prop · GD0344 · 1989-12-31 00:00:00 — För närvarandegäller att räntefrihet medges för utbetalning av skadeersättningar till följdav skadefall på garantier som regeringen beslutat om. EKN har sedan tillkomstenav det anslag över vilket ersättningar utgår, /89, erhållit ca 900 milj. kr. Av dessa har ca 320 milj. kr.återbetalats i takt med att återvinningar gjorts från gäldenärslandet. Ioch med att staten har åtagit sig att medge garantier måste medel också finnastillgängliga för utbetalning av skadeersättningar. Principen om räntebärandeupplåning kan dock behöva åsidosättas i syfte tillse att EKN har nödvändiglikviditet. Jag anser således atl räntefrihet bör kunna medges och det börankomma på regeringen att ta ställning till för vilken andel av fordringarnasom räntefri upplåning skall medges. Jag anser inte att någon skillnad skall görasi behandlingen av garantier som EKN resp. regeringen har beslutat om. Liksom nuär fallet skall ersättning för räntekostnader belasta anslaget E 3.Exportkreditnämnden, täckande av vissa utgifter för skadeersättningar. 3.2Statsstödd exportkreditgivning genom AB Minbedömning: AB () bör även fortsättningsvis innehauppdrag att på statens vägnar administrera systemet förslatsstödd exportkreditgivning(SEK-systemet). Villkoren i systemet bör stå i huvudsaklig överenskommelse medinternationelll överenskomna regler. Utredningen:Överensstämmer med min bedömning. Remissinstanserna:Flertalet förordar att de påslag som tillämpas på räntorna i SEK-systemetutöver de internationellt överenskomna minimiräntoma skall tas bort. SEK,och förespråkar även alt SEK:s kostnadsmarginalinkluderas i det statliga åtagandet. Vidare stöder SEK och förslag om att s. k. kommersiella referensräntor (CIRR) alltidskall kunna erbjudas. Skälenför min bedömning: Jag har samrått med industriministern, som har ansvar för SEK-systemet,om statens engagemang i AB och vill i detta avseendeframföra följande. Jag instämmer i utredningens bedömning att SEK-systemet börbehållas. Efterfrågan på krediter inom detta system har minskat under senareår. kan också konstateras att de tidigare ganska omfattande subventionemai systemet nu i huvudsak eliminerats. Närdet gäller påslagen på räntoma kan konstateras att det generella påslaget på0,har tagits bort fr.o.m.den 1 april 1989. Det kan också i sammanhangetnoteras att beslöt att systemet med ränteslöd videxport av fartyg skulle upphöra vid utgången av (prop. 1988/89:100,bil. 14, NU 22, rskr. Min bedömning: U-krediterfår fortsätta att lämnas enligt gällande riktlinjer. Den beslutadeförsöksverksamheten med tvåkompo-nentskrediter bör utvidgas. Garantigivning föru-krediter bör utredas ytterligare. Utredningen: Utredningenförordar att ett tvåkomponentsystem, där BITS beslutar om gåvan, SEK omexportkrediten och EKN om garanti mot biståndsanslagen införs. Utredningenmenar att skiljandet av kompetens och beredning från beslutsfattande ochbudgetansvar, skapar fömtsättningar för konflikter. Utredningen drar dockslutsatsen all enkompo-nentsystemet i vissa lägen har sådana fördelar att detskulle vara olämpligt att slopa möjlighetema att använda det. a. framhållsatt vissa utländska beställare uttalat att u-kreditsystemet är föredömligtenkelt och lättadmi-nistrerat ur låntagarsynpunkt. Utredningenförordar också att möjligheterna att ge bundna bistånds- Prop. 1989/90:44krediter införs. Systemet med biståndskrediter skulle ha fördelen att det skullekunna utnyttjas separat för att stödja ett visst projekt, eller i kombinationmed vanliga exportkrediter. Remissinstanserna:BITS, EKN och SEK avstyrker utredningens förslag till s. k. renodlad tvåkomponentsmoddloch förordar istället en fortsättning av de nuvarande enkomponentkrediterna (u-krediterna)och försöksverksamheten med tvåkomponentsystem. BITS menar atl verksamhetensomfattning bestäms mer av andra faktorer som landval, projektinriktning, riktlinjemaom konkurrensupphandling, kreditvärdighet etc. -än de skilda systemtekniskaarrangemang som utredningen diskuterar. Enligt såväl SEK som BITS och EFCN hardet nuvarande u-kreditsystemet fungerat väl också administrativt. Systemetskaraktär av bislåndsinstm-ment har förstärkts genom att huvudansvaret ochbeslut både vad gäller kredit och garanti samlats i BITS. En mer påtaglignackdel med en tvåkomponentsmoddl enligt utredningens förslag är enligt EKN attmöjligheterna atl styra de mjuka krediterna till önskvärda mottagarländer kanminska ytteriigare om riskerna ska tas i EKN:s portfölj. Fleraremissinstanser förordar att u-krediterna kompletteras med ett system förbiståndskrediter och projektfinansiering. Det sägs direkt ut i en del och ärunderförstått i andra remissvar t. ex. från näringslivet all biståndskrediternaskulle vara bundna. Skälenför min bedömning: Efter samråd med statsrådet , som har ansvar föru-kreditsystemet, villjag framföra följande. U-krediterna som handläggs avBITS har till syfte att överföra finansiella resurser på förmånliga villkortill angelägna utvecklingsprojekt i . Krediterna bekostar leveranserav svenska varor och tjänster. Viss möjlighet finns att inkludera leveranserfrån företag i mottagariandet eller tredje land i ett kontrakt som finansieras.U-krediterna utnyttjas som regel endast för finansiering av kontrakt som vinnsi iriternationdl konkurrens. U-krediternaär ett biståndspolitiskt instrument som i första hand är utformat för attuppfylla de biståndspolitiska målen. Biståndskriterierna innebär att stödlämnas till projekt i låginkomstländer och lägre medelinkomstländer som för enutvecklingspolitik i linje med de svenska biståndspolitiska målen. Projekt somavses bli finansierade helt eller delvis med u-krediter måste vara valanpassade till förutsättningarna i mottagariandet och möta angelägna behov idess utveckling. En central faktor för alt göra u-krediterna effektiva urbiståndssynpunkt är att affärsmässighet i upphandlingen säkerställs. Genom attu-krediterna som regel finansierar kontrakt som vunnits i internationellkonkurrens skapar systemet som det är utformat en viss garanti för attgåvoelementet tillfaller u-landet och inte det exporterande företaget genom ettför högt pris. Förslaget om att införa ett system med bundna bislåndskrediteravvisas bl.a. med hänsyn till atl affärsmässighet i upphandlingen svåriigenkan säkerställas i ett sådant system. När det gäller garantigivningen isystemet pågår utredning inom BITS. U-krediternahar också exportfrämjande effekter eftersom främst svenska varor och tjänsterfinansieras. Exporteffekten av biståndsinsatsen blir störreän det anslagna beloppet genom att gåvomedlen i u-krediten knyts Prop.1989/90:44 till en kredit från marknaden. Utredningenhar analyserat u-kreditsystemet ur exportfrämjandesyn-punkl och mot den bakgmndenframfört vissa synpunkter och förslag bl. a. avseende garantisystemet. Dessager inte anledning till några förslag till förändringar. De bördock beaktas i det fortsatta arbetet med att utforma instmmenten för ett välfungerande bistånd. Medhänvisning till vad jag anfört hemställer jag att regeringen 1. föreslårriksdagen att godkänna de ändringar av riktlinjerna för exportkreditgarantisystemet som jag förordat i det föregående (av snitten 3.1.2-3.1.4, 3.1.6-3.1.8 och 3.1.10). 2. berederriksdagen tillfälle att ta del av vad jag i övrigt anfört om statliga exportkreditgarantier (avsnitten 3.1.1,3.1.5,3.1.6 och 3.1.9) samt om statsstödd exportkreditgivning genom kredit (avsnitt 3.2) och om u-kreditgivning (avsnitt 3.3). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för den åtgärd ochdet ändamål som föredraganden har hemstälU om. Sammanfattning av skrivelse från exportkreditnämnden Prop. angående förslag om ett förändrat rembursgaranlisystem m.m. EKNhar med skrivelse daterad inkommit med begäran omregeringens godkännande av förslag om en marknadsanpassning av rembursgarantisystemet,utökade möjligheter alt lämna garanti i samband med tjänsteexport och utvidgademöjligheteratt lämna långivargaranti i utländsk valuta. EKNhar ett system för täckning av risker som en svensk bank ikläder sig vidbekräftelse av remburs öppnad av utländsk bank i anledning av en svenskexportaffär. Dessa rembursgarantier har emellertid inte efterfrågats, EKN hardärför utarbetat ett förslag med syfte att få garantierna mer efterfrågade. Detframlagda förslaget karakteriseras som ett riskdelnings-system, vars villkor ihuvudsak anges överensstämma med de som tillämpas av bankerna. Från SvenskaBankföreningens sida har framhållits all det föreslagna rembursgarantisystemetskulle innebära en värdefull komplettering eftersom den nuvarande marknadeninte kan tillgodose exportföretagens efterfrågan på rembursaffarer. 1det föreslagna systemet skulle den bekräftande banken själv stå en betydandedel minst 25 av risken, som EKN:s andel normalt inte skulleöverstiga . Endast bekräftade remburser som följer ICC-reglerna avsesomfattas av systemet, som skulle täcka såväl politiska som kommersiella risker. EKNföreslår inget minimibelopp för garantigivningen, däremot att en minimipremieinförs för att undvika en orationell hantering av små, enstaka rembursaffarer. Desärskilda åligganden bl. a. att ange exportaffärens uppläggning och innehåll,samt att vid eventuell riskökning t. ex. häva köpeavtal som en exportör inuvarande rembursgaranlisystem måste ikläda sig, kan enligt EKN inteupprätthållas om systemet skall marknadsanpassas. Sådana krav överensstämmerinte med vad som gäller på marknaden i övrigt, där en remburs innebär en ovillkoriigrätt för exportören att erhålla betalning mot uppvisande av korrekta dokument, EKNpåpekar att slopandet av EKN:s normala krav på förbindelse från exportöreninnebär att, om det i efterhand visar sig atl en exportör brutit mot gällandelag, t. ex. levererat krigsmateriel utan regeringens godkännande eller varor tillSydafrika eller , skulle EKN sakna möjlighet att kräva exportören påeventuellt utbetalad skadeersättning. EKN anser dock all del modifierade rembursgarantisystemetbör kunna tillämpas trots avsaknaden av möjlighet att av exportören återkrävabelopp som skadereglerats under en garanti. Ur risksynpunkt har dock EKN menatatt detta åliggande kan undvaras endast för sådana remburser där den längstatiden mellan dagen för remburs-bekräftelsen och fördokumentpresentation är 12 månader. EKN:sverksamhet styrs bl. a. av internationella regler om kredittider, som för vissavaror inte får överstiga . För att inom det nya riskddningssystemetkunna utfärda garanti oavsett vamtyp har föreslagits att rembursgarantier fåravse kredittider om . Enligtförordningen om exportkreditgaranti får garanti beviljas för ex- portsom inte är svensk endast om det finns särskilda skäl. En varas Prop.1989/90:44 ursprung framgår dock ej alltid av rembursen, däremot oftast frånvilken Bilaga 1 ort leverans sker. Förordningens krav på svensk exportföreslås därför ersatt med leveranser från . Kontroll av kredittid ochleveransort avses ankomma på den bekräftande banken. EKNföreslår ingen minsta tid för risktagandet, som skulle gälla från bekräftelsenav rembursen till kredittidens utgång. EKN anser det dock, som redan framgått,nödvändigt att bestämma en längsta tid mellan dagen för rembursbekräftdse ochsista dagen för dokumentpresentation (giltighetstid). Denna föreslås vara tolvmånader. Inklusive en kredittid skulle rembursen därigenom få enmaximal risktid om arton månader. EKNvill behålla möjligheten att täcka rembursaffarer med en kredittid eller med en samlad risktid . För sådanagarantier skulle EKN:s hittillsvarande krav på uppgifter om exporten och påsärskilda åligganden för exportören bibehållas. EKN:sregler om karenstid föreslås slopade i ett rembursgaranlisystem. Som skälhärför har bl. a. angivits den kvalificerade bedömning som bankerna anses görainnan krav på betalning framställs. EKNanser sig i systemet behöva göra en egen riskbedömning och själv bestämmapremieuttaget. EKNinförde ett system med exportkreditgarantier i utländsk valuta. EKNföreslår all systemet också skall tillämpas på rembursgarantier. EKNhar, mot bakgmnd av de nya former av tjänsteexport och exportfinansiering somutvecklats , framfört förslag om utvidgade möjligheter att lämnagarantier för sådan export. I gällande förordning om exportkreditgaranti finnsen uppräkning av vilka typer av tjänsteexport som kan garanteras. Huvudmotivet tillbegränsningen till vissa områden är att från garantigivning undanta friståendefinansiella transaktioner utan exportanknylning. Enligt EKN medför deföreslagna ändringarna inget avsteg från denna princip, utan är enbart en anpassningtill de villkor som gäller för flertalet utländska garantiinstitut. Efterfråganpå leasing, särskilt s.k.operativ leasing, har ökat kraftigt ,som en förändring skett i användningsformen. Operativ leasingfungerar nu alltmer som ett alternativ till försäljning av produkter som EKN avtradition har försäkrat, och till köpare och köparländer som man har stor vanaatt bedöma. Leasingföretag betraktas av EKN som exportörer och inte somkreditgivare. Enligt gällande riktlinjer har EKN inte möjlighet atl utfärdagarantier till andra utländska näringsidkare än kreditinrättningar. EKN hardärmed inte möjlighet att utfärda garantier till utländska leasingföretag. EKNföreslår att regeringen ger nämnden rätt att garantera alla former av leasinginkl. charter av fartyg och liknande avseende svenska varor oavsett omuthyrningen sker via svenska eller utländska leasegivare. EKNföreslår vidare att man fär möjlighet att garantera transporttjänster samt rese-ochturismtjänster. EKN att garanti fårutfärdas för den politiska risken i samband med export Prop. 1989/90:44 av sådana tjänster. EKNanser att motiven för att undanta friståendefinansiella tjänster i form avtransaktioner som inte hör samman med export är giltiga. EKNanmäler att tidigare begränsning avseende minsta kredittid för långivargarantierhar tagits bort. När det gäller systemet med exportkreditgaranti i utländskvaluta har detta inledningsvis reserverats för längre krediter. Eventuelltillämpning på korta krediter borde diskuteras först när erfarenhet av systemetvunnits. EKN föreslår nu mot bakgmnd av önskemål från garantitagare attsystemet med garanti i utländsk valuta också får omfatta långivargarantier medkorta kredittider. Övriga korta krediter bör tills vidare inte ifrågakomma försådan garantigivning. Denna fråga får tas upp till övervägande sedan systemetvarit i kraft ytteriigare och verklig erfarenhet av dess utfallerhållits. EKN hemställer att regeringen ger nämnden rätt att: iett marknadsanpassat rembursgaranlisystem ersätta kravet på svensk export medvaror levererade från , lämnarembursgarantier i utländsk valuta, garanteratjänsteexport i föreslagen utökad omfattning, k. operativ leasing, garanterautländska leasegivare oavsett leasingform, lämnalångivargarantier för korta kredittider i utländsk valuta. Sammanfattning av skrivelse från exportkreditnämnden Prop. angåendeförslag till ändrade garantitäckningsregler Bilaga 2 () har med skrivelse daterad inkommit med begäran omändringar av gällande regler för garantitäckning. EKN anför att framlagdaförslag till ändringar skall ses mot behovet för EKN att i ökad grad kunnaanpassa självriskerna i den enskilda affären till risken, för att därigenomkunna förbättra stödet för vissa exportaffärer. Förslagen syftar däremot inte tillatt minska de gmndläggande kraven på självrisker eller att generellt ökatäckningsgraden för EKN-garantier. Denöversyn av självriskerna som EKN har gjort, har gett vid handen att nuvarandenivåer är väl avvägda för de affärer som EKN normalt garanterar. Det finnsdock anledning att som ett led i arbetet med att förbättra riskspridningenmöjliggöra för EKN att få garantera affärer i vilka risken bedöms vara väsentligtbättre än vad som anses normaU inom EKN. EKN anser t. ex. att vid export tillländer i den förmånligaste premieklassen bör täckning kunna medges förkommersiella risker i samband med krediter lill köpare som är förstklassigaeller ställer förstklassiga säkerheter. gäller att EKN förkommersiella risker på privata köpare inte kan bevilja högre täckning än . EKNpekar vidare på atl det utrymme som tas i anspråk hos exportörer för egen ellerfinansiärens självrisker i utestående krediter kan utgöra en begränsande faktorför exportörens resp. finansiärens möjligheter och kapacitet att genomföraresp. finansiera nya exportaffärer. För att motverka denna effekt bör EKN gesmöjlighet att mot en premie lösa in den kvarstående självrisken i sådanakrediter som löpt utan betalningsanmärkning och där en relativt kort tidåterstår. EKNanför också alt det i vissa fall kan vara en fömtsättning för att kunnagenomföra samarbetsprojekt mellan exportörer i och andra länder att EKNbeviljar garantitäckning. Detta gäller främst i de fall finansieringsinstitutetenligt lag endast kan bevilja en kredit om garantitäckning utgår. Vid samverkansprojeklav särskilt svenskt intresse bör därför om så krävs täckning kunna medgesför finansiären kombinerad med en regressrätt på exportören. EKN hemställer attregeringen ger nämnden rätt att: utfärdagaranti garantiprocentsats för såväl politiska somkommersiella risker där risken bedöms vara väsentligt bättre än vadsom anses normalt, lösa in vissa självrisker under utestående garantier därkrediten löptutan betalningsanmärkning och återstår, vid samverkansprojekt av särskilt svenskt intresse utfärda långivargarantimed täckning med regressrätt mot exportör medeller utan krav på säkerhet. Propositionenshuvudsakliga innehåll ....................... 1 1 Inledning.......................................................... ... 2 2 Bakgrund ....................................................... ... 3 2.1 Förändringar på exportfinansieringsområdet....... 3 2.2 Den framtida utvecklingen på exportfinansieringsområdet... 5 2.3 Statens engagemang i exportkreditgarantigivning..... 6 2.3.1Återblick över EKN;s verksamhet ............. 6 2.3.2.Aktuella frågeställningar......................... 10 2.4 Statens engagemang i exportkreditgivning ....... .. 13 2.5 U-kreditgivning ............................................ .. 14 2.6 Remissinstanserna -sammanfattande synpunkter .. 15 3 Övervägandenoch förslag .................................. .. 16 3.1 Exportkreditgarantigivning.............................. .. 16 3.1.1 Utgångspunkter och summering avhuvudprinciper .... 16 3.1.2 Statliga exportkreditgaranlier.................... .. 19 3.1.3 Garantiverksamheten bedrivs itvå system... .. 21 3.1.4 Riskspridning ........................................ .. 24 3.1.5 Samarbete med utländskainstitut ............. .. 24 3.1.6 Garantitäckning och utvecklingav garantigivningen ... 25 3.1.7 Rembursgarantier.................................... 30 3.1.8 Miljögarantier......................................... .. 31 3.1.9 Återvinning .......................................... .. 32 3.1.10........................................................ Underskottsfinansiering 33 3.2 Statsstödd exportkreditgivninggenom AB 35 3.3 U-kreditgivning ............................................ . 35' 4 Hemställan....................................................... .. 37 5 Beslut .......................................................... .. 37 1................................................................... Sammanfattningav skrivelse från exportkreditnämnden angående förslag om ett förändrat rembursgaranlisystem m. m .. 38 2................................................................... Sammanfattningav skrivelse från exportkreditnämnden angående förslag till ändrade garantitäckningsregler.............. .. 41