prop · GD03155 · 1989-12-31 00:00:00 — Detjag nu anfört innebär en betoning av funktioner som ett förvaltningsorgan åt regeringen och ett serviceorgan åt polisorgani sationen i övrigt. Till funktionen som förvaltningsorgan åt regeringen hör bl.a. att föra ut statsmakternas beslut till polisorganisationen, att utöva tillsyn över polisväsendet och följa upp hur statsmakternas beslut omsätts i praktiken samt att i anslagsframställning och på annat sätt lämna stats makterna information om lägel beträffande polisens verksamhet och un derlag för beslut av statsmakterna rörande polisen. Också rikspolisstyrel sens centrala arbetsgivarfunktioner kan räknas hit. Stödet till polisorgani sationen gäller bl.a. metodutveckling, utbildning, administration, ADB- stöd och teknisk utveckling. Därtill kommer att har vik tiga polisiära uppgifter, bl. a. av samordningskaraktär, på områden som rör landet som helhet, framför allt när det gäller narkotikabrottslighet, ekono- 70 misk kriminalitet ochorganiserad brottslighet. Jaghar därmed i korthet angett den roll och de huvuduppgifter som Prop.1989/90:155 enligt min mening bör ha inom polisväsendet. Jagövergår nu till att närmare behandla vissa grenar inom styrelsens verksamhetsområde.Till dessa hör ekonomi- och personaladministration samt ADB, metodutvecklingsarbetet,befogenheter att leda polisverksamhet samt polishögskolansställning. Ekonomi-och personaladministration saml ADB Genomdet nya budgetsystem som skall införas inom polisväsendet fr.o.m. budgetårel1992/93 las ytteriigare ell steg i riktning mot en ökad lokal självständighet ifråga om ekonomihanlering. I samband härmed kommer ökade krav att ställas påpolismyndigheternas kunskaper och förmåga alt hanlera sin toiala ekonomiskasituation och därmed också på att mer självständigt sköta sinekonomiadministration. En central uppgift för blir i dettaläge att stödja myndigheternas kompetensutveckling på området. Detla bör kunnaske genom bl.a. centrala informations- och utbildningsinsatser både införomläggningen av budgetprocessen och därefter. Detnya budgetsystemet kommer att slälla ökade krav på när delgäller fördelningen av de medel som statsmakterna har tilldelat. Oavsettvilken fördelningsmodell som skall tillämpas, kommer del all ställas störrekrav än på att medelsfördelningen grundas på etl mer verksamhetsanpassaloch behovsrelalerat underlag. Dessutom kommer nya metoder för omprioritering avverksamheten alt behöva arbetas fram. Pådet personaladminislraliva området är arbetsrutinerna i många fall fortfarandemanuella och onödigt arbetskrävande. Särskilt inom området för löne- ochpersonalrapportering sker arbetet lill stor del manuellt. Här pågår dock påmånga håll inom polisväsendet ett utvecklingsarbete. Också på detta område börrikspolisstyrelsen ha en viktig roll när del gäller alt driva utvecklingenframåt. Däri ligger all vaka över all utvecklingskostnaderna förolika projekt hålls inom rimliga ramar. ADBanvänds också inom andra verksamhetsgrenar inom polisväsendet än personal- ochekonomiadministration. Traditionellt gäller detta främst inom registerområdet samlinom kriminalpolisområdet. Nya möjligheter att använda ADB har dock undersenare tid öppnat sig även inom områden där arbetet utförs helt manuellt.Jag tänker då närmast på anmälningsupptagning för brott där polisväsendet förnärvarande står inför en intressant utveckling efter ell omfattandeutvecklingsarbete bl. a. vid polismyndigheten i . Polisberedningenskulle enligt sina direktiv uppmärksamma frågan om man genom olika åtgärder kunde åstadkomma ett mer effektivt utnyttjan de av polismyndigheternas samlade resurser, bl. a. genom en ökad samver kan mellan ordnings- och kriminalavdelningarna. Beredningen redovisade ell samlat förslag i denna del i slulbetänkandel (SOU 71 1985:62) Inriktningen avpolisverksamheten. hade bered- Prop. 1989/90: 155 ningenemellertid i samband med sill organisationsarbete behandlat rikspolisstyrelsensuppgifter inom melodulvecklingsområdel i betänkandet (Ds Ju 1983:10), bilaga C framtida uppgifterochorganisation m.m. I proposition 1983/84:89 om polisensorganisation, m. m. uttalade departementschefen all han deladepolisberedningens uppfattning all kanske viktigaste uppgifti framtiden skulle bli arbetet med metodutveckling inom del polisiära området. Föregen del har jag vid min granskning av verksamhet under desenaste åren kunnat konstatera att de förväntningar som ställdes på styrelsens metodutvecklingsarbetei samband med polisreformen inle har infriats i full utsträckning. Inom storadelar av den dagliga polisverksamheten arbetar man fortfarande med i stort settsamma metoder som före polisreformen. Dämied menar jag inle alt del på många områdentraditionella sättet all arbeta skulle vara dåligt. Del fanns dock i sambandmed polisreformen stora förhoppningar om att skulle bli enstark drivkraft i arbetet med all förenkla och förnya arbelsm-linerna inompolisverksamheten. Så har del inle blivit. Inomden offentliga sektorn bedrivs ell arbete på bred front för alleffektivisera, demokratisera och modernisera verksamheten. Med den ledningsstmkluroch den lokala politiska förankring som polismyndigheterna har, anser jag attpolisväsendet har goda möjligheter att lägga sig i täten inom den offentliga sektomnär del gäller förnyelse. Förnyelsearbetet inom polisväsendet motiveras intebara av ell mer allmänt behov av att förändra den offentliga sektorn. Del ärockså nödvändigt för all kunna bemästra den besvärliga situation som polisenidag befinner sig i. Jagvill därför understryka betydelsen av all prioriterar sinauppgifter på melodulvecklingsområdel. Syftet med detta arbete är ytterst all tafram och ulveckla nya arbetsmetoder för all förbättra och förenkla det dagligapolisarbetet och på så säll uppnå största möjliga effektivitet i verksamheten.Genom sin ställning som central förvaltningsmyndighet kan rikspolisstyrelsenbåde sprida kunskap om den verksamhets- och metodutveckling som redan pågår påolika håll i polisorganisationen och i ullandel och initiera etl nytänkande påolika områden. Inom ramen för dessa uppgifter bör också den forskning på polisområdeloch i olika kriminalpoliliska frågor som bedrivs bl.a. inom brottsförebygganderådet las till vara och omsättas i den praktiska polisverksamheten. Rikspolisstyrelsensbejbgenheter att leda polisverksamhet Fråganom befogenheter all leda polisverksamhet över vägdes av statsmakterna senast i samband med det första steget i polisre formen . I proposition 1983/84:111 med förslag lill polislag m. m. uttalade departementschefen att del för ställning är gmndläggande att styrelsen inle leder polisverksamhet och inte heller får meddela föreskrifter eller annars bestämma om sådan verksamhet i andra 72 hänseendenän regeringen förordnar om. Departementschefen ansåg del Prop. 1989/90:155 inlenödvändigt att i själva lagen ta in några begränsningar i fråga om regeringensmöjligheter att ge bemyndiganden i angivna hänseenden. Klartvar emellertid enligt departementschefen alt statsmakternas principbeslutrörande polisen vilade på tanken alt sådana bemyndiganden skullemeddelas med stor försiktighet i framliden. Sedermera uttaladedepartementschefen i proposition 1983/84:89 om polisens organisation, m. m. altledningsbefogenhelerna måste avgränsas lill sådana områden eller situationerdär en central ledning eller samordning framstår som helt nödvändig. Statsmakternasställningstaganden i saken har kommit lill uttryck såväl i polislagen som iförordningen med instmktion för . Enligt 7 § andra stycketpolislagen kan regeringen uppdra åt alt leda polisverksamhetför alt förebygga och avslöja brott mot rikels säkerhet. Regeringen kan ocksåuppdra ål all i särskilda hänseenden leda annanpolisverksamhet. När leder polisverksamhet sker del iprincip med egna polisresurser eller med resurser som annars avdelats förverksamheten (se prop. 1988/89:108 s. 27). Styrelsen kan således inle utövanågon direkt ledning över de regionala eller lokala polismyndigheternasverksamhet. Förutomde befogenheter alt utöva polisledning som ankommer på säkerhetspolisen, ochsom inle berörs här, får enligt 6 § i sin instruktion ledapolisverksamhet i fråga om 1. polisverksamhet som bedrivs medhjälp av flyg, 2. spaning mot och, om del finnssärskilda skäl för det, utredning av narkotikabrottslighet, ekonomiskbrottslighet och annan brottslighet, om brottsligheten är av särskilt grovbeskaffenhet och har riksomfattande karaktär eller internationell anknytning, 3. spaning mol och utredning avbrottslighet som riktar sig mol postverket, om spaningen eller utredningenkräver särskild kännedom om postverkets mtiner vid postbefordran, 4. bearbetning i spanings- ochutredningssyfte av sådan information om brottslighet som finns tillgänglig hosstyrelsen, 5. polisverksamhet som föranledsav transporter av kärnämne eller kärnavfall och 6. spaning efler intagna i kriminalvårdsanslaltsom avvikit från verkställigheten av straff för sådan brottslighet som avses i2, om det finns särskilda skäl för styrelsen alt utöva polisledningen. Enligt.7 § instruktionen för skall styrelsen när den lederpolisverksamhet, i den utsträckning som behövs för alt verksamheten skallkunna bedrivas effektivt, samarbeta med de regionala och lokala polismyndighetersom berörs. Styrelsen skall därvid fortlöpande lämna upplysningar till de regionalaoch lokala polismyndigheterna om förhållanden som har betydelse för dessamyndigheters verksamhet. Utöverbefogenheterna alt leda polisverksamhet bör nämnas all rikspo lisstyrelsen i vissa fall får tillkalla polisförslärkning från den lokala polisor ganisationen. Å andra sidan skall , om en länsstyrelse begär det och i mån av tillgång till resurser, lämna förstärkning vid spaning 73 eller utredning som ledsav en lokal eller regional myndighet. Vidare får Prop. 1989/90:155styrelsen, om berörda länsstyrelser inle kan enas i frågan, besluta om polisförslärkningöver länsgränserna. Slutligen vill jag nämna all fårbeordra polismän som är elever vid all tjänstgöra som polisförslärkning,om del finns särskilda skäl för delta. Denyss återgivna föreskrifterna i 6 § 1 instmktionen för rikspolisstyrelsengäller befogenheten för styrelsen all leda polisverksamhet som bedrivs medhjälp av flyg. Här avses främst den verksamhet som bedrivs med polisväsendetsegna eller förhyrda helikoptrar. Fömtsättningarna för en decentralisering avhelikoptrarnas verksamhet prövades noggrant i samband med polisreformen. Manfann då inga skäl för en sådan lösning. Jag har inte funnit anledning att nu gåifrån den bedömningen. Föreskriftemai 6 § 2 och 4 instmktionen för avser viss del av denverksamhet som bedrivs vid byrån för ledning av polisverksamhet och där vidden enhet som bmkar kallas rikskriminalen. är i färd medatt se över sina operativa ledningsuppgifter inom kriminalpolisområdel. Även omdel således kan bli aktuellt all senare pröva frågan om rikskriminalens rolloch uppgifter mera i detalj, vill jag redan nu ange några principiellasynpunkter på dess verksamhet. Somjagnyss nämnde avgränsades genom polisreformen direktaledningsuppgifter på kriminalpolisområdel lill sådana områden ellersituationer där en central ledning eller samordning framstår som heltnödvändig. I stället betonades förslärkningsuppgif-ler på kriminalpolisområdel.I proposition 1983/84:89 uttalade departementschefen att principen borde varaatt rikskriminalen på begäran av en regional polismyndighet skall lämnaförstärkning vid spaning eller utredning som leds av en polismyndighet ellerav en åklagare och som avser grövre brottslighet eller annan brottslighet avkomplicerad karaktär. Omman ser på rikskriminalens verksamhet , framtonar bilden av enkompetent enhet med höga yrkesmässiga ambitioner. Del har dock inle saknatskritik mot delar av verksamheten. Främst har kritiken gällt gränsdragningengentemot den övriga polisorganisationen i vissa spaningssitualioner. Kritikenhar bl.a. gått ut på alt rikskriminalen inle i tillräcklig omfattning lämnatinformation om sin verksamhet i enskilda ärenden som också berört andrapolismyndigheter vilket medfört störningar i spaningsarbelet och ibland ellvisst dubbelarbete. Andra menar all rikskriminalen mer och mer kommit altframstå som en självständig polismyndighet med egna högt prioriterade ärenden vilkeli sin lur har inneburit att begäran om förstärkning från rikskriminalen i mångafall inle kunnat tillgodoses på grund av brist på resurser. Prioriteringsfrågornainom rikskriminalen är som jag ser det svåriösla mol bakgmnd av de många olikaarbetsuppgifter som ankommer på den enheten. Dels har man klartgivna uppgifter i fråga om att leda polisverksamhet, dels har man mer allmäntformulerade förstärkningsuppgifter. Resurserna för båda dessa ändamål ärbegränsade. Jaganser mot den här bakgmnden all det är nödvändigt att tydligare klargöra och avgränsa rikskriminalens roll och uppgifter saml att förbättra ansvarsfördelningen mellan och den övriga polisorgani- 74 sationen.Avsikten med detta är att underiätta för att Prop.1989/90:155 arbeta enligt de riktlinjer som har lagt fast. Fördel första anserjag sålunda att det tydligare än bör markeras att enhuvuduppgift för på kriminalpolisområdel är alt på begäranav en regional polismyndighet lämna förstärkning vid spaning eller utredningsom leds av en regional eller lokal polismyndighet. För del andra börbefogenheterna att leda polisverksamhet klart inriktas på och avgränsas tillsådan särskild brottslighet som är av myckel grov beskaffenhet och som harriksomfattande karaktär eller internationell anknytning. Befogenheternai 6 § 4 instruktionen för (alt leda polisverksamhet i frågaom bearbetning i spanings- och ulredningssyfte av sådan information ombrottslighet som finns lillgänglig hos styrelsen) är enligt min mening en bådesjälvklar och viktig uppgift för särskilt införperspektivet av ett ökat internationellt samarbete. Som jag ser saken bör denhär delen av verksamheten, dvs. s. k. förspaning och analys, tillsammans meduppgiften all förse polismyndigheterna med information, i själva verket bli enav huvuduppgifterna för rikskriminalen. Jagkan för övrigt redan här nämna alt jag i det följande (avsnitt 15) kommer altförespråka att ges en förstärkt roll inom området för internalionelllpolissamarbete. Meddenna något förändrade roll och ställning för rikskriminalen som jag nu angett blirden en starkare och mer tydligt markerad förstärknings-resurs . Samlidigtkommer ledningsuppgifterna att koncentreras till situationer där del krävs encentral överblick eller ell internationellt kontaktnät för att kunna nåframgång i polisarbetet. Mot denna bakgrund och med beaktande av deförändringar som det nya treåriga budgetsystemet kommer att kräva anser jagatt behov av personal för polisverksamheten måstetillgodoses på i huvudsak annat sätt än genom polisförstärkning från de lokalapolismyndigheterna. I princip bör ha egen personal för dennaverksamhet. Till en sådan ordning bör dock vara knutet ett system förpersonalrotation i någon form. Enligt6 § 3 instruktionen för får styrelsen leda polisverksamheti fråga om vissa brott som riktar sig mot postverket. Denna befogenhet utreddesoch diskuterades av polisberedning. Jag kan för egen del konstateraatt poslen, som förflutit , har fått en mer affärsmässigprofil. Enligt min uppfattning finns det skäl att på nytt pröva om polisiäraresurser på det formbundna säll som sker skall vara särskilt avdelade för attbedriva spaning mot och utredning av brottslighet som riktar sig mol eltaffärsdrivande verk. Jaganser del lämpligt alt frågorna rörande bemanningen av byrån för ledning avpolisverksamhet saml rörande den s.k. poslkommissionens verksamhet övervägsinom ramen för den nu pågående översynen inom av styrelsensoperativa ledningsuppgifter inom kriminalpolisområdet. En annan fråga som börundersökas närmare i detla sammanhang gäller resursanvändningen inomrikskriminalen och då särskilt hur denna fördelar sig på anslagsposter underandra anslag än anslaget till . Avslutningsvisvill jag här nämna all jag i del följande kommer att la 75 uppfrågorna rörande polisens verksamhet vid särskilda händelser saml Prop.1989/90:155 rörande polisens trafikövervakningsverksamhel (avsnitt 13 och 14).Jag kommer där bl.a. att beröra befogenheter alt leda polisverksamhetpå dessa två områden. Polisutbildningenkommer att behandlas närmare i del följande (avsnitt 12). I detta sammanhangskall jag endast kort beröra frågan om organisatoriskaställning. Denspeciella karaktären på den verksamhet som bedrivs vid ochomfånget av denna verksamhet saml skolans lokalisering i ell särskilt elablissemenli i kommun har medfört all har fållen betydande självständighet i många avseenden. Regeringenhar i den nu gällande instmktionen för förbehållit sigrätten all tillsätta ell mindre antal tjänster vid , däriblandtjänsten som rektor vid . Detta bör ses som etl ullryck för denbetydelse regeringen fäster vid skolan. Det kan här också nämnas all jag i 1990års budgetproposition föreslagit all kostnader hänförs till enegen anslagspost under anslaget E I. Molbakgrund av vad jag nu sagt och såsom jag berört i budgetpropositionen anserjagatt ytteriigare steg nu bör las för all ge en mer självständigställning. Flera fördelar kan enligt min mening vinnas genom ell sådaniarrangemang. ställning som central förvaltningsmyndighetbör kunna renodlas. Dessutom bör forskningsverksamheten på polisområdel kunnafå en starkare och friare ställning om den bedrivs med utgångspunkt frånpolishögskolan med den organisatoriska ställning som jag här skisserat. Enligtmin uppfattning är del också naturligt all anlägga samma synsätt i fråga omrekryterings-, utvecklings- och melodfrågor. Förutsättningarna förbättras förall kunna bygga ut systemet med avgiflsfinansierad utbildning vid skolan, dvs.utbildning som betalas av de polismyndigheter som sänder personal tillpolishögskolan för utbildning. Möjligheterna bör också öka för all vidpolishögskolan kunna ge utbildning på uppdragsbasis ål exempelvis myndigheterutanför polisväsendet. kan även del nuvarande antagningssystemet för aspiranterlill skolan behöva förändras. Sist men inte minsl bör fömtsättningarnaförbättras för alt på ell rationellt säll bedriva verksamhet enligtdet nya budgetsystem som enligt vad jag tidigare anfört kommer all införas vidpolisen i och med /93. 12Utbildnings- och forskningsverksamheten inom polisväsendet Min bedömning:Utbildningen inom polisväsendet måste anpassas till de förnyelseåtgärder somföreslår. De yrkesspecifika inslagen samt utbildning om planerings- ochbudgetprocessen bör få ett ökat utrymme i utbildningen. Den funklionsinriktadeutbildningen bör i största möjliga utsträckning förläggas lill regional ochlokal nivå. Vissa riktlinjer ges för inriktningen av polisforskningen. Iproposition 1980/81:13 om polisens uppgifter, utbildning och organisation m. m.lades fast riktlinjer för en ändrad utbildning inom polisväsendet. Dessaomfattade förslag om en ny sammanhållen grundutbildning. Det anfördes att ensådan utbildning delvis var en förutsättning för etl syslem med grundläggandeorganisation och ökat lokalt inflytande över personalresurserna. Enligtförslaget i propositionen skulle behovet av vidareutbildning tillgodoses genom s.k.funklionsinriktade specialkurser samt genom reguljär vidareutbildning för depolismän som erhållit tjänster inom den grundläggande organisationen. godtog förslagen(JuU 1980/81:24, rskr. underströk att det varvärdefullt om polisutbildningen i högre grad kunde integreras med den övrigahögre utbildningen. Vidare borde det enligt utskottet vara en strävan att, i utsträckning som är möjligt och lämpligt, förlägga de funklionsinriktadespecialkurserna lill regional och lokal nivå. godtog vissagrundläggande principer för rekryteringen till polismannabanan. Det lades ocksåfast att juristexamen även fortsättningsvis skulle utgöra ettbehörighetsvillkor för tillträde till polischefsbanan. Iproposition 1983/84:89 om polisens organisation, m.m. föreslogs att dencentrala utbildningsverksamheten inom polisen skulle bli sammanförd i engemensam organisation, . Skolan skulle organisatoriskt fåställning som en byrå vid . Utbildningsverksamheten föreslogsbli koncentrerad till i kommun. I propositionen föreslogsvidare vissa förändringar i rekryteringsorganisationen med sikte på attbegränsa resurserna för en aktiv rekrytering. Antagningen till polisyrket ochpolischefskarriären skulle dock även i fortsättningen ske centralt, dvs. godtog dessa förslag (JuU 1983/84:16, rskr. Frågorom polisulbildningen logs också upp i proposition 1984/85:81 om polisensarbetsformer m.m. Med utgångspunkt i de riktlinjer som tidigare beslutats ladesi propositionen fast vissa principer om innehållet i polisutbildningen ochrekryteringen till polisväsendet. Förslagen i propositionen gällde bl.a. densammanhållna grundutbildningen, polischefsul- bildningen, den reguljäravidareutbildningen och den funklionsinriktade Prop. 1989/90:155utbildningen. godtog förslagen (JuU 1984/85:18, rskr. Ipropositionen föreslogs också en satsning på polisforskning. Förslaget hade somgrund bl.a. de ställningstaganden i saken som tidigare gjort (se JuU1981/82:37), och det innebar att en forskningsverksamhet med polisväsendet somämnesområde borde byggas upp. Verksamheten borde föriäggas lill polishögskolanoch i vart fall byggas upp kring en professur i ämnet. Enligt vadsom framhölls i propositionen borde forskningen ha en tvärvetenskaplig karaktärmed starka samhällsvetenskapliga och förvaltningsadministrativa inslag. Vidbehandlingen av förslaget om polisforskning konstaterade juslilieul-skottet (JuU1984/85:18) all det rådde en bred enighet kring tanken på att inrätta enprofessur vid med polisverksamhet som ämnesområde. Under eltövergångsskede kunde dock avgränsningen av ämnesområdet vålla vissa problem.Med hänsyn härtill och då den vetenskapliga kompetensen för en professorsljänstav naturliga skäl kunde vara begränsad anslöt sig utskottet tilldepartementschefens bedömning att verksamheten borde inledas på en något lägrenivå. Enligt utskottets mening borde professuren inrättas först ,då ämnet funnit sina former och verksamheten stabiliserats. följdeutskottets förslag (rskr. 1konsekvens med dessa statsmakternas ställningstaganden tillfördesrikspolisstyrelsen fr.o.m. /86 medel för två tjänster som forskarei ämnet polisforskning vid saml lill en administrativ tjänst (prop.1984/85:100 bil. 4, JuU 29, rskr. I1988 års budgetproposition (prop. 1987/88:100 bil. 4) lämnades förslag om attinrätta en Ijänst som professor i polisforskning vid rikspolisstyrelsen.Departementschefen förklarade sig i propositionen inte vara beredd att taslutlig ställning till forskningsverksamhetens närmare organisatoriska hemvistvid styrelsen. I del sammanhanget anförde hon dock alt verksamheten på detpraktiska planet huvudsakligen borde förläggas lill i ,där en fruktbar forskningsmiljö borde kunna utvecklas. Justitieutskoltelunderströk vid riksdagsbehandlingen av förslaget alt det var angelägel altinnehavaren av professuren borde ingå i lämpligt fakultets- ellersektionskollegium vid i . biföll förslaget omalt inrätta en tjänst som professor (1987/88:30, rskr. Motbakgrund av vad som anförts i den nämnda budgetpropositionen om bl.a.forskningsverksamheten gav regeringen iuppdrag all utreda, dels i vilka organisatoriska former polisforskningen bordebedrivas vid , dels hur organisation ocharbetsformer kunde förbättras. Rikspolisstyrelsenredovisade sitt uppdrag ijuni 1988. Inompolisväsendet bedrivs utbildning och forskning enligt de grundläg gande bestämmelser som meddelas i förordningen (1985:751) om utbild ning och forskning inom polisväsendet. Utbildningeninom polisväsendet bedrivs centralt, regionalt och lokall. Dencentrala utbildningen bedrivs av , huvudsakligen vidpolishögskolan i . Till den centrala utbildningen hör gmndutbildning,polischefsulbildning, reguljär vidareutbildning saml viss funklionsinrikladutbildning. Grundutbildningenbeslår av elt sammanhållet block, som inleds med grundkurs I omfattande 10månader. Den därpå följande praktiktjänstgöringen omfattar .