prop · GD03123 · 1989-12-31 00:00:00 — POfinansierar kostnader för överskott, administration och marknadsåtgärder genommedlemsavgifter. Demedel som finns i Svensk fisks kassa vid tiden för bildandet av PO används somgrundfinansiering av PO. Om något effektivtsätt att utnyttja de 30 milj. kr., som har avsatts urprisregleringskassan för fisk för konsumentfrämjande åtgärder, inte kanpresenteras bör de användas för uppbyggnaden av PO. Riksskatteverket:RSV avstyrker förslaget om fiskskatt då förslaget om införande av en frånintäktssynpunkt liten skatt strider mot de nu aktuella strävandena att avskaffaskatter som har liten statsfinansiell betydelse. : Om POskall kunna fungera måste staten vara beredd att betala en större del avkostnaderna för överskottshanteringen och för informationen än vad utredningenhar kalkylerat med. I annat fall är det tveksamt om PO kommer att bildas och omden bildas kommer stora ekonomiska problem att uppstå efter övergångsperiodensslut. Enligt FS mening börfiskkonsumtionen stimuleras. Införandet av en särskild skatt har sannolikt endämpande effekt på konsumtionen. FS förordar därför att budgetmedel skjuts tillför att klara statens åtaganden i fiskprisregleringen. Statens jordbruksnämnd:Utredningen anser att regleringsavgiften måste avvecklas senast den 31 december1993. Detta torde enligt jordbmksnämndens uppfattning behöva diskuteras meraingående än vad utredningen har gjort. Enligt EFTA-överenskommelsen skall ejtillåtna statliga stödåtgärder utmönstras fram . Tillåtet stöd ärbl. a. att tillämpa en minimiprisreglering medinlösen av överskott trots att denna stödform kan anses vara av typen generelltstöd som enligt subventionsreglema ej är förenligt med EFTA. En avgift som tasut både på import och svenskproducerad vara är också förenlig med EFTA(artikel 6) om den inte snedvrider konkurrensförhållandena. En avgift somanvänds för att allmänt stödja det svenska fisket kan dock inte vara förenligmed EFTA. drar den slutsatsen att en prisregleringsavgiftfortfarande bör kunna finansiera ett icke generellt stöd under fömtsättningatt medlen används till åtgärder som är förenliga med EFTA-överenskommelsen.Detta innebär att nämnden inte ser något hinder i att behålla prisregleringsavgiftenoch låta denna finansiera ett minimiprissystem inkl. administration av detta,informationsåtgärder angående fisk, fiskets trygghetsförsäkring ochutsättningar. Regleringsavgiftens storlek skulle med denna utgångspunkt kunnaungefär halveras jämfört med dagsläget, dvs. den skulle kunna sänkas från nuvarande6% till . Finansieringen avverksamheten borde enligt jordbruksnämnden liksom nu baseras påprisregleringsavgifter. Nämnden anser att man i möjligaste mån bör eftersträvaett enkelt och rationellt avgiftssystem. Utredningens förslag innebär att enavgift ersätts av tre nya. Administrationen av uppbörd och kontroll kanbefaras bli onödigt kostsam för samhället och näringen. Vad gälleröverskottskostnaden skulle enligt nämnden den del som enligt utredningen inteskall betalas av statsmedel finansieras genom avgifter endast på den svensklandadefisken som ingår i regleringen och som belastas med överskott. Systemet kanliknas vid de slaktdjursavgifter som uppbärs inom kött- och fläskregleringarnapå jordbmksområdet. Vid stora överskott där den finansiella kompensationen blirliten skulle nämnda avgift behöva höjas kraftigt och därmed sänka fiskarens avräkningspriser.Gällande lägstapriser till fiskaren skulle få underskridas med belopp motsvarandedenna avgift. bör enligt nämndens uppfattning varauppbördsmyndighet för samdiga avgifter och dessa bör uppbäras vid ett ochsamma tillfälle. att utredningens förslag innebär att inte mindre än tre iprincip olika avgifter på fisk kan bli aktuella, nämligen leveransavgift på svenskfångad fisk som omfattas avlägstaprissystemet (enligt utredningens förslag endast siU). Avgiften skalluppbäras av PO och finansiera näringens del av överskottshanteringenskostnader. leveransavgift på all svenskfångad fisk. Avgiftenskall uppbäras av PO och finansiera näringens del av administration ochinformation. allmän fiskskatt på svenskfångad och importeradfisk. fömtsätter att uppbörden skall ske av någon myndighet.Fiskskatten skall finansiera statens kostnader för överskottshanteringen, administrationoch information (under en övergångstid), fiskets trygghetsförsäkring samtutsättning av fisk. förslaginnebär att endast två i princip olika avgifter skall uppbäras, nämligen delsleveransavgift på fiskslag som omfattas av lägstaprissystemet och dels allmänprisregleringsavgift. Uppbörden sker samlat av JN. Leveransavgiften kan införasunder den tid prisregleringsav- 1989/90:123Underbilaga 2.1 giftentrappas ned, dvs. innan de stöd som skall avvecklas helt har upp- Prop.1989/90:123 hört. Uppbörden behöver ej överflyttas på nya instanser och ejdelas upp Underbilaga 2.1 på flera organ. JordbmksnämndenviU vidare bestämt avråda från förslaget att använda loggboksuppgifter somunderlag för debitering av avgifter. Kvalitén på dessa uppgifter torde nämligeninte vara tillräcklig härför. Jordbruksnämndenskonsumentdelegation: KD avvisar utredningens tanke att staten delvis skulle ståför kostnadema för själva överskotten. Det är enligt KD:s uppfattningväsentligt att kostnader av detta slag åvilar näringen och utgör incitament attundvika överskotten. Regleringsorganet - jordbmksnämnden eller Svensk fisk -får föranstalta om avgiftsuttag på lämpligt sätt. KDvill kommentera utredningens avslutande ord avseende de 30 milj. kr.,som efter Överläggningar avsatts för konsumentfrämjande åtgärder. Utredningensuttalande att dessa medel skulle kunna utnyttjas för uppbyggande av PO finner KDanmärkningsvärt, inte minst mot bakgmnd av att utredningen tidigare föreslagitprioritering av konsumentmålet. KD avvisar med skärpa utredningens propå omett återförande av konsumentemas pengar till regleringen och fömtsätter att detillförs konsumentema i enlighet med jordbmksnämndens förslag. Statistiskacentralbyrån: SCB anser att de uppgifter som insamlas från förstahandsmottagarnaav fisk, dvs. kopior av de avräkningar som upprättas mellan köpare och säljare,utgör en bättre gmnd för uppbörd av en skatt än uppgifter ur loggbokssystemet. Kvantitetsuppgiftemai avräk-ningssystemet måste anses vara mer exakta än kvantitetsuppgifterna i loggbokssystemetdå dessa senare delvis baseras på uppskattningar gjorda till havs, medan avräkningssystemetskvantitetsuppgifter i allmänhet baseras på invägda kvantiteter. : tillstyrker utredningens förslag att vissutsättning av fisk skall bekostas via statsbudgeten när inte längreprisregleringsmedel finns att tillgå för ändamålet. : När det gäller de övergångsarrangemang som utredningen föreslårför statens ansvar för PO:s verksamhet kan vi i allt väsentligt tillstyrkautredningens förslag. Vi tillstyrker också att staten tar på sig att även efterde första fem åren av PO:s verksamhet svara för kostnadema föröverskottshanteringen, utplantering av fisk och för fiskarenastrygghetsförsäkring. Fiskbranschenföreslår att stödet till fisket finansieras över statens budget och avstyrkerförslaget om en särskild fiskskatt. :---- vad beträffar finansieringen måste dennafråga anstå till senare, när modellval har ägt mm och jämförelse skett mellanEG- och EFTA-modeller om lägstaprissystem. Eftersom fisket finansierat en stordel av Svensk fisks kassa är ett möjligt alternativ att överföra de medel, somär innestående (ca 30 milj. kr. Förbundet vill dockberäkna detta noggrant innan införandet 1992/93. Förbundetstödjer utredningens förslag att de medel, 30 milj. kr., som avsatts till konsumentfrämjande åtgärder återföres till prisregleringskassan för fisk. Förbundetinstämmer i utredningens förslag att yrkesfiskarnas trygghetsförsäkringar ochmedel för utplanteringsverksamheten även fortsättningsvis finansieras genomstatens försorg. Utplanteringens effekter för insjöfisket är väl dokumenteradeoch är en fömtsättning för insjöfiskarnas yrkesutövning. Produktiviteten påutsättningar har också varit mycket god. tidigare föreslagit att normprissystemet skall vara kvar till slutetav , skall nuvarande finansieringssystem bibehållas. Förbundet delarinte utredningens påstående att regleringsavgiften är oförenlig med nyaEFTA-konventionen för fisk och fiskprodukter. Kriteriet för att en sådan avgiftskall kunna tas ut är att dels stödet ej snedvrider konkurrensen inom EFTA ochdels att det används till insatser som inte är förbjudna i nyaEFTA-konventionen för fisk. Utredningensförslag om fiskskatt är icke ett ointressant finansieringssätt. att systemet med regleringsavgifter förordas. En breddning av uttagetmåste dock framgent diskuteras. RegleringsföreningenSvensk fisk ek. : Även om fiskarenas egna fackliga organisationer skulleaktivt stödja den föreslagna kan det finnas en uppenbar risk attfiskare väljer att ställa sig utanför ett medlemskap i . Om PO skall kunnainrikta sig på en progressiv verksamhet för hela fiskerinäringens bästa måsteden finansiella basen för föreningen vara tryggad. Att som utredningen föreslårlåta uppgifterna i loggböckerna ligga till gmnd för uttagande av en fiskskattanser Svensk fisk dock av många skäl inte vara en genomförbar metod.Prisregleringsavgiften inkasseras av statens jordbmksnämnd, baserad på förstahandsmottagarnasinköp från fiskare, ett beprövat system, som även borde kunnautnyttjas vid uppbörd av fiskskatt. : KF känner tveksamhet till att kostnadema för överskottshanteringendelvis skall finansieras av staten. Dels bör åtgärderna inom fiskeripolitikensynkroniseras med åtgärder inom övriga områden och dels anser vi att tydligaekonomiska signaler är nödvändiga för att anpassa fiskets volym till marknadensefterfrågan. KFstöder utredningens förslag om att staten skall bekosta fiskarenas trygghetsförsäkringoch kostnader för utsättning av fisk. Pågmnd av att prisema under långa perioder legat över normpriset har 30 milj. kr.reserverats för konsumentbefrämjande åtgärder. Utredningen anser att det börövervägas om inte de avsatta medlen bör kunna utnyttjas för uppbyggnaden av PO.KF tar avstånd från någon annan användning av dessa medel än för de urspmngligenavsedda, nämligen att sänka priset på en given kvantitet fisk till konsument. 1989/90:123Underbilaga 2.1 3 Denstatliga fiskeriadministrationen 3.1 Prop.1989/90:123 Underbilaga 2.1 Fiskeristyrelsenfår ett samlat ansvar för fiskenäringen, fritidsfisket och fiskevården. Fiskeristyrelsenfår ett samlat ansvar för det statliga ekonomiska stödet till fiskenäringen,dvs. dels myndighetsansvar för lägstaprissystemet, dels ansvar för stmkturstödettill fiskenäringen. Fiskeristyrelsenblir utbetalnings- och övervakningsmyndighet för PO samt fastställer lägstaprisetsom PO har att anpassa sig efter. Sötvattenslaboratorietbildar tillsammans med utredningskontoren och fiskeriförsöksstationema en välavgränsad enhet inom . Enheten tillförs dels ett s. k. 1 000-kronorsanslag,dels ett förvaUningsanslag. Havsfiskelaboratorietär även fortsättningsvis knutet tiU . Utredningskontorenövertar de myndighetsuppgifter, som i fortsättningen inte ses som kommunalaangelägenheter, och som utförs av fiskenämndema. Staten bör avsättaett engångsbelopp för särskilda personalutvecklingsåtgärder inom fiskeristyrelsenför /91. Sverigesmeteorologiska och hydrologiska institut: instämmer i princip medbetänkandets beskrivningar och förslag som gäller havsfiskelaboratoriet och sötvattenslaboratoriet. : Densamlade kompetensen i fiskefrågor finns inom . Det måsteäven vara mest rationellt att det övergripande ansvaret förfritidsfiske, liksom för yrkesfiske och fiskevård, finns samlat inom en endamyndighet, dvs. FS anser inte att den avutredningen skisserade modellen med sötvattenslaboratoriet, fiskeriförsöksstationemaoch utredningskontoren i en och samma enhet passar verksamheten sådan den nukan överblickas. Styrelsen avstyrker av följande skäl utredningens förslag. Laboratorierna och fiskeriförsöksstationemaingår i ochutvecklingsverksamhet. De arbetar i huvudsak med problem av forskningsliknandekaraktär. Utredningskontoren ingår i enheten för fritidsfiskeoch fiskevård och arbetar med mer administrativt inriktade frågor. Fiskeriförsöksstationemabedriver utöver praktiska försök även odlingsverksamhet och ingår i sötvattenslaboratoriet.De berörs inte alls i utredningens förslag, men skulle i den föreslagna nyaenheten utgöra en från utredningskontorens verksamhet mycket avlägsen del. Ävenom fritidsfiskefrågorna skulle i huvudsak bli ett kommunalt an- svarmåste det vara en statlig uppgift att utveckla generella fiskevårdsmetoderanpassade till havs-, kust- och sötvattensfiske. Detta kan inte vara varjekommuns ansvar och det torde heller inte vara ekonomiskt möjligt för en kommun. Bevarandeav arter, stammar och genresurser är en annan del av det nationella ansvaretdär staten måste svara för metodutveckling och rikstäckande översikter. Dettaär också en del av sötvattenslaboratoriets och de tillhörandeförsöksstationernas uppgifter. Utredningenföreslår att den externfinansierade verksamheten utvecklas och att ett särskiltengångsbelopp anvisas för personalutvecklingsåtgärder för mer marknadsinriktadverksamhet. FS tiUstyrker utredningens förslag i denna del. Utredningskontorenbör behålla sin huvudsakliga verksamhetsinriktning. Utredningskontorenbör inte från länsnivån överta och svara för myndighetsutövning, dvs. utövningav befogenhet att för enskild bestämma om förmån, rättighet och skyldighet. Styrelsenhar och i enlighet med förhärskande uppfattningar strävat justefter att lägga ut så många beslutsfunktioner som möjligt till fiskenämnderna,speciellt myndighetsutövningen för yrkesfisket. På så sätt har den kunskap somfinns samlad på länsnivå kunnat utnyttjas direkt i beslutsfattandet och intebara som remissorgan. De glest fördelade utredningskontoren kan självfalletinte fatta för enskilda medborgare bindande beslut utan tillgång tillnämndernas större detaljkunskaper om enskilda fiskeföretag m. m. Myndighetsuppgiftemabör inte heller föras upp till central nivå. FS avstyrker mycket bestämtutredningens förslag i dessa avseenden. Statskontoret:Enligt utredningen bör sötvattenslaboratoriet och utredningskontoren bilda enväl avgränsad enhet inom . Enheten bör enligt utredningentillföras dels ett s. k. 1 000-kronorsanslag, dels ett förvaltningsanslag. Vimenar att det vore olämpligt om utredningskontoren skulle överta myndighetsuppgifterfrån fiskenämndema. ViviU därför peka pä en alternativ lösning. Genom att göra laboratoriet tillsammansmed utredningskontoren till en självständig 1 000-kronors-myndighet betonasverksamhetens uppdragskaraktär. Även skulle då få betala förde uppdrag som laboratorium och utredningskontor utför. Fömtom att ge enenklare anslagsstmktur betonar vårt alternativ kontorens roll somutredningsorgan. Riksrevisionsverket:RRV vill peka på behovet av att en ny informationsstrategi för hela fiskeriområdettas fram när fiskeriorganisationen förändras. 1 samband därmed vill RRV erinraom de förslag RRV riktade till i rapportenInformationskvalitet inom fiskeriområdet (Dnr 1987:1697). : Livsmedelspolitiken i är under omprövning. Jordbmketoch livsmedelssektorn kan mot den bakgmnden komma att avregleras. Det är naturiigtatt i det sammanhanget se över de uppgifter som utförs av dels lantbmksstyrelsen,dels statens jord- Prop.1989/90:123 Underbilaga 2.1 bruksnämnd.Det är enligt LON:s mening också naturiigt att ta ett hel- Prop.1989/90:123 hetsgrepp och i det sammanhanget även överväga de uppgifterinom Underbilaga 2.1 fiskprisregleringen och fiskeriadministrationen som sköts av och statens jordbmksnämnd. Vattenöverdomstolen:Fiskeristyrelsen och dess utredningskontor har anlitats avvattendomstolarna för utredningsuppdrag. Förslaget till ny fiskeriadministrationinnebär bl.a. att utredningskontoren bibehålles och ges utökadearbetsuppgifter. Det fömtsattes att kontoren därvid får den resursförstärkningsom kan behövas. Sverigeslantbruksuniversitet: På s. 42 och 161 anger utredarna att sötvattenslaboratorietsverksamhet till större delen är externfinansierad. Påpekas bör dock att det istor utsträckning rör sig om statliga s. k. 10:6-medel som varit predestineradeför sötvattenslaboratoriet. Vissa av de projekt som finansieras med 10:6-medelskulle med fördel kunna utföras av andra forskningsorgan, bl.a. institutionenför vattenbruk vid SLU. Skogs-och jordbrukets forskningsråd: Rådet anser det synnerligen viktigt för fiskeristyrelsensom central förvaltningsmyndighet för fiskefrågor att en central kompetens inomfiskeribiologi och fiskevård bibehålls inom styrelsen. a. detta skäl ärdet nödvändigt att sötvattenslaboratoriet har kvar sin nära anknytning till fiskeristyrelsenmed ett bevarande av samma status som havsfiskelaboratoriet har i dettaavseende och som detta laboratorium i betänkandet föreslås få behålla.Sötvatten är av mycket stor betydelse för fisket och som lekplatser för fisksom till stor del fångas i haven. Den centrala kompetensen inom sötvattensområdetbevaras bäst inom genom att sötvattenslaboratoriet är knutettill styrelsen till gagn för sjöarnas yrkes- och husbehovsfiskare samt den storagruppen sportfiskare. Det synes rådet mest ändamålsenligt att båda laboratoriernaingår i en gemensam central enhet under , där allmän fiskevårdsåväl som yrkesfiskefrågor inlemmas vare sig det gäller sötvattensarter,vandringsfisk eller arter. Ettbibehållande av båda laboratorierna under skulle dessutomfrämja det nära och framgångsrika samarbetet som och fiskeristyrelsenupprättat för FoU-frågor på fiskets område, där bl.a. genomomprioriteringar satsar ca 10 milj. kr. på grundläggande och tillämpade fiskforskningsprojektsamt på forskartjänster. EnligtSJFR:s uppfattning är inte utredningens motiv att skilja sötvat tenslaboratoriet från särskilt väl underbyggt. Sötvattensla boratoriets verksamhet skiljer sig inte markant (s. 116) från havsfiskelabo ratoriets vad beträffar finansieringsform. Denna beror på att de s.k. 10:6-medlen (fiskeavgiftsmedel) endast kan ges till verksamhet i sötvatten. Dessa medel är alltså inte externa utan lika interna som de medel som används för havsfiskelaboratoriets finansiering. Enligt rådets mening kommer troligen en betydande del externa medel att tillföras havsfiskelaboratoriet eftersom laboratoriets faciliteter är under uppbyggnad och flera samarbetsprojekt initieras med forskare vid univer siteten och med ekonomiskt stöd från . Även nordiska samarbets projekt med stöd från kommer att bedrivas vid 62 Ävenom det kan vara bra med ett ökat kommunalt ansvar för fritidsfisket ochfiskevården bör det centrala ansvaret ligga kvar hos för attfiskefrågor skall kunna bedrivas effektivt inom hela vattensystem och med fiskeribiologiskkompetens, vilken saknas i de flesta kommuner. Rådet ställer sig tveksamttill att samordna utredningskontoren med sötvattenslaboratoriet.Utredningskontoren behövs för att behandla övergripande regionala fiskefrågor.Inte minst inom miljövården fyller de en viktig uppgift och de bör ha kvar sinnuvarande status. : delar utredningens uppfattning att detskulle vara en fördel att samla hela det statliga stödet till fisksektorn hosen och samma myndighet. För branschens organisationer och företag vore detpraktiskt att ha en myndighet att vända sig till i alla ärenden som rörbranschens frågor, vare sig det gäller fiske- och resursfrågor ellerprisregleringsfrågor. I övrigt tar vi inte ställning till utredningens förslagbeträffande den statliga fiskeadministrationen. : Utredningen har föreslagit att ett nytt lägstaprissystem skallhandläggas av och att jordbmksnämndens fisksektion skallupphöra senast år 1994.1 samband härmed har upprättats ekonomiska kalkyler somskulle "spara" pengar i en storleksordning som saknarverklighetsanknytning; inte minst beroende på att omfisksektionen läggs ner behöver förstärkas med ytterligare resurser. Den kompetens som förnärvarande finns på jordbruksnämndens fisksektion måste, enligt förbundet,behållas. Ett flertal viktiga skäl talar mot att fisksektionens uppgifter försöver till . Sammanfattningsvis vill förbundet anföra atthandläggningen av normprissystemet fram bör ombesörias av detorgan som har bäst kontinuitet och kompetens på området. Därtill kan läggas attäven ett nytt framtida system kräver kompetens och resurser; detta gäller såvälsjälva övergångsstadiet som uppföljningsarbetet av frihandelsöverenskommelsenetc. CentralorganisationenSACO/SR: Sötvattenslaboratoriets huvudavnämare är (central förvaUningoch regionala enheter) och andra statliga myndigheter. Dessutom är kommuner,allmänhet, organisationer som Sportfiskarna, Fiskevattensägarna ochfiskevårdsföreningar samt yrkesfiskets organisationer användare av forsknings-och undersökningsresultat. Sötvattenslaboratoriet har liksomhavsfiskelaboratoriet stora internationella kontaktytor och de har mångagemensamma nationella avnämare. Utredningens motiv för att särbehandla sötvattenslaboratorietär därför dåligt underbyggt. Delvis synes förslaget om en nedläggning av laboratorietbygga på missuppfattningen att laboratoriets verksamhet till är finansieradmed externa medel. Verksamheten är till finansierad med icke budgetmedel,vilka dock till stor del är medel som fiskeverket disponerar och alltså inteexterna medel. Fördelarna medutredningens förslag att sammanföra laboratoriet med utredningskontoren harinte styrkts. /SR anser att en verksamhet som måste bygga påen fast gmnd av forskning och undersökningar. Kompetensen för en sådanverksamhet är svår att upprätthålla 1989/90:123Underbilaga 2.1 vid små utredningsinriktadeenheter. Ett laboratorium med tydlig vetenskaplig inriktning är nödvändigt föratt kunna upprätthålla kompetensen. Den är också nödvändig för att garanteraatt långsiktiga och övergripande undersökningar genomförs. Utredningskontorensverksamhet domineras av begränsade, speciella och kortsiktiga undersökningar de måste kompletteras med ett långsiktigt vetenskapligt angreppssätt. En ökad ex-temverksamhet accentuerar behovet av ett forskningsinriktat laboratoriumsom kan utgöra en motvikt till den konsultbetonade verksamheten. : Närdet gäller arbetsfördelningen mellan jordbmksnämnden och fiskeristyrelsenanser KF att därest jordbmksnämnden i en ny livsmedelspolitik tilldelasuppgifter i fråga om gränsskydd och andra avgifter beträffande jordbmksvarorbör liknande uppdrag beträffande fisket också tilldelas jordbmksnämnden avrationella och ekonomiska skäl. 1989/90:123Underbilaga 2.1 Fiskenämndernas nuvarande mera lokala verksamhetrörande fritidsfiske, fiskevård, kalk-ningsverksamhet samt informations- ochrådgivande verksamheter bör i fortsättningen ses som kommunala angelägenheter.De övriga myndighetsuppgifter som utförs av fiskenämndema bör i fortsättningenkunna överlämnas till eller främst dess utredningskontor. Prövningenenligt fiskeriförordningen av ansökningar om tillstånd för vattenbmk som förnärvarande sker hos fiskenämndema bör i fortsättningen ske vid fiskeristyrelsensutredningskontor. : Det är avstor vikt att , med nuvarande kompetens, även finnsrepresenterat pä regional och lokal nivå. har tre huvudområden, nämligen yrkesfisket, fritidsfisket ochfiskevården. Samtliga dessa områden är viktiga för landsbygden och dessutveckling. Många hithörande frågor har också stor betydelse från miljö- ochnatursynpunkt. LBS anser det därför olyckligt om fiskefrågoma lyfts bort fränlänsplanet. En uppdelning av yrkesfiskefrågoma och fritidsfiskefrågorna påskilda organisationer, som utredningen föreslär, är också olämpligt, bl.a. frånfiskevårdande synpunkt. Om förslaget tiU samordnadlänsförvaltning genomförs förordar LBS att även fiskefrågoma förs till denna. Fiskeristyrelsen:I sitt yttrande över betänkandet har styrelsen framhåUit bl.a. följande: För att fiskefrågornaskall komma in i samhällsplaneringen måste organisationen naturligtvis utformasså att den passar ihop med övrig samhällsplanering. FS måste ha kanaler vialänsnivån ut till kommunerna där allt större del av samhällets planering sker. FShar fortfarande denna gmndinställning. Den är bl.