prop · GD0385 · 1989-12-31 00:00:00 — helhar ålagts, gäller alt lös egendom med betydande värde eller fast Prop.1989/90:85 egendom som har utmätts med anledning av utslaget eller beslutetnormall sett inte utan gäldenärens medgivande får säljas förrän utslaget ellerbeslutet har vunnit laga kraft (8 kap. 4 § andra stycket UB). Närnu lagsökning, belalningsföreläggande och handräckning slås samman lill ellgemensamt förfarande bör så långt del är möjligt samma principeromverkställigheten av utslaget eller beslutet tillämpas i alla mål. Sedan utslageteller beslutet väl vunnit laga kraft bör det få verkställas såsomlagakraftägande dom. I detta hänseende avser jag all senare föreslåredaktionella ändringar i UB. Även för tiden innan utslaget eller beslutet idel nya förfarandei vunnit laga krafl bör del kunna verkställas i sammautsträckning som är fallet med motsvarande avgöranden . I fråga om dennärmare regleringen av verkställigheten bör man i enlighet med gmndema förnuvarande regler skilja mellan åläggande av betalningsskyldighet och andraålägganden. I fall där någon ålagts betalningsskyldighet bör alltsåverkställighet få ske genast och i andra fall bör avgörandet få verkställassom lagakraftägande dom. Närgäldenären sökt återvinning av eller överklagat ell avgörande i etl mål om belalningsföreläggandeeller handräckning, varigenom han ålagts betalningsskyldighet, är det, somföreslagits i promemorian, lämpligt atl anknyta till nuvarande regler omverkställighet av slulbevis i mål om betalningsföreläggande. Redan ellöverklagande eller en ansökan om återvinning bör således medföra altgäldenären kan avvärja verkställigheten genom all nedsätta pengar eller ställasäkerhet. Rätten bör också kunna förordna om inhibition. Sedan väl återvinninghar sökts eller överklagande gjorts bör någon försäljning av utmätt egendomnormall inte heller kunna ske utan gäldenärens samtycke förrän avgörandet iålervinningsmålel eller besvärsmålel har vunnit laga kraft. Iell enda fall kan enligt mitt förslag betalningsskyldighet åläggas någon på delsummariska stadiet ulan all utslag utfördas, nämligen i ell beslut i ell mål omsärskild handräckning där sökandens yrkande inte bifalls till någon del. Och idetta fall är del endast sökanden som kan bli ålagd betalningsskyldighet,nämligen för svarandens kostnader i målet. På verkställighelsstadiel kommeralltså denne sökande all inta ställning av gäldenär. Han bör i alla avseendenbehandlas på samma sätt som den svarande som fått ell utslag mot sig. Jag anseratt denne sökande genom alt anföra besvär till hovrätten mot beslutet bör kommai samma läge som svaranden gör genom att söka återvinning eller överklaga. Belräflfandeverkställighet av utslag till den del de avser annan fullgörelse än betalningbör dessa i likhet med vad som gäller få verkställas såsomlagakraftägande dom, om inte rätten förordnar annal med anledning av ansökanom återvinning eller besvär. Såvitt gäller utslag i mål om särskildhandräckning slår detta i saklig överensstämmelse med vad som tidigare gällde imål om handräckning enligt dåvarande 191 § utsökningslagen. Enligt11 § handräckningslagen får rätten, om det görs sannolikt alt saken inte tål uppskov, bevilja den sökta åtgärden interimistiskt, dvs. även om svaranden inte har yttrat sig över ansökningen. 1 målenom vanlig handräckning, där handräckningsla- Prop. 1989/90:85 gensbevisprövningsregler inte får någon motsvarighet, finns del inte något utrymmeför interimistiska förordnanden. Risken all svaranden utsätts för obefogadeingrepp skulle bli alltför stor. Behovet av interimistiska förordnanden lordedessutom vara mindre i del nya och snabbare förfarandet. Sökandens intresse avatt skydda sill anspråk får anses tillgodosett genom all bestämmelsema omkvarstad och andra säkerhetsåtgärder i 15 kap. RB kan tillämpas även om ellsummariskt förfarande har inletts. Delsamma bör gälla i mål ombelalningsföreläggande. En föreskrift om detta bör las upp i den nya lagen. Jagskall nämna all en remissinstans har föreslagit all förfarandet renodlas på såsätt all hela målet förs över till tingsrätt när sökanden begär ensäkerhetsåtgärd där. Detta förslag kan jag emellertid inte ställa mig bakom. Imål om särskild handräckning bör det däremoi finnas en möjlighet all inom ramenför del summariska förfarandet yrka och få lill stånd interimistiska åtgärder.En första fömtsättning för ett interimistiskt beslut bör vara alt sökanden kanåberopa sådana bevis all hans räll all få lill stånd särskild handräckningframstår som mer eller mindre klar. Han bör aUlså i princip vara skyldig attomedelbart styrka de omständigheter varpå han gmndar sin ansökan. Vidarebör sökanden ha starka skäl för all få verkställighet lill stånd innan utslagmeddelas. Saken bör vara sådan att den inte tål del uppskov som skulle följamed del ordinära summariska förfarandei. Del bör emellertid vara tillräckligtall sökanden gör sannolikt att saken inte tål uppskov. Kronofogdemyndighetenbör vara skyldig all ompröva ell bifallande interimistiskt beslut så snart sommöjligt. Som jag nämnde är beslut i fråga om interimistiska ålgärder denenda typ av beslut under handläggningen som bör kunna överklagas särskilt. Denreglering som jag nu skisserat uppvisar stora likheter med 11 §handräckningslagen. En särskild föreskrift med den innebörden bör alltså tasupp för mål om särskild handräckning i den nya lagen. Avslutningsvisskall jag la upp två verkställighetsfrågor som har aktualiserats av riksdagensombudsmän (). 1sitt remissvar över promemorian har JO påpekat all tingsrättens möjligheterall inhibera verkställighet av tredskodom, utslag och slulbevis bara framgårindirekt av UB och föreslagit all saken regleras i RB. Jag tror all tanken ärriklig, men jag är inte beredd all lägga något förslag om saken i delta lagstiftningsärende.Jag anser nämligen atl man bör försöka kartlägga praxis på områdetför kunna ge några vägledande regler om under vilka närmare omständigheterinhibition bör beviljas. Något sådant underlag har jag inte ,varför denna fråga får anstå något. Den andra frågan gällerdirekt verkslällbara fordringar. Del finns vissa handlingar som enligt särskild föreskrift får läggas lill gmnd för verkställig het (3 kap. 1 § punkt 7 UB). Del gäller t. ex. debiteringslängder som upprättas av vissa samfälligheter. JO har i ell inilialivärende (dnr 2173 1988) granskal frågan och funnit övervägande skäl tala mot att dessa 92 debiteringslängder skallvara direkt verkställbara. JO har överlämnat sitt beslut tilljustitiedepartementet för vidare överväganden om lagändringar. Även denna frågaavser jag atl ta upp i ett annat sammanhang. Min bedömning:Målen i den nya summariska processen kommer att kunna handläggas effektivareoch mer personalsnåll vid kronofogdemyndighetema än vidtingsrätterna. Tingsrällemas arbete med tvistemålen påverkas endastmarginellt. Skälenför min bedömning: Med utgångspunkt i normer förpersonaldimensioneringen vid tingsrätterna kan man uppskatta all den summariskaprocessen tar i anspråk omkring 80 årsarbetskrafter förnotarier och 280 årsarbetskrafter för domslolsbilräden. Härtill kommer elltiotal lagfarna domare. Många av dem som sysslar med den summariska processengör inte det på ulan har även andra uppgifter i domstolen. Det ärknappast realistiskt all räkna med att tingsrättsorgani-salionens personalgenom reformen kan minskas med fler tjänster än som moisvarar dem som nuuteslutande arbetar med den summariska processen. Under en övergångslidbehöver tingsrätterna personal som kan hanlera de mål som skall handläggasenligt den äldre ordningen. efter reformen lorde dock de allraflesta av de kvarvarande målen vara avgjorda. Därefter måste strävan vara allde flesta domstolsbiträden som har arbetat med den summariska processen skallfå andra arbetsuppgifter. Detta kommer sannolikt i åtskilliga fall all kunnaordnas inom den egna domstolen och medföra en välbehövlig lättnad i domstolensarbetsbörda. Även de rekryteringsproblem som en del domstolar har skulle i vissmån kunna lindras genom all biträden som arbetat med den summariska processengår över till de tjänster som inte har kunnat besättas. Men självfallet liggerdel också nära lill hands att kronofogdemyndigheterna söker rekryteradomslolsbilräden för att hantera den nya summariska processen. Del är juangelägel alt lingsrättspersonalens kunskaper och erfarenhet tas till vara idel nya systemet. En sådan övergång bör därför på allt sätt stimuleras ochunderlättas. Notariernahar tidsbegränsade förordnanden, som enkelt kan anpassas lill reformensikraftträdande. En del nolarieljänsler försvinner genom förslaget och förrejurister skulle därmed kunna beredas möjlighet lill tingsmeritering. Detta kanemellertid motverkas. Jag vill erinra om all jag i min anmälan till 1990 årsbudgetproposition har föreslagit all nolarieme-riteringen avkortas lill två årfr. o. m. . Såtill personalsituationen vid kronofogdemyndigheterna och behovet avnyanställningar där för att handlägga den summariska processen. Ienlighet med de riktlinjer, som drogs upp av organisationskommittén (Fi1987:02) inför exekutionsväsendets omorganisation ochsom senare har konkretiserats i en av RSV utarbetad utvecklingsplan, Prop.1989/90:85 pågår en omfördelning av personal och andra resurser mellankronofogdemyndigheterna i de olika länen. Syftet är att uppnå en fördelning avresursema som svarar mot den geografiska fördelningen av arbetsvoly-men. Dettamål skall vara uppnått vid utgången av juni . Utgångspunktenför organisationskommitténs riktlinjer är all exekutionsväsendets totalaresurser inte slår i något missförhållande till dagens arbetsuppgifter och alldel således inte kommer alt finnas övertalig personal någonslans näromfördelningen är fullt genomförd. En fömtsättning är givetvis all interationaliseringar eller minskad arbetsvolym medför överskott på personal. RSVhar vid underhandskontakter med efler remissbehandlingenav den nu aktuella promemorian förklarat all kronofogdemyndigheterna kommeratt kunna handlägga den summariska processen med väsentligt mindrepersonalstyrka än vad som beräknas åtgå vid lingsrältema.Närmare bestämt beräknar RSV personalbehovet till 195 assistenter och 25jurister. Del mindre personalbehovet beror dels på ADB-hanteringen och andrarationaliseringar jämfört med den nuvarande handläggningen, dels på allförfarandei förenklas rättsligt. Avassistenterna räknar RSV med att behöva nyanställa bara 110. Delta har tvåskäl. Detena skälet är att 20 assistentljänsler beräknas kunna sparas in till följd avsamordningen mellan målen i den summariska processen och utsökningsmålen medhjälp av exekutionsväsendets befintliga ADB-system, REX-syslemet. När utslagmeddelats i den summariska processen kan de uppgifter som skall registreras iulsökningsmålet överföras maskinellt till utsökningsregistret. Detandra skälet är en pågående rationalisering av hanteringen av de enskildautsökningsmålen. Tanken är bl.a. atl en stor del av verkställighetsansökningarnafrån professionella ingivare skall kunna göras med hjälp av ADB-media, på sammasätt som jag nu på bl. a. RSV:s inrådan har föreslagit för ansökningarna i densummariska processen. Genom denna och andra rationaliseringar vad gäller denkontorsmässiga hanteringen av enskilda ulsökningsmål räknar RSV med all kunnaspara in totalt 65 assistentljänsler. Detta fömtsätter dock å andra sidan vissanyinvesteringar på ADB-sidan. RSVhar beräknat de löpande ADB-kostnaderna för den nya summariska processen lillomkring tio milj. kr. , all jämföras med de nuvarande ADB-kostnadernavid tingsrätt som kan uppskattas lill högst två milj. kr. Underbudgetåren 1990/91 1992/93 bör kronofogdemyndigheterna successivt tillförasmedel, som sammanhänger med den nya organisationen, bl. a. resurser förpersonal, lokaler och övriga förvaltningskostnader. Den totala kostnadsökningenvid kronofogdemyndigheterna bör finansieras genom en resursminskning vidtingsrätterna . De åriiga tillskott ochnedskärningar, som föranleds av överflyttningen av den summariska processen, kan sammanfattas på följande sätt (belopp i milj. kr., prisnivå): 94 Budgetår 1990/91 1991/92 1992/93 Prop. myndighder 3,0 29,9 5,6 tingsrätter - 7,3 41,6 Medutgångspunki i dessa beräkningar kan jag påslå att del efler en kortövergångsperiod blir lönsamt att driva den summariska processen vidkronofogdemyndighetema. En samlad bedömning ger vid handen all kostnadernaminskar med drygt tio milj. kr. , som det nya systemet blirsnabbare, enklare och eflFeklivare lill gagn både för staten och allmänheten. Jaghar tidigare något berört hur reformen kan tänkas inverka på antalet tvistemålvid tingsrätterna. När det gäller de nuvarande målen om betal-ningsJÖrdäggandesaknas anledning att räkna med några förändringar, eftersom del nya systemetnära anknyter till handläggningen av dessa mål. Detkan som jag tidigare varit inne på finnas fog för atl anta all en mindredel av de nuvarande lagsökningsmålen efler reformen kommer all handläggas somtvistemål, medan de allra flesta även i fortsättningen kommer atl kunnahanteras inom ramen för den summariska processen. Förnärvarande beräknas atl av ansökningarna i handräckningsmålbestrids. hänskjuts inte bestridda handräckningsmål till rättegång utande avgörs alltid inom ramen för det summariska förfarandet. 1 del nya systemetkommer det i målen om vanlig handräckning bara atl krävas ell blanktbestridande för atl målet skall överlämnas till tingsrätt om sökanden begärdel, medan målen om särskild handräckning aldrig kommer alt överlämnas lilltingsrätt. Det är enligt min uppfattning osannolikt all de sänkta kraven påsvaranden vid vanlig handräckning kommer att leda till någon nämnvärd ökning avantalet beslridanden. Om beslridandena ändå skulle öka i dessa mål kan dettaför tingsrätternas del kompenseras något av att de slipper de särskildahandräckningsmålen. Målom betalningsföreläggande eller vanlig handräckning kan överlämnas tilltingsrätt även utan bestridande, om yrkandet enligt kronofogdemyndighetensuppfattning kan antas vara ogmndal eller obefogat och sökanden begäröverlämnande. Detta blir emellertid, som jag fömt sagt, aktuellt bara i ettmycket litet antal fall. Tillskillnad från promemorians förslag innebär mitt förslag all mål aldrig skallkunna överlämnas till tingsrätt på gmnd av delgivningssvårigheler. Efteransökan om återvinning skall mål överlämnas till tingsrätt. I detta avseendeinnebär mina förslag inga ändringar i förhållande till nuvarande ordning. Jagkan alltså inte fömtse att tingsrätternas arbete med tvistemålen kommer allpåverkas i någon nämnvärd utsträckning av reformen. Avslutningsvisskall jag mot den bakgmnd jag tecknat i delta avsnitt säga något ytterligare omsituationen för den bilrädespersonal som arbetar med den summariskaprocessen vid lingsrältema. 1 många fall kommer personalen all kunna erbjudasfortsall arbete med summarisk process vid kronofogdemyndighetema. I åtskilligaandra fall bör genom en omfördelning av arbetsuppgiftema mellan olikapersonalkategorier och genom personalulvecklande insatser andra kvalificeradeuppgifter kunna erbjudas bilrädespersonalen vid lingsrältema. Deövertalighelsproblem som kan uppkomma till följd av reformen bör därför kunnalösas ulan all någon behöver sägas upp från sin anställning vid tingsrätten. Mittförslag: Den nya lagstiftningen skall träda i krafl den dag regeringenbestämmer. Siktet är inställt på ett genomförande . Skälenför mitt förslag: De flesta som uttalat sig i frågan har anfört att deltidigaste länkbara datumet för ikraftträdande är . RSV hardärvid upplyst all del som lar längst lid är all utveckla en ny programvara förADB-hanteringen av de nya målen hos kronofogdemyndigheterna. Del är vanskligtalt så här långt i förväg fixera etl lämpligt datum för ikraftträdandet.Regeringen bör därför bemyndigas att bestämma lid för ikrafllrädandet. Det äremellertid av flera skäl viktigt för dem som förbereder reformen och för demsom i övrigt berörs av den all ha en viss tidpunkt all arbeta mot. Del datumman i dagslägel bör rikta in sig på är den . 1enlighet med vad jag nu har anfört har inom jusliliedepartemenlel upprättatsförslag till 1. lag om betalningsföreläggandeoch handräckning, 2. lag om ändring irättegångsbalken saml 3. lag om ändring i utsökningsbalken. Förslagen hargranskats av lagrådet. 4.1 Förslaget till lag om betalningsföreläggande ochhandräckning Ellyrkande om all någon skall åläggas att fullgöra en förpliktelse får prövas avkronofogdemyndigheten enligt denna lag. Yrkandet kan avsebetalningsföreläggande, vanlig handräckning eller särskild handräckning. I paragrafen anges lagenstillämpningsområde i stort, dvs. den yttre ramen Prop. 1989/90:85 för delnya summariska förfarandet. Beleckningama på de tre processfor-mema anges:belalningsföreläggande, vanlig handräckning och särskild handräckning.Tillämpningsområdet preciseras i 2 5 §§ . Dennya summariska processen står öppen för i princip alla former avfullgörelsetalan. Utanför tillämpningsområdet faller däremot t.ex. enfastställelsetalan som avses i 13 kap. 2 § RB, dvs. en talan om humvida etlrättsförhållande består eller inte. Enansökan om betalningsföreläggande får avse åläggande för svaranden atl betalaen penningfordran som är förfallen lill betalning, om förlikning är tillålen isaken. Densom har en fordran som avses i första stycket, för vilken panlräll i fastegendom, skepp eller skeppsbygge eller företagshypotek har upplåtitsskriftligen, kan i en ansökan om belalningsföreläggande begära atl betalningenskall fastställas all utgå ur den egendom i vilken panträtten ellerförelagshypolekel gäller. Så kan också den göra, som för fordringen harinteckning i luftfartyg eller reservdelar lill luftfartyg. Paragrafensförsta stycke definierar tillämpningsområdet för en ansökan ombelalningsföreläggande. Som framgått av den allmänna motiveringen (avsnitt2.10.2) kan del under vissa fömtsättningar uppträda flera rättssubjekt påsåväl sökande- som svarandesidan Ofr även specialmoliveringen lill 6 och 9§§). Ansökningenskall avse en fordran som skall betalas i pengar. Vill man enbart ha annanfullgörelse, får detta begäras i form av ansökan om handräckning enligt 3 eller4 §. Saken måste vidare vara sådan all partema får IräflFa förlikning därom,dvs. vara av dispositiv natur. Del innebär all även l.ex. de familjerällsligaunderhållsbidragen omfattas av lagen. Den summariska processen lorde emellertidbli av begränsad betydelse för den sistnämnda typen av krav på grund av densärskilda reglering som finns på det området (3 kap. 19 § UB). yrkande kanavse ersättning för inkassoåtgärder. Detta behandlas närmare underspecialmoliveringen till 23 §. Enansökan skall avse en fordran. Liksom kan ansökningen avse flera olikaförfallna fordringar som en borgenär har på en gäldenär. Del finns alltså ingetsom hindrar all ansökningen avser en kontoställning eller liknande, om detransaktioner som föranlett skulden anges tydligt. Enligt 13 § är det ocksåmöjligt atl i en och samma ansökan begära både betalningsföreläggande ochvanlig handräckning, men fömtsättningen är i det fallet all yrkandena stödersig på väsentligen samma gmnd. Enansökan om belalningsföreläggande måste avse en fordran som för ansökningen är förfallen till betalning. Det åligger emeller tid inte kronofogdemyndigheten att själv göra en ingående undersökning av detta. Borgenären måste i sin ansökan ange fordringens förfallodag (11 §) och hans uppgift bör normalt tas för god. Den nya lagen anger all kronofogdemyndigheten skall avvisa ansökningen, om det framgår atl det finns något hinder mot att ansökningen las upp (21 §). Om det alltså av de 97 7 1989/90. iansökningen lämnade uppgiftema eller på annal sätt klart framgår att Prop.1989/90:85 förfallokravet inte är uppfyllt, skall kronofogdemyndigheten på egelinitiativ avvisa ansökningen. Om det framgår all en viss del av en fordraninte har förfallit till betalning, skall ansökningen avvisas i den delen. Fråganhumvida en fordran är förfallen lill betalning kan naturligtvis komma upp medanledning av en invändning som svaranden framför. I etl sådant fall skallkronofogdemyndigheten inte avvisa ansökningen utan i stället överlämna måletlill tingsrätt, om sökanden begär del. Del ankommer därefter på tingsrättenatl pröva om förfallokravel är uppfyllt. Kravetpå att fordringen skall vara förfallen lill betalning lar sikte på själva huvudfordringen.Kravet gäller även om huvudfordringen avser upplupen ränta. Liksom enligtnuvarande ordning behöver i analogi med vad som gäller enligt 13 kap. 1 § RB ränta som hänför sig lill huvudfordringen däremot inte vara förfallen lillbetalning. Förfallokravelgäller även skadeslåndsfordringar. Sådana anses normall förfalla lill betalningnär skadan uppkommer (se t.ex. , Skade-slåndsrätt, fjärde uppl. 1985 s.328 flF, prop. 1975:102 s. 124 flF och prop. 1986/87:72 s. iO-ll och 18). Omden berörda fordringen skall betalas vid anfordran, bör normall krävas attsökanden redan i sin ansökan anger all betalningsanmaning har framställts. Delräcker alltså inte att svaranden anmanas atl betala fordringen i samband meddelgivningen av ansökningen om betalningsföreläggande. Om ansökningen saknaruppgift i detta hänseende, bör sökanden få tillfälle all kompletteraansökningen, innan frågan om avvisning tas upp lill prövning. Iparagrafens andra stycke regleras den s.k. belalningsfastställdsen. Regleringenansluter helt lill motsvarande regler i nuvarande lagsökningslag, bortsettfrån all fordringen i del nya systemet inte behöver gmnda sig på skriftligtfordringsbevis. Förfarandet är genomgånget i den allmänna motiveringen (avsnitt2.9.3). Enansökan om belalningsföreläggande kan alltså gälla personligt betalningsansvareller fastställelse lill betalning ur viss egendom eller båda delama.Ansökningen kan rikta sig mot flera svarande och därvid behöver yrkandena intevara identiska mot alla. Om ägaren eller någon av ägama inte är personligenbelalningsskyldig, kan ett yrkande bara om betalningsfastställelse riktas motdenne. Om å andra sidan någon gäldenär inte också är ägare till egendomen, kanendast del personliga betalningsansvaret utkrävas av denne. I42 § andra stycket anges vad ett utslag i etl mål som avser betalningsfastställelseskall innehålla. Av12§ framgår alt sökanden skall inge panlförskrivning eller annan handling,enligt vilken säkerheten upplåtits. I övergångsbestämmelsema regleras vissasällsynta fall där säkerhetsupplåtelsen inte är skriftlig. Enansökan om vanlig handräckning får, om förlikning är tillåten i saken, avse åläggande för 98 1. entidigare ägare eller nyttjanderättshavare all flytta från fast egen- Prop.1989/90:85 dom, bostadslägenhet eller annat utrymme i byggnad när besittningsrätten harupphört (avhysning), 2. svarandenall fullgöra något annat än betalning, om tidpunkten för fullgörelse har inträtt. 1paragrafen anges tillämpningsområdet för vanlig handräckning enligt den nyalagen. Det överensstämmer i stort med nuvarande handräcknings-lagenstillämpningsområde. Dennuvarande handräckningslagen ger utrymme för en prövning av det materiellarättsförhållandet mellan partema, men den är tillämplig också när sökandenbegränsat sin talan lill all avse enbart ett ingripande mot en egenmäktigbesillningsmbbning. Den lagen är emellertid avsedd främst för sådana fall därsökanden kan styrka sin talan med skriftliga bevis eller där ansökningen medgeseller lämnas utan erinran av svaranden. Som framgått av den allmännamotiveringen har den nya handräckningsprocessen en annan inriktning. Ettingripande mot en egenmäktig besillningsmbbning sker i fortsättningen enklastgenom särskild handräckning enligt 4 §. Syftet med den vanliga handräckningenär i stället all skapa en möjlighet för en sökande som har etl krav påfullgörelse av något annal än betalning all enkelt, snabbi och billigt få lillstånd verkställighet, när svaranden inte fullgör frivilligt men inte kan antasha något all invända i sak mot kravet.