prop · GD03105 · 1989-12-31 00:00:00 — Detta arbetssätt ger också ökadtillfredsställelse i arbetet, större entusiasm och minskad risk för utbrändhet.Resultatet blir bättre service och mer individuellt bemötande av flyktingen. 2.2.2 Individuellaintroduktionsplaner Prop. Deflyktingmottagande myndigheterna bör för varje flykting, ,upprätta en individuell plan för hans eller hennes introduktion. En sådan planbör göras efter det att flyktingen tagits emot i kommunen. Planen bör alltidgöras i samråd med flyktingen. Engmndläggande del av planen bör självfallet vara undervisning i svenska.Värvning av sfi och arbetspraktik kan både främja språkinlärningen och skapaden första erfarenheten av arbete i . Det krävs en kartläggning av vilkaåtgärder som behövs för att han eller hon skall kunna konkurrera påarbetsmarknaden på lika villkor med övriga invånare. Denintroduktion som planen omfattar bör enligt min mening innehålla följande: kartläggningav den enskildes personliga situation och familjeförhållanden samtutbildnings- och yrkeserfarenhet kartläggningav barnens situation och eventuella behov av stödinsatser samhälls-,studie- och arbetslivsorientering kompletterandeeller gmndläggande utbildning i skilda skolformer Syftetmed introduktionsplanen är att ge varje flykting de nödvändigaförutsättningarna för att kunna leva och verka normalt och självständigt i detsvenska samhället. Jag anser att man i detta arbete kan och bör ställa krav påflyktingen att fullfölja den gemensamt utarbetade och överenskomna planen. Vidbehov skall planen omarbetas i samråd mellan flyktingen och berörda myndigheter. Idetta sammanhang vill jag framhålla att det kan finnas skäl att göra karaktärenav "kontrakt" mellan flyktingen och det allmänna ännu tydligare änvad som kanske är möjligt med nu gällande regler. Det torde också finnaseffektivitetsvinster att hämta i en samordning av de olika former för samhälletsstöd till uppehälle som knyts till deltagande i t. ex. skilda utbildningsaktiviteter. Motdenna bakgmnd har jag med mina kollegor i regeringen diskuterat möjligheten attinföra någon form av enhetlig introduktionsersättning för flyktingar. En sådansamlad ersättning skulle kunna utgå och minskabehovet av andra bidrag till försörjning (socialbidrag, utbildningsbidragetc). För att få denna ersättning skulle man kunna ställa tydligare krav änannars på flyktingen att han eller hon fullföljer introduktionsprogrammet. Detär min uppfattning att en sådan ersättning till flyktingar också skulle kunnaha positiva effekter på integrationsprocessen. enrad av olika bidrag ger felaktiga signaler och kan leda till att flyktingar passiviseras.En ersättning som är knuten till en prestation och utgår med sammabelopp oavsett var man bor i förefaller mer rättvis och blir merbegriplig för den enskilde flyktingen. Den skulle också för befolkning- eni övrigt kunna te sig som en rimligare ordning än bidragsgivning utan Prop.1989/90:105 motprestation. Innanman kan förverkliga tanken på en sådan samlad introduktionsersättning behöveremellertid många frågor utredas närmare. Ett sådant system skulle kräva ganskaomfattande ändringar i gällande regelsystem och att man klarar ut viktigagränsdragningsfrågor. Jag kommer därför att ta initiativ till en sådanytterligare utredning. 2.2.3Arbetsmarknadsverkets medverkan m. m. Denordning som gäller har lett till att i stort sett alla kommuner iSverige deltar i flyktingmottagandet. Därför behöver arbetsmarknadsserviceriktad till flyktingar ordnas på fler orter . I de riktlinjer tillAMS som anges i årets budgetproposition (prop. 1989/90:100, bil. 12, s. 16)poängteras att ökade insatser skall göras för att snabbare få flyktingar ochandra invandrare i arbete. Arbetslösheten bland utländska medborgare skallminskas. En ökning av de utländska medborgarnas arbetskraftsdeltagande skalleftersträvas. Arbetsmarknadsverketskall kunna svara mot de krav som flyktinginvandringen ställer och anpassasitt arbetssätt så att den arbetskraftsresurs som finns bland invandrareeffektivt tas till vara. En resursfördelning som står i överensstämmelse medbehovet inom länen är gmndläggande. Ett nära samråd med invandrarverkethärvidlag är en fömtsättning för att åstadkomma en slagkraftig medverkan iflyktingmottagandet från arbetsmarknadsverkets sida. Rejälainsatser på ett tidigt stadium för att flyktingar skall kunna få ett arbeteeller en reguljär försörjning på annat sätt, t. ex studier, är självfallet tillgagn för både flyktingen och samhället. Flyktingaroch invandrare är redan högt prioriterade gmpper inom arbetsmarknadspolitiken.Aktiva åtgärder för att hävda arbetslinjen skall prioriteras. Passivtbidragstagande måste motverkas. Om detta är statsrådet och jag överens. Föratt åstadkomma detta behövs hög handlingsberedskap och ett nära samarbetemellan dels AMS och statens invandrarverk, dels arbetsförmed-; lingen, fackligaorganisationer och arbetsgivare på orten och de kommunala organ som ärengagerade i flyktingmottagandet. Därigenom skall tillgängliga resurser kunnaanvändas mer flexibelt så att man bättre än tar till vara möjligheten attkombinera olika insatser tillsammans med kommunen, arbetsgivare etc. Arbetsgivarnahar tillsammans med de anställda och fackföreningarna ett särskilt ansvar för invandrarnas introduktion i arbetslivet. (), , Privattjänstemanna- kartellen och invandrarverket har gemensamt utarbetat en handledning med syfte att ge information, råd och synpunkter till arbetsgivare, perso nalhandläggare, lokala fackliga organisationer och deras förtroendevalda. SAF har särskilt uppmärksammat sina delägare på invandrares tidgare utbildning och erfarenheter som en resurs. Jag vill här uttrycka en 13 t2 1989/90. stark förhoppning om attSAF: s initiativ får genomslag bland medlemsfö- Prop. 1989/90: 105 retagen. Arbetsförmedlingarnahar tilldelats förstärkning föratt öka förmedlingsservicen och aktivt arbeta med flyktingar. Resurser harvidare avsatts för att bl. a. ge möjligheter att erbjuda arbetsgivare förhöjtrekryteringsstöd vid anställning av invandrare. Detlokala förmedlingsarbetet med flyktingar måste vara målinriktat, och präglas aven helhetssyn. Samverkan med det kommunala flyktingmottagandet och sfi-anordnarenmåste vara en självklar del i ett gemensamt lokalt samarbete kring individensbehov. Ävenom det kan finnas skäl till att man inte kan företa rena platsförmedlingsåtgärderså har utländska medborgare rätt till fullständig förmedlingsservice så snartde fått uppehålls- och arbetstillstånd. Denna förmedlingsservice kan omfattabåde platsförmedling och arbetsvägledning. Behovet av fördjupad vägledning ärofta stort och ges både av arbetsförmedlingen och inomarbetsmarknadsinstituten. Flyktingar och invandrare som på gmnd av arbetshandikappinte kan placeras på öppna marknaden bör kunna anvisas arbete inom t. ex.Samhall. Sompåpekats tidigare är det viktigt att flyktingars och invandrares inträde påarbetsmarknaden sker på ett flexibelt och smidigt sätt. Värvning avsvenskundervisning och arbete har visat sig ge goda resultat. Jag vill här, isamråd med statsrådet , framhålla att de förändringar i kommunens ansvarför sfi, som föreslagits , inte påverkar länsarbetsnämndemasmöjligheter att anordna kurser i svenska som fackspråk inom ramen förarbetsmarknadsutbildningen. Tidiginformation om den svenska arbetsmarknaden och olika utbildningsvägar ökarflyktingens eller invandrarens motivation för att fortsätta eller intensifierasina studier och blir givetvis ett helt nödvändigt inslag i de individuellaintroduktionsplanerna. Arbetsförmedlingens aktiva medverkan i förverkligandetav dessa introduktionsplaner är gmndläggande. Dearbetsmarknadspolitiska instrument som står till arbetsförmedlingensförfogande skall utnyttjas med helhetssyn och omtanke om den enskildes behov,med fantasi och kombinationstänkande. Statsrådet och jag kommer, bl. a.med ledning av särskilda undersökningar om invandrares situation påarbetsmarknaden som vi tagit initiativ till, att noga följa utvecklingen ochbeakta behovet av särskilda åtgärder. 2.3 Nytt system för ersättning till kommunerna för flyktingmottagandet Somjag tidigare redovisat finns det behov av att skapa ett nytt system för statlig ersättning till kommunerna för flyktingmottagandet. Systemet bör stimulera kommunerna att vidta åtgärder för att flyktingama så snabbt som möjligt skall kunna bli självförsörjande och integreras i det svenska samhället. En översyn har gjorts av nuvarande system med detta huvud- 14 syfte.Arbetet har, som jag tidigare nämnt, bedrivits i en arbetsgrupp inomregeringskansliet med medverkan av företrädare för berörda departement, , invandrarverket och AMS. Arbetsgruppen redovisade idecember 1989 ett förslag till nytt ersättningssystem. Med utgångspunkt idetta förslag har fortsatta överläggningar ägt rum mellan företrädare förarbetsmarknadsdepartementet och om ersättningssystemetsutformning. Som underlag för dessa överläggningar har kommunförbundet inhämtatsynpunkter på arbetsgruppens förslag från ett antal kommuner. I det följande redovisasett förslag till nytt ersättningssystem som utformats efter samråd medkommunförbundet. Förslaget går i korthet ut på att ytteriigare markerakommunernas ansvar genom att huvuddelen av nuvarande bidrag till kommunernaslås samman till en samlad schabloniserad ersättning som normalt utgår permottagen flykting. På detta sätt skapas en stor frihet för kommunerna att isamverkan med arbetsförmedlingen på orten vidta aktiva åtgärder så attflyktingarna skall bli självförsörjande snabbare än . Förslaget bör ocksåleda till en förenklad administration. Utgångspunkten förreformen har varit att det nya systemet skall innebära en i stort settoförändrad kostnadsfördelning mellan stat och kommun. De föreslagnaändringarna medför emellertid att kommunerna får ersättning för sina kostnaderväsentligt tidigare än . 2.3.2Schablonersättning för varje mottagen flykting Mittförslag: Nuvarande ersättning för ekonomiskt bistånd till flyktingar ochhuvuddelen av övriga bidrag till kommunerna för flyktingmottagandet läggssamman i en schabloniserad ersättning som lämnas med ett fastställt belopp perflykting. Denna schablonersättning skall~täcka även kommunernas kostnader för lagstadgadsvenskundervisning av vuxna flyktingar. Dennya schablonersättningen skall vara . för flyktingar som fyllt 16 åroch . för barn i prisnivån vid ingångenavår 1990. Beloppenjusteras med hänsyn till bl.a. kostnadsutvecklingen. Ett halvtschablonbelopp lämnas till den kommun som först tar emot flyktingen och gör enplan för hans eller hennes introduktion i det svenska sarithället. Omflyktingen bor kvar i mottagningskommunen får denna kommunytterligare ett halvt schablonbelopp. Skälen för mitt förslag:Enligt de regler som gäller får kommunerna ersättning för mottagnaflyktingar på två olika sätt. Dels utgår ersättning för faktiskt utgivnasocialbidrag under det år då uppehållstillstånd beviljats och de därpåföljande tre åren. Dels får kommuner som träffat överenskommelse medinvandrarverket om flyktingmottagande ett schablonbelopp (. för barn) för varje flykting. Dettabelopp skall täcka kommunernas normala extra kostnader för flyk- Prop.1989/90: 105 tingar vad gäller barnomsorg, annan social service,skolundervisning, tolkverksamhet samt administration och samordning avflyktingmottagandet. Ersättningenav faktiska socialbidragskostnader innebär, som jag redan framhållit, vissanackdelar. Den största nackdelen är att det inte finns något incitament förkommunerna att genom egna åtgärder bidra till att flyktingarna blirsjälvförsörjande i . Kommuner som vidtar aktivaåtgärder för att flyktingarna skall klara sin försörjning själva och få enfast förankring på arbetsmarknaden får själva stå för kostnaderna för dessaåtgärder eller kan inom begränsade ramar få projektbidrag från statensinvandrarverk. Kommuner som är passiva och inte vidtar några särskilda åtgärderför att minska flyktingarnas bidragsberoende är däremot alltid garanterade attfä full ersättning för sina kostnader . Dendirekta kopplingen mellan statlig ersättning och faktisk kostnad för socialbidragbör mot denna bakgrund upphöra. Enschablonisering av ersättningen på så sätt att kommunen får ett belopp permottagen flykting skulle kunna stimulera kommunerna till att vidta mer aktivaåtgärder för att flyktingarna snabbare skall integreras i det svenska samhälletoch klara sin försörjning på egen hand. Detta är mycket betydelsefullt för denenskilde flyktingen och kan kan också innebära en stor ekonomisk besparing förstat och kommun. Meden generell och schabloniserad ersättning ökar också flexibiliteten i flyktingmottagandet.Kommunerna får möjlighet att prioritera de åtgärder för att underlättaflyktingarnas integration i samhället som lokalt bedöms vara mest angelägna ochverkningsfulla. Kommunernasåtgärder bör, som jag redogjort för, samordnas med arbetsförmedlingensinsatser och utgå från en gemensamt upprättad introduktionsplan för varjeenskild flykting. Genom att ersättningen för svenskundervisningen förflyktingar också föreslås ingå i den föreslagna schabloniserade ersättningenför flyktingmottagande skapas också förutsättningar för en önskvärd samordningi detta avseende. En sådan samordnad planering bör göras och finnasnär den andra halvan av schablonersättningen söks. Därmed stimulerar detföreslagna ersättningssystemet till en lokal samverkan mellan kommun ocharbetsförmedling med utgångspunkt i flyktingens individuella behov. Förkommuner som har en god arbetsmarknad eller av andra skäl lyckas väl med attsnabbt få flyktingarna självförsöriande kan det föreslagna systemet ocksåunderlätta en ökning av flyktingmottagandet. Ytteriigareett motiv för en långtgående schablonisering är att administrationen kanförenklas. Utvecklingen inom andra samhällssektorer vad gäller statsbidrag ochstyrning av verksamhet går också allmänt mot en ökad generalisering avstatsbidragen i kombination med målstyrning och resultatuppföljning. Dennya schablonersättningen skall ersätta huvuddelen av de olika former aversättning som kan lämnas till kommunerna för flyktingmottagandet.Den är avsedd att täcka följande kostnader och bi- Prop. 1989/90:105 drag idagens system: genomsnittligkostnad för ekonomisk hjälp till försörjning under tillståndsåret ochytterligare tre år genomsnittligbostadskostnad som ersätts av staten genomsnittligkommunal kostnad för grundläggande svenskundervisning och påbyggnads-sfi förflyktingar nuvarandeschablonersättning för personer med uppehållstillstånd, vilken avses täckakommunernas normala extra kostnader för flyktingar vad gäller barnomsorg, annansocial service, skolundervisning, tolkverksamhet samt administration ochsamordning av flyktingmottagandet. nya schablonersättningen skall också ingå huvuddelen av de särskildabidrag som kan lämnas av invandrarverket för olika ändamål. Detgäller bidrag för bl.a. sysselsättningsskapande åtgärder, samarbetsprojektmellan kommuner samt samarbetsprojekt mellan folkrörelser och kommuner. Vadgäller svenskundervisningen har i sin utvärdering av 1986 årssfi-reform föreslagit att statsbidraget för sfi även fortsättningsvis bör varaskilt från övriga statsbidrag för invandrare och flyktingar. Som skäl mot ensamordning med andra statsbidrag till flyktingmottagandet anger styrelsen bl.a.att det finns en oro bland de sfi-ansvariga i kommunerna för att ett starkt schabloniseratstatsbidrag för flyktingmottagandet skulle skapa en olyckligkonkurrenssituation mellan berörda kommunala förvahningar. Riksrevisionsverkethar däremot i sin granskning av sfi-systemet förordat en ökad schabloniseringgenom sammanslagning av flera bidrag. Enligtmin mening finns det mycket starka skäl för att låta ersättningen för sfi ingå i den generella ersättningen för flyktingmottagandet. Helhetssy nen på kommunernas flyktingmottagande markeras och samordning och samverkan mellan svenskundervisningen och andra delar av det kommu nala flyktingmottagandet främjas. Flexibiliteten och möjligheterna för var je kommun att välja lösningar utifrån de lokala fömtsättningarna blir maximala.Jag har i denna fråga samrått med statsrådet . Vidmina överväganden om nivån på den nya schablonersättningen har jag förflyktingar beräknat samma genomsnittliga belopp för sfi som det ersättningsbeloppsom föreslås utgå för sfi till andra invandrare. Jag utgår från att nivån pådetta statsbidrag (för /91, .) kommer att vara ettriktmärke för kommunerna när de skall besluta om hur stor del avschablonersättningen som genomsnittligt skall avsättas för sfi. Någon störrerisk för att sfi prioriteras för lågt, på bekostnad av insatser som innebärheltidsarbete eller annan egen försörjning innan flyktingen kan tillräckligsvenska, finns det enligt min mening inte. Det väsentliga är att en lokalsamverkan kommer till stånd som gör det möjligt att bättre än nu samordna sfimed andra åtgärder för flyktingars integration. Bl.a. bör man utnyttjamöjligheten till värvning av sfi med arbete och/eller praktik. Schablonersättningen börutgå med olika belopp för vuxna och barn. 1989/90:105 Åldersgränsenbör vara . Beloppetför vuxna bör vara högre eftersom dessa omfattas av kommunernas skyldighet atterbjuda sfi. Vidare är socialbidragsnormen för en vuxen väsentligt högre än förett barn och bostadskostnaden per person normalt väsentligt högre för enensamstående vuxen än för en person i en barnfamilj. Nivånpå schablonersättningen bör fastställas efter överläggningar mellanföreträdare för regeringen och . Vid de överläggningarsom nu förts med kommunförbundet om det nya ersättningssystemets konstruktionhar enighet nåtts om att schablonbeloppen bör fastställas till 1ISOOO kr. förvuxna flyktingar och . för barn i den prisnivå som gälldevid ingången av . Utgångspunkten har härvid varit attkostnadsfördelningen mellan stat och kommun skall vara i allt väsentligtoförändrad i förhållande till nuvarande system. Schablonersättningens nivå förår 1991, då den enligt mitt förslag skall införas, fastställs senare med hänsyntill kostnadsutvecklingen . får flertalet flyktingar socialbidrag till hemutrustning vid bosättning ien kommun. Kommunernas kostnader för detta ersätts av staten på samma sätt som kostnademai övrigt för socialbidrag. Jag kommer i det följande att förorda att medel tillhemutmstning i fortsättningen tillhandahålls i form av lån. Därigenom kan enviktig del av flyktingarnas behov normalt tillgodoses på annat sätt än genomsocialbidrag. Detta har beaktats när nivån på den nya schablonersättningen harfastställts. Introduktionsprogrammetför en flykting skall normalt genomföras i den kommun som från början tar emotflyktingen. Hela schablonersättningen bör därför normalt gå tillmottagningskommunen. har emellertid ett relativt stort antalflyktingar flyttat vidare efter mottagandet i en kommun. mån sådana flyttningar leder till att en annan kommun än den förstamottagningskommunen får kostnader för flyktingen ,borde detta i princip innebära att den kommun till vilken flyktingen flyttarfår en del av schablonersättningen. får inte kravet på rättvisamellan kommunerna ställas så högt att det medför en orimlig administration. Denkommun som tar emot flyktingar enligt överenskommelse med invandrarverket måstealltid ha en basorganisation för mottagandet oavsett hur stor del av introduktionsprograminetsom genomförs i kommunen. Kommunerna måste också i förväg någorlunda kunnaberäkna vilken ersättning man kommer att få . Ett visst"garantibelopp" för varje flykting bör därför alltid utgå oavsett hurlång tid flyktingen stannar i kommunen efter mottagandet. Det är vidareangeläget att ersättningsreg-. lerna utformas så att kommuner somerfarenhetsmässigt har en stor inflyttning av flyktingar från andra kommuneroch har kostnader härför får en rimlig ersättning för dessa kostnader. Jagförordar, efter de överläggningar som skett med kommunförbundet, att den första mottagningskommunen först erhåller ett halvt schablonbe lopp. Om flyktingen fortfarande bor kvar i denna kommun efter sex 18 månaderbör ytterligare ett halvt schablonbelopp betalas ut till samma kommun. Omflyktingen däremot har flyttat bör inte någon ytterligareersättning lämnas till den första mottagningskommunen. Jag återkommer längre frammed förslag om vilken ersättning som skall lämnas till den andrainflyttningskommunen när en flykting flyttar vidare iSverige. Den föreslagna schabloniseringenav ersättningen till kommunerna innebär som vid all schablonisering avstatsbidrag att man inte kan uppnå en absolut rättvisa mellan kommunerna.Hänsyn tas t. ex. inte till skillnader i bostadskostnader i olika delar av landeteller till att arbetsmarknadslägel och därmed fömtsättningarna förflyktingarna att snabbt bli självförsörjande varierar mellan olika kommuner. 1 stort sett torde depositiva och negativa effekterna såvitt gäller rent ekonomiskt utfall jämnaut sig. Den stora r6Tdelei\föralla kommuner är en mycket större frihet än förnärvarande att använda ersättningen från staten som man lokalt bedömerlämpligast. Den stora r6Tde\en för flyktingen är att denna ökade frihet skallanvändas för hans eller hennes bästa! Jag bedömer emellertid att det även ifortsättningen finns behov av vissa särskilda ersättningar vid sidan avschablonersättningen. Det gäller följande: ~ kostnader för äldre ochhandikappade flyktingar kostnaderför vård av vissa barn utan egna vårdnadshavare Jagåterkommer med närmare motiveringar och förslag för dessa särskildaersättningar. Jag kommer också att föreslå att alla kommuner som träffaröverenskommelse med invandrarverket om mottagande av flyktingar skall få en gmndersättningi anslutning till överenskommelsen. Jagvill redan här framhålla att det finns ett stort behov av att närmare följa upphur det nya systemet påverkar kostnaderna för olika kommuner. Jag återkommerlängre fram till hur denna uppföljning bör ske. Min bedömning:Frågan om lån till hemutmstning bör prövas närmare med inriktning på att ettsådant lån skall erbjudas alla flyktingar som tas emot i kommunerna från dentidpunkt det nya ersättningssystemet genomförs. Skälen för min bedömning:Ett av delmålen i det svenska flyktingmottagandet är att snabbast möjligt geflyktingarna ett fungerande hem. De flesta flyktingarna är beroende avsocialbidrag till hemutmstning. Enligt vad jag erfarit föreligger nu betydandeskillnader mellan kommunema i bedömningen av hur stort belopp som behövs förhemutrustning. De flyktingar som väntat på förläggning och som sedanflyttar ut i kommunerna och direkt börjar arbeta, har som regel små möjligheteratt få socialbidrag till hemutmstning. De som flyttar ut till kommunen utan att ha ett arbete får däremoti regel fullt bidrag. Detta förhållande är inte ägnat att främja arbetslinjen.I vissa kommuner tillämpas dessutom olika riktlinjer för flyktingar och andrapersoner som behöver bistånd till hemutrustning. Ett sådant system kan bidratill att skapa negativa attityder mot flyktingar. Det stöd som ges tillflyktingar måste syfta till att den enskilde så långt som möjligt skall kunnata ansvar för sin egen situation. Bland annat därför skall prövas om ett nyttlån till heinutmstning kan införas i stället för att man som ger ett rentbidrag. Ett sådant lån tillhemutrustning innebär att flyktingen ges ett ökat personligt ansvar ochförtroende och får frihet att välja på vilken nivå han eller hon vill utmstasin bostad. Lån bör kunna utgå tillflyktingar som fyllt och som tillhör den personkrets, för vilken kommunemafår ersättning. Någon sedvanlig kreditprövning kan knappast bli aktuell avuppenbara skäl. Lånet bör vara ränte- och amorteringsfrittunder i vart fall den introduktionstid då flyktingen normalt skall nå engrundläggande integration i det svenska samhället och hinna få en god start ochett fungerande hem. För de flyktingar som avolika skäl kan komma att få betalningssvårigheter bör det finnas möjligheter tillanstånd. Lånet bör också innehålla tämligen generösa regler för avskrivning förbl. a. äldre flyktingar, personer med bestående nedsatt arbetsförmåga på gmndav sjukdom eller handikapp och för personer som utvandrar.