prop · GD03119 · 1989-12-31 00:00:00 — olika slags bildbehandlingsoperationer som kanutföras och vilkas resultat har betydelse för skyddet av enskildas personligaintegritet. I enlighet med lagrådets förslag har angetts att villkor kan avseupplysning om kameran. Ilänsstyrelsens prövning av vilka villkor som kan behövas för ett tillståndingår även frågan om att tidsbegränsa tillståndet. Med en redaktionelljustering i förhållande till lagrådets förslag har en uttrycklig regel om dettatagits in i tredje stycket. Som exempel på situationer där det kan vara lämpligteller t. o. m. nödvändigt att tidsbegränsa ett tillstånd kan nämnas attövervakningsbehovet redan i ansökningen anges vara begränsat till elleratt övervakningen är så integritetskänslig att det finns skäl att göra enåterkommande omprövning. En annan situation kan vara att övervakningen kräverspeciell utmstning, vars användning bör utvärderas . Isammanhanget bör framhållas att frågan i vad mån nytt tillstånd skall krävasmed anledning av utbyte av komponenter i en övervakningsutmstning får prövasfrån fall till faU. Allmänt sett torde en ny prövning av behövasså snart ett utbyte innebär någon mer påtaglig förändring av fömtsättningarnaför övervakningen. Detbör slutligen påpekas att villkor som meddelas med stöd av paragrafen som röranvändningen av bilder och som riktar sig till myndigheter inte får gå utövervad dessa har att iaktta enligt tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen ifråga om offentlighetsprincipen. Länsstyrelsenskall se till att 1. upplysning enligt 3§ lämnas om en övervakningskamera som kan riktasmot en plats dit allmänheten har tillträde, 2. bestämmelsema i 4 § följs, _ 3. bearbetning ellerbeväring av upptagna bilder inte sker utan sådan rätt somavses i 6 § samt att 4.villkor som har meddelats enligt 3 § tredje stycket sista meningen, 10 § eller13 § iakttas. Paragrafenhar sin motsvarighet i 9 § första stycket lagen om TV-övervakning och reglerarfrågor om tillsynsansvar. Punkt1 innebär att tiUsynsansvar när det gäller efterlev naden av upplysningsplikten med undantag för TV-backspeglar och lik nande anordningar är begränsat till kameror som också omfattas av till ståndskrav (jfr 3 och 4 §§). Denna avgränsning av tillsynsansvaret överens stämmer i sak med förslaget i lagrådsremissen. Den utvidgning av upplys ningsplikten som gjorts på förslag av lagrådet har således inte ansetts 53 böra få till följd attlänsstyrelsens tillsynsansvar utvidgas på motsvarande Prop. 1989/90: 119 sätt.Avgränsningen av detta ansvar överensstämmer härigenom i allt väsentligt mednuvarande ordning (se 9 § första stycket och 7 § första stycket lagen om TV-övervakning). Upplysningspliktenenligt 3 § är straffsanktionerad genom bestämmelsen i 15 § första stycket 1. mån får uppgifter som tyder på att upplysningsplikten intehar fullgjorts, vare sig det är fråga om fall som omfattas av tillsynsansvareteller inte, har naturligtvis att tiUämpa de allmänna principersom gäller för uppgiftslämnande till polis och åklagare om misstankar om brottsom har begåtts inom en myndighets ansvarsområde (jfr prop. 1983/84:142, bet.KU 29, rskr. Avpunkt 2, som har utformats i enlighet med förslag av lagrådet, följer att detfaller inom ramen för tillsyn att i de fall då övervakning skermed stöd av 4 § andra stycket pröva om den får ske enligt bestämmelsen utansedvanligt tillstånd. Avsikten är att i sådana fall inom ramenför sin tillsyn får ge polismyndigheten eller räddningsledaren råd elleranvisningar för att tillgodose integritetsintressena vid övervakningen. Någonuttrycklig regel om detta har i enlighet med vad lagrådet förordat inte tagitsin i paragrafen. Punkt3 innebär att tillsyn har utvidgats till att omfatta ävenbearbetning och beväring av upptaget bildmaterial. Finnerlänsstyrelsen det behövligt för sin tillsyn, har rätt att fåtillträde till kontrollrum och andra delar av en övervakningsanläggning. Länsstyrelsenfår också begära upplysningar från den som innehar eller använder enövervakningskamera samt granska bevarat bildmaterial. Paragrafenmotsvarar 9 § andra stycket lagen om TV-övervakning. Någon ändring i fråga omlänsstyrelsens möjligheter att vidta åtgärder i sin tillsynsutövning är iprincip inte avsedd (jfr prop 1975/76:194 s. 34). Iförhållande till den nuvarande lagen innebär paragrafen emellertid enutvidgning så till vida att har befogenhet enligt andra meningenatt även granska bevarat bildmaterial. kan vid en sådangranskning få kännedom om förhållanden som är känsliga från sekretessynpunkt(jfr 14§). Frågan om sekretess i samband med tillsyn behandlas vid förslagettill ändring i sekretesslagen. Ändrasfömtsättningarna för ett tillstånd får meddela nya villkor eller,om det inte längre finns förutsättningar för att ge tillstånd, återkallatillståndet. Detsamma gäller undantag enligt 3 § tredje stycket frånupplysningsplikten och sådan rätt att behandla eller bevara upptagna bilder somavses i 6 §. Iakttasinte meddelade villkor, får förelägga tillståndshava- ren eller den som har medgetts undantag att vidta rättelse. Sådant föreläggande skall delges. Om föreläggandet inte följs, får länssty relsen återkalla tillståndet, undantagsmedgivandet eller rätten att behand la eller bevara upptagna bilder. Paragrafen har sinmotsvarighet i 8 § lagen om TV-övervakning. En nyhet i Prop. 1989/90:119förhållande till de nuvarande bestämmelserna är att får möjlighetatt förelägga en försumlig tillståndshavare rättelse och att återkalla tillståndet,om föreläggandet inte följs. Enligtförsta stycket första meningen får meddela nya villkor elleråterkalla ett tillstånd, om fömtsättningama för detta förändras. Så kan varafallet genom att det urspmngliga behovet av att använda övervakningskameraninte längre gör sig tillräckligt starkt gällande i förhållande till risken förintegritetsintrång eller att det nu inte ens kan anses föreligga ett befogatintresse av att få använda den. Det kan också vara så att intresset av att fåanvända kameran, som kanske inte längre används, numera likaväl kan tillgodosesmed andra medel. Här kan påpekas att , för att underlätta sintillsyn enligt 11 §, i samband med tillståndsgivningen kan ålägga tillståndshavarenatt till anmäla när tillståndet helt eller delvis inte längreutnyttjas. Fömtsättningamaför ett tillstånd kan ha ändrats också genom att det har visat sig att riskenför integritetsintrång genom användning av kameran är större än vad som fömtsattesvid tillståndsgivningen. Det är framför alU i situationer av detta slag som enkorrigering bör kunna ske genom att med stöd av första meningenmeddelar nya villkor. Först om en sådan åtgärd inte ter sig verkningsfull föratt skapa fömtsättningar för tillstånd bör enligt sammabestämmelse återkalla tillståndet. Av andra meningen i första stycket följeratt vad som här sägs om ett tillstånd även gäller en rätt enligt 6 § attbehandla eller bevara upptaget bildmaterial liksom ett medgivet undantag enligt3 § tredje stycket från upplysningsplikten. Iandra stycket anges vilka åtgärder som kan vidtas om meddelade villkor inteföljs. Enligt första mer.ingen, som har utformats i enlighet med tagrådetsförslag, får förelägga tillståndshavaren att vidtarättelse. Ett föreläggande bör naturligtvis inte tillgripas, om fömtsättningamaför tillståndet enligt vad som sägs i första stycket ändå är så förändrade attnya villkor bör meddelas eller att tillståndet bör återkallas. Inte heller börett föreläggande utfärdas, om en muntlig eller skriftlig erinran i samband medatt utövar kontroll enligt 12 § kan antas vara en tillräckligåtgärd. Det kan här röra sig om t. ex. att en TV-kamera används förupptagningar inom ett större område än som har fömtsätts enligt tillståndet ochatt kamerans instäUning lätt kan justeras. Bestämmelseni andra meningen i andra stycket innebär att delgivning av ett föreläggande attvidta rättelse skall ske med den mot vilket föreläggandet riktar sig. Föreskriftemai delgivningslagen (1970:428) blir här tillämpliga. Enligttredje meningen i andra stycket får återkalla tillståndet, omett föreläggande inte följs. Detsamma gäller i fråga om undantag frånupplysningsplikten och om rätt att behandla eller bevara upptagna bilder. Medhänsyn till de rättsverkningar som således är knutna till ett föreläggande ärdet angeläget att detta är preciserat. Ettbeslut om återkallelse på gmnd av försumlighet att efterleva ett givet tillstånd hindrar inte att strafföestämmelserna i lagen tillämpas. sidan behöver inte ettutdömande av straffansvar automatiskt leda till att Prop. 1989/90:119 etttillstånd återkallas. Densom tar befattning med uppgift som har inhämtats genom användning av enövervakningskamera, som är uppsatt så att det krävs tillstånd att använda den,får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han till följd därav fått veta om någonenskilds personliga förhållanden. Idet allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekretesslagen(1980:100). Iparagrafen, som saknar motsvarighet i lagen om TV-övervakning, behandlasfrågan om sekretess hos andra än dem som i en myndighets verksamhet får del avuppgifter som har inhämtats genom användning av en övervakningskamera. Fråganhar behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.6.1). Detbör påpekas att tystnadsplikten enligt första stycket gäller oavsett omtillstånd har beviljats eller om det är fråga om en otillåten användning. Tystnadspliktenomfattar såväl uppgifter om enskildas personliga förhållanden som fortlöpandeinhämtas med en kamera som omfattas av tillståndskrav som uppgifter vilka kaninhämtas ur upptaget material som har bevarats. För sekretess i det allmännas verksamhet gäller särskilda bestämmelseri sekretesslagen. Detta framgår av andra stycket. Tillböter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter mot upplysningsplikten enligt 3 §, 2. bryter mot tillståndskravet enligt 4 §, 3. inte iakttar ett villkor som har meddelats enligt 3 § tredje stycketsista meningen, 10 § eller 13§, 4. behandlar eller bevarar upptagna bilder utan sådan rätt som avses i 6§.I ringa fall döms inte till ansvar. Dessa har behandlats i den all männa motiveringen (avsnitt 3.6.2). Första stycket motsvarar 10 § lagen om TV-övervakning medan andra stycket saknar motsvarighet i den lagen. I första stycket straffbeläggs ett antal gärningar och förfaranden som ibland är av sådan karaktär att det närmast kan sägas vara fråga om ordningsförseelser. Såsom jag har framhållit i den allmänna motiveringen är det emellertid också tänkbart att vissa överträdelser innefattar allvarliga intrång i enskildas integritet. I förhållande till den nuvarande lagsriftning- en har därför straffskalan utvidgats till att förutom böter omfatta även fängelse i högst . Vid bedömningen av straffvärdet hos gärningar och förfaranden som faller under första stycket gör sig vanliga principer gällan de. Av stor betydelse är givetvis vilka integritetsskador eller risker för sådana som har uppstått men också vilken omfattning ett förfarande haft 56 ochhur länge det pågått liksom, när det gäller villkor som inte har iaktta- Prop.1989/90:119 gits, hur väsentligt ett villkor varit. Iandra stycket undantas ringa fall från straffansvar. Exempel på sådana fall kanvara att underlåtenhet att ansöka om tillstånd beror på uppenbart förbiseendeeller att upplysningsplikt har fullgjorts men att en uppsatt skyltfallit ned eller tagits bort av någon annan och att förflyter innandetta upptäcks och åtgärdas. Ett annat exempel kan vara att upplysningspliktenhar åsidosatts i ett rent privat sammanhang, t. ex. i ett utrymme i en bostaddär utomstående sällan eller aldrig kan tänkas uppehålla sig. Övervakningsutmstningsom har använts vid brott enligt denna lag skall förklarasförverkad, om det inte är oskäligt. Iparagrafen har tagits in en bestämmelse om förverkande. Bestämmelsen, somsaknar motsvarighet i lagen om TV-övervakning, har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 3.6.2). Föreskriftenkompletteras av de allmänna bestämmelserna i 36 kap. omförverkande. Förverkande fömtsätter enligt bestämmelsen att det föreligger ettbrott enligt den nu aktuella lagen, och frågor om förverkande prövas normalt avdomstolen i brottmålet. Att förverkande skall ske, om det inte är oskäligt,innebär att domstolen skall besluta om förverkande bara när det är fråga omfall av allvarligare beskaffenhet (jfr 36 kap. 16 § ). Förverkandeär inte avsett att ske i fall då t. ex. den som har begått brott genom attunderlåta att iaktta tillståndskravet . närmast har gjort sig skyldig till ettförbiseende och det befarade eller uppkomna integritetsintrånget varit ringa.Även t.ex. utmstningens värde har betydelse vid denna bedömning. Är det frågaom ett brott som kan betecknas som en ordningsförseelse, t. ex. närupplysningsplikten har eftersatts, bör det knappast någonsin kunna komma ifråga att utrustningen förverkas. Omden som innehar eller använder en övervakningskamera underlåter att i enlighetmed 12§ ge tillträde, lämna upplysningar eller hålla tillhanda bevaratbildmaterial, får förelägga vite. För att bereda sig tillträde fårlänsstyrelsen vid behov anlita polishandräckning. Paragrafenmotsvarar 11 § lagen om TV-övervakning. Frågor om föreläggande och utdömandeav vite regleras i lagen (1985:206) om viten. Länsstyrelsensbeslut får överklagas hos kammarrätten. Justitiekanslernfår föra talan för att tillvarata allmänna intressen. Be slut om tillstånd att använda en övervakningskamera och om undantag enligt 3 § tredje stycket från upplysningsplikten får överklagas även av den kommun där den plats finns dit övervakningskameran skall kunna riktas och, om kameran skall kunna riktas mot en arbetsplats, av en organisation som företräder de anställda. Paragrafen, som harbehandlats i den,allmänna motiveringen (avsnitt Prop. 1989/90:119 3.3.4),har sin motsvarighet i 12 § lagen om TV-övervakning. Förstastycket innebär i förhållande till nuvarande ordning den ändringen attlänsstyrelsens beslut överklagas hos kammarrätt i stället för hos regeringen.Att beslut av kammarrätt i mål enligt lagen under vissa fömtsättningar kanöverklagas till regeringsrätten som sista instans följer av förvaltningsprocesslagen(1971:291). Bestämmelseni andra stycket första meningen har samma utformning som sin nuvarandemotsvarighet. Av den allmänna motiveringen framgår att avsikten är att justitiekanslemi fortsättningen skall kunna ha ett mer övergripande ansvar för att bevakafrågor om enhetlighet och frågor av principiell karaktär i rättstillämpningen.Föreskriften inte någon inskränkning i befogenhetema för justitiekanslematt överklaga ett tillståndsbeslut för att tillvarata inlegritetsintressena idet enskilda fallet. Att dennes möjligheter att föra talan i regeringsrätteninte skall vara beroende av prövningstillstånd framgår av förslaget tilländring i förvaltningsprocesslagen. Andrameningen i andra stycket, som har utformats efter förslag av lagrådet, saknarmotsvarighet i den nuvarande lagen. Något undantag motsvarande vad som skallgälla beträffande justitiekanslem har här inte gjorts från kravet påprövningstillstånd för att regeringsrätten skall pröva ett överklagande. Detinnebär aUtså att det krävs prövningstillstånd av regeringsrätten för att ettöverklagande av en kommun eller facklig organisation i fråga om tillstånd attanvända en övervakningskamera eller om undantag från upplysningsplikten skaUprövas av regeringsrätten. Regeringenfår föreskriva om avgift för handläggning. Paragrafenmotsvarar 4 § tredje stycket lagen om TV-övervakning. Denna lag träder i kraft den 1 juH 1990 då lagen (1977:20) om TV-övervakningupphör att gälla. Bestämmelserna i 3 § andra stycket första meningen och 4 §första stycket andra meningen 2 i den nya lagen träder dock i kraft först den 1januari 1991. tiU och med den 31 december1990 gäller att övervakningskameror som är avsedda för skydd av en lokal, ett förvaringsutrymmeeller någon annan anläggning av betydelse från totalförsvarssynpunkt skaU varaundantagna från upplysningsplikten och tillståndskravet enligt 3 och 4 §§. Beslut om tillstånd eller föreskrift som har meddelats med stöd avbestämmelser i den gamla lagen skall anses ha meddelats med stöd av motsvarandebestämmelser i den nya lagen. Den som vid den nya lagens ikraftträdande har en övervakningskamerauppsatt så som anges i 4 § första stycket första meningen, utan att det enligtden gamla lagen krävs tillstånd att använda kameran, får fortsätta att hakameran uppsatt på angivet sätt till utgången av . Har före nämndatidpunkt en ansökan enligt den nya lagen gjorts om tillstånd till fortsattanvändning av kameran får den vara uppsatt på angivet sätt även efter dennatidpunkt men, om tillstånd inte ges, inte längre än en månadfrån den dag då beslutet vann laga kraft. 4.Den gamla lagens bestämmelser gäller i fråga om överklagande av Prop.1989/90:119 beslut som har meddelats av före den nya lagensikraftträdande. Dennya lagen träder i kraft den . Bestämmelserna i 3 § andra stycketförsta meningen och 4 § första stycket andra meningen 2 i den nya lagenanknyter till föreskrifter i den i prop. 1989/90:50 föreslagna lagen om skyddför samhällsviktiga anläggningar m. m. som är avsedd att träda i kraft den 1januari 1991. Med hänsyn härtill har ikraftträdandet av de nyssnämndabestämmelserna i förevarande lag skjutits upp till . t.o.m. skall i stället gällabestämmelser som anknyter till regleringen i den gamla lagen i motsvarandehänseende (se 1 § andra stycket). Vad som har sagts kommer till uttryck iövergångsreglerna i punkt 1. Dennya lagen kommer i princip att gälla alla TV-kameror som är uppsatta vidikraftträdandet och utgör övervakningskameror enligt den gamla lagen.Bestämmelsen i punkt 2 innebär att de beslut av olika slag beträffande dessakameror som har meddelats skall anses ha meddelats med stöd av den nyalagen efter ikraftträdandet. Ilagrådsremissen togs i ett andra stycke i punkt 2 in en särskild bestämmelseom tillämpning av den äldre lagens eller den nya lagens bestämmelser omansvar. På förslag av lagrådet har denna bestämmelse fått utgå. Föreskriftemai punkt 3, som har utformats i enlighet med lagrådets förslag, tar sikte på dekameror som inte omfattas av tillståndskravet enligt nuvarande lag. Övergångsregleringeninnebär att en sådan kamera får vara uppsatt så att den kan riktas mot en platsdit allmänheten har tillträde till utgången av , om ansökan omtillstånd inte har gjorts . Har ansökan gjorts före den tidpunktenfår kameran, om tillståndsansökningen avslås, vara uppsatt på det nämndasättet efter det att beslutet vunnit laga kraft. Bestämmelsemaom straff och förverkande blir tillämpliga när en kamera inte längre får varauppsatt så. Vad som har sagts nu gäller även tekniska anordningar som avses i 1§ andra meningen i den nya lagen. Avpunkt 4 följer att regeringen är slutinstans i de ärenden i vilkalänsstyrelsen har meddelat beslut före ikraftträdandet. 5.2 Förslaget till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen(1971:291) Somhar nämnts vid 18 § i förslaget till lag om övervakningskameror m.m. skall ettöverklagande av justitiekanslem av ett beslut av kammarrätt enligt nämnda lagprövas av regeringsrätten utan prövningstillstånd. En ändring av denna innebördhar gjorts i förevarande paragraf 5.3 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen(1980:100) Prop. Paragrafen,som är ny, innehåller regler om sekretess i det allmännas verksamhetbeträffande uppgifter om enskildas personliga förhållanden som har inhämtatsmed en övervakningskamera. Sekretessen gäller i fråga om uppgifter om någonenskilds personliga förhållanden oavsett om informationen inhämtas från enbild eller text som visas på en bildskärm eller av material som har lagrats påvideoband eller något annat lagringsmedium. Enligt paragrafen är det s. k. skaderekvisitetrakt, vilket innebär en presumtion för offentlighet. Sekretessengäller i verksamheten hos de myndigheter som har övervakningskameror av detangivna slaget. Som har angetts i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.6.1) kanäven andra regler om sekretess i myndighetens verksamhet bli tillämpliga påuppgifter som har inhämtats genom användning av en sådan kamera. Vidkonkurrerande sekretesskydd skall regeln som ger det största skyddet gesföreträde. Bestämmelsernaar tillämpliga också i tillsynsverksamhet när det gäller t. ex.granskning av upptaget bildmaterial. I fråga om handläggning isamband med tillståndsgivning kan även föreskriften i 5 kap. 2 § om sekretessför uppgifter om säkerhets- eller bevakningsåtgärder bli tillämpligbeträffande t. ex. ingivna ritningar. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta förslagen till 1. lagom övervakningskameror m. m., 2. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291), 3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Utredningens sammanfattning av betänkandet Prop. (SOU 1987:74) Optisk-elektronisk övervakning (i '' *här aktuella delar) Sedan1977 har vi i en lag om TV-övervakning. Lagens syfte är att ge enskildaett långtgående skydd mot integritetskränkningar. Dess huvudprincip är attövervakningen med TV-kamera inte i något fall får vara dold och attlänsstyrelsens tillstånd krävs för att få övervaka plats som är upplåten föreller eljest nyttjas av allmänheten. Danmarkoch är de enda länder i som lagstiftat om skydd motintegritetskränkningar med optisk apparatur på allmän plats. En allt snabbareutveckling av optisk-elektronisk teknik i förening med allt mer avanceraddatorteknik för bl.a. bildbehandling har väckt frågan inom flera länder ombehovet av integritetsskydd mot olika slags tillämpningar av dessa tekniker. Underde som lagen om TV-övervakning funnits har den tekniska utvecklingennått så långt att integritetsskyddet enligt lagen riskerar att gå förlorat ombestämmelserna i den inte anpassas till den moderna tekniken. Det är en av anledningamatill utredningsuppdraget. En annan anledning är att tiden ansetts mogen för enundersökning av hur lagen har tillämpats. De huvudfrågor som utredningen haftatt ta ställning till har varit dessa. Kan lagen anpassas till en fortgående tekniskutveckling, Kan lagen garantera medborgarna tillfredsställandeskydd mot integritetskränkningar, Kan polisens och andra myndigheters användning avoptisk- och elektronisk övervakningsutmstning få en från integritets ocheffektivitetssynpunkt lämplig och ändamålsenlig reglering i lag. Utredningenhar vidare haft att pröva vilket inflytande kommunerna och arbetstagama bör haöver den TV-övervakning som kan beröra dem. Genom den utformning lagen fått hardet inte varit påkallat att vidta särskilda åtgärder för att stärka dessaintressenters inflytande över tillståndsprövningen enligt lagen. Även frågorom handläggning av ärenden om TV-övervakning och om ordningenför att överklaga beslut i sådana ärenden har behandlats. Härtill kommer attutredningen behandlat näringsrättsliga frågor och sett över lagens straff- ochvitesbestämmelser. Utredningenhar slutligen tagit upp ett antal frågor som översynen gett anledning till. Dehar gällt regleringen av optisk övervakning av personer i förhållande tillregeringsformen, sekretess och tystnadsplikt för uppgifter om personövervakningi allmän och enskild verksamhet samt register enligt datalagen som kan inrättasoch föras i samband med personövervakning. De upphovsrättsliga konsekvenser,som översynen lett fram till vad beträffar rätten att disponera över bildmaterial,har särskilt behandlats. Ordetintegritet i svensk rätt skiftar mycket i betydelse mellan olika rättsområden.Ibland får enskildas integritet stå tillbaka för andra samhällsintressen,ibland kan integritetsaspekterna hävdas starkare. Med den skiftande betydelsenföljer att det rättsliga integritetsskyddet varierar i En gemensamutgångspunkt för detta skydd är dock att enskilda Prop. 1989/90:119 harrätt till en fredad zon inom vilken han eller hon skall slippa inbland- Bilaga 1 ning från utomstående: andra personer och myndigheter.