prop · GD0314 · 1989-12-31 00:00:00 — 20 §Svensk skatt eller allmän avgift, som har tagits ut genom handräck ning i en främmande stat, anses i förhållande till den betalningsskyldige ha kommit svensk behörig myndighet till hända för uttagan det. Delgivningav handling i främmande stat 21§ Svensk myndighet, som önskar delgivning i främmande stat av handling rörandesvensk skatt eller allmän avgift, skall ansöka hos svensk behörig myndighet omhandräckning för sådan delgivning. Utanhinder av vad som stadgas i första stycket får svensk myndighet, i den måndetta följer av bestämmelse i ett avtal för undvikande av dubbelbeskattningeller annat avtal som ingåtts med den stat i vilken delgivningen skall ske,ombesörja delgivning av person i främmande stat genom att sända handlingen medposten. Denna lag träder i kraft den 1januari 1990. Genom lagen upphävs lagen(1978:352) om utredning i utländskt Genom lagen upphävskungörelsen (1941:999) angående särskih för- Prop. 1989/90:14 farande för erhållandeav handräckning i Förenta Stater i vissa Bilaga 1 beskattningsärenden,kungörelsen (1941:1000) angående handräckning på begäran av myndighet iAmerikas Förenta Stater i vissa beskattningsärenden, kungörelsen (1958:381)angående förfarandet för erhållande av handräckning för indrivning i Belgienav svensk skatt, kungörelsen (1958:382) angående handräckning åt belgiskmyndighet i beskattningsärende, förordningen (1973:630) om handläggningen avvissa handräckningsärenden samt förordningen (1978:724) om tillämpning av avtalmellan , , , och om handräckning iskatteärenden. Lag om ändring i lagen (1969:200) om uttagande av utländskskatt, tull och annan allmän avgift Härigenomföreskrivs att mbriken till lagen (1969:200) om uttagande av utländsk skatt,tull och annan allmän avgift' samt lagen skall ha följande lydelse. Prop.1989/90:14Bilaga 1 Lag om uttagandeav utländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga 1den mån utländsk skatt, tull ef ler annan avgift enligt överenskommelse mellanSverige och främmande stat får uttagas här i riket får Konungen förordna, attskatten eller avgiften skall uppbäras och indrivas i samma ordning som svenskskatt, tull eller annan allmän avgift, och bestämma villkoren för uppbördenoch indrivningen. 1den mån utländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga som av tulf myndighetuppbärs vid eller i samband med export eller import av varor enligt överenskommelsemellan och främmande stat får tas ut här i landet skall vad som föreskrivsi2§.3§ 1,2 och 5. 6, 7. 9, 10 samt 13-16§§ lagen (1989:000) om ömsesidighandräckning i ärenden rörande skatt el ler allmän avgift äga motsvarandetillämpning. Denna lag träder ikraft . Lag om ändring i lagen (1973:431) om utredning angåendebrott mot utländsk tullag Härigenomföreskrivs att 2 § lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullagskall ha följande lydelse. 1989/90:14 Bilaga 1 Bestämmelsemaom fömndersökning och tvångsmedel i lagen (1960:418) om straff för vam-smugglingsamt i 23, 27 och 28 kap. äger motsvarande tillämpning.Bestämmelse, vars tillämpning fömtsätter att misstanke föreligger mot någon,får dock ej tillämpas. Tvångsmedel får ej användas i syfte att möjliggöraförverkande av egendom. Bestämmelsernai 2 § första stycket, 3, 6, 7, 9-12 samt 17 §§ lagen (1989:000) om ömsesidighandräckning i ärenden rörande skatt ef ler allmän avgift samt bestämmelsernaom fömndersökning och tvångsmedel i lagen (1960:418) om straff för vamsmugglingsamt i 23, 27 och 28 kap. äger motsvarande tillämpning. Bestämmelse,vars tillämpning fömtsätter att misstanke föreligger mot någon, får dock ejtillämpas. Tvångsmedel får ej användas i syfte att möjliggöra förverkande avegendom. Denna lag träder i kraftden . 5 Förslag till Prop. Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272) 'S Härigenom föreskrivs att 61 § 1 och 2 mom. uppbördslagen(1953:272)' skall upphöra att gälla . ' Senaste lydelse av 61 § 1 mom. 1986:1288 61 §2 mom. 1981:839. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenomföreskrivs att 12 kap. 3 och 4 §§ sekretesslagen (1980:100)' skall ha följandelydelse. Prop.1989/90:14 Bilaga 1 3§Sekretess för uppgift i mål eller ärende i domstols rättskipande ellerrättsvårdande verksamhet upphör att gälla i målet eller ärendet, om uppgiftenförebringas vid offentlig förhandling i samma mål eller ärende. Förebringas sekretessbelagd uppgift som avses i första stycket vid förhandling inom stängda dörrar, består sekretessen under den fortsatta handläggningen, om domstolen inte förordnar annat. Sedan domstolen har skilt målet eller ärendet från sig, består sekretessen endast om domstolen i domen eller beslutet har förordnat om det. Förebringassekretessbelagd uppgift som avses i första stycket vid förhandling inomstängda dörrar, består sekretessen under den fortsatta handläggningen, omdomstolen inte förordnar annat. Sedan domstolen har skilt målet eller ärendetfrån sig, består sekretessen endast om domstolen i domen eller beslutet harförordnat om det. Sådant förordnande skall alltid meddelas JÖr uppgift förvilken sekretess gäller enligt 9 kap. 3 § andra stycket, om det skulle stridamot avtal som avses där att uppgiften röjs. Fullföljstalan i mål eller ärende vari domstol har meddelat förordnande om att sekretessför uppgift skall bestå, skall den högre rätten pröva förordnandet när denskiljer målet eller ärendet från sig. 4§Sekretess för uppgift i mål eller ärende i domstols rättskipande ellerrättsvårdande verksamhet upphör att gälla i målet eller ärendet, om uppgiftentas in i dom eller annat beslut i samma mål eller ärende. Första stycket tillämpas inte, om domstolen i domen eller beslutet har förordnat att sekretessen skall bestå. Sådant förordnande skall alf tid meddelas för uppgift för vilken sekretess gäller enligt 9 kap. 3§ andra stycket, om det skulle strida mot avtal som av.ses där att uppgij-ten röjs. Förordnande att sekretessen skad bestå får inte omfatta domslutet eller motsvarande del av annat beslut, såvida inte rikets säkerhet eller annat intresse av synnerlig vikt oundgängligen påkallar det. Angår målet eller ärendet nå- Första styckettillämpas inte, om domstolen i domen eller beslutet har förordnat attsekretessen skall bestå. Sådant förordnande får inte omfatta domslutet ellermotsvarande del av annat beslut, såvida inte rikets säkerhet eller annatintresse av synnerlig vikt oundgängligen påkallar det. Angår målet eller ärendetnågons civila rättigheter och skyldigheter eller anklagelse mot någon förbrott, gäller dessutom att förordnande som omfattar domslut eller motsvarandedel av annat beslut får meddelas endast om riket befinner sig i krig eller krigsfara eller andra utomordentliga, av krig föranledda förhållanden råder. gonscivila rättigheter och skyldigheter eller anklagelse mot någon för brott,gäller dessutom att förordnande som omfattar domslut eller motsvarande del avannat beslut får meddelas endast om riket befinner sig i krig eller krigsfaraeller andra utomordentliga, av krig föranledda förhållanden råder. Hardomstol meddelat förordnande enligt andra stycket, gäller sekretessen ocksåhos domstol eller annan myndighet som får del av domen eller beslutet. Dennabestämmelse tillämpas dock inte, om en sekretessbestämmelse till skydd församma intresse ändå är tillämplig på uppgiften hos mottagaren. Fullföljs talan mot domeller beslut vari domstol har meddelat förordnande enligt andra stycket, skallden högre rätten pröva förordnandet när den skiljer målet eller ärendet frånsig. 1989/90:14 Bilaga 1 Dennalag träder i kraft . 9 1989/90. Lag om ändring i Härigenomföreskrivs att 5 kap. 1 § skall ha följande lydelse. Prop.1989/90:14 Bilaga 1 Förhandlingvid domstol skall vara offentlig. Kan det antagas att vid förhandling kommer att förebringas uppgift, för vilken hos domstolen gäller sekretess som avses i sekretesslagen (1980:100), må rätten, om det be-dömes vara av synnerlig vikt att uppgiften ej röjes, förordna att förhandlingen i vad den angår uppgiften skall hållas inom stängda dörrar. Även i annat fall må förhandling hållas inom stängda dörrar, om sekretessen gäller enligt 7 kap. 22 §, 8 kap. 17 § dier 9 kap. 15 eller 16 § sekretesslagen eller, i vad avser domstolsförhandling under förundersökning i brottmål eller därmed likställt mål eller ärende, enligt 5 kap. 1 § eller 9 kap. 17 § samma lag. Kandet antagas att vid förhandling kommer att förebringas uppgift, för vilkenhos domstolen gäller sekretess som avses i sekretesslagen (1980:100), mårätten, om det bedöms vara av synnerlig vikt att uppgiften ej röjes, förordnaatt förhandlingen i vad den angår uppgiften skall hållas inom stängda dörrar.Även i annat fall må förhandling hållas inom stängda dörrar, om sekretessengäller enligt 7 kap. 22 §, 8 kap. 17 § dier 9 kap. 15 eller 16 § sekretesslageneller, i vad avser domstolsförhandling under förundersökning i brottmål ellerdärmed likställt mål eller ärende, enligt 5 kap. 1 § eller 9 kap. 17 § sammalag. Förhandling skall alltid hållas inom stängda dörrar, om sek-retes.sengäller enligt 9 kap. 3 § andra stycket samma lag och det skulle strida motavtal som avses där att uppgijien röjs vidJÖrhandlingen. Förhörmed den som är eller lider av sinnessjukdom, sinnesslöhet ellerannan rubbning av själsverksamheten må hållas inom stängda dörrar. Äreljest för särskilt fall föreskrivet, att förhandling må hållas inom stängdadörrar, vare det gällande. Denna lag träder ikraft . ' Senastelydelse 1980:101. Europaråds- och om ömsesidig Prop. handräckning i skatteärenden Bilaga 2 Kammarrätteni , i (LO), (), Sveahovrätt. (), akademikers centralorganisation,och . Yttrandenhar därutöver inkommit från Sverigesadvokatsamfund och Medborgarrättsrörelsen friheten i (MRR). Indrivningsuppdrag till och från utlandet; DsFi 1984:14 Utdragur protokoll vid sammanträde , regeringsrådet , justitierådetLars K . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till 1 lag om Europaråds- och OECD-konventionenom ömsesidig handräckning i skatteärenden, 2 lag om ömsesidig handräckning iärende rörande skatt eller allmän avgift, 3 lag om ändring i lagen (1969:200)om uttagande av utländsk skatt, tull och annan allmän avgift, 4 lag om ändring i lagen(1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag, 5 lag om ändring i uppbördslagen(1953:272), 6 lag om ändring i sekretesslagen(1980:100), 7 lag om ändring irättegångsbalken. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av departementssekreteraren föranleder följande yttrande av lagrådet: Förslagettid lag om Europaråds- och om ömsesidig handräckning iskatteärenden Dengmndläggande bestämmelsen i den föreslagna lagen om Europaråds-och OECD-konventionenom ömsesidig handräckning i skatteärenden, i det följande betecknad inkorporationslagen,innehåller att Europaråds-och om ömsesidig handräckning iskatteärenden skall gälla för del. Den föreslagna lagen om ömsesidighandräckning i ärende rörande skatt eller allmän avgift, i det följandebetecknad handräckningslagen, innehåller bl. a. föreskrift att svensk myndighetskall, i den mån har godkänt avtal härom med främmande stat, biträdautländsk myndighet med handräckning i ärende rörande skatt eller allmän avgift.Denna föreskrift är avsedd att tillämpas även på Europaråds-och . Isvensk rätt finns inte några föreskrifter om hur bestämmelserna i eninternationell överenskommelse skall införlivas med svensk rätt. Den praxis somhar utbildats innebär följande. Ombestämmelserna i en överenskommelse berör rhyndighetemas eller enskildas handlande görs överenskommelsens bestämmelser tillämpliga i genom att en lag eller aiinan författning utfärdas genom vilken bestämmelserna i överenskoinmelsen införlivas med den svenska rättsord ningen till den del dessa bestämihelser saknar motsvarighet i eller strider mot de gällande svenska rättsreglerna. När en överenskommelse skall 133 införlivasmed svensk rätt, kan två olika metoder komma i fråga. 1989/90:14kommelsens bestämmelser kan sålunda införlivas med svensk rätt antingen genom s.k.transformation eller genom s.k. inkorporation. Vid transformation omarbetas dedelar av den internationella överenskommelsen som behöver införlivas med svenskrätt till svensk författningstext. Inkorporation innebär att det i en lageller annan författning föreskrivs att konventionens bestämmelser direkt gälleri och skall tillämpas av de svenska myndighetema. Närkonventionsbestämmelser överförs till svensk text har i praxis använts både transformationsmetodenoch inkorporationsmetoden. Den förra metoden kan alltid användas, medan densenare metoden i princip bör reserveras för sådana överenskommelser vilkasbestämmelser utan vidare kan tillämpas av svenska domstolar och andramyndigheter. Transformationsmetoden har vanligen använts när det har gälltkonventionsbestämmelser inom civilrätten, straffrätten eller processrätten. Inkorporationsmetodenanvänds bl.a. i fråga om dubbelbeskattningsavtal. fr.o.m.dubbelbeskattningsavtalet med sker det genom lag (se härom Hans-HeinrichVogel i Förvaltningsrättslig tidskrift 1988 s. 169 fO. Ävenom en överenskommelse har inkorporerats i svensk rätt har emellertid enstakabestämmelser i den ibland ansetts därjämte böra transformeras till svensklagtext (se SOU 1974:100 s. 58). När tillträdde fördrag ominternationell järnvägstrafik införlivades stora delar av fördraget med svenskrätt genom en inkorporationslag, lagen (1985:193) om intemationell jämvägstrafik,medan andra delar transformerades till svensk rätt i bl. a.järnvägstrafiklagen (1985:192). 1de lagar vari dubbelbeskatttningsavtalen inkorporeras med svensk rätt angesgenomgående att de skall gälla för del. Dessutom finns regelmässigt enbestämmelse om att avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den månde medför inskränkning av den skattskyldighet i som annars skulleföreligga och vidare ett fåtal förfaranderegler. I jämförelse härmed får detbetecknas som ett stort framsteg att bestämmelser av vikt för bl. a. denenskildes rättstrygghet i Europaråds- och som behandlarämnesområden näraliggande och delvis sammanfallande meddubbelbeskattningsavtalen transformeras till svensk lagtext genomhandräckningslagen. Förfarandet medför bl. a. att regleringen blir merlättillgänglig för både myndigheter och enskilda. Samtidigtmedför den valda lagstiftningstekniken vissa svårigheter. Dessa föranledsfrämst av att handräckningslagen skall tillämpas inte bara beträffandeEuroparåds- och utan också beträffande andraöverenskommelser, bl.a. ett stort antal dubbelbeskattningsavtal. Dessa kaninnehålla högst olikartade bestämmelser och även variationer . av vissagemensamma gmndregler. Det konventionsmaterial som skall transformeras blirsålunda svåröverblickbart. Detföreligger även en annan svårighet. Konventionema innehåller re gelmässigt fakultativa bestämmelser, som reglerar vad folkrättsligt är berättigat att göra men som inte förpliktar att införa samma bestämmelser i sin intema rätt. Uppenbarligen är detta fallet också i 134 Det finns bestämmelser som kan utnyttjas av Prop. Sverigeför att vägra viss handräckning men som närmast har karaktären De är inte avsedda att utnyttjas regelmässigt och saknar därför motsvarigheti den föreslagna handräckningslagen. anmärkning attlikhetsprincipen i 1 kap. 9 § regeringsformen självfallet måste iakttas itillämpningen finner lagrådet naturligt att i internationella sammanhangutrymme ges för sådana säkerhetsventiler. Rättsteknisktär det avsett att angivna svårigheter skall lösas genom förbehållen i olikabestämmelser i handräckningslagen att handräckning skall lämnas eller begärasom eller i den mån godkänt avtal härom med främmande stat. Saknas påviss punkt motsvarande avtalsbestämmelse kan lagen tydligen inte tillämpas iförhållande till berörda främmande stater. Finns en inkorporationslag som isamma fråga säger att ett visst avtal gäller för del tillämpas istället avtalets bestämmelser. Föreskrifteni handräckningslagen att handräckning skall lämnas eller begäras, i den månriksdagen har godkänt avtal härom med främmande stat, och föreskriften i inkorporationslagenatt konventionen skall gälla leder visserligen till att den lättillgänglighetgår förlorad som handräckningslagen var avsedd att skapa. Att bygga uthandräckningslagen med ytterligare bestämmelser hämtade från konventionen tordeemellertid stupa på vad som fömt anförts om att handräckningslagen skalltillämpas beträffande många olika konventioner. I stället kunde övervägas att iinkorporationslagen föreskriva att enbart vissa, i lagen angivna bestämmelseri konventionen skulle gälla som svensk lag. Det är nämligen uppenbart attåtskilliga bestämmelser i konventionen inte har den karaktären att de behöverinförlivas med svensk rätt och beträffande andra behöver det åtminstone inteske i lagform. En gmpp abv bestämmelser i konventionen tar sålunda sikte uteslutandepå förhållandet mellan stater och behöver därför inte sättas i kraft som svensklag medan åtskilliga andra bestämmelser är av rent adminisitrativ karaktär ochkan upptas i verkställighetsföreskrifter utfärdade av regeringen. Atturskilja den gmpp av återstående konventionsbestämmelser som borde uttryckligenförklaras gälla som svensk lag är emellertid förenat med betydande svårigheter.Risken är stor att vissa bestämmelser därmed skulle tillmätas en särskildbetydelse medan andra som kunde framstå som lika viktiga utelämnades. Även omkonventionens bestämmelser skall gälla generellt, tryggas rättssäkerheten avhandräckningslagens bestämmelser om att svensk myndighet inte skall vidtaåtgärder som avviker från svensk lagstiftning eller administrativ praxis ochinte heller lämna upplysningar som inte är tillgängliga enligt lagstiftningeller administrativ praxis i . Lagrådsremissen innehåller uttalanden ominnebörden av konventionens bestämmelser, hämtade från en kommentar somupprättats av en expertgmpp inom , vilka kan tjäna till ledning förrättstillämpningen. Konventionsbestämmelserna skall tillämpas i första hand avriksskatteverket vilket kan väntas leda till att en enhetlig praxis uppkommer. Pånu anförda skäl anser sig lagrådet kunna godta den valda lagstift- Prop.1989/90:14 ningstekniken. Bestämmelsernai 2 § i det remitterade lagförslaget har emellertid motsvarigheter i förslagettill handräckningslag. Det synes inte föreligga något behov av att ta upp demäven i inkorporationslagen. Lagrådet hemställer därför att 2 § får utgå. Förslagettill lag om ömsesidig handräckning i ärende rörande skatt eller allmän avgift Ifråga om innebörden av det remitterade förslaget, som av lagrådet betecknashandräckningslagen, får hänvisas till vad lagrådet anfört vid behandlingen av inkorporationslagen. Förslagethar inte remissbehandlats, vilket får ses som en brist. Lageninnehåller bestämmelser dels om handräckning i år myndighet ifrämmande stat (13 och 1017 §§ ) dels om handräckning i främmande stat (4-6och 18-21 §§ ). Lagen skulle vinna åtskilligt i överskådlighet om bestämmelsemafördes samman under angivna mbriker. övriga bestämmelser (7 9 §§ ) kan dåfördelas på inledande bestämmelser resp. gemensamma bestämmelser, som placerassist i lagen. Iförslaget används genomgående uttrycket "skatt eller allmän avgift".Det framstår som en betydande förenkling av lagtexten om termen"skatt" kan användas. Lagrådet förordar därför att det i en inledandebestämmelse anges att vad i lagen sägs om skatt gäller även allmän avgift.Lagrådet förordar i anslutning härtill att lagens mbrik ändras till "Lagomömsesidig handräckning i skatteärenden". Lagrådetvill i sammanhanget erinra om att begreppet allmän avgift under en lång tidutnyttjats i förening med utländska skatter bl. a. i indrivningshänseende. Härkan hänvisas t. ex. till lagen (1935:315) angående uttagande i vissa fall avogulden utländsk utskyld eller allmän avgift. Även om begreppet allmän avgiftinte definierats synes det inte ha föranlett några tolkningsproblem. Det kandock framhållas att termen inte finns i konventionen, även om där talas omvissa socialförsäkringsavgifter. En överenskommelse med främmande stat måsteemellertid föreligga för att den föreslagna lagen skall kunna tillämpas och dettorde enligt lagrådets mening kunna hämtas ledning i det avtalet vid ettställningstagande till vad som skall avses med allmän avgift. Någon definitionav begreppet behövs därför inte. Enligtförsta stycket i det remitterade förslaget skall svensk myndighet, i den mån har godkänt avtal härom med främmande stat och det inte strider mot bestämmelserna i denna lag, biträda utländsk myndighet med handräckning i ärende rörande skatt eller allmän avgift. Av remiss protokollet (se avsnitt 4.1 och 4.4) framgår att avsikten med begränsningen till avtal som godkänts av främst är att från lagens tillämpnings område utesluta avtalet med angående 136 handräckningi beskattningsärenden (se överenskommelser med Prop. 1989/90:14främmande makter 1935:28 samt SFS 1935:567 och 568). I remissprotokolletupplyses också att det pågår förhandlingar mellan och omett nytt avtal. Lagrådetförordar att avtal undantas från tillämpning genom en uttryckligbestämmelse, som lämpligen placeras bland övergångsbestämmelserna, samt attförevarande bestämmelse ges följande lydelse: "1den mån överenskommelse härom föreligger mellan och främmande statskall utländsk myndighet lämnas biträde med handräckning i skatteärende." Enligt1 § andra stycket 2 får handräckning avse bistånd med indrivning (se även 4 §första stycket andra meningen 2). I artikel 1 i konventionen anges uttryckligenatt detta begrepp inbegriper säkringsåtgärder. Detta bör enligt lagrådetsmening anges även i den svenska lagtexten. Godtas lagrådets förslag behövsinte den särskilda bestämmelsen om tvångsmedel och säkringsåtgärder i 2 § andrastycket av det remitterade förslaget. Denföreslagna paragrafen innehåller bestämmelser till skydd för den enskilde närsvensk myndighet biträder utländsk myndighet i ett handräckningsärende.Paragrafen har i stort utformats i överensstämmelse med konventionens artikel21 punkt 2 a)e). Remissprotokolletinnehåller ett förslag till lag om ändring i lagen (1969:200) om uttagande avutländsk skatt, tull och annan allmän avgift. I det lagförslaget görs enhänvisning till punkterna 1, 2 och 5 i 3 § i denna lag. Dessa tre punkter avservissa åtgärder som svensk myndighet inte skall vidta. Övriga punkter berör informationslämnande.För att förenkla hänvisningen i lagen (1969:200) om uttagande av utländskskatt, tull och annan allmän avgift kan lämpligen 3 § indelas i två stycken,varvid innehållet i punkterna 1, 2 och 5 bör tas in i första stycket ochinnehållet i punkterna 3 och 4 i andra stycket. Uttrycket"ordre public" som upptagits inom parentes i paragrafen, har i svensklag i regel en annan innebörd än som anges i konventionen. Uttrycket tordedärför böra utgå ur lagtexten. Paragrafeninnehåller den grundläggande bestämmelsen om handräckning i främmande stat. Medhänvisning till vad som anförts vid 1 § förordar lagrådet att första meningenav första stycket i förevarande paragraf ges följande lydelse: "mån överenskommelse härom föreligger mellan och främmande stat fårsvensk behörig myndighet begära biträde i den främmande staten medhandräckning i skatteärende." förslag kan andra stycket i det remitterade förslaget utgå. Om även vad lagrådet förordar vid 7 och 8 § § godtas, kan "svensk behörig myndighet" ändras till "". 10 1989/90. Enligtdet remitterade förslaget får framställning enligt 4 § andra stycket endastgöras under fömtsättning bl.a. att den begärda handräckningen inte strider mot bestämmelsemai denna lag och framställningen kan ske enligt bestämmelsema i det avtal medfrämmande stat som tillämpas i det aktuella fallet (punkt 1). Punkt 1 i 5 §framstår som onödig och bör enligt lagrådets mening utgå. I7 § lämnas en difinition av begreppet "behörig myndighet" medan 8 §innehåller visst bemyndigande för m. m.