prop · GD0372 · 1989-12-31 00:00:00 — Om man ser tillparagrafen i övrigt, borde förslaget ha fått karaktären av direktiv tillnormgivaren. Förslagetinnebär till sitt materiella innehåll att offentlighetsprincipens intressenskall stå i första mmmet när gallring övervägs. Det är i och för sig vilkettorde ha framgått av vad tingsrätten har anfört i det föregående något somtingsrätten helhjärtat kan ansluta sig till. Emellertid får det intresset ivissa fall vägas mot ett annat: vikten av att den enskildes integritet inte ionödan störs. Som kommittén redovisat (jämför betänkandet s. 68 f), kangallring ur dataregister ofta vara påkallad av hänsyn till den enskildesintegritet. Tingsrätten anser därför att man redan i TF bör ange att en sådanavvägning mellan offentlighets- och integritetsintresset skall göras, närgallring övervägs. Vadtingsrätten nu anfört har lett tingsrätten fram till att den föreslagnabestämmelsen bor utformas på ett annat sätt. Den bör, som har sagts, utformassom en anvisning till normgivaren. Av bestämmelsen bör framgå bl.a. att enavvägning skall ske mellan offentlighetsintresset och skyddet för den enskildesintegritet. Givetvis får bestämmelsen inte hindra att gallringsföreskriftermeddelas på lägre nivå än lagnivå. DIdelar DOK:s uppfattning att gallring av allmänna handlingar är en form avbegränsning av offentlighetsprincipen, som bör ha uttryckligt stöd itryckfrihetsförordningen (TF). Inspektionen tillstyrker kommitténs förslag. Ispecialmotiveringen tar DOK upp Dl:s rätt enligt 6 § datalagen att med dela föreskrift om bevarande och gallring av personuppgifter när det är 152 påkallat för att förebyggaintrång i den personliga integriteten. 1989/90:72 beskriverinspektionens gmndläggande inställning i fråga om administrati- Bilaga 1.3.3 varegister så att uppgifter inte skall bevaras längre på ADB-medium än som krävsmed beaktande av den verksamhet för vilken registret förs. Kommittén uttalaratt en sådan föreskrift om gallring av uppgifter skulle kunna tänkas strida motden grundlagsbestämmelse om gallring som kommittén föreslår. Medanledning av kommitténs uttalande vill DI erinra om bestämmelsen i 14 §datalagen. Där sägs att om en myndighet använder sig av upptagning förautomatisk databehandling för handläggning av mål eller ärende skallupptagningen tillföras handlingarna i målet eller ärendet i läsbar form, ominte särskilda skäl föranleder annat. Stadgandet är ägnat att ge garantier föratt handlingar som skall bevaras för eftervärlden är tillgängliga för läsningutan särskilda hjälpmedel. Vad inspektionen syftar till med sina föreskrifterom gallring är endast att förhindra bevarande på maskinläsbart medium.Föreskrifterna är betingade av de särskilda risker för integritetsintrång som ADB-teknikenmedför. Krigsarkivettillstyrker förslaget till ändring i tryckfrihetsförordningen. Nugällande föreskrifter om arkiv hos statliga myndigheter finns i av regeringenutfärdade förordningar och i föreskrifter som beslutats av efterbemyndigande av regeringen. Detta är enligt uppfattning enallvarlig begränsning, särskilt med tanke på arkivfrågornas nära anknytning tilloffentlighetsprincipen. Det bör också understrykas, att denna har storbetydelse för forskningens tillgång till källmaterial. Sedanlänge utgallras (förstörs) en stor del av de allmänna handlingarna hosmyndigheterna. Utgallringen innebär en inskränkning i rätten att ta del avallmänna handlingar. I fråga om handlingar hos statliga myndigheter fattasbeslut om utgallring i de flesta fall av enligt bemyndigande iallmänna arkivstadgan (1961:590). I kommuner och landsting fattas besluten avresp. styrelse eller nämnd. Idet remitterade betänkandet föreslås att en föreskrift om gallring av allmännahandlingar infogas i 2 § 2 kap. TF. Enligt denna får gallring ske endast medstöd i lag. Kommittén synes fömtsätta att de närmare bestämmelserna omgallring skall intas i en arkivlag. Förslag till en sådan lag för hela denoffentliga sektorn utarbetas f. n. inom arkivutredningen (ARKU). Riksarkivetanser det vara synnerligen angeläget att föreskrifter om gallring intas i TF. tillstyrker därför förslaget. vill i sammanhanget påpeka att nu gällande arkivförfattningar endast gäller för arkivhandlingar. Ett genomförande av förslaget innebär att föreskrifterna om gallring i nya författningar på arkivområdet (arkivlag och följdförfatt ningar till denna) måste utformas så att de gäller för samtliga allmänna handlingar hos myndigheterna. Universitets-och högskoleämbetet (UHÄ): Prop. 1989/90: 72 Beträffandede föreslagna bestämmelserna om gallring av allmänna handlingar i 2 kap. TFdelar UHÄ bedömningen att en gallring av allmänna handlingar bör ha stöd igrundlag. UHÄ får också hänvisa till vad i denna del har anförts av juridiskafakultetsnämnden vid i . Fakultetsnämndeninstämmer i bedömningen, att den begränsning i handlingsoffentlighet, som en utgallringav allmänna handlingar innebär, bör ges stöd i gmndlag. En bestämmelse häromkan som kommittén föreslår ges stöd i gmndlag. En bestämmelse härom kan somkommittén föreslår lämpligen intagas i 2 kap. 2 § TF. När det gäller denspråkliga utformningen kan man möjligen överväga att klarare markera att detär de ifrågavarande allmänna handlingamas betydelse från offentlighetssynpunktsom avgör, om de kan bli föremål för utgallring. Fakultetsnämndenställer sig tvekande till kommitténs slutsats att det föreslagna stadgandetskulle eliminera konflikten mellan gallringsintresset ochoffentlighetsintresset (s. 62). I formell mening kan detta bli fallet menreellt finns motsättningen kvar även med den föreslagna gmndlagsregle-ringen avmöjligheterna till utgallring. Mot denna bakgmnd är det angeläget attintressekonflikterna blir ytteriigare belysta, om inte av DOK så av t.ex.arkivutredningen. Fakultetsnämndenvill peka på ett särskilt problem, som gäller förhållandet mellan den förordade gmndlagsregeln och de föreskrifter om gallring, som datainspektionen meddelar med stöd av 6 § datalagen. Kom mittén anför (s. 69), att sådana föreskrifter skulle "i den månuppgifter na är att anse som allmän handling och inte är skyddade av sekretess kunna tänkas strida mot den gmndlagsbestämmelse om gallring vi nu föreslagit. Vi har vid våra överväganden funnit att problemet får lösas så att datainspektionen, då inspektionen finner att en föreskrift bör medde las, avpassar denna så att den inte strider mot offentlighetsprincipen och de syften denna har att tillgodose. Föreskriften torde då inte heller komma i konflikt med den av oss föreslagna gallringsbestämmelsen". Kommittén utgår sålunda från att datainspektionen även framgent skall kunna besluta särskilda föreskrifter om gallring. Vid sådant förhållande kommer gallring en att gmndas på en föreskrift, som inspektionen meddelat med stöd av ett bemyndigande i lag, men ser man till den förordade gmndlagsregeln, skall en av fömtsättningama för utgallring av allmänna gandlingar vara, att gallringen sker med stöd av bestämmelser i lag. Frågan, humvida en utgallring av handlingar, som sker med stöd av en av datainspektionen meddelad "föreskrift", innebär detsamma som att myndigheten har"stöd i lag" för sin åtgärd, har inte närmare utvecklats av kommittén men synes böra uppmärksammas i det fortsatta lagsiftningsarbetet. Journalisthögskolani : Prop. Iutredningen har det (s. 51) i förtydligande syfte skrivits sålunda: " ... »nga.i.i beslut om gallring (förstöring)", dvs. man har ansett sig behövaförklara att med termen "gallring" avses förstöring. Det kan därförmed fog ifrågasättas om man inte i den föreslagna lagtexten i stället böranvända det otvetydiga begreppet "förstöring" i stället för gallring,eller åtminstone införa motsvarande förtydligande som uppenbarligen ansågsnödvändigt i utredningen. Denelegantaste lösningen är naturligtvis att helt byta ord och därmed få följandelydelse av den föreslagna lagtexten: "Allmänna handlingar får förstörasendast om det kan antagas att förstöringen ..." Därmed uppnår med denfördelen att det inte kan råda någon tvekan om vad som avses. En sådan tvekankan nog annars befaras bli för handen, eftersom termen "gallra" ivanligt språkbruk knappast brukar översättas med "förstöra". Atthänvisa alla tveksamma till att söka en förklaring i departementspromemorianförefaller inte särskilt välbetänkt. Attpå detta sätt anpassa språkdräkten till vanligt språkbmk ansluter sig desutomväl till den nya förvaltningslagens utformning och intentioner. Lagstiftarenbör, så långt det är möjligt, formulera sig enkelt och tydligt. 1 detta fallgår det knappast heller några valörer förlorade, om orden byts ut. Att termen"gallra" används i arkivreglerna är knappast ett bärande skäl tillatt också tvunget använda den i gmndlagen. Idetta sammanhang kan inte nog betonas vikten av att dagens oöverskådliga floraav bestämmelser om arkivering och gallring/förstöring ersätts medenkla, enhetliga, överblickbara och lätt tillgängliga regler. Ispecialmotiveringen till förslaget om ändring i tryckfrihetsförordningenanförs följande (s. 67): "Rent faktiskt torde gallringen ske så att vissa serierav ärenden eller akter utgallras efter det att en för dem bestämd gallringsfristlöpt ut. Mera undantagsvis torde den arkivvårdande tjänstemannen bedöma envarallmän handling för sig, då han gallrar. Vi har därför valt att uttryckabestämmelsen så att allmänna handlingar får gallras under de fömtsättningar somi övrigt anges i paragrafen. Med detta vill vi undvika den missuppfattningenatt en individuell bedömning av varje enskild handling alltid måste ske." Detbetvivlas inte att utgallringen av handlingar i praktiken går till på detbeskrivna viset. Men att det skulle framgå av den föreslagna lagtexten att enindividuell prövning av handlingarna inte behöver ske, måste bestridas. Omdetta är avsikten måste lagtexten omformuleras. Annars är det bäddat just försådana missuppfattningar som kommittén uppenbarligen vill undvika. Desutomkan det starkt ifrågasättas om det är lämpligt att det generellt sett ska varaså att individuella prövningar inte behöver ske. När det gäller utlämnande avhandlingar enligt offentlighetsprincipen måste en noggrann prövning avhandlingarna alltid ske, även om det rör sig om ett stort antal handlingar.Några "paketlösningar" får inte ifrågakomma. Närdet gäller gallring av handlingar är tydligen "paketlösningar" det Då bör detnoteras att konsekvenserna av detta kan bli mer ödesdigraän vid utlämnande av handlingar. Om handlingar sekretessbe- Prop.1989/90:72 läggs utan individuell prövning kan detta överklagas. Om handlingargäll- Bilaga 1.3.3 ras utan individuell prövning är de däremot för alltidförstörda. Därförär det kanske något förvånande att se med vilken självklarhet kommittén godtarovan beskrivna praxis hos myndigheterna. I stället borde denna praxis kritisktgranskas. Till följd därav kanske såväl lagtexten som motiven till den skullekomma att få en annan lydelse. Syftetmed förslaget att gallring/förstöring inte ska kunna ske okontrollerat ärdock gott. För att bestämmelsen ska få effekt bör den emellertid kompletterasmed en påföljdsbestämmelse. 1 annal fall blir den i praktiken endast enrekommendation, vars förverkligande blir beroende av myndigheternas goda vilja. Medovan angivna reservationer tillstyrker förslaget. Rektorsämbetethar anmodat juridiska fakulteten, samhällsvetenskapliga fakulteten ochmedicinska fakulteten att inkomma med synpunkter på förslaget. Medhänvisning till juridiska och medicinska fakulteternas yttranden tillstyrkerrektorsämbetet de föreslagna ändringarna i tryckfrihetsförordningen. Ifråga om TF föreslås, att 2 kap. 2 § skall ges följande tilläggsbestämmelse:"Allmänna handlingar får gallras endast om det kan antagas att gallringenblir av ringa betydelse för medborgarnas rätt att ta del av allmänna handlingaroch gallringen sker med stöd av bestämmelser i lag." utgallring av allmänna handlingar kan givetvis begränsa insynen imyndigheters verksamhet. Det är enligt DOK motiverat, att denna begränsningkommer till uttryck och ges stöd i det kapitel i TF som behandlar allmännahandlingars offentlighet. Det föreslagna stadgandets syfte är alltså inte attpåverka den enligt lagar av lägre valör pågående gallringsverksamheten. Utredningen anser, att enkollision eventuellt kan uppkomma mellan den föreslagna gallringsbestämmelsen och datalagen § 6 första stycket punkt 9, i vilken datainspektionen i samband med sin tillståndsgivning för personregister ges kompetens att meddela föreskrift om bevarande och gallring av personuppgifter. DOK anför, att problemet bör lösas så att "datainspektionen, då inspektionen finner att en föreskrift bör meddelas, avpassar denna så alt den inte strider mot offentlighetsprincipen och de syften denna har att tillgodose" (s. 69). vill härtill påpeka, att då enligt redan nu gällande rätt en myndighets föreskrifter ej får strida mot grundlagarna, någon principiellt ny situation beträffande 156 datainspektionenskompetens att meddela föreskrifter ej uppkommer ge- Prop. 1989/90: 72 nom den föreslagna gallringsbestämmelsen i TF 2:2. finner, att de av DOK föreslagnaändringarna i tryckfrihetsförordningen är väl underbyggda och tillstyrkerkommitténs förslag i dess helhet. Vadbeträffar lagstiftningen om gallring bedömer vi att förslaget ej kommer att äventyraden medicinska forskningen. Enhetenför informationsbehandling ADB vid (professor ): 1fråga om den föreslagna ändringen i andra kapitlet tryckfrihetsförordningenhar jag inga vägande synpunkter atl anföra. Vadgäller förslaget till ändring av tryckfrihetsförordningen vill nämnden erinraom att integritetshotet avtar . För historiska data från äldre tid ärdetta hot av underordnad betydelse även om data publiceras om enskildaindivider. Här gäller det snarare att värna om tillgången på data för denframtida historiska forskningen. Detta vetenskapliga intresse bör vinnabeaktande i såväl grundlagstext som tillämplig "vanlig" lag. att det föreslagna tillägget i tryckfrihetsförordningen kanaccepteras under förutsättning att ovan angivna klarlägganden görs. Enligtförslaget skall ett nytt stycke läggas till 2 kap. 2 § TF med innebörden attallmänna handlingar får gallras endast om gallringen är av ringa betydelse förmedborgarnas rätt att ta del av allmänna handlingar. Gallringen föreslåsdessutom få ske endast med stöd av en lag (dvs. på grundval av en ännu ickeutarbetad arkivlag). Den föreslagna ändringen i tryckfrihetsförordningen synesinte kontroversiell utan förefaller tvärtom vara lämplig. Den svarar mot ettrimligt behov av att närmare reglera allmänna handlingars ändamålsenligaarkivering och gallring på ett sätt som uppfyller tryckfrihetsförordningenskrav på offentlighet och de rättssäkerhetskrav som offentlighetsprincipen bl.a.syftar till. Kommitténs förslag till ändring av TF 2:2 innebär ett förstärktskydd för det offentliga informationsflödet. Arkivhandlingarbehandlas ofta lättsinnigt; desutom utgallras informa tion av långsiktig betydelse därför att lagringen sker med felaktiga tekni ker. Följden blir att värdefull information försvinner. Lika viktigt som det är att skydda enskilda intressen mot otillböriig exploatering av person- 157 orienterad information,lika viktigt är det från offentlighetsprincipens syn- Prop. 1989/90: 72 punktatt säkerställa skyddet för offentlig information. En arkivlag skulle Bilaga1.3.3 klargöra förhållandena på den punkten. Det är därför mycket välbetänkt attsom kommittén gjort, föreslå ett stadgande i TF med innebörden att allmännahandlingar får gallras endast om det kan antas att deras framtida betydelseblir ringa. Det är också riktigt att normgivning på det här området endast börske genom lag. Därmed garanteras bl.a. att lagstiftningen på arkivväsendetsområde får tillräcklig publicitet. DOK:sförslag till ändring i 2 kap. tryckfrihetsförordningen innebär att bara allmännahandlingar, som är av ringa betydelse från offentlighetssynpunkt, ifortsättningen får gallras och att gallringen skall ske med stöd av bestämmelsei lag (s. 49). Videlar från statskontorets sida uppfattningen att de gallrings- och arkiveringsreglerman väljer påverkar insynsrätten enligt offentlighetsprincipen. Med det syftesom offentlighetsprincipen i vart fall av hävd haft, nämligen attfrämja ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning (2 kap. 1 §tryckfrihetsförordningen) har det emellertid, som vi ser det, inte funnitsanledning att dramatisera detta samband. Syftet med handlingsoffentlighetensom bl.a., men inte bara, innehåller ett mått av kontroll, tar enligt vårmening i första hand sikte på insyn i aktuella handlingar hos myndigheterna.När det väl blir fråga om arkivering och gallring blir det främstforskningsintressen som gör sig gällande. Hur man väljer att ordna arkiverings-och gallringsreglerna är därför främst en fråga om att tillgodose forskningenslångsiktiga behov. Meddetta synsätt tror vi inte att det är någon slump att arkiverings- och gallringsreglernahittills lämnats utanför 2 kap. tryckfrihetsförordningen och dess regler omallmänna handlingars offentlighet. Vi är tveksamma till om det nu finns grundadanledning att så påtagligt, som DOK föreslår, ändra den vedertagnasystematiken i 2 kap. tryckfrihetsförordningen. Vad gäller den föreslagnaformuleringen vill vi peka på att gmndlag skall tolkas enligt sin ordalydelse.Den föreslagna ändringen talar enligt vår tolkning mycket kategoriskt för attnästan allt skall sparas, i praktiken för att säkerställa eventuellalångsiktiga forskningsbehov. Det är inte vår avsikt att underskattaforskningens värde i olika sammanhang. Vi kan emellertid inte bortse från attdet är både dyrt och komplicerat att spara mycket stora mängder information föropreciseräde framtida forskningsbehov. Vi anser därför att DOK:s förslag intekan godtas utan närmare analys av dessa behov, ställda mot kostnaderna förförslaget. Underalla förhållanden anser vi att ett slutligt ställningstagande till DOK:sförslag även i denna del bör anstå, tills det finns underlag för en samladbedömning av de grundlagsändringar DOK:s förslag i dess helhet kan föranleda. Såvittavser kommitténs förslag till reglering av rätten att gallra allmänna bilaga . j.jhandlingar i 2 kap. tryckfrihetsförordningen (TF) vill RRV erinra om vad kommitténsjälv påpekat angående arkivtillväxten inom den offentliga sektom. RRVifrågasätter om inte den föreslagna formuleringen att "allmännahandlingar får gallras endast om det kan antagas att gallringen blir av ringabetydelse för medborgarnas rätt att ta del av allmänna handlingar" kanverka hämmande för den utökade gallring som bl.a. berörs i direktiven (Dir1985:17) till den sittande arkivutredningen. RRV föreslår från dessautgångspunkter att regleringen begränsas till det sista ledet i den föreslagnabestämmelsen, dvs. att allmänna handlingar får gallras endast med stöd avbestämmelser i lag. Arkivulredningen(U1985:7): mening utgör arkivvården i den offentliga sektorn en fömtsättningför en väl fungerande offentlighetsprincip genom att arkiven hålls ordnade ochförtecknade, att lämpligt skrivmateriel och dokumentation finns, att arkivenförvaras på lämpligt sätt och att arkiven gallras på ett ändamålsenligt sätt.Alla dessa faktorer måste beaktas för att ett tillgängliggörande i praktikenskall kunna äga mm. Enligt ARKU:s mening måste offentlighetsprincipen gemedborgarna en möjlighet att få en helhetssyn eller systematisk kunskap omolika samhällsförändringar och inte bara en insyn i enstaka ärenden. Detta ärinte minst viktigt beträffande t.ex. miljöfrågoma på olika nivåer. författningsförslag kommer detta synsätt fram. ARKUtillstyrker DOK:s ändringsförslag av 2 kap. 2 § TF. Förslaget till ändring börenligt ARKU:s åsikt genomföras om möjligt som de av ARKU föreslagnaförfattningarna träder i kraft, dvs. Arkivutredningenkänner viss tveksamhet beträffande den föreslagna formuleringen. Enligt det nubefintliga textförslaget kan gallring ske endast om handlingarna är av ringabetydelse för medborgarnas rätt att ta del av allmänna handlingar ochgallringen sker med stöd av lag. En del handlingar, som kan anses vara av storbetydelse ur offentlighetssynpunkt, gallras på grund av att hänsynen till denpersonliga integriteten anses motivera en gallringsbestämmelse, så t.ex.socialtjänstens och skatteväsendets handlingar. En gallring av detta slagskulle kunna anses oförenligt med den av DOK föreslagna formuleringen. ARKUmenar mot denna bakgrund att det kan finnas anledning att överväga följandeformulering: "Allmänna handlingar får gallras om gallringen sker med stödav lag." Det är också ARKU:s åsikt att den föreslagna ordningen intekommer att medföra någon ändring i nuvarande gallringspraxis. ARKUvill också kommentera begreppen allmän handling och arkivhandling. skall förhållandet mellan reglerna om allmänhandling och arkivhandling övervägas av DOK. Enligt vad ARKU under hand erfaritkommer DOK att behandla begreppet allmänhandling men inte arkivhandling eller sambanden mellan dessa. Prop.1989/90:72 ARKU har därför sett sig nödsakad att behandla denna fråga. Sambanden mellan allmänna handlingar och arkivhandlingarär starka. Det är i och för sig naturligt då utbyggnaden avarkivförfattningarna har skett i nära anslutning till TF:s formuleringar. Debegrepp som finns i arkivförfattningarna är kopplade till TF:s gmndbegrepp.Sambanden är så nära all man inte kan företa ändringar i TF:s begreppsapparatutan atl beakta konsekvenserna på arkivområdet. I många gmndläggande hänseendenfinns en direkt symmetri. Eftersom offentlighetslagstiftningen och arkivförfattningarnapå flera punkter griper in i varandra på ett mera direkt vis, har ARKU övervägtom begreppen allmän handling och arkivhandling kan samordnas helt och hållet.Trots att en sådan samordning skulle medföra flera fördelar, menar jag att entotal sammansmältning inte är möjlig. Däremot bör begreppen närmas varandra.Arkivutredningen avser att i sitt betänkande närmare behandla denna fråga. ARKU kommer således i sitt förslag till arkivlag att talaom gallring av allmänna handlingar för att harmonisera med DOK:s förslag tilltillägg i 2 kap. 2 § TF medan reglerna om förtecknande, förvaring m. m. kommeratt avse arkivhandlingar. delar i stort de resonemang som försunder detta avsnitt. På en punkt vill dock ARKU redovisa en avvikandeståndpunkt. 1 avsnittet anförs att "Ett annat intresse som inte bmkarsägas omfattas av offentlighetsprincipen, men som har ett mycket nära sambandmed denna är forskningens intresse av tillgången till allmännahandlingar." Enligt arkivutredningens mening kan man inte skilja ut någon gmppav avnämare som t.ex. forskningen från offentlighetsprincipen. Något stöd förett sådant betraktelsesätt finns inte heller i lagtexter (jfr t.ex.ändamålsparagrafen 2 kap. 1 § TF; eller förarbeten till dessa. DOK anför juockså att det inte är tillåtet att efterforska vem som begär att få ta del avallmänna handlingar eller vilket syfte han har med sin begäran i störreutsträckning än vad som behövs för att myndigheten skall kunna pröva om hinderföreligger mot att handlingar lämnas ut. Rätten att ta del av handlingar är en del av medborgerligarätten att inhämta och ta del av information och utgör därmed en av förutsättningar na för den fria demokratiska åsiktsbildningen. De allmänna handlingarnas betydelse som informationskälla ökar allt eftersom stat och kommun i växande omfattning påtar sig ansvaret för skilda uppgifter i samhällsge menskapens intresse. I vårt komplexa samhälle har dessutom nya fråge ställningar som t.ex. miljöfrågorna kommit att spela en allt större roll. Man kan därför inte räkna med all enskilda personer i större omfattning har möjlighet att ta del av innehållet i allmänna handlingar eller har möjlighet att analysera eller förstå olika skeenden. Man får i stället räkna med att andra såsom forskningsorgan, pressen och andra nyhetsorgan bevakar förtoppen och förmedlar resultaten till allmänheten. Offentlig hetsprincipens betydelse för den svenska forskningen har också varit myc- , ,. 16U ket stor. Mot bakgrund av det ovansagda kan arkivutredningen inte acceptera Prop.