prop · GD0317 · 1989-12-31 00:00:00 — Ifall av boggi eller trippdaxel skall överlast beräknas för boggin respektive trippelaxdn.Som framgår av den allmänna motiveringen och där givet exempel innebär såledessista meningen i första stycket i denna paragraf att avdrag skall göras förenkelaxel med , för boggi med och för trippdaxel med . Vidbmttoviktsöverskridanden bortses från fordonsaxlarnas inbördes placering.Endast antalet axlar har betydelse vid bestämmande av avgiftspliktig överlastoch vid beräkning av överlastavgift. Hänvisningen till 2 § andra stycket syftaralltså bara på avgiftstabellen. Paragrafenhar utformats i enlighet med lagrådets förslag, som innebär bl. a. att nuvarande 8 a § utgår. Genom den föreslagna ändringen kommer de instanser, som har att 20 besluta om överlastavgiftresp. pröva överklaganden av sådana beslut, Prop. 1989/90:17 också att fåbesluta om nedsättning eller eftergift. Vid ansökningar till regeringen omnedsättning eller eftergift tillämpas inte någon tidsgräns. Påsamma sätt kommer enligt förslaget länsstyrelse att kunna besluta omnedsättning eller eftergift även sedan själva överlastavgiften harfastställts. I sådant fall kommer kammarrätt att kunna pröva frågor omnedsättning och eftergift efter överklagande enligt 11 § av länsstyrelsenssärskilda beslut. Paragrafenhar anpassats till förvaltningslagen (1986:233). Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta lagförslaget. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som fördraganden har lagtfram. Lagförslag i departementspromemorian (Ds Prop. 1988:72) Överlastavgift "a i Lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1972:435) om överlastavgift delsatt 1 -4, 11 och 8 a §§ skall ha följande lyddse, delsatt det i lagen skall införas en ny paragraf, 12 §, av följande lydelse. 1§ Framföres lastbil, buss eller Framföres lastbil eller buss eller släpvagn, som dragés av bd, på väg släpvagn, som dragés av lastbd eller med högre axeltryck, boggitryck el- buss, på väg med högre axeltryck, ler bruttovikt än som är tillåtet för boggitryck eller bmttovikt än som viss axel eller boggi på fordonet el- är tillåtet för viss axel eller boggi på ler för fordonet, fordonståget eller fordonet eller för fordonet, for vägen, utgår överlastavgift enligt donståget eller vägen, utgår över- denna lag. lastavgift enligt denna lag. avses allmän väg, gata eller annan allmän plats. Vadsom av totalvikten enligt det senaste för fordonet utfärdade registreringsbevisetvilar på viss axel eller boggi utgör högsta för axeln eller boggin tillåtnaaxeltryck eller boggitryck. 2§Har högsta tillåtna axeltryck eller Har högsta tillåtna axeltryck eller boggitrycköverskridits, avrundas boggitryck överskridits, avmndas överlastenför vatje axel eller boggi överlasten för varje axel eller boggi tillnärmast lägre, hela hundratal till närmast lägre, hela hundratal Vidare avdrages för kilogram. Vidare avdrages för varje framaxd på bd , för axel 300kilogram, annan enkelaxel och för boggi . Föråterstående överlast (avgiftspliktig överlast) beräknas överlastavgift förvarje axel eller boggi på följande sätt. -/OÖ kr per Föråterstående överlast (avgiftspliktig överlast) beräknas överlastavgift förvarje axel eller boggi på följande sätt. 1989/90:17 Bilaga 1 100-2000kg 2 4 6 och däröver 200kr per per per «00 kr per 7 000 krper Har högsta tillåtna bmttovikt överskridits i fråga om fordon, som ej ingår i fordonståg, fördelas överlasten lika på fordonets axlar. Härefter beräknas avgiftspliktig överlast och överlastavgift för varje axel enligt 2 §. Harhögsta tillåtna bmttovikt överskridits i fråga om fordon, som ej ingår ifordonståg, fördelas överlasten på fordonets axlar med relationstalen 1 för framaxdpå bd, 2 för annan enkelaxel och 3 för boggi. Härefter beräknas avgiftspliktig överlastoch överlastavgift för varje axel eller boggi enligt 2 §. Bestämmelsernai första stycket äger motsvarande tillämpning i fråga om fordon, som ingår ifordonståg, när den för tåget tillåtna bmttovikten ej överskridits. Har högsta tillåtnabruttovikt överskridits i fråga om fordonståg, fördelas överlasten på tågetsaxlar med de i 3 § angivna relationstalen och beräknas avgiftspliktig överlast ochöverlastavgift för varje axel ef ler boggi enligt 2 §. Har högsta till-låtnabruttovikt överskridits även i fråga om ett eller flera i tåget ingåendefordon, beräknas dock avgiftspliktig överlast och överlastavgift efterfördelningen av överlasten på varje fordon för sig, om det sammanlagdabeloppet av överlastavgift därvid blir högre. Har högsta tillåtnabruttovikt överskridits i fråga om fordonståg, fördelas överlasten på tågetsaxlar och beräknas avgiftspliktig överlast och överlastavgift för varje axel enligt2 §. Har högsta tillåtna bruttovikt överskridits även i fråga om ett ellerflera i tåget ingående fordon, beräknas dock avgiftspliktig överlast ochöverlastavgift efter fördelningen av överlasten på varje fordon för sig, omdet sammanlagda beloppet av överlastavgift därvid blir högre. 8a§ Överlastavgift fårnedsättas eller efterges då särskilda omständigheter föreligger. Fråga om nedsättning eller eftergift prövas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Frågoromnedsättning eller eftergift prövas av den länsstyrelse som skall besluta ellerhar beslutat om överlastavgift. Om beslutet att påföra avgiften haröverklagats, får även kammarrätteni samband med prövning av överklagandet pröva frågor om nedsättning ocheftergift. 1989/90:17 Bilaga 1 beslutenligt denna lag överklagas genom besvär hos kammarrätten. Allmänna ombudets besvärstidräknas från beslutets dag. För besvär gäller vidare 8 kap. 4, 6, 11 och 13 §§lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Vid tillämpningenav 8 kap. 6 § är motpartens besvärstid dock . beslutenligt denna lag får överklagas hos kammarrätten. Skrivelsen med överklagandetskall ha kommit in till från den dag dåklaganden fick det av beslutet. För allmänna ombudet räknas dock tiden frånbeslutets dag. Ifråga om överklagande tillämpas vidare 8 kap. 4, 6, 11 och 13 §§lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Vid tillämpningenav 8 kap. 6 § skall dock motpartens tid för överklagande vara . Omett fordon som inte är registrerat i påträffas med avgiftspliktigöverlast, Jår på begäran av polismyndigheten tullmyndigheten i den ort därfordonet skall föras ut förbjuda att fordonet lämnar landet innanöverlastavgiften har betalts eller säkerhet för betalningen har ställts. Omett sådant förbud har meddelats och avgiften inte betalas eller säkerhetställs, tillämpas 13 § lagen (1988:328) om vägtrafikskatt på utländska fordon. Dennalag träder i kraft . Sammanställning av remissyttranden över Prop. departementspromemorian (Ds 1988:72) ' Efterremiss har yttranden över promemorian avgetts av riksåklagaren,, , kammarrätten i , ,trafiksäkerhetsverket, generaltullstyrelsen, , länsstyrelsernai , och , länsstyrelsemas organisationsnämnd.Bilindustriföreningen, Skogsindustriema ,Stora Skog aktiebolag. , , , Svenska åkeriförbundet.Svenska samt . och har meddelat att de avstår frånatt yttra sig över promemorian. 2.1 Förslaget i allmänhet Flertaletremissintanser tillstyrker huvuddragen i promemorians förslag. Bland annatmottas den förenklade avgiftsberäkningen positivt. Kritiska synpunkter framförsfrämst vad gäller viktavdragens storlek och utformningen av särskilda reglerför utlandsregistrerade fordon. Ipromemorian har förenklingar vid avgiftsberäkningen föreslagits i två avseenden.Vid bmttoviktsöverskridanden föreslås att överlasten fördelas jämnt påfordonets eller fordonstågets axlar i stället för att fördelas efter olikarelationstal för olika axlar. Vidare föreslås i promemorian att de viktavdrag,som är olika för olika axlar, ersätts av ett fast avdrag för varje axel. Dessaförenklingar av själva principerna för beräkningen av överlastavgiftentillstyrks eller lämnas utan erinran av praktiskt taget samtliga remissinstanser.Länsstyrelsen i och anger särskilt i sinasvar att de ser positivt på den förenklade beräkningsmodellen. konstaterar att lagens uppbyggnad innebär att vid en kontroll hänsyn måste tas både till enskilda fordonsuppgifter och till medgiven bärighet för vägen, trots att de enskilda fordonsuppgifterna sällan får någon praktisk eller i vart fall större betydelse. Kontrollen är nämligen enligt förbundet i allmänhet inriktad på de största fordonen respektive fordonstågen när de misstänks överskrida den högsta tillåtna bmttovikten, dvs. den för vägen högst tillåtna belastningen. 3 1989/90. hävdar åkeriförbundet,kontrolleras fordon som inte tillhör de tyngsta Prop. 1989/90:17 klassernamycket sällan. Förekommande överlast uträknas då med ut- Bilaga 2 gångspunktfrån fordonets egna data och överiastavgift kan påföras även om vägens bärighetinte överskridits. Enligt förbundet skulle man i avgiftshänseende kunna bortsefrån dessa fall och lagen om överlastavgift skulle därmed kunna befrias frånhänsyn till de fömtsättningar, som råder för de enskilda fordonen, och endast gmndaspå vägens fömtsättningar. konstaterar i sitt remissyttrande att ett viktöverskridandeinte alltid behöver medföra någon ekonomisk för transportören ellertransportköparen och nämner som exempel på detta att lasten kan vara snedförddadutan att den tillåtna bmttovikten överskrids. Det föreliggande förslagetinnebär enligt förbundet sammantaget att överlastavgiften skärps kraftigt äveni dessa fall liksom t. ex. i det fall att den tillåtna bmttovikten för enfordonskombination överskrids utan att för den skull de tillåtna axel- och boggitryckenöverskridits. Detta gäller enligt förbundet även på de delar av vägnätet somfår oförändrade viktbestämmelser efter , dvs. sekundärvägnäteti södra och . Deföretag som är belägna vid dessa vägar kan därför i dubbel utsträckning kommaatt drabbas av en relativ kostnadsfördyring. Fordonsparken kan såledesförväntas relativt snabbt komma att anpassas till de höjda viktbestämmelsersom kommer att gälla på bl.a. huvudvägnätet. Fordonens lastförmåga kommer inteatt fullt ut kunna utnyttjas på sekundärvägnätet i södra och mellersta Sverigemed fördyringar som följd. Dessutom kan lastutnyttjandet komma att sänkas ytteriigareför att undvika överiastavgifter. Denslutsats vi för vår del drar av i det föregående anförda exemplet är, att enenhetlig avgiftsnivå för skilda slag av viktöverskridanden och oavsett vägstandardinte obetingat är att föredra framför en med hänsyn till omständighetemadifferentierad avgiftsnivå. Eftersom avgiften inte fastställs på plats vidviktkontrollen utan först efteråt av , borde det inte medföranågra oöverstigliga svårigheter att differentiera avgifterna. Ett alternativkan dock vara mindre snäva toleransgränser. Överiastlagenstillämpning på transporter med buss tas särskilt upp av ,och . påpekar härvid att resonemangen och motiveringarna ipromemorian så gott som uteslutande utgår från förhållanden, som avser trafikmed lastbilar med eller utan släpfordon, och att någon särskild hänsyn till despeciella fömtsättningar, som är förknippade med busstrafik, inte har präglatförslagen. Förbundetredogör härefter för hur högsta tillåtna lastkapacitet för en bussberäknas och konstaterar att varje buss får med tillämpning av olika beräkningsfaktorerett i besiktningshandlingarna åsätt högsta tillåtna antal passagerare,i förekommande fall kompletterat med uppgift om dämtöver högstatillåtna lastvikt i bagage-/godsutrymme. I vissa fall införs också uppgifterom reducerat passagerarantal eller lastvikt vid lägre tillåtet axel- Prop.1989/90:17 tryck. Dettyngsta skälet för att särbehandla bussar med avseende på axel- ochbruttovikter ligger enligt busstrafikförbundet i svårigheterna för ägare och förareatt objektivt kunna avgöra den faktiska lastvikten och dessfördelning i bussen. Förbundet anför därvid: Inomramen för det för bussen fastställda högsta antalet passagerare kan dessavikter variera relativt mycket beroende på passageramas verkliga vikter ochderas placering i bussen. Det säger sig självt att skillnaden i lastvikt ärpåtaglig mellan när bussen i ena fallet utgörs av sommarklädda lågstadiebarn påen kort utflyktsresa och i andra fallet av vinterklädda pensionärer på hemvägfrån shoppingtur i våt väderlek. I linjetrafik föreligger dessutom i praktikenplikt att befordra passagerare upp till det antal, för vilket bussen enligtsina besiktningshandlingar är godkänd vid det för vägen tillåtna högsta axel-och boggitrycket. Någon möjlighet för föraren att avgöra om detta innebär atttillåtna axeltryck och bruttovikter överskrids finns i praktikeninte. Detmåste därför, enligt förbundets mening, alltid godtas att en buss får framföraspå 10/16-tonsväg med det antal passagerare och den last i övrigt, som harangivits i bussens registreringshandlingar, utan att överlast skall ansesföreligga. Av handlingarna bör också framgå den reduktion av antaletpassagerare och övrig last, som måste iakttas om bussen skall få framföras påväg med lägre tillåtet högsta axeltryck. Vidöverskridande av det sålunda enligt besiktningshandlingarna godkända högstaantalet passagerare kan överlastavgift fastställas för varje överskjutandepassagerare och hundratal kilo bagage i bagageutrymmet. Förbundetfår alltså föreslå att lagen (1972:435) om överlastavgift ändras så attöverlast i buss uteslutande bestäms med utgångspunkt från det högsta antalpassagerare och den bagagevikt i bagageutrymme, som finns fastställd i bussensregistreringshandlingar. Den enda vägning som sålunda kan behöva ifrågakommavid kontroll gäller därvid alltså bagaget i eventuellt särskilt bagageutrymme.Några särskilda viktreduktioner vid fastställande av avgiftspliktig överlastskulle inte behöva göras. anför synpunkter som i stort överensstämmer med . Även framhåller de svårigheter vidbestämning av lastvikt och viktfördelning som busstrafikförbundet pekat på. 2.3 Avgiftsnivå och viktavdrag Dei promemorian föreslagna ändringarna i överlastlagen har sin gmnd bl. a. i attöverlastavgifterna sedan lagens tillkomst kraftigt har urholkats genompenningvärdets fall. Den föreslagna fördubblingen av själva avgiftsnivån harinte mött några invändningar under remissbehandlingen. Däremot har reduceringenav viktavdragen kritiserats av flera remissinstanser. I några remissvar harockså framförts andra synpunkter som rör avgiftsnivån, bl. a. förslag om enviss minsta avgift. Som tidigare redovisatshar förslaget om ett för alla axlar enhetligt viktavdrag genomgående mottagits positivt av remissinstanserna. emot harBilindustriföreningen, Skogsindustrierna, Svenska handelskam- Prop. 1989/90:17 marförbundet,IndustriJÖrbund och Stora Skog aktiebolag kriti- Bilaga 2 serat denföreslagna nivån för viktavdragen, . De nämnda remissinstanserna anseravdraget för lågt och föreslår i ställt ett viktavdrag om lägst . Man anför som argument för sin ståndpunkt bl.a. att lastkontrollteknikeninte är tillräckligt utvecklad för en så låg tolerans som den föreslagna.Skogsindustrierna säger i sitt remissvar att kontrollen av lastviktensfördelning på ingående axlar i många fall är ett svårlöst problem. Som exempelnämns i remissvaret att vid lastning av sågtimmer eller massaved i fallande längderkan en felaktig placering av tyngdpunkten med endast innebäraöverskridande av tillåten axellast med . Skogsindustrierna poängterarockså att man, genom att förorda ett viktavdrag om , ställt sig bakom enmycket kraftig skärpning av lagen. behandlar i sitt remissvar utförligt problem i sambandmed viktavdragen. Förbundet nämner fömtom de traditionellt kändasvårigheterna att tillförlitligt beräkna lastvikten vid massgods (sten,schaktmassor etc.) de stora problem som finns framför allt då det gäller attbedöma lastens fördelning på fordonets eller fordonstågets samtliga axlar. Iremissvaret pekas bl. a. på att betydande svårigheter härvid föreligger vidtransport av exempelvis förseglade containrar och avfallscontainrar liksom vidsuccessiv lastning och lossning. Åkeriförbundetfinner promemorians förslag om ett enhetligt viktavdrag oavsett axelarrangemangvara godtagbart, men anser att nivån om inte kan accepteras urrättssäkerhetssynpunkt ens om högklassig kontrollapparatur skulle finnasallmänt tillgänglig. I stället hävdar förbundet att nuvarande avdragsvikterrepresenterar en rimlig och lämpligt avvägd nivå när det gällermisstagsmarginal för de tyngsta fordonen. Detta gäller särskilt toleransnivåvid fdförddad last och belastning av ett ensamt fordon. Närdet gäller fordonståg av de största kategorierna med ett flertal axelarrangemangoch de högst utnyttjade bruttovikterna anser åkeriförbundet emellertid att detsamlade antalet avdrag kan ge utrymme för ett avgiftsfritt bmttoviktsöverskridandesom, allmänt utnyttjat, skulle kunna medföra skada på vägar och broar.Förbundet finner därför fog för att införa en begränsning av de samladeviktavdragen för ett flertal axlar. Sammantagetsäger sig vara berett att godta ett mot det nuvarandeviktavdraget för en boggi, , svarande enhetligt axelavdrag dvs. 750kilo för varje axel. För att inte den sammanlagda felmarginalen för mångaxladefordon eller fordonståg i högsta bmt-toviktsklass skall leda tillförhållandevis höga tal av avgiftsfritt bmttoviktsöverskridande skulle, enligtförbundet, den sammanlagda felmarginalen kunna begränsas till . Vägverketanför i sitt remissvar att de nuvarande mycket generösa viktavdragen har mereller mindre regelmässigt tagits i anspråk för att öka lastvikten hos fordonen.För att så långt som möjligt motverka att en informell vikttolerans finns kvaräven sedan de föreslagna ändringarna införts, bör enligt vägverketöverlastlagen kompletteras. slårdärvid en regel av innebörd att om överlast återstår sedan viktavdra- Prop.1989/90:17 gen gjorts, skall avgiften beräknas för hela överlasten utan någraavdrag. Någraremissinstanser har föreslagit en regel om att alltför små avgifter inte skallpåföras. i , länsstyrelsernas organisationsnämndoch förordar en regel av den innebörden.Länsstyrelsernas organisationsnämnd hänvisar härvid till den omfattandeadministration, som blir följden av varje beslut om överlastavgift. anför att regeln om förhöjd avgift vid upprepad förseelse såvittförbundet känner till sällan tillämpas men att den avsevärt torde belastahandläggningen. Man föreslår därför att bestämmelsen utmönstras ur lagen. 2.4 Beslutande myndighet, uppbörd och indrivning 1promemorian behandlas vissa frågor i anslutning till uppbörd och indrivning avöverlastavgift. När det gäller svenskregistrerade fordon föreslås inte någraförändringar. I anslutning härtill tas bl. a. upp frågan om det nuvarandesystemet med som besliitsmyndighet skall bibehållas eller om exempelvispolismyndighet skall kunna meddela beslut om överlastavgift. Inte heller idetta avseende föreslås i promemorian några förändringar, utan det rådandesystemet med beslut av länsstyrelse i första instans och möjlighet tillöverklagande till kammarrätt förordas kvarstå. Endastnågra remissinstanser har framfört synpunkter rörande de aktuella frågorna.När det gäller beslutande myndighet anför kammarrätten i att manvisserligen inte vill bestrida att det nuvarande systemet med länsstyrelse somavgiftsmyndighet har fungerat väl, men att en ordning med polismyndighet sombeslutande myndighet från såväl praktiska som principiella synpunkter har godaskäl för sig. Med en förenkling av reglerna skulle det vara en fördel om dessakunde fastställas i samband med viktkontrollerna, somdomstolsprövningen skulle kunna genomföras på det principiellt riktiga sättetmed möjlighet att överklaga i länsrätt. Länsstyrelseni påpekar att ärenden om vägtrafikskatt och bilregistrering numeraöverklagas till länsrätten och ifrågasätter om inte samma ordning bordetillämpas vid överlastärenden. Motsvarande synpunkter framförs avlänsstyrelsen i . Riksskatteverketframhåller angående beslutsmyndighet att man ansluter sig till promemoriansargumentering för att bibehålla som sådan. Närdet gäller uppbörd och indrivning av överlastavgift framhåller RSV att det är absolut nödvändigt att åtgärder vidtas för att förbättra betal ningsbenägenheten. Enligt verkets mening skulle uppbörden avsevärt för enklas, betalningsbenägenheten förbättras och indrivningen underlättas om vissa åtgärder vidtogs. 1 första hand föreslår RSV härvid att de nuva rande otillsenliga rutinerna vid uppböd av överlastavgift upphör. I stället bör trafiksäkerhetsverket svara för uppbörden av överlastavgift med hjälp av ADB på samma sätt som vid uppbörden av vägtrafikskatt. Härige nom skulle restföringen underlättas och bevakningen av att betalning sker skulle kunna göras maskinellt som det skulle bli lättare att ta fram statistik över påförda överlastavgifter. För att öka betalningsbenägenheten i fråga om överlastavgift bör enligt RSV:s mening regler om brukandeförbud 29 4 1989/90. införaspå samma sätt som gäller vid obetald vägtrafikskatt. En sa- Prop.1989/90:17 mordning av uppbörden av överiastavgift med uppbörden avvägtrafikskatt Bilaga 2 skulle enligt RSV också möjliggöra avräkning avobetald överiastavgift vid återbetalning av vägtrafikskatt. Länsstyrelseni förordar - i likhet med RSV - att bilregistret bör användas för påföringav överiastavgift och att bmkandeförbud bör införas vid obetald överlastavgiftpå samma sätt som vid obetald vägtrafikskatt. Även länsstyrelsernasorganisationsnämnd röTordar bmkandeförbud vid obetald avgift liksom debiteringoch bevakning inom bilregistersystemet. 2.4.2Särskilt angående utländska fordon Närdet gäller utländska fordon med konstaterad överiast föreslås i promemorian atttullmyndigheten i den ort där fordonet skall föras ut får föbjuda att fordonetlämnar landet innan överiastavgiften har betalts eller säkerhet för betalninghar ställts. Uppgifterna i polisens primärrapport fömtsätts härvid utgöra underiagför tullmyndighetens beräkning. Promemoriansförslag har i denna del kritiserats i flera remissvar. Av de remissinstansersom särskilt berört frågan om utländska fordon har endast tillstyrkt promemorieförslaget. Riksåklagaren, ,generaltullstyrelsen, länsstyrelserna i och samtSvenska anför kritiska synpunkter mot förslaget.Gemensamt för invändningarna är att man ifrågasätter om den föreslagna regelnkan fås att fungera i praktiken. Framför allt pekas på svårigheterna förtullmyndigheterna att få kännedom om ett föreliggande överlastbeslut för ettvisst fordon, bl.a. eftersom utreseorten ofta kan antas vara okänd. Länsstyrelseni anser att polismyndighet bör meddela det preliminära beslutetnär det gäller utländska fordon och föreslåratt polisen bör beräkna överlastavgift och därefter beledsaga det utländskafordonet till närmaste tullmyndighet. Generaltullstyrelsenanför att det föreslagna förfaringssätt förutsätter att polisen anvisar förarenav fordonet en viss angiven utförselort och att berörd tullmyndighet av polisenmeddelas om aktuellt fall och primärrapporten på lämpligt sätt överbringas tilltullmyndigheten. Vidare anför generaltullstyrdscn: Detförutskickade förfaringssättet kan i praktiken knappast fås att fungera på avsett sätt. Någon skyldighet att använda viss utförselort kan knappast oberopas av polisen med mindre sådan lagstiftning införs och efterievna- den kan övervakas, varför föraren kan välja annan ort än den polisen anvisar. Ett stort antal utförselorter måste därför informeras och svårighet kommer dessutom att föreligga att vid dessa orter "fånga in" detaktuella fordonet. Skulle så ändå ske måste fordonet ställas upp på lämplig plats vid utförsdorten och detta innebär ytteriigare problem för tullmyndigheten särskilt vid hårt belastade utförselorter. Därutöver måste polisens primär rapport översändas till ett antal utförselorter eller begäras in från aktuell polismyndighet då fordonet stoppats av den berörda tullmyndigheten.