prop · GD03146 · 1989-12-31 00:00:00 — Redanfattade beslut rörande framför allt stallgödselhantering och andel höst- och vinterbevuxen mark kan förväntas leda till förbättringar. Exempel på åtgärder som dämtöver kan bli aktuella är återställande av uppodlade våtmarker, skogsplantering i randzoner m.m. Det utredningsuppdrag som lantbmksstyrelsen redovisar ger ytterligare underlag för beslut i frågan. Grundprincipen för finan siering av sådana åtgärder liksom i dimensioneringen av avgifter på insats varor bör i enlighet med den internationellt accepterade principen"polluter pays" vara att näringen bär kostnaderna för att eliminera en oacceptabel belastning på miljön. Arbetsgruppen tar inte ställning till en eventuell höjning av skatten på gödselmedel och bekämpningsmedel för att kompen sera en avveckling av regleringsavgifterna utan hänvisar tdl frågans fortsat ta behandling i miljöavgiftsutredningen. Det förutsätts från arbetsgruppens 9 sida att incitamenten althushålla med bekämpningsmedel och gödselme- Prop. 1989/90:146 del, med hänsynlagen tid de förändringar som reformen medför, inte skad Bilaga 1 försämras.Det bör i sammanhanget påpekas att de stödbeloppsberäkningar som kan förväntasingå i en kommande tar hänsyn till skatter och avgifter påproduktionsmedlen i jordbmket och att en höjd skatt på de aktuellainsatsvarorna, om så befinns motiverat av miljöskäl, innebär en minskning avstödet. Markanvändningeni jordbruket påverkas av ett flertal lagar. Vid förändradeekonomiska förutsättningar är det rimligt att ta dessa under omprövning. Skötsellageninnehåller en bmkningsskyldighet för den mark som är ekonomiskt bärkraftig,dels ett krav på tillstånd för att aktivt ta mark ur drift genom exempelvisskogsplantering. Tillstånd kan vägras om marken behövs för ett rationelltjordbruksföretag, eller om naturvårdshänsyn eller regionalpolitiska eller andraskäl talar emot ett urdrifttagande. Lagen innehåller också bland annat enparagraf om naturvårdshänsyn på den mark sorh aktivt brukas. Bmkningsskyldighetenär flexibelt formulerad och är i princip förenlig även med ändrade ekonomiskaförutsättningar som en intern avreglering skulle medföra. Enligt arbetsgruppensmening bör emellertid det ökade ekonomiska ansvar för arealen som brukarenåläggs genom reformen motsvaras av en ökad frihet i markanvändningen.Arbetsgruppen föreslår att skötsellagens tillståndstvång ersätts med ettanmälningsförfarande. Om myndighetema efter samråd och inom en given tid,förslagsvis , inte meddelat hinder, föreligger alltså rätt att tajordbruksmarken ur drift. Möjligheter finns då att få tillstånd en överenskommelse med brukaren om fortsatt drift om det är angelägetmed hänsyn till natur- och kulturmiljövärdena. Skogsvårdslageninnehåller en skyldighet att plantera mark som är lämpad för skogsbruk och sominte nyttjas för annat ändamål. Undantag medges för vissa marker, bland annatbotaniskt intressanta hagmarker. Enligt arbetsgruppens mening innebär det ökadeekonomiska ansvaret som läggs på den enskilde bmkaren i och med en internavreglering att regelverket bör medge en stor flexibilitet i markutnyttjandet.Variationer i priserna på jordbrukets produkter kan göra brukande ekonomisktointressant under vissa perioder utan att marken för den skull kan ansesolämplig för jordbruk. Av detta skäl anser gruppen all, för det fall attskötsellagens generella bmkningsskyldighet upphävs, marken även om dentillfälligt tas ur drift skall anses vara , om det kan förutses alt denåter kan komma att tas i drift för jordbruksändamål. Deföreslagna förändringarna innebär att brukarens frihet i valet av markanvändning ökar, som samhället behåller en möjlighet att styra utvecklingen i väsentliga avseenden. 8.7 Regionalpolitiska insatser Prop. Bilaga 1 Förutsättningarnaför regionalpolitiken ändras snabbt i och med de djupgående förändringar avteknisk och ekonomisk natur som präglat de utvecklade industriländerna underflera decennier och inte visar någon tendens att avmattas. I detta perspektivär det väsentligt att de regionalpolitiska instrumenten har en hög grad avflexibilitet och förmår överskrida sektorsgränserna. Detfinns flera motiv för att lägga regionala aspekter på livsmedelsförsörjningen.En trovärdig säkerhetspolitik fordrar en rimlig geografisk spridning hosproduktionen, och ett öppet och varierat odlingslandskap kan vara av betydelseför både vardagsmiljö och turism i glesbygden. Ett bevarat stöd tillförsörjningsviktig kapacitet i och ett utökat program förlandskapsvård kommer i stor utsträckning glesbygden till del. Denanpassning av produktionen inom reglerade varuområden som förutses i förslagetleder till en minskning av den sysselsättning som är knuten till de regleradeprodukterna. Denna minskning gäller såväl pri-märied som insatsvam- ochförädlingsled. I primärledet fömtses minskningen huvudsakligen få formen avett ökat deltids- eller fritidsjordbmk. Huvuddelen av anpassningen kan förutsesi tätort och landsbygd med fungerande lokala arbetsmarknader. Därvid börbeaktas att reformen kan förväntas leda till förändringar i den ekonomiskatillväxten och sysselsättningen som på en övergripande nivå kompenserarbortfallet av arbetstillfällen inom den reglerade livsmedelssektom även påkortare sikt. Glesbygdsstödetkan utnyttjas för att stödja en expansion av den småskaligaförädlingsindustrin, vilket innebär att förädlingsvärdet i större utsträckningän kan tillfalla primärproduktionen i glesbygden. mån generella mål beträffande den regionala fördelningen av välfärd ochsysselsättning inte nås genom en naturlig utveckling eller offentliga insatseri andra syften kan stöd till projekt med långsiktig ekonomisk bärkraft varapåkallat. En prövning av alla projekt på lika villkor för att denverksamhet som med avseende på ekonomisk bärkraft, spridningseffekter etc.bedöms ha de gynnsammaste effektema i en region också kommer i åtnjutande avstödet. I enlighet därmed bör regionalpolitiskt motiverat stöd utnyttja generellastödformer. Arbetsgmppen föreslår att det generella glesbygdsstödet ökas med100 milj. kr Med beaktande av det bibehållna produktionsstödet till norraSverige och programmet för landskapsvård torde denna volym på glesbygdsstödetge en ökning av sysselsättningen i glesbygd. Ramenför så kallade sociala åtgärder uppgår till omkring 400 milj. kr. Enligt arbetsgruppens mening bör kostnaden för sådana åtgär der bäras av näringen. bör dessa medel i ökad utsträckning kunna användas för att främja omställningen inom näringen. För finansiering av sådana åtgärder föreslås en fondering ske i analogi med den lösning som valts för skördeskadeskyddet. 8.9 Övergängsåtgärder Prop. Bilaga 1 Övergångenfrån dagens system till det som fömtses i detta förslag kräver en anpassningsom i vissa produktionsinriktningar blir betydande. Temporära åtgärder avskilda slag blir därför nödvändiga för att överbrygga omställningsperioden. Beslutrörande omstäUningsperioden måste uppfylla vissa allmänna krav. Det måsteinledningsvis vara heU otvetydigt vad som är reformens mål, så att oklarhetinte uppstår i detta avseende. Producentemas investeringsbeslut kan annarskomma att fattas på felaktiga gmnder. Vidare måste bmkama garanteras en vissstabilitet i inkomstema . Reformen måste ske isocialt acceptabla former. Kravet på tydlighet innebär att institutionella förändringar skall sketidigt . Konkret innebär detta att regleringsföreningamabefrias från sina uppgifter inom regleringen av priser och produktion snarastmöjligt efter en rimlig förberedelsetid. Prisregleringslagen föreslås därföravskaffad och J}ån den Ijuli 1991 ersatt med en lagom avgifter vid införsel avjordbruksprodukter För att underlätta anpassningen tid de nya förutsättningarnaföreslås inlösenåtagandet för spannmål bibehållet . bör ges i uppdrag att per till ett pris av 90 krper deciton lösa in hembjuden spannmål för export. Finansiering bör ske med iregleringskassorna befintliga medel. Eftersomproduktionsapparaten i utgångsläget kan förväntas vara överdimensionerad förden aktuella marknaden, sker ett prisfall om inte produktionsbegränsandeåtgärder med permanenta effekter vidtas. På gmnd av livsmeddsråvaroraasförhåUandevis låga prisdasticitet medför produktionsbegränsande åtgärdergenerellt en lägre budgetbelastning än temporära inkomststöd. När det gälleranimalieproduktionen är en sådan väg framkomlig. När det gäller åkermarkenvisar emellertid inte minst den svenska erfarenheten enligt arbetsgmppensmening att en utbudsbegränsning av typen trädesersättning inte får deönskvärda bestående effektema och att den därför tenderar att bli en permanentinstitution. Detta står i strid med den gmndläggande principen att ersättningendast skall utgå för producerade varor och tjänster. Slutsatsenav detta är dels att marknadsregleringen bör avvecklas i ett steg, dels att dettill växtodlarna bör utgå ett temporärt kontant inkomststöd. Föranimalieproducenter som av åldersskäl har problem att finna kompletterandesysselsättning framstår avvecklingsstöd som en lämplig lösning. Vidavvägningen av det temporära inkomststödet till växtodlare är ett förväntatintäktsbortfall för en standardgröda en lämplig utgångspunkt. Stödet bör dockutsträckas till hela den areal som på det enskilda företaget utnyttjats förprisreglerade grödor, inklusive omställningsareal eller liknande, då en sänktintäkt från en gröda kan förväntas påverka även övriga grödor. Humvidasockerbetsarealen bör inkluderas eller ej beror av hur kontraktsteckningen iframtiden organiseras. Avovanstående skäl föreslår arbetsgmppen att det till växtodlarna utgår 12 eU generellt, avtrappatinkomststöd med början 1991/92. 1989/90:146 Stödet börbaseras på historiska data rörande odlingen av prisreglerade Bilaga 1 grödor,inklusive omställningsareal, på det enskilda företaget och föreslås uppgå till1 per ha , . per ha och perha det tredje året. För att begränsa den administrativa hanteringen föreslåsatt belopp . ej betalas ut. Stödet bör följa den ursprungligeägaren vid en avveckling genom försäljning. Om en arrendator frivilligtfrånträder ett arrende , bör rätten att uppbära dettemporära inkomststödet övergå tdl markägaren. För att underlätta en anpassning av fabrikspotatisodlingen föreslåsatt stöd tid den rabatterade stärkelseproduktionen utgår under åren1991/92-1993/94 med totaU 75 milj. kr Stödet bör finansieras genom fondering avregleringsmedel. Den närmare fördelningen av medlen bör avgöras av berördaintressenter Anpassningsåtgärderi samband med en eventuell omfördelning av sockerbetsodlingen bör utformas avberörda intressenter inom odlarkollektiv och industri. Inomanimalieproduktionen kommer den mest betydande anpassningen att krävas blandmjölkproducentema. Arbetsgmppen föreslår att nuvarande mjölkpensionssystemfortsätts, dock längst tdl är 1996. 1 stödområdet, som framgent kommer iåtnjutande av produktionsstöd på säkerhetspolitiska grunder, föreslås inga nyaproducenter kunna ansluta sig . För övriga animalieproducenterbedöms anpassningen kunna ske utan särskilda stödåtgärder, under fömtsättningatt en eventuell överenskommelse i inte leder till längre gåendeåtaganden än vad som uppfylls i och med den intema avregleringen. För de bmkare som gått in i näringen relativt och har en högskuldandel kan omstaUningen innebära påfrestningar. För den kategori som harsåväl en hög skuldandel som en hög skuldsättning kan problemen förväntas blirsärskilt stora. Denna gmpp bedöms som relativt begränsad, men en rekonstmktioneUer avveckling i socialt acceptabla former måste vara möjlig. Därför föreslårarbetsgmppen att en finansieU rekonstruktion av utvecklade ellerutvecklingsbara sådana företag möjliggörs genom statUg medverkan i ackord vidföretag där staten har ett engagemang i form av lån eller kreditgarantier ellergenom inlösen av fastigheter som förvärvats om ägaren är i enobeståndssituation eller en sådan är nära förestående och inte kan avyttrafastigheten på den öppna marknaden tdl ett pris som motsvarar erlagdköpeskilling justerad för inträffade förändringar efter köpet. Systemet börvara i kraft till . Då fastigheten åter bjudsut till försäljning bör den tidigare ägaren ges möjlighet att lämna anbud påsamma villkor som andra personer. Beträffandelagring och andra specifika åtgärder inom beredskapsprogrammet föreslås enekonomisk ram på drygt 400 milj. kr. Detta bedöms möjliggöra en uppbyggnad avlagren av insatsvaror och livsmedel på omkring . Programmetför landskapsvård föreslås successivt utbyggt från 50 milj. kr 1990/91 med 50milj. kr tid 250 milj. kr. 1994/95. Redanför finns i GATT-överenskommdsen ett 13 åtagandeatt sänka den totala stödnivån. Mot bakgmnd av detta kan Prop. noterasatt statens delansvar för den så kallade överskottsarealen liksom Bilaga 1 detsärskilda åtgärdsprogrammet för upphör i enlighetmed tidigare fattade beslut. I kombination med ett åtagande om enlivsmeddspolitisk reform som inleds den Ijuli 1990 och resuUerar i en intemavreglering den Ijuli 1991 bedöms dessa åtgärder som tillräckliga. Kostnademaför det framtida systemet utgörs av dels konsumentkostnader, dels budgetkostnader.Konsumentkostnaderna beror av dels prisbildningen på den inhemska svenskamarknaden, dels på eventuella åtaganden i en kommande GATT-överenskommdse.Dessa kan därför inte fömtsä-gas på nuvarande stadium. Budgetkostnadernai det permanenta systemet fördelar sig på beredskapskostnader, kostnader förlandskapsvård och ökade kostnader för regionalpolitiken. 1 nedanståendesammanställning jämförs dagens kostnader med det permanenta systemets. 525 (*) (*)/90 625milj. Desociala åtgärdema fömtsätts överförda i näringens regi. Kostnademaför Övergångsåtgärdema fördelar sig på temporärt inkomststöd, avvecklingsstödoch kostnader för stöd till skuldsatta företag. Kostnadema för det temporärainkomststödet uppgår till 4400 4 500milj. De övriga postemaär regdstyrda och är därför inte helt fömtsägbara (1000-kronorsanslag). Arbetsgmppensförslag är att betrakta som ett principförslag. På åtskilliga punkter iförslaget krävs en utveckling av detaljlösningar. Vissa problem, exempelvisomfördelningen av gränsskyddet och diskussionen i om sanitära ochfytosanitära regler och dennas koppling till förändrade bestämmelserbeträffande djurskyddet, bör tas upp i överläggningar med representanter förkonsumenter och producenter. bör utarbeta en beredskapsplanläggning baserad på de nyafömtsättningar som förändringarna i politiken ger upphov till. Planläggningenbör ingå i underiaget försvarsbeslut. Åtstatens naturvårdsverk och bör uppdras att i samråd med lantbmksstyrelsen utveckla den administrativa hanteringen 14 av programmet förlandskapsvård. Frågan om ett eventuellt nytt juridiskt Prop. 1989/i odlingslandskapet bör behandlas av kom- Bilaga 1 mitten för en översyn av naturvårdslagen. Remissammanställning - betänkandet pop- 1989/90:146 (Ds 1989:63) En ny livsmedelspolitik 'a 2 Principer, mål och medel förden framtida politiken Efterremiss har yttranden över rapporten avgetts av styrelsen för interna tionell utveckling (SIDA), kommerskollegium, överbefälhavaren (), överstyrelsen för civil beredskap, , generaltullstyrelsen, riks skatteverket (RSV), , , lant bruksstyrelsen, , , statens jordbruks nämnd, statens jordbmksnämnds konsumentdelegation, arbetsmarknads styrelsen, plan- och bostadsverket (), statens industriverk (SIND), styrelsen för teknisk utveckling (STU), statskontoret, riksrevi sionsverket (RRV), (), , (), statens pris- och konkurrensverk (SPK), , , kemikalieinspektionen, statens energiverk, (), skogs- och jord bmkets forskningsråd (), i , , Söder manlands, , , , , , tianstads, , , och , , Öre- 16 bro,, , , , Jämt- Prop. 1989/90:146lands, och , Folkhälsogmppen (till Hälso- Bilaga 2och sjukvårdsberedningen, S 1987:04), delegationen för glesbygdsfrågor (11977:02), försvarskommitté (FÖ 1988:04), utredningen om översyn avnaturvårdslagen (ME 1988:04), Centralorganisationen / SR,. FöreningenFoder och spannmål. Handelns samarbetsorgan ijordbruksfrågor. , , (), i (LO), ,(), Samarbetsgruppen för alternativ odling (SAO),Småbmkare i Väst, Småföretagens riksorganisation. (), . , , , , (),Tjänstemännens centralorganistion (TCO), (). Vissaremissinstanser har överlämnat av dem inhämtade yttranden. Skrivelser hardessutom inkommit från ett flertal institutioner, företag och organisationer. Remissyttrandensom inkommit långt efter remisstidens utgång har inte kunnat beaktas. ansluter sig till det remissyttrande somLändsorganistionen i överiämnat. hänvisar somsitt svar till det yttrande som överiämnat. Föröverskådlighetens skull har vid remissammanställningen vissa redaktionellaändringar och omdisponeringar i remissinstansernas yttranden gjorts. 1.1 Styrelsenför internationell utveckling: Jordbruket utgör som regel många främsta konkurrensmedel på världsmarknaden. ekonomiskutveckling-- kräver en reducering av i-ländernas, inkl. ,gränsskydd vad gäller jordbruksprodukter. --- framhållaatt verket i huvudsak instämmer i den bild av omvärlden, ochdå särskilt situation, som återspeglas i betänkandet. Detta innebär att det för utveckling är viktigt att möjligheter skapas för en friare världshandel inom jordbruksområdet i syfte att öka deras ex portintäkter. 1.2 KommerskoUegium:Kollegiet vill framhålla att betänkandet inte i önskvärd utsträckning innehåller sambandsanalyser och konsekvensbe skrivningar vilket försvårar ett ställningstagande till de förslag som presen teras i betänkandet. Mot bakgmnd av dels densvårbedömbara globala utbuds- och efterfrå- gesituationen på jordbruksområdet, dels de pågående förhandlingarna på 17 2 1989/90. 1 saml Nr 146. jordbmksområdeti , finns enligt kollegiets mening anledning till Prop. 1989/90:146 försiktighet vid utarbetandet av en ny svensk jordbmkspolitik. 1.5Socialstyrelsen: delar betänkandets mening om dethittillsvarande livsmedelssystemet och dess bristande ändamålsenlighet.Styrelsen anser att konsument- och hälsoperspektivet inte beaktats tillräckligti betänkandet och att det är svårt att förutse reformens effekter för Styrelsenanser att konsumentmålet bör ges ökad tyngd och att ett särskilt hälsomål börantas men ställer sig i övrigt bakom de föreslagna målen förlivsmedelspolitiken. tillstyrker i aUt väsentligt förslagen omavreglering m. m. men anser att de miljöskyddande åtgärderna bör förstärkas. 1.8 :-- Inverkanpå effektiviteten i resursan vändningen, och därmed på de samhällsekonomiska kostnadema för livs medelsförsörjningen, ger starka skäl för en omläggning av politiken i den riktning som föreslås i rapporten. Institutetanser emellertid att rapporten i vissa avseenden är för knapp , både i diskussionen av livsmedelspolitikens mål och i presenta tionen av de föreslagna åtgärderna och deras effekter. 1.9 Riksantikvarieämbetet:Arbetsgmppen belyser mycket knapphändigt konsekvensema av sitt förslag. Det är därför svårbedömbart från kultur miljösynpunkt. Kulturlandskapetmed dess rika innehåll är själva basen i vårt materiella kulturarv. I målen förlivsmedelspolitiken bör därför jordbmkets historiska betydelse få en tydligarebelysning. 1.10 Lantbruksstyrelsen:Lantbmksstyrelsen instämmer, liksom flertalet lantbruksnämnder, i arbetsgmppensgmndsyn och allmänna slutsatser om behovet av en ny livsmedelspolitik medövergång till ett friare och mer marknadsorienterat system för prisbildning påjordbmksprodukter. Styrelsen anser det dock vara nödvändigt att gmppensförslag kompletteras med en precisering av förslagen till åtgärder och en meraingående analys av förslagens konsekvenser. Under fömtsättning att aktivaomställningsåtgärder vidtas, att omställningsperioden blir tillräckligt långoch att erforderiiga resurser ställs till förfogande för att lösaomställningsproblemen på ett socialt acceptabelt sätt tillstyrkerlantbmksstyrelsen att den nuvarande interna marknadsregleringen avvecklas påsikt. 1.11 : Skogsstyrelsenhar ingen anledning att ifrågasätta utredningens bedömning, att anpassning avlivsmeddsektom kräver att betydande delar av den som det odlasspannmål m.m. på dras undan från denna odling. Det är önskvärt attdetta sker snabbt och på ett sådant sätt att effekten på spannmålsproduktionenär långsiktig. Settur brukarens perspektiv måste principiellt två olika beslut fattas. omatt ta marken ur jordbmksproduktion, med den direkta effekten att Prop.1989/90:146 överskottet minskar. Om effekten skall bli bestående beror pålångsiktighe- Bilaga 2 ten i nästkommande beslut hos bmkaren beträffandemarkens fortsatta användning. Skallden omställning av markanvändningen som eftersträvas uppnås inom rimlig tidmåste ett stort antal bmkare agera i enlighet med de angivna målen. För attdetta skall vara möjligt krävs dels att de ekonomiska incitamenten både vadgäller att ta mark ur spannmålsproduktion och att påbörja dess alteraativaanvändning är tillräckliga, dels att spelreglema lagtillämpning ochtidsmässig överblick är klara och tydliga. 1.13 : JN ställer sig bakom LAG:s gmndläggande syn på en avveckling av den intema marknadsregleringen. ------ EnligtJN:s uppfattning kan de omställningsperioder som an getts vara för korta för att jordbmkama skaU hinna anpassa sig och för att andra aktörer på marknaden skall hinna ställa om sig tiU den nya situatio nen -- . ---- Nuvarandeöverskottsproduktion som inte kan avsättas till kommersielltlönsamma priser bör avvecklas. En fördel med att påbörja dennaanpassning så fort som möjligt är att efterfrågan på såväl arbetskraft somandra produktionsresurser är hög. ---- Enavveckling av den interaa marknadsregleringen bör medföra samhällsekonomiskavinster genom bättre resursutnyttjande samt skapa fömtsättningar för lägrekonsumentpriser. Ett sådant system inom ramen för ett tills vidare bibehålletgränsskydd bör enligt JN:s uppfattning ge jordbmket ett skydd som kanmöjliggöra en jordbmksproduktion av tillräcklig omfattning för att tillgodosebehovet av livsmedel av beredskapsskäl. Enstörre marknadsorientering och färre ingrepp från samhällets sida bör innebäraen större handlingsfrihet för den enskilde företagaren vilket är tillgagn för jordbmkssektom. ---- JNkonstaterar att LAG inte närmare har konkretiserat de speciellamålen vad gäller regionalpolitik, miljö och landskap. Det är mot denna bakgmndsvårt att uttala sig om de angivna åtgärderna kan ge till resultat att målenuppfylls. 1.14 konsumentdelegation: KD tillstyrker intera avreglering. Det ligger i konsumenternas intresse att marknadssignalerna bättre når konsument och producent och att olönsamma överskott undviks. Dynamiken och effektiviteten i samhällets resursutnyttjande ökar. KDanser att LAG: s förslag om avreglering och andra åtgärder snabbt börgenomföras. Det får inte råda tveksamhet om slutmålet. Däremot måste deproducenter som drabbas få stöd . KD stöder den av LAGföreslagna utformningen av övergångsstödet. Stödets storlek och det antal årdet skall gälla kan diskuteras. ---- LAG:sförslag rör i allmänhet endast jordbmkspolitiken, vilket från konsumentsynpunkt ären otillfredställande begränsning. dock att föreslagnaåtgärder bör få effekt gentemot konsumentema. 1989/90:146 problemsom kan tillstöta härvidlag hänskjuts till sittande konkurrensut- Bilaga 2redning. 1.15 Arbetsmarknadsstyrelsen:Arbetsmarknadsstyrelsen har inget att er inra mot att jordbmks- och livsmedelspolitiken blir mera marknadsanpas sad. ---- 1 utredningen framkommer att det finns en outnyttjad ar betskraftsreserv inom näringen genom att ett visst mått av undersysselsätt ning förekommer. Från denna synpunkt är det väsentligt att möjlighetema till kombinationssysselsättning underlättas och tas till vara på ett effektivt sätt.---- Styrelsenvill påpeka svårigheteraa att få ett helhetsperspektiv på syssel- sättningseffekteraa inom jordbmket genom alla förändringar inom olika politiska områden som är föreslagna, bl. a. inom skattepolitiken. 1.16 Plan-och bostadsverket: Ett långsiktigt hållbart jordbmk, som beva rar markresurser och bibehåller varierande natur- och kulturmiljöer är en viktig utgångspunkt vid omprövningen av landets jordbmkspolitik. ---- Landsbygdensstmktur i delar av landet är mycket sårbar för ytterligareutglesning.