prop · GD03111 · 1989-12-31 00:00:00 — Någraremissinstanser har önskat en närmare anslutning till motsvarande regler i EG:ssjätte mervärdeskattedirektiv. Karnttiarräiten i har efterlystförtydliganden avseende vilka tjänster som skall medföra skatteplikt och omimportörens uppgiftslämnande skall vara sanktionerat. Flera remissinstanser har förordat ett snart införande avett importbe-skattningsystem pä varusidan där mervärdeskattskyldiga importörerbefrias .från införseibeskattningen. Skälen för mitt förslag: Jag har tidigare föreslagit enutvidgning av skattebasen som innebär att tjänster i allmänhet blirmervärdeskattepliktiga. Detta kan medföra att den svenska tjänstemarknaden kanhamna i ett ogynnsamt konkurrensläge i förhållande till den som utomlandstillhandahäller sådana motsvarande tjänster som kan tillgodogöras i Sverige.Därför bör en möjlighet att importbeskatta sådana tjänster övervägas. I denmån tjänster tillhandahålls i av en utländsk företagare skall tjänstenbeskattas här enligt redan gällande regler för beskattningen inom landet.Vidare kan i utlandet tillhandahållna tjänster avseende t.ex. reparation av envara beskattas i samband med införsel till av varan. Dessa reglerföreslås inte bli ändrade. De tjänster som skall kunna importbeskattas bör varasädana som tillhandahälls utomlands men som tillgodogörs i . avse juridisk rådgivning frän en i utlandet verksam jurist avseendeaffärer i . Om rådgivaren saknar anknytning till och råden haravlämnats utomlands kan tjänsten inte anses tillhandahållen i . Tjänstenär dock avsedd att komma till användning här. Tillhandahållandet har skett ikonkurrens med i verksamma juridiska rådgivare på deras naturliga marknad.Sådana tjänster bör kunna importbeskattas. Tjänster kan dock inte passeragränserna pä samma påtagliga sätt som varor Reglerna måste därför utformas påannat sätt än den nuvarande importbeskattningen av varor, som innebär attskatten uppbärs av tullmyndighet vid införsel. I EG:s sjätte mervärdeskattedirektiv har problemetangripits genom en utvidgning av reglerna för våren tjänst skall ansestillhandahållen och genom Prop. 1989/90:111 att göra mottagaren av tjänstenskattskyldig i vissa fall. Reglerna tillåter även att hänsyn tas till om entjänst faktiskt används och åtnjuts utanför eller inom EG-området. 1 Danmarkhar man i stället utformat reglerna som en importbeskattning. Jag anser ilikhet med kommittén att den ntodellen bäst överensstämmer med ML:s uppbyggnad.Eftersom den inte behöver innebära några materiella skillnader i förhållandetill EG-reglerna torde den föreslagna lösningen inte heller komma i konfliktmed harmoniseringssträ-vandena. Den som har etablerat sin affärsverksverksamhet i ,har fast driftställe här eller är bosatt i landet skall som huvudregel anseshär tillgodogöra sig de tjänster han erhåller. Tjänster som t.ex. inhandlasunder en resa för behov under resan eller tjänster avseende tillgångar ellerverksamhet i utlandet skall dock inte anses tillgodogjorda i . Reglerna bör såsom kommittén föreslagit utformas så attden som importerar en skattepliktig tjänst skall deklarera denna hosskattemyndigheten och skall erlägga den skatt som belöper på importen. Jagdelar lagrådels bedömning att redovisningen av mervärdeskatt avseende importav tjänst inte enbart skall kunna lämnas i form av en särskildmervärdeskattedeklaration såsom föreslagits i lagrädsremissen. Redovisningenskall således lämnas i självdeklaratioiien när förutsättningarna för detta äruppfyllda. Jag återkommer till dessa frågor i nästa avsnitt. De tjänster för vilka importbeskattning skall kunna skebör inte minst av praktiska skäl begränsas till vissa i lagen .särskilt angivnatjänster där en underlåten beskattning skulle kunna leda till betydandeolägenheter. Vissa av de tjänster som bör komma i fråga behandlas närmare ispecialmotiveringen. Importbeskattningen av tjänster bör inte omfatta den somvid en beskattning skulle haft rätt till avdrag med motsvarande belopp. Enutebliven beskattning i dessa fall medför inte någon konkurrenssnedvridning.Det är därför onödigt att beskatta sådan import av tjänsten Den som ärskattskyldig till mervärdeskatt skall således som huvudregel inte erläggamervärdeskatt vid import av tjänster. 1 den mån import sker i en blandadverksamhet skall emellertid importen, om förutsättningarna i övrigt äruppfyllda, deklareras och avdrag yrkas för den del som är hänförlig till denavdragsberättigade delen av versamheten. Jag har i avsnitt 2.3 föreslagit bestämmelser som innebäratt mervärdeskatten för flertalet statliga myndigheter och kommuner ipraktiken inte kommer att påverka valet mellan import och inhemsk upphandling.Åven dessa bör därför undantas frän importbeskattningen av tjänsten Vidare börinte importbeskattning av tjänster omfatta privatpersoner annat än om importenhar en något mer betydande omfattning. Den som inte bedriver yrkesmässigverksamhet skall inte erlägga skatt om värdet av importen underbeskattningsåret uppgår till högst 30 000 kn Kommittén har utrett möjligheterna till ett system därvaruimport för vissa skattskyldigainte skall beskattas. Kommittén har i princip uttalat en positiv inställningtill en sädan ordning men har ansett att den i vart fall inte bör genomförasinnan tulldatasystemet tagits i full drift. hänvisat till negativa budgeteffekten behov av möjlighetertill avancerat Prop. 1989/90:111 uppgiftsutbyte mellan tullmyndigheterna ochRSV i kontrollhänseende och osäkerhet om hur utvecklingen i omvärlden kommeratt bli. Jag delar kommitténs bedömning att det inte är en lämplig tidpunktatt nu slopa införselbeskattningen av varor för vissa mervärdeskattskyldiga. Mitt förslag: Den som är skattskyldig till mervärdeskattskall oberoende av årsredovisningens storlek alltid redovisa och betala mervärdeskatt.Det nuvarande redovisningsskyldighetsbegreppet slopas således. En skattskyldig med en skattepliktig omsättning som inteöverstiger . skall normalt redovisa mervärdeskatten i sinsjälvdeklaration. De förfaranderegler som gäller vid inkomstredovisning skalli huvudsak tillämpas även vid sädan mervärdeskatteredovisning. Mervärdeskattenskall dock tills vidare inte ingå i underlaget för debitering av preliminärskatt och bestämmelserna om kvarskatteavgift skall inte gälla för mervärdeskatttill den del sådan avgift skall utgå på betalning som inte gjorts senast den 18januari året efter inkomståret. Övrigaskattskyldiga skall redovisa skatten enligt nuvarande principen Kommitténs förslag överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna: Några remissinstanser ifrågasätter omförslagen medför förenklingar och anser att negativa konsekvenser kanuppkomma. Flera remissinstanser invänder mot att principerna för fyllnadsinbetalningoch kvarskatt skall tillämpas på dem som skall redovisa mervärdeskatten i självdeklarationen. Skälen för mitt förslag: gäller att den som ärskattskyldig till mervärdeskatt men som inte har en omsättning som överstiger30 000 kn per är normalt inte är redovisningsskyldig. Detta innebär att sädanskattskyldig i sina kundfakturor visserligen debiterar mervärdeskatt men atthan inte behöver redovisa denna till länsskattemyndigheten. Han har inteheller någon rätt till avdrag för sin ingående skatt imervärdeskattesammanhang. Däremot skall han, till skillnad frän enskattskyldig som dessutom är redovisningsskyldig, redovisa den ingående resp.utgående mervärdeskatten som kostnad resp. intäkt i självdeklarationen. Dennaordning har tillkommit för att begränsa antalet skattskyldiga som skallregistreras som mervärdeskattskyldiga. Den föreslagna breddningen avskattebasen medför ett kraftigt ökat antal skattskyldiga som enligt nu gällanderegler även skulle bli redovisningsskyldiga. Denna ökning av antaletskattskyldiga som skall registreras skulle medföra en mycket stor belastning påskattemyndigheterna. Antalet nya skattskyldiga som skall registreras bör därförbegränsas. Detta skulle kunna ske genom en höjning av beloppsgränsen förredovisningsskyldigheten. En sådan höjning skulle dock för att ha någon effekt behöva vara förhållandevis ston Den skulledärför medföra en Prop. 1989/90:111 inte obetydlig konkurrenssnedvridning tillfördel för skattskyldiga som inte är redovisningsskyldiga. Höjningen skulleäven innebära ett visst inkomstbortfall för staten. Kommittén har därförföreslagit att skattskyldiga med låg omsättning skall göra en fullständigmervärdeskatteredovisning i sin självdeklarationen. Överstiger den utgåendemervärdeskatten den ingående skall skillnaden betalas in till statskassan. Påmotsvarande sätt skall ett underskott återfås i sin helhet. Kommittén haransett det lämpligt att låta denna ordning omfatta skattskyldiga som enligtdagens regler kan medges hel- eller halvårsredovisning, dvs, skattskyldigavars skattepliktiga omsättning för beskattningsåret inte överstiger 200 000 knJag delar kommitténs uppfattning. Begreppet redovisningsskyldig som självständigt begreppföresläs försvinna. Samtliga skattskyldiga skall i princip ocksä vararedovisningsskyldiga. Beträffande den som är skattskyldig till mervärdeskattför omsättning av vara frän s.k, privatfastighet eller frän fastighet som anges12 8 7 mom, lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt talar dock inte minst praktiskaskäl för att även i fortsättningen låta dessa stå utanförmervärdeskattesystemet om verksamheten är av begränsad omfattning. Det sammagäller för uthyrning i vissa fall av sådana fastigheter och för verksamhet ivilken varor och tjänster omsätts under näringsverksamhetsliknande formen Jagföreslär därför i enlighet med kommitténs förslag att sädan verksamhet skallanses som yrkesmässig först när omsättningen för beskattningsåret överstiger 30000 kn Den som har en lägre omsättning omfattas inte av ML:s bestämmelsen Vissa som är skattskyldiga till mervärdeskatt är inteföremål för inkomstbeskattning. Det kan t.ex. gälla olika myndigheter,utländska företagare och konkursbon. Inte heller ett handelsbolag är som sådantföremål för inkomstbeskattning. Sådana mervärdeskattskyldiga som inte skalllämna allmän självdeklaration bör därför vara skyldiga att registrera sig förredovisning av mervärdeskatt inom det egentliga mervärdeskattesystemet oavsettomsättningens storlek. Detta bör även gälla för handelsbolag där delägarnaredovisar verksamhetens resultat i sina personliga självdeklarationen Lagrådet har avseende sädana skattskyldiga tillmervärdeskatt som har en omsättning som inte överstiger och som inteskall lämna självdeklaration ansett det lämpligare att begränsaregistreringsskyldigheten till vissa angivna juridiska personer, såsomhandelsbolag. Övriga skattskyldiga till mervärdeskatt som inte ärdeklarationsskyldiga vid taxeringen skulle enligt lagrådet kunna lämna sindeklaration för mervärdeskatteredovisningen i samband med att de allmännasjälvdeklarationerna avges. Erfarenhetsmässigt fungerar beskattning av denna typdåligt i praktiken om man inte använder nägon form av registreringsförfarande. De skattskyl diga till mervärdeskatt som enligt förslaget skall redovisa mervärdeskatten i självdeklaratiorien är registrerade i skatteregistret. Även den grupp som ho tar att hamna mellan systemen - skattskyldiga till mervärdeskatt med låg omsättning och som inte skall lämna självdeklaration - bör registreras på nå got sätt, antingen i skatteregistret, i mervårdeskatteregistret eller i etttredje nytt registen Enligt min mening är det lämpligast att placera dessa i mervår deskatteregistret och låta dem redovisa sin mervärdeskatt inom det egentliga mervärdeskattesystemet, ' Det bör även, om det föreligger särskilda skäl, finnas enmöjlighet att regi- Prop, 1989/90:111 strera andra skattskyldiga som har enomsättning som inte överstiger . för redovisning av mervärdeskattinom det egentliga mervärdeskattesystemet. Sådana särskilda skäl kan t.ex.föreligga under uppbyggnaden av en verksamhet om det står klart attverksamheten därefter kommer att få en tillräckligt stor omfattning. För sådana skattskyldiga som trots låg omsättning skallregistreras som mervärdeskattskyldiga bör enligt min mening, i motsats till vadsom föreslagits i lagrädsremissen, möjligheten till helärsredovisning inom detegentliga mervärdeskattesysteinet kvarstå. Lagrådet har ifrågasatt det lämpliga i att tillämpa deförfaranderegler som gäller för inkomsttaxeringen även på den mervärdeskatt somskall redovisas i allmän självdeklaration. För att förfarandet med att lämnamervärdeskatteredovisningen i självdeklarationen skall medföra de söktaförenklingarna torde det dock vara en förutsättning att dessamervärdeskatteuppgifter hanteras inom samma system som övriga uppgifter somlämnas i självdeklarationen. 1 linje med lagrådets önskemål kommer en mersystematisk genomgäng av de aktuella bestämmelserna att genomföras i sambandmed den pågående tekniska översynen av ML. För de skattskyldiga som skall redovisa mervärdeskatten isjälvdeklarationen skall således samma uppbördsförfarande tillämpas sombeträffande inkomstskatten. Mervärdeskatten skall alltså ingå i den slutligaskatten. Detta förutsätter vissa ändringar i den lagstiftning som styrförfarandet vid deklaration, taxering och uppbörd avseende inkomstskatt, Iproposition 1989/90:74 om ny taxeringslag m,in, har lämnats förslag till en nyreglering av taxeringsförfarandet. Jag utgår här från de förslag som lämnats idet sammanhanget. För att uppnå en samordning föreslår jag att det i en ny 21 SML anges att reglerna oni taxering i taxeringslagen, lagen om självdeklarationoch kontrolluppgifter (LSK) och uppbördslagen (1953:272) även skall gällafastställelse av mervärdeskatt som skall redovisas i självdeklaration. Itaxeringslagen föreslås endast en hänvisning i 1 kap. 1 8 till 21 8 ML och iLSK ett tillägg i 2 kap. 13 8 med innebörden att de uppgifter som behövs föratt fastställa mervärdeskatt skall lämnas i självdeklarationen närredovisningen skall ske dän I uppbördslagen föreslås vissa ändringar för attjämställa mervärdeskatt med skatt enligt denna lag. Enligt 27 8 3 mom. uppbördslagen skall kvarskatteavgiftutgå pä sädan skatt som inte betalats året efterinkomståret till den del det obetalda beloppet överstiger . Även iövrigt utgår kvarskatteavgift på obetalda skatter om betalning inte skettsenast . Den som medgivits helårsredovisning skall enligt nuvaranderegler lämna deklaration för mervärdeskatt året efterbeskattningsåret. skall betalning ske. Jag anser attbetalningstidpunkten vid en redovisning av mervärdeskatten isjälvdeklarationen inte bör komma tidigare än . Jag föreslår därför attkvarskatteavgift avseende mervärdeskatt som redovisas i självdeklaration skallutgå endast om betalning inte gjorts . Detta innebär att deskattskyldiga får en något längre betalningsfrist än i dau. Behovet avatt göra fyllnadsbetalning avseende mervärdeskatten skulle kunna ha motverkatsgenom att låta även mervärdeskatten ingå i den preliminärt debiteradeB-skatten. RSV har dock enligt vad kommittén har inhämtat bedömt att dettainte praktiskt är möjligt att genomföra förrän tidigast under inkomståret1993. Tills vidare skall därför mervärdeskatten inte ingå i den preliminärtdebiterade B-skatten. Mitt förslag: Mervärdeskatten skall beräknas pä vederlagetinklusive andra skatter än mervärdeskatt. Skattesatsen blir, med en oförändradbeskattningsnivå, 23,, Endast en skattesats skall tillämpas. Vid beräkningav avdrag för s,k, fiktiv skatt skall avdraget uppgå till av vederlaget. Kommitténs förslag överensstämmer med mitt. Remissinstansernahar tillstyrkt eller lämnat förslaget utan erinran. Lantbrukarnas Riksförbundoch har dock ansett att skattesatsen bör avrundasnedåt till . Skälen förmitt förslag: Mervärdeskatt tas ut av beskattningsvärdet.Beskattningsvärdet utgörs av vederiaget eller saluvärdet inkl. skatten ingår således i beskattningsvärdet. Denna metod för att beräknamervärdeskattens storlek är ett arv frän den allmänna varuskatten. I omvärldentillämpas dock regelmässigt ett annat beräkningssätt. Enligt dettaberäkningssätt utgörs beskattningsvärdet av vederlaget exkl. mervärdeskatten.Jag anser i likhet med kommittén att vi bör anpassa vår beräkningsmetod tillden som allmänt tillämpas i vår omvärld. Därmed blir vår skattesats direktjämförbar med andra länders och den internationella dialogen underlättas. Somen följd av den ändrade beräkningsmetoden blir skattesatsen 23,46%.Beskattningsnivän är då oförändrad. Något skäl att nu ändra beskattningsnivånför att åstadkomma en avrundning av skattesatsen finns inte. Inuvarande 17 8 sjätte stycket ML (enligt förslaget åttonde stycket) anges attom skattskyldig mot vederlag inom landet förvärvar skattepliktig vara från densom inte är skattskyldig för omsättning av varan, skall som ingående skatt förden skattskyldige anses det belopp som skulle ha utgjort utgående skatt försäljaren om denne varit skattskyldig (s.k. fiktiv skatt). Den ovan föreslagnanya ordningen för beräkning av mervärdeskatten skulle kunna medföra attbestämmelserna om fiktiv skatt tolkas så att som ingäende skatt skall räknas23,av vederlaget. I förtydligande syfte bör därför anges att omskattskyldig mot vederlag inom landet förvärvar skattepliktig vara frän den sominte är skattskyldig för omsättning av varan skall av vederlaget räknassom ingående mervärdeskatt för den skattskyldige. Mittförslag: Vissa av de bemyndiganden för regeringen som finns i ML upphävs.Detsamma gäller beslut och förordningar som har meddelats med stöd av sädanabemyndiganden. Vissa bestämmelser i förordningar som upphävs inarbetas i ML. Kommitténsförslag överensstämmer i huvudsak med mitt. Kommittén har dock inte lämnatnågot förslag avseende vissa bemyndiganden och har vidare föreslagit attbemyndigandet i 2 8 tredje stycket ML skulle kvarstå i omformulerat skick. Remissinstansernahar i huvudsak inte haft några invändningar mot kommitténs ställningstagande.Hovrätten över och anser dock att bestämmelsen i 2 8 tredjestycket ML fått en felaktig utformning. Skälen förmitt förslag: ML innehåller flera bemyndiganden för regeringen att förordna omsärskilda regler för olika förhållanden. Dessa bestämmelser har tillkommit föreregeringsformens (RF:s) tillkomst och är i många fall inte förenliga med debegränsningar i möjligheterna att delegera normgivnings-makt som anges i RF. Defär tillämpas med stöd av RF:s över-gängsbestämmelsen Vid dengrundläggande omläggning av mervärdeskatten som är aktuell bör emellertidsäsom kommittén föreslagit ML anpassas till de krav som nuvarande RF ställenBehovet av den typ av särregleringar som bemyndigandena avser att täcka tordedessutom minska med den föreslagna breddningen av basen förmervärdebeskattningen. Mervärdeskatteriäggs enligt 1 S ML till staten vid omsättning inom landet och vid införselsamt, när regeringen förordnar därom, vid utförsel. Regeringen kan enligt 18 8femte stycket ML förordna om undantag från avdragsrätt för ingående skatt sombelöper på utförsel för vilken skatt skall erläggas enligt ett sådantförordnande som avses i 1 8 ML, Regeringen har med stöd av bemyndigandetutfärdat förordningen (1968:591) om mervärdeskatt i vissa fall vid utförsel, Idenna förordning har reglerats kioskförsäljning på fartyg pä linjer mellanSverige och , eller , Bemyndigandena i 1 S och 18 S femte stycket ML avsergenerella föreskrifter om skattskyldighet och avdragsrätt. Jag föreslår ilikhet med kommittén att detta bemyndigande utgår och att bestämmelserna i denförordning som har beslutats med stöd av bemyndigandena tas in i 2 a, 14 och 1888 ML. Regeringen kan enligt 2 8 tredje stycket ML efter ansökanförordna om skattskyldighet tills vidare för omsättning av andra tjänster änsädana som anges i 10 S första stycket eller 11 S ML. Bemyndigandet harutnyttjats vid utfärdandet av förordningen (1968:616) om skattskyldighet tillmervärdeskatt för hamn- och flygplatsverksamhet samt för ett stort antalbeslut rörande enskilda företag, främst flygföretag, rederier och speditörer.Förordningen kommer mot bakgrund av de föreslagna materiella reglerna att bliöverflödig. Jag delar kommitténs uppfattning att bemyndigandet bör upphävastill den del det avser utfärdande av denna typ av generella föreskriften Debeslut som meddelats med stöd av bemyndigandet bör upphä- Ett område där möjligheterna till frivilligt inträde imervärdeskattesyste- Prop. 1989/90:111 met kommit att användas i storomfattning är avseende speditörers utlägg av mervärdeskatt för kunds räkning isamband med import. Speditörerna har medgetts inträde i mervärdeskattesystemetför att skydda dem mot risken för att kunden t.ex. till följd av konkurs intekan återbetala den av speditö-ren utlagda mervärdeskatten. Till följd av denbeviljade skattskyldigheten har speditören fått rätt till avdrag för denutlagda mervärdeskatten. Konstruktionen med skattskyldighet för ett utlägg är dock främmandeför mervärdeskattesystemet. De problem speditörerna kan ha med kunder som inteklarar av sina betalningar är inte av sädan natur att de bör lösas inommervärdeskattesystemet. Jag ser inte heller skäl till att föreslåbestämmelser för att på annat sätt särskilt skydda speditörerna mot risker förkundförluster i detta avseende. Om särskilda skäl föreligger kan regeringen enligt punkt 1nionde stycket av anvisningarna till 2 8 ML förordna att statlig verksamhet,som avser eget behov och som inte enligt särskilda bestämmelser i anvisningarnaär att anse som yrkesmässig, dlls vidare skall anses utgöra yrkesmässigverksamhet. Behovet av detta bemyndigande bortfaller i och med den i avsnitt2.3 föreslagna modellen för beskattning av offentlig verksamhet. Regeringen kan enligt 12 8 ML förordna om ytterligareundantag från skatteplikt. Avsikten med bestämmelsen är att skapa möjlighettill sådana jämkningar i skatteplikten som påkallas av erfarenheter fråntillämpningen. Bemyndigandet har utnyttjats bl.a. i fråga om datatjänster ochtvätteritjäns-ter. Bemyndigandet bör säsom kommittén föreslagit upphävas liksomde beslut som meddelats med stöd av bestämmelsen. Det har i praktiken visat sig vara förenat med storasvårigheter att tillämpa bestämmelsen på ett konsekvent och rättvist sätt. Åvendetta utgör skäl för att inte behålla bestämmelsen. Att inarbeta de beslut somredan fattats i ML är inte lämpligt eftersom detta enbart skulle innebära ettkonserverande av de brister som det nuvarande systemet medfört. Enligt 78 8 ML har regeringen rätt att meddela närmarebestämmelser för tillämpningen av ML. Bestämmelsen är ett sedvanligtbemyndigande att meddela tillämpningsföreskrifter. Rätten att meddela sädanaföreskrifter framgår direkt av RF och bemyndigandet kan därför upphävas. Lagrådet har tillstyrkt förslagen men har erinrat om attdet i 22 8, 47 8 tredje stycket samt 58, 76 a och 76 b 88 ML finns ytterligarebestämmelser i bemyndigandeform som inte har berörts i remissen. I 22 8 ML finns en bestämmelse som bemyndigar regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer att medge att skattskyldig ellergrupp av skattskyldiga får lämna deklaration senare än som framgår avparagrafen. Lagrådet har anfört att bemyndigandet inte har behövt utnyttjasunder den senaste tioårsperioden och att bestämmelsen därför, och mot bakgrundav de särskilda anståndsregler som föreslås införda i en ny 22 a 8 ML genomprop. 1989/90:74, bör upphävas. Jag delar denna bedömning, 147 S tredje stycket ML anges att bestämmelserna i 58 8 2mom, uppbörds lagen om befrielse från restavgift gäller i tillämpliga delar beträffanderestav gift för mervärdeskatt. Lagrådet erinrar om att det i 58 8 2 mom. uppbördsla gen intagna bemyndigandet för vid upprepade tillfällen för- 1 anlettpåpekanden vid lagrådsgranskning. Lagrådet framhåller att det är angeläget attlagstiftningen i förevarande avseende bringas i överensstämmelse medden nya regeringsformen. Jag delar lagrädets uppfattning. Emellertid kan detantas att bemyndigandet i uppbördslagen har betydelse även för annanlagstiftning. Det är därför inte lämpligt att i detta sammanhang, utan närmareutredning av effekterna, vidta nägon åtgärd.