggande får efter riksskatteverketsbestämmande utfärdas av skattemyndigheten i det län där den uppgiftsskyldigehar sitt säte eller driver verksamhet. Valutabank skall lämnakontrolluppgift för fysisk person för vilken banken förmedlat betalning tilleller från utlandet. KontroUupppgiften skall avse varje betalning som överstiger25 med upplysning om det sammanlagda beloppet av delssådana betalningartillutlandet, dels sådana betalningar från utlandet. Valutahandlare skalllämna kontrolluppgift för fysisk person för vilken valutahandlaren förmedlatbetalning till eller från utlandet. Kontrolluppgiften skall avse varje betalningsom överstiger . Upplysning skall lämnas om vad betalningen avseroch vilket land betalningen verkställs tiU eller tas emot från samt vidbetalning till utlandet namn på betalningsmottagaren. Detsamma gäller mindrebetalningar, om dessa utgör delbetalningar av en summa som överstiger 50 000kronor. Denna lag träder i kraftden och tillämpas års taxering. För betalningarsom förmedlas före tiUämpas dock äldre bestämmelser. Äldrebestämmelser i 29 § gäller i fråga om avstämningsbolag för vilka aktiekontolagen(1989:827) inte är tillämplig. 5 Förslag till Prop. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenomföreskrivs att 9 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100)' skall ha följande lydelse. 5§ Sekretess gäller hos i Sekretess gäller hos i ärenden om tillståndsgivning eller ärenden enligt lagstiftningen om va- tillsyn enligt valutalagstiftningen för lutareglering och betalningar till och uppgift om enskilds personliga eller från utlandet för uppgift om enskilds ekonomiska förhållanden, om det personliga eUer ekonomiska förhål inte står klart att uppgiften kan röjas landen, om det inte står klart att utan att den enskilde lider skada el- uppgiften kan röjas utan att den en- ler men. skilde lider skada eUer men. Sekretessgäller i ärende om studiestöd för uppgift om enskilds personliga ellerekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada ellermen om uppgiften röjs. Såvitt gäller annat än studiestöd under sjukdom gällersekretessen dock inte beslut i ärendet. Sekretessgäller, i annat fall än som avses i andra stycket och 8 kap. 6-8 §§, i ärendeom utlåning av allmänna medel för uppgift om enskilds personliga ellerekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada ellermen om uppgiften röjs. Sekretessen gäller dock inte ansökan eUer beslut iärendet. Ifråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Dennalag träder i kraft . Lagen omtryckt 1989:713. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , S. ,, , , R. , , G. , , ,, , , , , , Lagrådsremiss med förslag till lag om valutareglering, m.m. Valutaregleringinnebär att statsmaktema, främst i förhållande till utlandet, begränsar ochkontrollerar transaktioner på de finansiella och monetära områdena.Valutareglering har aUtsedan 1940 på olika gmnder och i varierande omfattningtillämpats i . 1 takt med den ökande internationaliseringen harregleringen emellertid i allt väsentligt kommit att förlora sin betydelse som ekonomiskt-politisktinstrament. Således har betydande avregleringar successivt ägt ram. Med verkanfrån har i stort sett alla materiella delar avvalutaregleringen avskaffats. Inomfinansdepartementet tillsattes en arbetsgmpp meduppgift att undersöka vilka åtgärder som behövde vidtas i lagstiftningshänseendei samband med ett upphävande av valutaregleringen. Arbetsgmppen lade i december1989 fram departementspromemorian (Ds 1989:74) Ny valutalag, m. m. Under beredningsarbetet i har samrådägt mm med överstyrelsen för civil beredskap (ÖCB). Till protokollet i detta ärende bör fogas dels en sammanfattning avpromemorian som bilaga 1, dels de författningsförslag som läggs fram i promemoriansom bilaga 2, dels en förteckning över remissinstansema och en sammanställningav remissyttrandena som bilaga 3. 2.1 Den författningsmässiga ramen m. m. Gmndenför valutaregleringen är valutalagen (1939:350). Lagen är en full maktslag som ger regeringen rätt att under vissa angivna fömtsättningar utfärda i lagen bestämda valutareglerande föreskrifter. Beslut om att lagen skall tillämpas i fredstid fattas av på förslagav regeringen ochefter 16 framställning från fuUmäktigei . Tillämpningsperioden är be- Prop. 1989/90:135 gränsad tillett år. har beslutat att huvuddelen av bestämmelsemaskall tiUämpas. som regeringen meddelar med stöd av valutalagen och riksdagensbeslut finns i valutaförordningen (1959:264). Riksbankenhar i valutalagen bemyndigats att utfärda närmare föreskrifter omtillämpningen av de bestämmelser som regeringen meddelar. som meddelar återfinns i riksbankensförfattningssamling (RBFS). Det är genom tillämpningsföreskriftema som valutaregleringenfår sitt konkreta innehåll. Närvalutalagen infördes , strax före utbrott, varden en av många beredskapslagar som tillkom för att skydda landets ekonomi ochtrygga folkförsörjningen under krigsförhållanden. Lagen var urspmngligentidsbegränsad men förlängdes successivt att gälla i taget.Valutaregleringen fick under sin första tid en direkt handelsregle-randeuppgift. kom valutaregleringen att bli ett utpräglat ransoneringsinstrament.Kraftiga inskränkningar gällde för kapitalbetalningar. Det gällde att skapautrymme för import av nödvändiga varor. Ijuli 1946 revalverades kronan, vilket medförde ett tilltagande valutautflöde.Under 1947 infördes därför en fullständig ransonering av utlandsbe-talningarna.För att förstärka valutareserven tillgreps även hembudsskyldighet för vissavalutor . Utvecklingendärefter karaktäriserades av att det intemationella samarbetet påbetalningsområdet intensifierades. Utbytbarheten mellan valutorna ökade ochkronan blev heU konvertibel i förhållande till de viktigaste världsvalutomagenom anslutning till det europeiska monetära avtalet () . Underden nu redovisade efterkrigsperioden var valutalagstiftningen i huvudsakoförändrad. Formellt kvarstod alltså karaktären av beredskapslagstiftning.Emellertid hade valutaregleringen alltmer kommit att uppfattas som ett normaltinslag i penningpolitiken. Detta kom till uttryck 1959.Tidsbegränsningen av valutalagens giltighet togs då bort. ändradeslagen så att det uttryckligen framgick att valutareglering fick användas somett penningpolitiskt instmment i fredstid. Framtill senare delen av präglades samhällsekonomin av inre och yttrebalans. Penningpolitiken inriktades främst på inhemsk konjunk-turstyming, ochvalutaregleringen utgjorde ett led i denna politik. Undersenare delen av inleddes ett skede med tilltagande intemationeUvalutaoro och obalanser. Denna utveckling ledde till internabytesbalansproblem. Valutaregleringen användes under dessa förhållanden för attdämpa valutaflöden som hotade kronans växelkurs eller valutareserven. Oljekrisenvintem ledde till ett betydande bytesbalansunderskott. Denekonomiska politiken ställdes inför betydligt aUvarligare problem än tidigare.För att möjliggöra privat finansiering av bytesbalansunderskottet undanröjdesrådande hinder mot finansiell upplåning utomlands. Detta innebar enlångtgående liberalisering av valutaregleringen. Åren19781982 kännetecknades av växande budgetunderskott och för- 17 2 1989/90. 1 saml Nr 135 Därefter förbättrades dock den ekonomiska situatio- Prop.1989/90:135 nen. Detta skapade fömtsättningar för en successiv liberaliseringav valutaregleringen. Dessutom hade den fortgående intemationaliseringen av näringslivetoch den snabba utvecklingen av nya finansiella instmment gjort regleringen alltmindre effektiv. Undermitten och senare delen av genomfördes en rad lättnader ivalutaregleringen. upphävdes i huvudsak alla återståendevalutarestriktioner. 2.2 Skattekontroll och betalningsbalansstatistik Närvalutaregleringen avvecklades i allt väsentligt per , behöllsendast ett fåtal regler. Syftet med dessa var inte längre att påverka kapitalflödetmellan och utlandet. Motiven för de kvarvarande reglerna var att bidratill en tillfredsställande skattekontroU och att tillse att ficktillräcklig information för en god betalningsbalansstatistik. Idessa syften har valutaregleringen behållit huvudkraven att betalningar till ochfrån utlandet skall kanaliseras genom valutabank och att värdepapperstransaktionermed utlandet skall ske genom förmedling av en valutabank som är fondkommissionäreller en av särskilt godkänd fondkommissionär. Eftersom betydandedelar av informationen för betalningsbalansstatistiken inhämtas frånbanksystemet, behövs kravet på betalning genom valutabank för att derapporterade transaktionema inte skaU uppvisa för stora luckor. bliruppgifter om betalningarna tillgängliga för skattekontroll. På motsvarandesätt kan banker och andra fondkommissionärer lämna statistiska uppgifter omvärdepapperstransaktioner med utlandet till och kontrolluppgifterför taxeringsändamål. Frånregeln om betalning genom valutabank finns ett antal undantag. Dessa har uppstäUtsför att de är mer eller mindre nödvändiga, t. ex. regeln att en fysisk personfår göra direkta betalningar under vistelse i utlandet, eller för att de ärmycket angelägna för ett underlättande av betalningsutbytet, t. ex. regeln attexportlikvider får först uppsamlas på konto i utlandet för att senare, minstmånadsvis, tas hem genom valutabank. Föratt kontrolluppgifter skall kunna lämnas rörande innehav av och avkastning påutländska värdepapper, föreskrivs att sådana skall förvaras i depå hosvalutabank som är fondkommissionär eller av särskilt godkänd fondkommissionär.Detsamma gäller när valutainlänningar från utlandet köper svenska obligationersom emitterats på den internationella kreditmarknaden, s. k. eurokronlån. Somen förberedelse till det kontobaserade registreringssystem som avses omfattabl. a, statsobligationer och obligationer som utfärdas av de bostads-finansierandekreditinstituten, (PmC), har vidare föreskrivits,att sådana obligationer inte skaU lämnas ut tiU utlandet vid försäljning tillutlänning. I stället skall de förvaras i depå i i avvaktan på att dekan läggas in i PmC-systemet. Detta system innebära» obligationerna inte längrekommer att finnas i pappersform utan att innehavaren registreras i ett ADB-system. Huvudregelnatt betalningar till och från utlandet skall gå genom valuta- 18 bankinnebär att sådana betalningar inte kan verkställas över den betalandes Prop.1989/90:135 resp. betalningsmottagarens eget konto i utlandet. SkattekontroUenskulle också undergrävas om de skattskyldiga fritt kunde placera sina medel påkonto i utlandet. Det har därför utfärdats ett generellt förbud mot placeringav medel på konto i utlandet. Från denna regel finns emellertid en radundantag, t. ex. för medel som fysisk person innehar under utlandsvistelse ochför medel som entreprenadföretag innehar i samband med entreprenadverksamhet iutlandet. Undantagen kan sägas utgöra kompromisser mellan myndighetemas och deenskildas intressen. Myndighetsintressena har man sökt tillgodose genomföreskrifter om särskild rapportering till om rörelser och saldon påkontot. Betalningav premie för livförsäkring som tecknas i utländskt bolag har vidare undantagitsfrån den generella rätten att göra betalningar till utlandet, såvida summan avde livförsäkringspremier som valutainlänning har att betala till utlandet förkalenderår överstiger . Även denna begränsning har tillkommit av skattekontrollskäl. Dehär beskrivna reglerna har alla kunnat uppställas av med stöd av bestämmelsemai valutaförordningen. När valutaförordningen förlängdes att gälla t.o.m. den30 var den främsta anledningen att en respit skulle erhållas förutarbetandet av en ny lag som kan ta hand om de statistikinsamlings- ochskattekontrollproblem som uppstår vid ett fullständigt upphävande avvalutaregleringen. har medlemsländerna åtagit sig att medverka till att minskaeller avskaffa återstående hinder för vam- och tjänsteutbytet och för löpandebetalningar samt söka bibehålla eller utöka liberaliseringen avkapitalrörelser. Medlemsländemasåtaganden i fråga om tjänstebetalningar och kapitalrörelser har preciserats itvå dokument, nämligen stadgan för liberalisering av löpande osynligabetalningar och kapitalliberaliseringsstadgan. Enligtstadgan för löpande osynliga betalningar skall drygt femtio särskilt angivnatransaktionskategorier vara fria. Transaktionskategorierna avses täcka allaförekommande typer av löpande osynliga transaktioner. Ikapitalliberaliseringsstadgan behandlas kapitalrörelser. Enligt stadgan åtarsig medlemsländema att sinsemellan successivt avskaffa restriktioner motkapitalrörelser i den utsträckning som är nödvändig för ett effektivt ekonomisktsamarbete. Ettmedlemsland som inte förmår uppfyUa en eller flera liberaliseringsförpliktelserhar möjlighet att reservera sig. En reservation är avsedd att användas endast tilltäckning av en mer varaktig restriktion. Med stöd av s. k. derogationsklausuleri stadgoma kan ett medlemsland göra kortvariga ingrepp för att möta problem avmer tiUfällig natur. Ytterligaremedger stadgorna vissa generella begränsningar. Så finns i var och en av stadgoma en bestämmelse (artikel 5), som ger ett medlemsland 19 möjlighet att inskrida föratt hindra kringgående av lagar och bestämmelser Prop. 1989/90:135 och föratt verifiera transaktioners äkthet. All kontroll för att förhindra skatteundandragandeär tillåten enligt denna artikel. Ett ansökningsförfarande i syfte attkontrollera att en transaktion är av uppgiven karaktär, s. k. äkthetskontroll,är också förenlig med stadgan. Ettland vilket som accepterat förpliktelsema i artikel VIII i Internationellavalutafondens stadga kan inte utan fondens godkännande införa restriktioner motlöpande betalningar. I de fall ett OECD-land skulle få godkännande fören kortvarig avvikelse (dérogation) från tjänste-betalningsstadgansförpliktelser är det inte sannolikt att IMF skulle vägra godkännande, även omkritik säkerligen skulle riktas mot ett sådant avsteg från våra åtagandenenligt artikel VIII. Fondens bedömning blir självfallet beroende avrestriktionemas omfattning och karaktär. Beträffandekapitalrörelser innehåller fondstadgan inga formella förpliktelser utöver attrestriktioner inte får utövas på sätt som begränsar löpande betalningar (gällerartikel Vlll-länder) och betalningar i förhållande till fonden. Dengmndläggande regeln om liberalisering av kapitalrörelser inom EG återfinns iArtikel 67 av Fördraget om inrättande av den Europeiska Ekonomiska Gemenskapen(). Det föreskrivs att medlemsstaterna skall successivt, i denutsträckning som det är nödvändigt för den gemensamma marknadenstillfredsställande funktionssätt, avskaffa dels alla hinder för överförande avkapital som tillhör rättssubjekt hemmahörande i medlemsstaterna, dels alldiskriminering med avseende på nationalitet eller bostadsort eller platsen förinvestering av sådant kapital. Enligt Artikel 69 har i uppdragatt utfärda direktiv för genomförande av det ändamål som ställts upp i Artikel67. Denu nämnda fördragsartiklaraa har avseende endast på medlemsstaternas inbördesförhållande. Vad gäller kapitalrörelser till och från tredje land finnsbestämmelser i 70, som syftar tiU mesta möjliga liberalisering. Artiklarna67, 73,108 och 109 i ger medlemsstaterna möjlighet att införakapitalrestriktioner i vissa situationer. Vad som avses är dels störningar påkapitalmarknaderna, dels allvarliga betalningsbalansproblem. Åtgärderna skall,utom i brådskande fall, godkännas av antingen . Undervåren 1986 initierade Kommissionen, som en direkt uppföljning av den åretdessförinnan presenterade vitboken om den inre marknaden, ett förslag om en fuUständigavveckling av medlemsländernas valutareglering. Som ett första steg skulle deländer som infört undantag från EG:s rådande bestämmelser om frihet för vissakapitalrörelser upphäva dessa undantag. Detprogram för kapitalliberalisering som Kommissionen presenterade i 20 maj1986 innehöll två faser. Rådet fattade beslut om den första fasen i Prop.1989/90:135 november , varigenom inga valutaregleringar i principlängre skulle få finnas kvar för värdespappershandeln eller för långfristigahandelskrediter inom EG. Ijuni1988 antogs ett direktiv (88/361 /EEC), som utvidgar liberaliserings-skyldighetematill att avse praktiskt taget alla kapitaltransaktioner. Artikel 1 i direktivetkräver avskaffande av såväl restriktioner för överföring av kapital som hinderför utförande av själva kapitaltransaktionerna. Från huvudregeln om kapitaletsfria rörlighet ges vissa undantag. Sålunda skall, enligt Artikel 4, medlemsstatemaha rätt att dels vidta nödvändiga åtgärder föratthindraöverträdelseravlagarochförordningar,bl.a. med avseende på beskattning och på erforderlig tillsyn av finansiellainstitut, dels för statistikändamål samt av administrativa skäl föreskrivadeklarationsskyldighet beträffande kapitaltransaktioner. Sådana åtgärder fårdock inte innebära hinder för genomförande av kapitalrörelser. Dei EG:s andra banksamordningsdirektiv (89/646/EEC) intagna reglema angående "singlebanking licence" medför att diskrimineringsförbudet får en utvidgad innebörd.Reglerna innebär att kreditinstitut skall kunna operera i hela EG på basis avenbart hemlandsauktorisation, dvs. utan att myndigheterna i varje enskiltmedlemsland får möjlighet att kräva auktorisation för verksamhet i filialer tiUbanker från andra medlemsländer. EG:slagstiftning på den direkta beskattningens område är mycket begränsad.Det enda direktiv som antagits gäller informationsutbyte mellan skattemyndighetemai medlemsländerna. 11985års vitbok om den inre marknaden aviserades att en särskild vitbok om skatterskulle komma att presenteras kort därefter. Denna kunde väntas ta upp flera avde äldre förslagen - samordning av koncernbeskattning, harmoniseradebolagsskattesatser och eliminering av dubbelbeskattning. om skatterhar emellertid ännu inte presenterats. Strävandenaatt få till stånd mer enhetliga förhållanden på beskattningsområdet har fått fömyadaktualitet genom den ändring i sakläget som förslaget om helt friakapitalrörelser mellan ländema ger upphov till. Utan en större grad av harmoniseringpå skatteområdet riskerar man att placeringen av sparandet kommer att styrasmer av överväganden kring skatteplanering än kring resursallokering. Deåtgärder som är aktuella i sammanhanget gäller, förutom harmonisering avbolagbeskattningen, främst harmonisering av kapitalinkomstbeskattningenoch/eller administrativt samarbete för att förhindra skatteflykt. Som exempelpå konkreta insatser som diskuteras härvidlag kan nämnas införande av generellkupongskatt på aktieutdelningar samt allmän upplysningsskyldighet för bankemavad avser ränteinkomster. Kommissionenlade i febmari 1989 fram ett direktivförslag angående åtgärder för att stävjaskatteflykt. Enligt förslaget skulle ländema ha lägst källskatt påkapitalinkomster. Vidare skulle gälla ett förstärkt samarbete mellanskattemyndigheterna. Förslaget syftade till att minska riskerna för attskillnaderna i beskattning av inkomst av kapital skuUe ge upphov tillsnedvridningar i kapitalflödena när frihet för kapitalrörelser Medlemsländema hardock inte kunnat skapa tillräcklig enighet för antagande av direktivförslaget. 3 Allmänmotivering 3.1 Utgångspunkter Mittförslag: Valutareglering skall kunna tillgripas endast under säkerhetspolitiskakriser och i krig samt vid allvarliga stömingar på det valutapolitiska området.De gmndläggande fömtsättningama för regleringen anges i en lag om valutareglering,som får ren beredskapskaraktär. Den reglering somskall utgöra grand för skattekontroll och statistikinsamling läggs i särskildaförfattningar utanför valutalagstiftningens ram. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser har i princip uppfattningen att valutaregleringenskall avskaffas. Några instanser anser emellertid att tiden inte är mogen fören sådan åtgärd. Enligt LO bör ytterligare straktur-förbättringar avvaktas, bl.a.ökning av konkurrenselementet i svenskt näringsliv. TCO anser attvalutaregleringens avskaffande inskränker möjligheterna att föra en egensvensk ekonomisk politik och att det därför är för tidigt att nuhelt avveckla valutaregleringen. ifrågasätter om en nyvalutalag m. m. bör ges sin slutliga utformning innan man kan skönja resultatatav kommande förhandlingar mellan EFTA-ländema och EG. Skälen för mitt förslag: Ifinansplanen till budgetproposition (prop. 1988/89:100, bilaga 1; jfr FiU20och rskr. 101) framhölls att tiden nu är mogen för att i allt väsentligtavveckla de kvarvarande delama av valutaregleringen. En valutalagstiftning börbehåUas endast i beredskapssyfte. underströks vikten av attavvecklingen sker på ett sådant sätt att en god statistik över utrikesbetalningamaoch en fungerande skattekontroll kan upprätthållas.