prop · GD0362 · 1989-12-31 00:00:00 — Avsikten har varit all pröva vissaspecificerade arbetsmetoder eller att pröva effekten av vissa avvikelser från försäkringsreglema. Försöksverksamhetensom metod har fått ett starkt stöd i försäkringsadministrationen och harinitierat en rad förslag till förbättringar och effek-tiviseringar avförsäkringen och handläggningen av denna. Jag anser att det nu är angeläget meden utvidgad försöksverksamhet för atl utveckla försäkringskassomasarbetsmetoder på rehabiliteringsområdet och som då speciellt inriktas på atlförbättra samarbetet mellan olika rehabiliterings-ansvariga. En sådanverksamhet bör omfatta hela område. Försäkringskassanscentrala roll i den administrativa samordningen av rehabiliteringsarbetetunderstryks av att stora delar av de ersättningar som är aktuella i sambanddärmed beslutas och betalas ut av försäkringskassorna. Lämpliga organ församordningen är de centrala och lokala rehabilite-ringsgmppema. Ett syfte medden utvidgade försöksverksamheten bör därför vara alt utveckla del samarbetsinslmmentsom dessa utgör. eget direkta ansvar för attrehabiliteringsinsatser kommer lill stånd bör i första hand avse personer somuppbär ersättning från den allmänna försäkringen i form av sjukpenning ellerförtidspension, eller uppbär ersättning från arbetsskadeförsäkringen i form avsjukpenning eller livränta. Föratt få kunskaper som kan utnyttjas i del fortsatta utvecklandet av rehabiliteringsarbetetbör det finnas en betydande frihet att inom försökets ram utforma och prövametoder för rehabilitering, samarbetsformer och olika rehabiliteringsinsatser. i denna frihet bör innebära att försäkringskassoma i större utsträckning änidag bör kunna betala för rehabiliteringsinsatser som bedöms som lämpliga mendär någon som är ansvarig för kostnadema inte har kunnat anges. Denna situationbeskrivs ofta som ell hinder i det nuvarande rehabiliteringsarbetet. Samtidigthar del varit svårt att få exempel på idéer som skulle vara önskvärda attrealisera, men som ej varit genomförbara av det nämnda skälet. Ett syfte medförsöksverksamheten bör därför vara att genom praktisk tillämpning få eninventering av vilken typav åtgärder som moisvarar denna beskrivning och vilken omfattning Prop.1989/90:62 de i så fall har. Derehabiliteringsinsatser som kan komma i fråga inom ramen för försöksverksamhetenbör kunna riktas lill både personer som redan har en anställning men som uppbärsjukpenning och till personer som saknar fotfäste på arbetsmarknaden. De senarekan vara bl.a. människor med funktionshinder som får sin försörjning genomförtidspension eller sjukbidrag. Det är angeläget att de samlade åtgärder somvidtas för att ge den s. k. arbetslinjen ökad krafl kan omfatta både personersom är etablerade på arbetsmarknaden och personer som inte är del. Hittillsvarandeerfarenheter talar för att åtgärdema i fråga i ekonomiskt hänseende inte medförnågra större kostnader. Problemen är av mer principiell art och har inneburitbetydande svårigheter när del gällt att få igång ett fungeranderehabiliteringssamarbete mellan flera parter. Inriktningen bör vara att kostnademaför de åtgärder tar kostnadsansvaret för inte överstiger denkostnad socialförsäkringen annars skulle ha belastats med i form av sjukpenningeller dyliki. För att finansiera ålgärder av delta slag bör 10 milj. kr. perår få disponeras från anslaget D 1. Bidrag till sjukförsäkringen ochinkomsttiteln 1221 Sjukförsäkringsavgift, netto. Den föreslagnaförsöksverksamheten bör kunna startas och pågå under en periodav . Detbör bli en uppgift för RFV att i samråd med Försäkringskasseför-bundel välja utde försäkringskassor som skall genomföra den utvidgade försöksverksamheten ochatt utforma de närmare riktlinjema för denna. RFV bör också ingående följaförsöksverksamheten och utvärdera denna. Jag avser att återkomma lillregeringen angående närmare direktiv till RFV om hur redovisning ochutvärdering av försöksverksamheten skall ske. Erfarenhetema bör också löpandeav RFV kunna föras vidare så att de möjligt kan komma övrigaförsäkringskassor tillgodo. Jagavser att i budgetpropositionen för /91, vid min behandling avanslaget B 2. Allmänna försäkringskassor, återkomma till behovet av desärskilda personalresurser som erfordras för att genomföra den utvidgadeförsöksverksamheten. Underdet har, bl. a. som ell resultat av den tidigare försöksverksamheten,en rad kontakter knutits mellan ansvariga för olika delar irehabiliteringsarbetet (försäkringskassor, yrkesinspektionen, arbetsförmedlingar,landsting m.fl.). Dessa kontakter har i de flesta fall kommit lill stånd genomlokala initiativ. För att ytterligare främja en sådan utveckling anordnade RFV,AMS, arbelarskyddsstyrdsen och efter samråd medLandstingsförbundet i febmari 1989 en konferens för regionala myndigheter somär inblandade i rehabiliteringsarbetet. Enligt vad jag erfarit övervägs enmotsvarande konferens i samma syfte . Godaerfarenheter finns således som visar atl myckel kan göras för all främja bättrerehabilitering och arbetsmiljö redan inom nuvarande organisationsuppdelningoch regelsystem. Enligt min mening är detta en utveckling som är väl värd alluppmuntra och jag anser del angeläget alt alla sådana möjlighetertill bättre samarbete tas tillvara även vid Prop.1989/90:62 sidan av den utvidgade försöksverksamhet som jag här har förordat. 4 Attitydpåverkande insatser och ökad kontrollverksamhet Min bedömning: Denökning av den ersatta sjukfrånvaron som skett kan till stor delhänföras till ökningen av de långa sjukfallen. Emellertid har en ökning ocksåkunnat registreras beträffande korttidsfrånvaron. Det är angelägel altorsakerna bakom den ökande korttidsfrånvaron klarläggs. Vidare börförsäkringskassornas kontrollverksamhet ses över och förslärkas. Skälenför min bedömning: Sjukersättning skall utges då den försäkrade på gmnd avsjukdom inte kan utföra sitt arbete. Del står visserligen klart att missbmkligger bakom endast en mycket liten del av de totala kostnadema försjukförsäkringen. Där det förekommer måste det dock stävjas med kraft. Det ärnödvändigt atl den gmndläggande principen angående ersättningsrätlen respekterasför att förtroendet för sjukförsäkringssystemet skall kunna upprätthållas. mätning som RFV låtit göra genom SIPU:s servicebarometer framgår att avde försäkrade trodde alt det var vanligt att människor missbmkarsjukpenningförsäkringen genom att sjukskriva sig ulan att vara sjuka. Hälftenav de försäkrade ansåg att kontrollen av de sjukskrivna borde öka. Föratt belysa medborgamas uppfattningar om den allmänna försäkringen ochutnyttjandet av den har RFV i särskilda direktiv för anslagsframställningenför budgetåren 1991/92 1993/94 avseende verket och de allmänna försäkringskassomafått i uppdrag alt göra en utvärdering av den information som lämnas tillallmänheten om den allmänna försäkringen, dess roll och dess utformning. Därvidskall särskilt beaktas den allmänna försäkringens karaktär av kollektiv,solidarisk försäkring och hur detta förhållande kommit till uttryck iinformationen till allmänheten. Det framhålls också all det är av intresse altklarlägga allmänhetens uppfattning om den allmänna försäkringen. RFVredovisar också i sin anslagsframställning för /91 vissaöverväganden angående attitydpåverkande insatser och kontrollverksamheten. Verket påpekar attungdomar som just trätt in på eller står i begrepp all träda in påarbetsmarknaden är en speciellt viktig målgmpp för information om försäkringenoch dess gmnder. En särskild studie pågår också angående ungdomarssjukskrivningsmönster. Studien skall redovisas . Läkamahar genom intyg och utlåtanden ett avgörande inflytande på försäkringskassomasbedömning av bl. a. hur länge det tillstånd som berättigar till sjukpenningvarar. Det är viktigt att genom information till och diskussionermed läkama skapa en ökad insikt om betydelsen av atl Prop. 1989/90:62 läkarnasbedömning av i vilken grad och hur länge arbetsförmågan är Bilaga 1 nedsattrelateras till den försäkrades specifika arbetssittiation. Läkama behöversåledes ha bättre kunskap om olika arbetsförhållanden, liksom om hur ensjukskrivning direkt kan motverka rehabilitering och återgång i arbete. Fråganom utformningen av läkamtlåtanden som gmnd för bedömningen av sjukpenningrätthar tagits upp av rehabiliteringsberedningen. Med anledning av detta har RFVstartat ett utvecklingsarbete i denna fråga med praktiska försök med nya läkamtlåtandenhos två försäkringskassor. RFVframhåller vikten av alt det finns en väl fungerande kontrollverksamhet inomden allmänna försäkringen. Det måste framgå tydligare för allmänheten allkontroll genomförs i olika former, bl.a. genom kontakter med arbetsgivareneller i form av hembesök eller tdefonkontroll. Kontrollverksamhetensyftar dels till att avslöja, dels till alt motverka missbmk. Den inriktas iförsta hand på de korta sjukfallen. När kontrollen sker i form av hembesökeller telefonsamtal kan dessa kontakter också ha en annan viktig funktion,nämligen alt ge impulser till rehabilitering och på så sätt förhindra en långtidssjukskrivning. Föratt fånga upp försäkrade med upprepad korttidsfrånvaro får försäkringskassoma datamässiglframställda utredningsunderlag. har fömtsättningama för närsådana utredningsunderlag skall tas fram omarbetats. 1 den nya mtinen tashänsyn såväl till antalet korta sjukersättningsärenden som till den försäkradesålder. RFV har bemyndigande att meddela föreskrifter som möjliggör attläkarintyg kan begäras redan från första sjukdagen, om missbmk avsjukersättning kan misstänkas. Föratt få underlag för en bedömning av om kontrollinsatserna ligger på en rimlignivå gör RFV en sammanställning av vilka resurser de olikaförsäkringskassorna har avsatt för kontrollverksamhet och vilketresultat de utförda kontrollema har gett. Analysen skall ligga till gmnd förnärmare riktlinjer för omfattningen och inriktningen av försäkringskassornaskontrollverksamhet. Dessakunskaper kan sedan hjälpa försäkringskassoma att använda rätt metod vid rätt tillfälle.Det kan dock redan nu sägas all kontroller i form av förfrågan hos arbetsgivareger större effekt än hembesök hos de försäkrade. Kontrollresursema bör därföri första hand användas för arbetsgivar-kontroller. Det är klart atthembesök bör ske även i form av såväl intensivkontroller som riktadekontroller mot vissa försäkrade eller gmpper av försäkrade. Jagvill för egen del understryka vikten av atl det finns ett välavvägt syslem för attitydpåverkande insatser och kontrollverksamhet i socialför säkringsadministrationen. De resultat som redovisats från ett antal intensifierade kontroller visar också på att sådan kontroll är väl motiverad. Jag hälsar därför med tillfredsställelse de insatser som görs på detta område. Vad som hillills framkommit pekar också enligt min mening på alt en viss förstärkning kan vara påkallad av de resurser som disponeras för denna verksamhet. Jag utgår ifrån att RFV i samband med 15 sin översyn också beaktari vad mån de nuvarande möjlighetema till sanktioner vid missbmk är tillfyllestoch, om så bedöms erforderligt, återkommer till regeringen med förslag omförbättringar av sanktionsmöj-lighelema. Jag avser därför alt återkommatill denna fråga i min behandling av anslaget B 2. Allmänna försäkringskassor ibudgetpropositionen för /91. Det förslag angående resurser tillförstärkt kontrollverksamhet som jag avser att då redovisa skall möjliggöraframför allt en utökning av kontroller hos arbetsgivaren men också ökadekontakter med den försäkrade i form av telefon förfrågan eller hembesök samttelefonförfrågan hos behandlande läkare. Utgående från de erfarenheter somerhållits ur den senaste lidens intensifierade kontrollverksamhet räknar jagmed att 10 av samtliga sjukanmälningar då skall kunna kontrolleras.Tillsammans med andra åtgärder som t.ex. ett utökat antal överenskommelser omsjuk- och friskanmälan genom arbetsgivare och utökat arbetsgivarinträde vidprivata företag bör försäkringskassornas möjligheter atl avslöja och motverka försäkringsmissbmkdärigenom kunna ökas högst avsevärt jämfört med dagsläget där endast en ringasjukkontroll skett vid många av landets försäkringskassor. Enligt min mening ärförbättrade och förstärkta insatser på dessa områden nödvändiga för attupprätthålla en bred uppslutning kring den solidariska och kollektiva gmnd somsocialförsäkringen vilar på. 1989/90:62 Bilaga1 5 Arbetsgivarinträde vid privata företag Mitt förslag: Enförsöksverksamhet genomförs med förenklade mtiner för beräkning ochutbetalning av sjukpenning m. m. i samband med arbetsgivarinträde vid företaginom det privata avtalsområdet. I detta syfte införs en särskild lag medtidsbegränsad giltighet. Riksförsäkringsverketsförslag: Överensstämmer i allt väsentligt med mitt. Skälen för mitt förslag:Enligt 3 kap. 16 § tredje stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL)har en arbetsgivare som betalar lön till en arbetstagare under sjukdom rätt altuppbära dennes sjukpenning, s.k. arbetsgivarinträde, om det finns enöverenskommelse i form av ett kollektivavtal som på arbetstagarsidan slutits ellergodkänts av en organisation som är att anse som huvudorganisation. En sådanöverenskommelse är bindande för . har sådanaöverenskommelser om arbetsgivarinträde nästan enbart träffats för statligtanställda och vissa andra tjänstemän i statsunderstödd verksamhet, l.ex.lärare och anställda hos försäkringskassorna. gäller ettförfaringssätt med schabloniserad beräkning av sjukpenning för statligtanställda. Sedanden s.k. timsjukpenningreformen genomfördes har nya avtalom sjuklön tillkommit på arbetsmarknaden. flertal arbetsgivar- ocharbetstagarorganisationer som är verksamma inom Prop. 1989/90:62 denprivata sektorn har uttryckts intresse för att tillämpa ett arbetsgivarin- Bilaga 1 trade för sjukpenning av ensjukperiod. Inomdet privata avtalsområdet tillämpas eller har tillämpats arbetsgivarinträdeinom företagen SKF i och Aluminium i . Erfarenheternafrån dessa företag, liksom erfarenheter från det statliga arbetsgivarinlrädet,har visat på betydande fördelar med ett sådant system men också på behov avutveckling och förbättringar av de nuvarande bestämmelsema för att göra arbetsgivarinträdeadministrativt lämpfigt även i den privata sektom. RFVhar i egenskap av tillsynsmyndighet för de allmänna försäkringskassoma följtden hittillsvarande verksamheten med arbetsgivarinträde på det privataavtalsområdet. I en framställning lill har verketframhållit att det är i hög grad önskvärt all genomföra en försöksverksamhetsom syftar till att finna så smidiga former som möjligt för arbetsgivarinträdeäven på det privata området. RFVanger i sin framställning att verket också överväger alt genomföra försök meden sjukpenningberäkning som utgår från ett ändrat inkomstbegrepp men med iövrigt oförändrad administration. Ett sådant försök skulle i första hand avsealt finna metoder för att arbetstagaren skall få så korrekt kompensation sommöjligt. Förberedelser för detta pågår inom verket. Verkethar i fråga om de närmare formema för en försöksverksamhet med arbetsgivarinträdeuttalat bl.a. atl regler bör införas som gör det möjligt att beräknasjukpenningen på etl löneunderlag som arbetsgivaren aviserar RFV; den del avlönen som överstiger sju och ett halvt basbelopp enligt AFL skall emellertidinte ingå i beräkningen. Bedömningen av rätten till sjukpenning samtsjukkontroll m. m. skall även i försöksverksamheten göras av . Defördelar som finns med arbetsgivarinträde även inom det privata avtalsområdetär bl. a. att arbetstagaren får en mera korrekt ersättning i förhållande tillden inkomstförlust han gör vid sjukdomstillfället. En annan fördel är attkontrollen av att den försäkrade inte arbetar under sjukskrivningstidenavsevärt förenklas och förbättras. Dessutom innebär förslaget att besparingarkan göras i försäkringskassomas administrativa arbete med korta sjukfall. RFVföreslår att försöksverksamheten skall avse de första 14 dagama av ensjukperiod och omfatta vissa arbetsgivare som har ingått ett sådant avtal om arbetsgivarinträdesom avses i 3 kap. 16 § tredje stycket AFL. Somjag har framhållit är det ur olika synvinklar positivt om systemet medarbetsgivarinträde kommer till användning också inom det privata avtalsområdet.En försöksverksamhet kan bidra till att klara ut fömtsättningama för ett systemsom bättre än det nuvarande gör arbetsgivarinträde hanterbart också inom denprivata sektorn. Jag föreslår därför att en försöksverksamhet genomförs medden inriktning som RFV föreslagit. Vilka förelag som skall ingå i verksamhetenfår bestämmas i samråd mellan RFV, och arbetsgivaren. Detbör emellertid i sista hand vara en uppgift för RFV att ta ställning 17 2 1989/90. till vilka arbetsgivaresom med beaktande av försöksverksamhetens syfte lämpligen bör ingå iförsöksverksamheten. Det bör av en arbetsgivare som är intresserad av att ingåi försöksverksamheten krävas att han ingår ett samarbetsavtal medförsäkringskassan. Avtalet bör reglera utbe-talningsmtiner m. m. Mitt förslag innebär atten särskild lag införs om försöksverksamhet med förenklade mtiner för beräkningoch utbetalning av sjukpenning. Lagen bör gälla till utgången av . Det är enligt min meningangeläget att försöksverksamheten ger ett så brett beslutsunderlag som möjligt.Jag anser därför att RFV och försäkringskassoma successivt bör söka utvidgautnyttjandet av försökslagstiftningen allteftersom erfarenhetema avförsöksverksamheten kommer fram. Denna ambition kan inrymmas inom den ram somjag har föreslagit. En förenkling av deadministrativa mlinema för hantering av korta sjukfall och utbetalningar avsjukpenning är av stor betydelse för försäkringskassomas möjligheter attbedriva ett aktivt rehabiliteringsarbete. En överslagsmässig beräkning visaratt det kan skapas ett utvidgat utrymme för rehabiliteringsarbete motsvarandeca 30 årsarbetskrafter för varje hundratusental försäkrade som omfattas av arbetsgivarinträdeav del slag som redovisats i den nu föreslagna försöksverksamheten. En vissbesparing kan också göras i de administrativa omkostnadema. 1989/90:62 Bilaga 1 6 Ytterligare nivåer i sjukpenningförsäkringen ochanslutande ersättningssystem Mittförslag: Utöver hel och halv sjukpenning skall också en Qärde-dels och trefjärdedels sjukpenning kunna ges ut inom den allmänna sjukförsäkringen. Nyasådana ersättningsnivåer införs också med avseende på sjukpenning inomarbetsskadeförsäkringen och det statliga personskadeskyddet samthavandeskapspenning och smitt-bärarersättning. Beredningensförslag: Överensstämmer med mitt såvitt gäller sjukpenning enligt AFL.Beredningen har inte föreslagit någon ändring beträffande ersättningsnivån förde andra förmånsslag som jag här lar upp. Remissinstanserna:I stort sett samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget. RFV anser atterfarenheten av den försöksverksamhet som bedrivits med fyra nivåer försjukpenningersättningen är så positiv att den kan ligga lill gmnd för enpermanent lagstiftning. Avvisande till förslaget är endast försäkringsöverdomstolen,som anser alt del framstår som i det närmaste praktiskt ogörligt att på etträttvist sätt tillämpa ell så fingraderal system. Skälenför mitt förslag: har med stöd av lagen (1985:1002) omförsöksverksamhet inom sjukförsäkringsområdet en försöksverksamhet medmöjlighet till kvarts och trekvarts sjukpenning bedrivits inom treförsäkringskassor. Syftet med försöket har i första hand varit alt förbättra fömtsättningamaför yrkesinriktad rehabilitering och för en smidigare återgång till arbete efter lång sjukskrivning (se prop. Prop.1989/90:62 1985/86:38). Erfarenhetemaav försöksverksamheten är goda. Av utvärderingen framgår all de två nya ersättningsnivåemahar använts så som tänkt. Altemativet hade i det stora flertalet fall varitsjukskrivning på närmast högre nivå, vilket skulle ha medfört ökade kostnaderför försäkringen. Erfarenhetema visar att återgången i arbetet har påskyndatsgenom att de båda nya ersättningsnivåerna kunnat utnyttjas. Enligtmin mening talar erfarenhetema från den försöksverksamhet som genomförts med enmera flexibel sjukpenning för att permanenta regler nu införs. Den störreflexibiliteten har visat sig vara etl bra medel i strävandena atl förbättrarehabiliteringen så att den som är sjukskriven snabbare än vad som är falletkan återvända till arbetet. Ettsystem med fyra sjukpenningnivåer i stället för två ställer självfallet störrekrav vid bedömningar av rätten till sjukpenning. "Fingraderade" bedömningarav olika förmånsnivåer förekommer emellertid inom skilda områden avsocialförsäkringssystemet. Enligt mitt förmenande ger varken erfarenhetema fråndessa områden eller från den aktuella försöksverksamheten belägg för attsjukpenningrätten blir alltför svårbedömd om ytterligare två ersättningsnivåerinförs. Försöksverksamhetenvisar också atl införandet av en mera flexibel sjukpenning kan medförabetydande ekonomiska vinster för den allmänna försäkringen. Redan utnyttjandetav närmast lägre ersättningsnivå har i försöken medfört en kostnadsminskning,som omräknad till riksnivå kan beräknas till ca 120 milj. kr. Än mer betydelsefulltbör dock vara all sjukperiodema visat sig kunna avslutas snabbare än vad somskulle ha varit fallet med enbart två ersättningsnivåer. Någon beräkning avdenna kostnadsminskning har dock inte gjorts i försöksverksamheten. Motdenna bakgmnd förordar jag att de nuvarande ersättningsnivåema halv och helsjukpenning kompletteras med två nya nivåer, en Qärdedds och tre fjärdedelssjukpenning. Detta avser såväl sjukpenning enligt AFL som sjukpenning inomarbetsskadeförsäkringen och det statliga personskadeskyddet. Enligt3 kap. 9§ AFL utges havandeskapspenning såvitt nu är av intresse till enkvinna om havandeskapet har satt ned hennes förmåga att ulföra arbetsuppgiftemai hennes förvärvsarbete med minst hälften och hon inte kan omplaceras tillannat mindre ansträngande arbete. Havandeskapspenning utges med ett belopp sommotsvarar kvinnans sjukpenning enligt 4§ samma kapitel. Enligt min uppfattningbör även havandeskapspenningen kompletteras med två nya ersättningsnivåer. Enligtlagen (1989:225) om ersättning till smittbärare som trädde i krafl utges smillbärarpenning till en smittbärare som måste avstå från förvärvsarbete främst på gmnd av beslut enligt smitt skydds- eller livsmeddslagstiflningama. Smillbärarpenning utges med ell belopp som moisvarar smillbärarens sjukpenning och sjukpenningtillägg enligt AFL. Smillbärarpenning kan utges i form av hel eller halv förmån. 1 den proposition (prop. 1988/89:112) som låg till gmnd för lagstiftningen uppmärksammades rehabiliteringsberedningens förslag om ytterligare två 19 Jag uttalade därvid (s. 34) att jag avsåg atl aktualisera fråganom fler ersättningsnivåer för smittbärarpenningen om regeringen beslutade attförelägga förslag om flera ersättningsnivåer för sjukpenningen. Ienlighet härmed förordar jag nu att smillbärarpenning skall kunna utges även iform av en fjärdedels och tre fjärdedels förmån. Mitt förslag fömtsätterändring i 3 kap. 7 och 9 §§ AFL, 3 kap. 5 § lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring (LAF), 13§ lagen (1977:268) om statligt personskadeskydd (LSP)och 5 § lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare. I 3 kap. 7 § AFL och13 § LSP föreslås vidare vissa redaktionella ändringar. Ändringama bör träda ikrafl , dvs. som den tidsbegränsade lagen (1985:1002)om försöksverksamhet inom sjukförsäkringsområdet upphör att gälla. Ändringen i 3 kap. 7 § AFLfår motsvarande betydelse också i fråga om den frivilligasjukpenningförsäkringen enligt 21 kap. samma lag och förordningen (1985:733)om frivillig sjukpenningförsäkring hos allmän försäkringskassa. 1989/90:62 Bilaga 1 7 Ersättning för resekostnad i stället för sjukpenning Mitt förslag:Ersättning för merkostnader för resor till och från arbetsplatsen skall kunnautges som altemativ till sjukpenning för alt underlätta återgång lill arbetet ianslutning till sjukdomsfall. Merkostnadsersättningen får för dag inte beräknastill högre belopp än som svarar mot det s.k. sjukpenningtaket för närvarande516 kr.