prop · GD03150 · 1989-12-31 00:00:00 — 1kommitténs uppdrag ingår därför också att presentera förslag som Prop.1989/90:150 innebär att specialdestinerade statsbidrag så långt möjligt ersättsmed bidrag Bilaga 4 som fördelas efter generella principer där bl.a. olika behovskriterierspelar en stor roll. Därmed bör kommunerna få större möjligheter att organiserasin verksamhet på det sätt som är bäst anpassat efter den enkilda kommunenslokala förutsättningan Även en sådan förändring ställer ökade krav på ett välfungerande system för att följa upp och utvärdera den kommunala verksamhetensresultat i förhållande till uppsatta mål och insatta resursen Det gäller såvälför statsmakterna som för kommunerna själva. Utredningen skall också analysera avgifternas roll somstyrinstrument och finansieringskälla. Förutsättningarna för och effekterna avev. förändringar bör belysas. 1 detta ingår även att analysera defördelningspolitiska effekterna. Regeringen har vidare gett tilläggsdirektivtill stat-kommunberedningen att lägga fram förslag som gör det möjligt förkommunerna att ta ut de avgifter som behövs för att täcka de verkligakostnaderna för att underhålla och investera i tekniska försörjningssystem. avser regeringen att lägga fram ett förslagtill ny kommunallag med utgångspunkt från det förslag somkommunallagskommittén presenterar . Inriktningen på regeringensberedningsarbete kommer att vara att utforma ett lagförslag som ger de enskildakommunerna och landstingen stor frihet att välja flexiblaorganisationslösningar samt att utveckla ändamålsenliga former för ekonomiskstyrning och förvaltning. Statliga myndigheter ger ut riktlinjer som berör denkommunala verksamheten. Det är av stor vikt att dessa riktlinjer utformas påett sådant sätt att de underlättar kommunernas möjligheter att effektivtbedriva sin verksamhet. Regeringen konstaterar att ekonomi står införallvarliga problem. Inflationen är snabb, tillväxten svag och sparandet alltförlågt. För att dämpa inflationen och värna om sysselsättningen har regeringenredovisat ett antal olika förslag till ekonomisk-politiska åtgärden Initiativhar tagits för att dämpa löneutvecklingen. Mervärdeskatten höjs för att dämpaden inhemska efterfrågan och vissa planerade reformer skjuts på framtiden.Vidare planeras olika åtgärder för att öka utbudet av arbetskraft ochstrukturella åtgärder vidtas för att öka tillväxten och förbättramiljö och välfärd. De föreslagna åtgärderna påverkar kommuner och landsting iegenskap av arbetsgivare, på samma sätt som alla andra arbetsgivare. Jag seringa skäl till att särbehandla kommuner och landsting därvidlag. Eftersomåtgärderna vidtas i syfte att bl.a. öka tillväxten i ekonomin bör dessa på siktäven gagna den verksamhet som bedrivs i kommuner och landsting. De ekonomiskaeffekterna av dessa åtgärder blir dock mycket begränsade för den kommunalasektorn. ökar utgifterna något till följd av att mervärdeskatten höjs.Till följd av att sektorn får göra avdrag för all ingående mervärdeskattdrabbas kommunerna inte av dessa ökade utgifter . Som en del i åtstramningspaketet föreslår regeringen ävenett tillfälligt kommunalt skattestopp. Jag tar upp frågan särskilt under avsnitt 3.4. Skatte stoppet bör gälla . kommer statsbidragen till 7 kommunerna att ses överliksom finansieringen av den kommunala verksam- Prop. 1989/90:150 heten istort. Som jag tidigare nämnt har regeringen bemyndigat mig att Bilaga 4tillsätta en kommitté med detta uppdrag. I uppdraget ingår bl.a. att redovisalösningar som innebär att kommunernas och landstingens verksamhet kanfinansieras inom ramen för en total utdebitering (exkl. församlingsskatt)på högst 30 kn/skattekrona. Utredningen skall presentera resultatet av sittarbete . Förslaget skall sedan remissbehandlas varförförändringar på grundval av utredningens förslag kan börja genomföras tidigastår 1993. Motbakgrund av kommunernas ekonomiska läge och de betydande krav och förväntningarsom fortfarande ställs på sektorn har regeringen inte för avsikt att vidtaytterligare åtstramande åtgärder som särskilt riktar sig mot kommunerna.Regeringen har inte heller för avsikt att lägga någranya kostnadskrävande uppgifter på den kommunala sektorn, utan att gekommuner och landsting möjlighet att finansiera eventuella nya åtaganden medandra medel än höjda skatten Föratt uppnå ett balanserat utfall i förhållandet mellan stat och kommun tillföljd av aktuella reformer behöver emellertid vissa åtgärder vidtas. År 1991beräknas sektorns utgifter att minska med netto ca 8 miljarder kn till följd avreformerna om indirekta skatter, höjda kommunala bostadstillägg och nya regler m.m.för beräkning av bostadsbidrag till barnfamiljen . ökar dessutomsektorns skatteinkomster med betydande belopp till följd av den reformeradeinkomstbeskattningen. Det innebär att resurser i storleksordningen 8-23miljarder kn behöver återföras från kommunerna till staten under denärmaste åren. Iårets budgetproposition (prop. 1989/90:100, bilaga 9) föreslogs dessutom attskatteutjämningsavgiften skall höjas med 0,10 kn per skattekrona.Avsikten med denna åtgärd är att finansiera de automatiskt ökande kostnadernaför skatteutjämningsbidragen. Sådana höjningar har gjorts alla år, med undantagav , sedan avgiften infördes . 3,4 Tillfällig begränsning av kommuners rätt att ta utskatt Utredningenom reformerad inkomstbeskattning, RINK, har i sitt betänkande Reformeradinkomstbeskattning (SOU 1989:33) bl.a. lagt fram vissa förslag i syfte attmotverka höjningar av kommunalskatten. Motivet för RINK:s förslag har ihuvudsak varit att förhindra att effekterna av skattereformen undergrävs genomhöjda kommunalskatten RINK:s betänkande har remissbehandlats. Ensammanställning över remissyttrandena har upprättats inom finansdepartementetoch finns tillgänglig i lagstiftningsärendet om reformerad inkomst- ochföretagsbeskattning, dnr 3406/89. Det finns emellertid ävenandra skäl att ta upp frågan om åtgärder som motverkar kommunala skattehöjningan Den svenska ekonomin har som jag framhållit tidigare utvecklats på ett ogynnsamt sätt. Som ett led i en allmän åtstramning bör tillfälliga åtgärder i syfte att för- 8 En viktig utgångspunkt förregeringens ekonomiska politik är att skapa Prop. 1989/90:150 deförutsättningar som krävs för att kommunerna skall kunna fullgöra sina Bilaga 4uppgifter utan skattehöjningan Det är också angeläget att skillnaderna ikommunal utdebitering minskan Det finns av bl.a. dessa skäl anledning attföreta en allmän översyn av finansieringen av den kommunala verksamheten. som tillsätts för att se över statsbidragen till kommunerna hardärför i uppdrag att också göra en samlad översyn av kommunernasfinansieringskällor. När resultatet av ett sådant utredningsarbete föreliggerbör mer långsiktiga åtgärder kunna vidtas. Regeringenbeslutade att inhämta lagrådets yttrande över ett förslagtill lag om tillfällig begränsning av kommuners och församlingars rätt att taut skatt. Det remitterade lagförslaget innebar att kommuner, församlingar ochkyrkliga samfälligheter inte skulle få ta ut högre skatt för än vadresp. kommun, församling eller samfällighet fastställt för . Regeringenskulle enligt förslaget kunna medge undantag från denna begränsning närsärskilda skäl föreliggen Detlagförslag som remitterats till lagrådet bör fogas till protokollet i dettaärende {bilaga 4.3). Lagrådethar ansett att förslaget om en ettårig begränsning i kommuners ochförsamlingars rätt att ta ut skatt inte går utöver vad som från konstitutionellsynpunkt får anses möjligt att acceptera. Beträffande möjlighet för regeringenatt medge undantag i vissa fall från det kommunala skattestoppet ansågemellertid lagrådet att sådana regeringsbeslut skulle utgöra normgivning ochsåledes vara oförenliga med regeringsformen. Lagrådet har därför avstyrkt denföreslagna dispensbestämmelsen. Lagrådetsyttrande bör fogas till protokollet i detta ärende {bilaga 4.4). Jaghar låtit ta fram ett reviderat förslag till lag om tillfällig begränsning avkommuners rätt att ta ut skatt. Detta avviker från det till lagrådet remitteradelagförslaget på i huvudsak två punkten För det första föreslås nu attbegränsningen skall gälla i två ån Med hänsyn till vad lagrådet har anförtrörande dispensmöjligheten innehäller det nya lagförslaget ingen sådan möjlighet.1 stället har i lagförslaget gjorts ett undantag från inskränkningen i rättenatt höja skatten vid s.k. skatteväxling i samband med att uppgifter omfördelasmellan landsting och kommuner resp. mellan kyrkliga samfälligheter och församlinganVissa redaktionella justeringar i lagförslaget har också företagits. Jagskall i det följande närmare redogöra för bakgrunden till och skälen för mittförslag. 3.4.2 Bakgrund och förslag Prop.1989/90:150 Bilaga 4 Mitt förslag: En tillfällig begränsning i rätten förlandstingskommunen kommuner, församlingar och kyrkliga samfälligheter att höjautdebiteringen av skatt införs. Begränsningen innebär att utdebiteringenunder inte får vara högre än den utdebitering somfastställts för . Ett undantag görs dock för s.k. skatteväxling. Haruppgifter omfördelats mellan en landstingskommun och kommunerna inom landstingskommuneneller mellan en kyrklig samfällighet och församlingarna inom samfällighetenskall den menighet vars kostnader minskat på grund av omfördelningen ocksåsänka sin skattesats så att uttaget av skatt minskar med ett belopp sommotsvarar de minskade kostnaderna. Denmenighet som på grund av omfördelningen av uppgifter fått ökade kostnader fårför att täcka dessa fastställa en högre utdebitering än den som gällde för år1990. Utdebiteringen får emellertid inte höjas så mycket att den sammanlagdautdebiteringen av skatt till landstingskommun och kommun resp. kyrklig samfällighetoch församling höjs nivå. Närmare föreskrifter om storleken avskattesänkningen resp. den största höjning av utdebiteringen som får görasskall meddelas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmen RINK:sförslag: För att motverka kommunalskattehöjningar föreslog RINK att tvåtredjedelar av den inkomstökning som uppstår om landstingskommuner ellerkommuner höjer skatten över utdebiteringen skulle dras in till staten. Remissinstanserna:En majoritet av remissinstanserna har tillstyrkt kommitténs förslag ellerlämnat det utan erinran. Kammarrätten i anser att den föreslagnametoden inte är tillräckligt effektiv. Liknande synpunkter anförs av SverigesFöreningsbankers Förbtind. Landsorganisationett i , LO, tillstyrker dengrundläggande ambitionen men är tveksam till tekniken. Förslaget avstyrks avLandstingsförbundet, och , , vilka bl.a. anför att det innebär ett oacceptabeltingrepp i den kommunala beskattningsrätten. LO och TCO anser det angeläget medåtgärder för att minska skillnaderna i utdebitering mellan olika kommunenHovrätten över och anför att förslaget om åtgärder motkommunala skattehöjningar inte synes strida mot regeringsformen. Skälen förmitt förslag: Den reformering av det svenska skattesystemet som förestårinnebär lägre skattesatser, bredare skattebaser samt ett mer likformigt ochneutralt skattesystem. Avsikten är att den statliga inkomstskatten i stortsett skall slopas för taxerade inkomster . , vilketger en marginalskatt som ungefär motsvarar kommunalskatten för det storaflertalet skattskyldiga. Efter skattereformens genomförande kan det därförantas att det kommunala skatteuttaget kommer att ägnas ökat SotnRINK framhållit finns det emellertid trots det en risk för att Prop.1989/90:150 sänkta skattesatser för den statliga inkomstskatten anses geutrymme för Bilaga 4 höjda kommunala skatter. En fortsatt utveckling mot högrekommunalskatter skulle äventyra de effekter som skattereformen syftar till attuppnå. Jag delar därför RINK:s bedömning att det är angeläget att motverkasådana tendensen Jag anser emellertid inte att den av RINK föreslagna metodenför att tnotverka kommunalskattehöjningar är lämplig. Den svenska ekonomin har som jag tidigare framhållit underden utvecklats på ett ogynnsamt sätt. Exportutvecklingen hardämpats och bytesbalansunderskottetet har ökat. De svenska pris- ochlöneökningarna har varit avsevärt högre än i omvärlden.Överhettningstendenserna är fortfarande påtagliga. Denna utveckling innebärstora risker för framtiden. Fortsätter den kommer sysselsättningen att hotas. Initiativ har tagits från regeringens sida för att dämpalöneutvecklingen och den inhemska efterfrågan. Som ett led i en sådan skärpningfinns det enligt min mening skäl att också ingripa mot eventuella kommunalskattehöj-ningan Den ekonomiska utvecklingen i kommuner och landsting är avstor betydelse för samhällsekonomin. Det är därför angeläget att kommunernafullgör sina uppgifter utan skattehöjningan Den kommunala utdebiteringen harökat . Ökningen har visserligen varit relativt måttlig undersenare delen av men höjde 41 kommuner och 10 landsting sinutdebitering. Kommunal- och landstingsskatten ökade därmed för inkomsttagarnai ca 140 kommuner med sammanlagt över 3,3 miljoner invånare, vilket i sin turinnebär att sänkningen av den statliga inkomstskatten i många kommunermotverkas av höjda kommunalskatter. Mest kännbart är detta förlåginkomsttagare. Den genomsnittliga totala utdebiteringen av kommunal- ochlandstingsskatten höjdes med 0,36 kn per skattekrona. Ett annat problem, som vid remissbehandlingen av RlNK:sförslag tagits upp av bl.a. LO och TCO, är de stora skillnaderna i skatteuttagmellan olika kommunen är skillnaden mellan högsta och lägsta skattesats6,79 kn per skattekrona. Skillnaderna i utdebitering motsvaras långtifrån alltid av några större skillnader i nivån på den kommunala servicen. Istället torde de ofta ha sin grund i skillnader i det kommunala skatteunderlaget,vilka inte i tillräcklig grad har kunnat motverkas av det nuvarande kommunalaskatteutjämningssystemet. Genomförandet av skattereformen och aktuella förändringarav huvudmannaskapet inom bl.a. äldreomsorgen och skolan ger nyaförutsättningar för att göra mer genomgripande förändringar vad avser dagens statsbidrags-ochskatteutjämningssystem. Mot denna bakgrund och med hänsyn till kommunernasekonomiska situation får den utredning som skall se över statsbidragen tillkommunerna även i uppdrag att göra en samlad översyn av kommunernasfinansieringskällor i övrigt. Kommittén skall redovisa en eller flera lösningarsom bl.a. innebär att kommunernas och landstingens verksamhet kan finansierasinom ramen för en total utdebitering (exkl. församlingsskatt) påhögst . Utredningsarbetet bör bedrivas skyndsamt ochvara avslutat . 1** 1989/90. I avvaktan på resultatet av utredningsarbetet och som ettled i den nödvän- Prop. 1989/90:150 diga åtstramningen av den svenskaekonomin bör tillfälliga åtgärder vidtas Bilaga 4 för att förhindrakommunalskattehöjningar . Förändringar på grundval avutredningens arbete kan börja genomföras tidigast är 1993. Mot bakgrund av vad jag nu anfört anser jag att såvälborgerliga som kyrkliga kommuner inte skall få ha en högreutdebitering än den som fastställts för . Detta är givetvis en, ingripandeåtgärd som begränsar kommunernas handlingsutrymme och i förstone kan denförefalla betänklig. Det föreligger emellertid enligt min bedömning på grund avskattereformen, det ekonomiska läget och behovet av att se över finansieringenav den kommunala sektorn en sådan speciell situation att den motiverar ettkommunalt skattestopp . En fråga som har diskuterats av ett par remissinstanser,däribland hovrätten över och , gäller grundlagsenligheten av RINK:sförslag till åtgärder mot kommunalskattehöjningan Dessa remissinstanser har kommittill slutsatsen att RlNK:s förslag inte strider mot regeringsformens stadgandeom beskattningsrätt. Denna fråga togs också upp till diskussion ilagrådsremissen där föredragande statsrådet anförde följande. Den kotnmunala självstyrelsens betydelse för det svenskafolkstyret slås fast i inledningsparagrafen, 1 kap 1 §, till regeringsformen(RF). Kommunerna får enligt 1 kap. 7 § RF ta ut skatt för skötseln av sina uppgiftenGrunderna för den kommunala beskattningsrätten skall enligt 8 kap. 5 § RFbestämmas i lag. I motiven till RF uttalades (prop. 1973:90 s. 190) att denkommunala initiativrätten är starkt förbunden med den kommunalabeskattningsrätten. En ändamålsenlig avvägning mellan olika kommunala ändamåloch åtgärder förutsatte enligt föredragande statsråd en kombination avpolitiskt och ekonomiskt ansvan Bestämmelsen i 1 kap. 7 § är dock ettprincipstadgande. Den skall alltså inte anses innebära "att den kommunalabeskattningsrätten måste vara fri ens i den meningen att varje kommun heltobunden kan bestämma skatteuttagets storlek" (prop. s. 231). Principensnärmare förverkligande är i stället underkastat lagstiftning. En annan av de grundläggande principerna i RF medbetydelse i sammanhanget är att all offentlig makt utgår från folket och attriksdagen är folkets främste företrädare. Den offentliga makten emanerar alltsåfrån staten och i den utsträckning kommunerna fattar beslut är det en av statendelegerad beslutanderätt de utövan Frågan är då i vilken utsträckning principstadgandet i 1kap. 7 § innebär en begränsning av statens styrning av kommunerna. Åven omstadgandet inte är någon strikt rättsregel, kan slås fast att intehelt fritt kan disponera över kommunernas grundlagsfästa beskattningsrätt. Åandra sidan synes föredragande statsrådets uttalande i grundlagspropositioneninnebära att beslutat regeringsformen i klar insikt om att skattetakoch andra inskränkningar i den kommunala beskattningsrätten skulle vara till-låtna. Jag vill här också hänvisa till den analys av frågan somfinns presenterad som bilaga till kommunalekonomiska utredningens betänkande (SOU 1977:78). Analysen mynnar ut i att ett skattetak i princip inte skulle vara grundlagsstridigt men att ingrepp av den arten måste användas med stor ur- skillning och varsamhet. 1 ju högre grad ett skattetak innebär en faktisk be- , gränsning av utrymmet fören kommun att handha sina uppgifter, desto be- Prop. 1989/90:150 tänkligare blir givetvis åtgärden från konstitutionell synpunkt. Enligtmin bedömning kan mitt förslag om en inskränkning i rätten att höja skattenunder en begränsad tid inte anses innebära ett sådant ingrepp i den kommunalabeskattningsrätten att det kan anses strida mot regeringsformen. Lagrådethar ansett förslaget i lagrådsremissen om ett kommunalt skattestopp förenligtmed regeringsformen. Lagrådet har anfört att det för sin del kan instämma ilagrådsremissens uttalanden om att ingripanden i den kommunalabeskattningsrätten av det slag det här är fråga om måste användas med stor urskillningoch varsamhet. I ju högre grad de innebär en faktisk begränsning av utrymmetför en kommun att handha sina uppgifter, desto betänkligare blir åtgärden frånkonstitutionell synpunkt. Frågan hur långtgående sådana ingripanden får görasmåste enligt lagrådet bedömas med hänsyn till arten och omfattningen avinskränkningarna och till den tid under vilken de skall gälla. Inom vissa ramarblir emellertid gränsdragningen enligt lagrådet en politisk snarare än enrättslig fråga. Detförslag som jag nu lägger fram avviker från lagrådsremissens genom att detkommunala skattestoppet föreslås gälla i stället för ett. Ett av deavgörande syftena med en tvåårig begränsning är att skapa tidsmässigt utrymmeför att utarbeta mer långsiktiga lösningar på problemen rörande kommunernasskatteuttag och ekonomi. Medhänsyn till syftet med skattestoppet och till att det fortfarande rör sig om ettingrepp i den kommunala beskattningsrätten som endast skall gälla är även det nu framlagda förslaget enligt min meningförenligt med regeringsformens bestämmelsen 1lagrådsremissen föreslogs även att det skulle finnas en möjlighet för regeringenatt ge dispens från skattestoppet när detta är motiverat av särskilda skäl.Lagrådet har avstyrkt att en sådan dispensmöjlighet införs med hänsyn till attden skulle innebära en delegation av normgivning från till regeringensom inte är tillåten enligt regeringsformen. Dispensbestämmelsen ingår därförinte i det lagförslag jag nu lägger fram. Dispensregeln avsåg att bl.a.möjliggöra s.k. skatteväxling i samband med att uppgifter omfördelas mellanlandsting och kommuner, alltså att exempelvis kommunerna inom ett landsting taröver vissa uppgifter och på grund av de därmed ökande kostnaderna höjerutdebiteringen som landstingskommunen sänker sin utdebitering. Det ärenligt min mening angeläget att organisatoriska förändringar inom bl.a.omsorgen av de psykiskt utvecklingsstörda och äldreomsorgen inte förhindras avett kommunalt skattestopp. Begränsningen av kommunernas möjlighet att höjautdebiteringen bör därför inte gälla vid skatteväxling i samband med att uppgifteromfördelas mellan landsting och kommuner eller mellan församlingar och kyrkligasamfälligheten En särskild regel med denna innebörd bör därför införas. Den menighet som lämnaröver uppgifter bör därvid vara skyldig att sänka sin skattesats så att skatteuttaget minskar med ett belopp som motsvarar de minskade kostnaderna. Den menighet som tagit över uppgifter bör få höja utdebiteringen så mycket som behövs för att täcka de ökade kostnaderna. Utdebiteringen bör emellertid inte få höjas så mycket att den sammanlagda 13 utdebiteringenav skatt till landstingskommun och kommun resp. kyrklig Prop. 1989/90:150 samfällighetoch församling höjs nivå. Det bör ankomma på Bilaga 4regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela närmareföreskrifter om storleken av den sänkning av utdebiteringen som skall företasresp. den största höjning av utdebiteringen som får företas i satnband medskatteväxling. Med hänsyn till att skattestoppet endast skall gälla underen relativt begränsad tid bör avsaknaden av dispensmöjligheter i övrigt inteinnebära ett avgörande hinder mot att genomföra förslaget. Skulle en enskildkommun på grund av oförutsedda omständigheter hamna i en akut ekonomisk krisfinns i sista hand möjligheten för regeringen att genom proposition föreslåriksdagen att en viss kommun får höja utdebiteringen. 3.5 Åtgärder för att neutralisera effekterna av 1990 och1991 års skattereform I betänkandena Reformerad inkomstbeskattning (SOU 1989:33)från RINK. och Reformerad mervärdeskatt m.m. (SOU 1989:35) från kommittén förindirekta skatter, KIS, har framförts förslag att skattereformen skall ge ettbalanserat budgetmässigt utfall i förhållandet mellan staten och kommunerna.Regeringen har i årets finansplan (prop. 1989/90:100 bil. 1) också ställt sigbakom denna ståndpunkt. har på grundval av prop. 1989/90:50 ominkomstskatten för m.m. fattat beslut om genomförande av ett förstasteg i skattereformen (SkUlO, rskr96). Regeringen har lagt fram förslagom reformerad inkomst- och företagsbeskattning (prop. 1989/90:110) och omreformerad mervärdesskatt m.m. (prop. 1989/90:111), dvs. den andra etappen avskattereformen. För att neutralisera de ekonomiska effekter somskattereformen innebär för den kommunala sektorn bör komtnuner och landsting fno.m.år 1991 få återföra ett belopp till staten som beräknas på kommunernas totalaskatteunderlag. I anslutning härtill bör även den ökade ekonomiska belastningsom det första steget i skattereformen innebär för beaktas. Vidare börbeaktas effekterna av regeringens förslag om förbättringar av de kommunalabostadstilläggen, KBT (prop. 1989/90:145) och om reformerat bostadsbidragssystem(prop. 1989/90:144). Den samlade effekten av skattereformen kommer att innebäraen viss kostnadsökning för kommuner och landsting . år 1991medför skattereformens förslag väsentligt minskade utgifter och fr.o.m. år 1992också ökade intäkter för den kommunala sektorn. Skattereformen omfattar flera förslag som på olika sättpåverkar kommunerna. Det gäller bl.a. förslagen att - bredda basenför mervärdeskatten - medge avdragför all ingående mervärdeskatt 14 - utbetala bidragvid kotninunal upphandling m.m. Prop. - bredda basenför inkomstskatterna 4 - undantakapitalinkomster från beskattning - höja det s.k.taket för KBT - förbättrabostadsbidragen till barnfamiljerna.