prop · GD0388 · 1989-12-31 00:00:00 — 1988/89:100 bil.14).Syftet med detta arbete är att underlätta för små och medelstora förelag allbeakta de hot och möjligheter som förändringarna inom EG medför. Insatserna harplaneräls av SIND i samråd med och genomförs avutvecklingsfonderna. Utvecklingsfondernaskonsulter har genomgått en speciell utbildning för att på bästa sätt kunna geråd och service till småföretagen i resp. län. Informationsinsatserna tillföretagen, som påbörjades , sker bl. a. i form avkonsekvensanalyser i enskilda företag. Företagsledare och andra anställda iföretagen får en genomgång rörande vad EG betyder för just deras företag, vilkahot och möjligheter som finns. Dessutom kan utvecklingsfonderna genom en s. "EG-check" delfinansiera konsultinsatser i småföretag. Underlreårsperiodenfram t. o. m. /93 bör denna satsning enligt min meningvidareutvecklas, varvid totalt ca 1 500 företag kan komma att beröras. Utöverde speciella EG-insatser som görs, kommer givelvis EG-frågan även att präglamyckel av den övriga verksamhet som bedrivs inom ramen försmåförelagsprogrammet. Jagvill här även erinra om atl Fonden för industriellt utvecklingsarbete(Industrifonden) har lill uppgift att bl.a. uppmärksamma möjligheterna försmåföretag att engagera sig i projekt inom det s. k. EUREKA-samarbé-lel. Jagövergår nu till att behandla frågan om visst samarbete på det näringspolitiskaområdet med länder i . Denreformprocess som inletts i de flesta av länderna i innebär också enförändring av den ekonomiska strukturen i riktning mol marknadsekonomi. Regeringenhar i årets budgetproposition föreslagit all sammanlagt 1 miljard kronoravsätts för insatser i syfte alt främja reformprocessen i under entreårsperiod. Av de föreslagna medlen avses sammanlagt 900 milj. kr. rymmasinom anslaget för internationellt utvecklingsbistånd medan resterande 100miljoner skall komma från övriga anslag. Inomramen för bl. a. de regeringsavlal om ekonomiskt, industriellt och tekniskt-vetenskapligl samarbete som 1976 ingått med olika länder i har önskemål fram förts att få ta del av svenska erfarenheter av omstrukturering av industri 59 och de ålgärder somvidtagits för att motverka de negativa konsekvenserna av olikastrukturomvandlingsåtgärder. Samarbetsönskemål som idetta sammanhang särskilt har betonats rör frågor kring utbildning när detgäller etablering och utveckling av små och medelstora företag samtförelagsledning. Dessa frågor har också hög prioritet i den svenskanäringspolitiken och institutioner inom såväl den offentliga som den privatasektorn har etablerats för atl främja det svenska näringslivet i dessaavseeenden. Institutioner inom denoffentliga sektorn, inom industridepartementets ansvarsområde bl.a. SIND, SIFUoch de regionala utvecklingsfonderna, bedriver omfattande verksamhet på deaktuella områdena. Genom dessa institutioners nära samarbete med bl.a.näringslivet finns en bred kunskapsbas som bör vara av intresse för fleraav länderna i . Viss internationell erfarenhet finns genom de uppdragsom några av dessa institutioner fullgjort inom ramen för svenskabiståndsinsatser i u-tänder. Liknande insatser har fullgjorts av institutioneroch företag inom den privata sektorn. Normall gäller dock för såväl privata somoffentliga institutioner all insatserna görs med krav på lönsamhet elleråtminstone full kostnadsläckning. För flera av länderna iÖsteuropa är bristen på konvertibel valuta det största hindret för all manskall kunna etablera ett närmare utbildningssamarbete på de nämnda områdena.För att möjliggöra ett samarbete beräknas därför medel erfordras för alt täckakostnader för förberedande arbete, etablerande av kontakt med lämpliga institutioneri aktuella länder, framtagande och anpassning av t. ex. läromedel ochkursmaterial inkl. översättningar, bidrag till genomförande av kurser, bl. a.arvoden till svenska föreläsare. Vidare kan del röra sig om kostnader fördeltagande i kurser i . Jag anser det angelägetatt så långt möjligt kunna tillmötesgå de önskemål om samarbete på detnäringspolitiska området som framförts och kan komma att framföras av olikaländer i . Då behoven på detta område är mycket omfattande utgår jagfrån att det skall vara möjligt att använda även en del av de medel som äravsatta under anslaget för intemationellt utvecklingsbistånd för delta ändamål. För att möjliggöra dennaverksamhet kommer jag strax att föreslå att ett nytt anslag tas upp på statsbudgetenunder industridepartementets huvudtitel för detta ändamål (avsnitt 11). Verksamheten bör, i denmån den berör småföretagsutveckling, planeras av SIND och bedrivas av bl. a.SIFU och utvecklingsfonderna i samverkan med näringslivet och dess organisationer. Mittforslag: Utvecklingsfonderna är av avgörande betydelse för alt genomförasamhällets småföretagspolitik. Fonderna ges resurser för all vidareutveckla sinverksamhet när det gäller rådgivning, information och utbildning. Målgruppenskall i fortsättningen omfatta små och medelstora företag i samtliganäringsgrenar. Särskild prioritet ges insatser i teknikbaserade förelag ochunderleveranlörsföre-lag. Staten tar uppförhandlingar med landstingen och berörda kommuner med sikte på atl statenskall utse i princip ledamöter i fondernas styrelser. Skälen för mitt förslag:För all genomföra den riktade småföretagsspoli-tiken har en regionalutvecklingsfond inrättats i varje län. Fonderna är stiftelser och har somhuvudmän dels staten, dels landstingen samt Gollands, och Göteborgskommuner. Verksamheten regleras genom avtal mellan huvudmännen och lill avtalenfogade stadgar för sliflelserna. Avtalen löper isänder med automatisk förlängning såvida inte någondera parten säger upp dem.Nuvarande avtalsperiod löper t.o.m. . Landstingen och berördakommuner utser styrelser i resp. fond och bidrar tillsammans med staten tillalt läcka fondernas driftskostnader. Fonderna skall kompletteradet privata utbudet av finansierings-, rådgivnings- och utbildningstjänstertill små förelagen. Enligt min bedömning är utvecklingsfondernas verksamhet avmyckel stor betydelse för all stimulera småföretagens utveckling. Desamhällskostnader som är förknippade med fondernas verksamhet uppvägs på långsikt av en ökad konkurrenskraft och produktivitet i näringslivet. Jag vill framhålla att majoritet av berörda organisationer såväl i sina remissvar överfinansieringsutredningen som i andra sammanhang betonar utvecklingsfondernasstora betydelse. Enligt min mening börfonderna vidareutveckla och förstärka sin rådgivnings-, informations- ochutbildningsverksamhet. Jag återkommer strax till finansieringsfrågorna samttill vissa andra specifika delar av området småföretagsutveckling, där fondernahar betydelsefulla uppgifter. Jag vill också ta uppfrågan om utvecklingsfondernas målgrupp. När det gällerfinansieringsverksamheten är målgruppen fastlagd i förordningen (1987:894) omstatlig finansiering genom regional utvecklingsfond. Målgruppen beslår av iförsta hand tillverkande företag samt serviceföretag som riktarsinatjänsterlillnäringslivet. Även turistföretagen ingår i målgruppen. När det gällerrådgivnings- och utbildningsverksamheten finns ingen .skarpt avgränsadmålgrupp. Den rena nyetableringsverksamheten skall enligt tidigare uttalandenfrån statsmakterna omfatta alla potentiella företagare oavsett näringsgren. Del finns enligt minmening motiv som talar för all utvecklingsbara företag i alla näringsgrenar börha möjlighet att få del av samhällets insatser på småförelagsområdel. Jag villsärskilt betona tjänslesektoms växande betydelse och storautvecklingspotential, som bör kunna las bättre till vara med hjälp av fondemasinsatser. Jag förordar därför attutvecklingsfondemas verksamhet i fortsättningen i princip slår öppen för småoch medelstora företag inom samtliga delar av näringslivet. Jag räknar dock medatt fondemas nuvarande målgmpp på kort sikt kommer all dominera verksamheten.Jag ser del som angeläget all fondema lägger ökad vikt vid all främjateknikbaserade förelag och underleverantörer inom industrin. Jag är medveten om allfondemas begränsade resurser gör det svårt all hjälpa samtliga förelag som kankomma att efterfråga fondernas tjänster. Delta gäller även om vissa resurserfrigörs i samband med den begränsning i finansieringsverksamheten som jagföreslår i del följande (avsnitt 4.7). ställs nya krav påfondemas styrelse och personal atl utvidga sin kompelens. Del kan ske bl.a.genom ökat samarbete med förelagens organisationer. a. resursbegränsningengör all det i fortsättningen bör vara respektive utvecklingsfond som gör deprioriteringar och eventuella branschavgräns-ningar som från tid lill annan kananses lämpliga i del enskilda länet. En sådan ordning stämmer enligt min meningväl överens med samhällets allmänna strävan all så långt som möjligtdecentralisera beslutanderätt och uppgifter till regional nivå. Som jagtidigare har framhållit bör dock teknikbaserade förelag och underieveranlörerges hög prioritet. 1 samverkan med SIND bedriverde flesta utvecklingsfonder verksamhet med Strategisk Företagsutveckling,ell delprogram som infördes i samband med regeringens s.k. fömyelseproposilion(prop. 1983/84:135). Om fondema inom ramen för detta delprogram lämnar s. k.ulvecklingskapital för all delfinansiera t. ex. produkt- ellermarknadsutveckling i vissa utvecklingsbara företag, kan SIND i efterskott lämnabidrag till fonderna som motsvarar hälften av sådana finansieringsinsatser. Erfarenhetema av dettadelprogram är goda. Programmet har medverkat lill all flertalet fonder nu isin dagliga verksamhet tillämpar det arbetssätt som programmet syftade lill atlinföra. Det finns således inte längre behov av atl på detta sätt stimulerautvecklingsfonderna att arbeta med djupgående förändringsarbete i företagen. Demedel som inom ramen för anslaget Småföretagsutveckling har reserverats fördelprogrammet Strategisk Förelagsutveckling bör därför i fortsättningenanvändas för de andra insatser som SIND och fondema bedriver och som jag kommeratt kommentera ytterligare i det följande. Den verksamhet somutvecklingsfonderna bedriver skall också stå i samklang med samhälletsregionalpolitiska strävanden. Genom sin roll som rådgivare och finansiär tillnäringslivet har fonderna betydelse för den regionala utvecklingen. Fonderna isärskilt de regionalpolitiskt prioriterade områdena har också vissauppgifter i samband med handläggning och uppföljning av regionalpolitisktstöd. Fonderna gör förelagsekonomiska utredningar och lämnar dessa med egelyttrande till länsstyrelser- na.Del är vidare fondemas uppgift atl följa utvecklingen i de förelag som har fåttstöd och rapportera eventuella problem till länsstyrelsema. Jaghar emellertid vid min anmälan till den regionalpoliliska propositionen (prop.1989/90:76) anmält all jag avser att föreslå regeringen alt länsstyrelsema ifortsättningen skall ha del samlade ansvaret på regional nivå för såvälberedning och beslut som uppföljning av regionalpolitiskt stöd. Jag framhöll dåbl. a. all jag fömtser att fonderna även i fortsättningen kommer alt havikliga uppgifter i samband med sådant stöd, bl.a. eftersom länsstyrelsema kanvälja all på konsultbasis utnyttja den förelagsekonomiska kompetens som finns samladhos utvecklingsfonderna. Jag vill särskilt framhålla all fonderna bör kunnatillföra värdefull kompetens i samband med handläggningen av del s. k.utvecklingsbidraget. Jagövergår nu till att behandla frågan om utvecklingsfondernas organisation ochstyrning. Verksamheten i fonderna bestäms i huvudsak genom avtalen ochstadgama. Dämlöver har huvudmännen möjlighet att ställa vissa villkor i sambandmed tilldelning av löpande resurser för driften. Finansieringsverksamhetenstyrs, som jag har nämnt, av en statlig förordning. Styrelsen i varje fondbeslutar om prioriteringar och verksamhetsinriktning inom ramen för stadgaroch förordning. Finansieringsulredningenhar förordat att fondernas styrelser utses på ett sätt som bättre avspeglar detdelade huvudmannaskapet. Del skulle innebära att även staten skulle få utseledamöter. Förslaget har mött blandade reaktioner vid remissbehandlingen.Landstingen och utvecklingsfonderna själva vill bevara den rådande ordningen.Landstingsförbundet påpekar dock att utvecklingsfonderna inte är någrapolitiska nämnder. SIND har i sitt remissvar och i andra sammanhang framhållitall del finns behov av statligt utsedda ledamöter. SINDhar vidare föreslagit en ny ordning för all teckna avtal om fonderna.Regeringen och landstingen skulle teckna ett översiktligt basavtal som gällertills vidare och kompletteras med ett treårigt tilläggsavtal som landstingentecknar tillsammans med SIND. Tilläggsavtalen skulle mer flexibelt kunnaanpassas till ändrade förhållanden. Jaganser att del är av största vikt alt utvecklingsfondernas styrelser har en högkompetens och rymmer ledamöter som är aktiva inom näringslivet. Dessutom bör derymma ledamöter med god överblick över näringslivet i och utanför det egnalänet liksom kännedom om samhällets näringspolitik. Vidare bör styrelserna föratl kunna arbeta efTektivl vara relativt små. Ilikhet med finansieringsutredningen samt SIND och flera andra remissinstanseranser jag att den nuvarande ordningen för val av styrelser i utvecklingsfondernabör ändras. Det är rimligt att staten och den kommunala huvudmannen utser iprincip lika många ledamöter i en utvecklingsfonds styrelse. 1 län med ettdelat kommunalt huvudmannaskap bör staten utse hälften av ledamöterna.Landstinget och berörd kommun utser tillsammans den andra hälften enligtgrunder som de kommer överens om. Detär även i fortsättningen viktigt all styrelserna dels har den kompetens somjag har angett, dels genom bl.a. SlND:s och försorg fården information som erfordras för atl de skall fullgöra sina uppgifter på bästasätt. Närdel gäller frågan om modell för atl teckna avtal och besluta om Prop.1989/90:88 stadgar för utvecklingsfonderna bör nuvarande ordning medregeringen och landslingen som avtalsparter gälla även i fortsättningen.Genom att avtal och stadgar är relativt allmänt hållna finns det enligt minmening en god flexibilitet i systemet. Jag anser dock atl det börövervägas att förlänga avtalssliden till förslagsvis . Jagavser att ta initiativ till förhandlingar mellan staten och de kommunalahuvudmännen om fömyade avtal om utvecklingsfonderna senast inför nästaordinarie avtalsperiod, som börjar . Jag räknar med alt landslingen idetta sammanhang är beredda alt diskutera även en sådan allmän fömyelse avavtal och stadgar som föranleds av de förändringar i fondemas verksamhet somhar inträfTat och som jag kommer att föreslå i del följande. Mittförslag och min bedömning: Kompetensutveckling i småföretagsseklom blir alltviktigare med hänsyn till internationaliseringen och den snabba tekniskautvecklingen. Utvecklingsfonderna och SIFU har här viktiga uppgifter. Det är angelägetatt SIND fortsätter all stärka kompetensutvecklingen såväl allmänt blandsmåföretagen som inom tekoindustrin och den träbearbetande industrin. Medlenför insatser inom träindustrin anvisas i fortsättningen från anslaget Småföretagsutveckling. Skälenför mitt förslag och min bedömning: En hög kompetensnivå i Kompetens höjer förelagenbidrar lill all höja produktiviteten i näringslivet och ökar där-produktiviteten med tillväxten. Goda möjligheter lill fortbildning och en ständigtförbättrad kompelens är en fömtsättning för en gynnsam utveckling av de småoch medelstora förelagen. Goda kunskaper är rent allmänt ell viktigtkonkurrensmedel. 1 dagens läge när många företag har brist på kvalificeradarbetskraft, har också utbildningsfrågorna kommit i fokus på ett särskilt sätt. Mångasmåföretag saknar resurser för att hålla sig informerade om utvecklingen påskilda områden. Dessa företag har enligt min mening ell särskilt behov av stödnär det gäller att skafTa sig nödvändig kompelens. Inte minsl de nyetableradeföretagen och de personer som slår i begrepp alt starta förelag har stort behovav utbildning. Jag återkommer strax lill dessa frågor (avsnitt 4.8). Fortbildningbedrivs såväl i privat som i samhällets regi. De samhällsstödda verksamheternaavses komplettera de privata. De rent kommersiella ulbildningsgivama synesdock ha minskal sina insatser gentemot småförelagen, som inte uppfattas som entillräckligt lönsam målgmpp. Inom industridepartmentelsverksamhetsområde bedrivs, med stöd av SIND, fortbildningsverksamhel försmåföretag av dels utvecklingsfonderna, dels förFörelagsutveckling, SIFU. Jag räknar med all utvecklingsfondema i storutsträckning kan intensifiera sina kompetenshöjande insatser. Jag gör det delsmot bakgmnd av den uppräkning av anslaget Småföretagsutveckling som jag senareföreslår (avsnitt 11), dels eftersom jag räknar med atl fonderna får viss ledigpersonell kapacitet i samband med all deras finansieringsverksamhet blir mindreomfattande (avsnitt 4.7). Ävenprivata utbildningsgivare har möjlighet all erhålla stöd av samhället, bl. a.av SIND, för specifika småföretagsinsatser. Värdefullautbildningsinsatser inom småföretagsseklom görs av företagens egnaorganisationer. Inom arbetsmarknadspolitiken bedrivs utbildning av bl.a. AMU.Även Komvux bedriver fortbildning som lill viss del riktar sig lillföretagssektom. Inom högskolan har på olika håll utvecklats fort- ochvidareutbildning saml konsukverksamhel med särskild inriktning på småföretag. En ökad informaiion om ochen närmare-sam verkan avseende olika ulbildningsgivares aktiviteter skulleenligt min mening kunna bidra till att befintliga resurser utnyttjasefTektivare. Därmed skulle möjligheterna för småföretagen all öka sin kompelensförbättras. Jag har med tillfredsställelse erfarit all SIND avser all tainitiativ lill sådana utökade informations-och samordningsinsatser. Småförelagenhar mycket skilda behov. En individuell anpassning av åtgärderna till företagenssituation kräver aktiva insatser på lokal och regional nivå. a. av delskälet spelar utvecklingsfonderna en viktig roll, inte minst som förmedlare avfortbildningstjänsler. Jag vill också erinra omatt vissa kompetensutvecklande insatser görs inom ramen för regionalpolitiken.Jag har har vid min anmälan lill den regionalpolitiska propositionen (prop.1989/90:76) redogjort för min syn på dessa frågor. Där föreslårjag bl. a. allförelag i stödområdet skall kunna ges s. k. utvecklingsbidrag för vissa kompetenshöjandeålgärder. Detär enligt min mening väsentligt att olika aktörer fortsätter alt utveckla ochgenomföra utbildning för småförelag. Det gäller både offentliga institutioneroch privata utbildningsföretag. Jag vill betona all del är angelägel atlberörda ofTenlliga organ även vid behov anlitar den kompetens ochde resurser som finns samlade i den privata utbildningsseklom, t. ex. hosföretagens organisationer. Inomramen för SlND:s verksamhet med all utveckla delar av den träbearbetandeindustrin samt tekoindustrin bedrivs olika former av kompetenshöjandeinsatser. Storadelar av den träbearbetande industrin har förbättrat sin lönsamhet under senareår. Vid en jämförelse med andra industribranscher ligger dock lönsamhetenrelativt lågt. I ett långsiktigt perspektiv behöver lönsamheten stärkas medtanke på behovet av investeringar i produktion, produkter, marknader ochpersonal. Det gäller inte minst sågverken och snickeri-industrin. Enövergång lill ökad vidareförädling inom sågverksindustrin kräver 5 1989/90. 1 saml Nr 88 rentallmänt en förstärkning av sågverksförelagens kompetens. Men dess- Prop.1989/90:88 utom krävs all snickeriföretagen anpassar sig till en situation sominnebär att sågverken i högre grad tar över snickeriföretagens traditionellauppgifter. Föratt vidmakthålla och om möjligt stärka den internationella konkurrensförmåganmåste båda dessa delbranscher vidare utnyttja de möjligheter till ökadefTektivitel som introduktion av modern teknik och underleverantörsystem ger. SIND:sinsatser inom ramen för verksamheten med branschfrämjande åtgärder syftar tillatt belysa och avhjälpa problemen vid bl. a. övergång till vidareförädladeprodukter samt teknisk fömyelse. Motbakgmnd härav förordar jag all programmet för sågverks- ochsnickeriindustrierna fortsätter under ytterligare en treårsperiod. Målsättningenbör vara atl programmet kan avslutas vid utgången av treårsperioden med /91. Möbelindustrinhar varit föremål för statliga branschfrämjande åtgärder sedan år 1972.Möbelbranschens situation är relativt tillfredsställande. Motdenna bakgrund förordar jag all delprogrammet inriktas på att /91. Jagförordar att anslaget Branschfrämjande åtgärder upphör och att medel för dessaålgärder anvisas från anslaget Småföretagsutveckling. Inomtekoindustrin gör SIND, inom ramen för ett särskilt program, olika insatser isyfte att höja branschens tekniska kompetens. Det gäller bl. a. åtgärder isamverkan med STU och lexlilforskningsinslilulet för att främja forskning,utbildning och teknikspridning. Vad gäller utbildning anordnas kurser,konferenser och studieresor. Avsiktenär alt öka branschens kunskap om bl.a. marknad, produkter, produktion, design,ekonomi och organisation. Huvuddelen av SlND:s utbildningsaktiviteter förläggstill produktionstekniska utvecklingscenlret för teko(PROTEKO) i . Även företag som anordnar egna kurser av betydelse förtekoindustrins utveckling kan erhålla visst bidrag från SIND. Min företrädarehar i annat sammanhang (prop. 1989/90:100 bil.14 s. 26-27) mer ingåenderedogjort för detta program. Mittförslag: De regionala utvecklingsfondernas finansieringsverksamhet innefattarför närvarande räntebärande lån, utvecklingskapital och garantier. De statligafinansieringsinsatserna avseende små och medelstora företag vidareutvecklas ochinriktas i ökad utsträckning på att tillhandahålla icke räntebärande egetkapital. Stateninleder därför överläggiiingar med landstingen och fonderna som syftar tilldels all av fondernas totala resurser för finansieringsändamålbetalas in till staten, dels atl fonderna av sina kvarvarande medel placerar0,. i nya riskkapilalbolag för att stärkaegenkapitalförsörjningen i småföretagsseklom. Ett privat delägande av sådanabolag eftersträvas. inleds som syftar till att fonden placerar 0,2miljarder kronor av sina tillgångar i ett av de nya riskkapilalbolagen. StiftelsenSmåföretagsfonden tillförs ytteriigare av AP-fondsmedd undereii femårsperiod. SåvälSmåföretagsfonden som de nya riskkapilalbolagen får avkastningskrav som äranpassade till deras verksamhet med att gå in. med minoritetsposter ismåföretag. Skälen för mitt förslag:Samhället behöver på olika sätt förslärka och komplettera kapitalmarknadensfunktionssätt, bl. a. för att tillgodose småförelagens behov av eget kapital.Bristen på privat riskkapital som satsas i form av minoritetsposter ismåföretag medför att samhället bör engagera sig i sådan verksamhet. SIND har bl. a. irapporten i de nordiska länderna (SIND PM 1989:1)konstaterat att de privata riskkapitalbolagen i satsar allt mindre iform av minoritelsägande i småföretag. Bolagen engagerar sig snarare i mognaföretag med stabil vinstutveckling, vilket ger möjlighet till snabbare ochsäkrare avkastning. Tillflödet av kapital lill marknaden har minskal. SIND görbedömningen att tillgången på riskkapital för främst nya teknikbaseradeföretag är lägre än vad som är samhällsekonomiskt önskvärt. Staten har medverkat tillatt avhjälpa brislen på riskkapital i form av minoritetsposter i småföretag.Jag kommer strax att redogöra för den verksamhet som bedrivs av dotterbolagtill två regionala utvecklingsfonder. Även del till hälften statsägdaFöretagskapilal AB saml den statliga stiftelsen arbetar meden sådan inriktning. Jag återkommer strax till frågan om Småföretagsfondensframtida verksamhet. Jag har tidigare (avsnitt1) nämnt finansieringsutredningens belänkande (SOU 1989:24) "Statligtfinansidlt stöd? Utredningen görbedömningen att den fortlöpande avregleringen på kredilmarknaden minskarbehovet av statligt finansiellt stöd i dess nuvarande former. Jag avser nu ingående redovisa min syn på de av finansieringsutredningens förslag somberör småföretagen och vissa andra finansieringsfrågor somhar stor betydelse för mindre förelag. Jag re- Prop.