prop · GD0374 · 1989-12-31 00:00:00 — Bland omprövningsbesluten ingår beslut om eftertaxering ochom s. k. följdändringar. Vidare beslutar myndigheterna bl. a. om skattetilläggoch förseningsavgift. Alldeklarationsgranskning skall skötas av tjänstemän som ettQänsleåliggande. De tjänstemän som granskar deklarationema fattar normaltgmndbesluten hos myndigheten och i förekommande fall beslut om skattetillägg.Någon ändring beträffande fördelningen av deklarations-materialet mellan LSMoch LSKM föreslås inte. Omett gmndbeslut innehåller skälighets- och bedömningsfrågor med väsentligekonomisk betydelse för den skattskyldige eller det finns annan särskildanledning beslutar myndigheten genom skaltenämnden. Skönstaxeringar och fallmed komplicerade ekonomiska bedömningar bör exempelvis beslutas medskattenämndens medverkan. Omprövningsbeslulföreslås i princip fattas med skallenämnden. är frågan otvistig böromprövningen kunna göras av en tjänsteman, sär- Prop. 1989/90:74 skilt ombeslutet är till den skattskyldiges förmån. Eftertaxeringsbeslut bör Bilaga1 i allmänhet fattas med nämndens medverkan. fattatgmndbeslutel bör den också fatta ett eventuellt omprövningsbeslut. Beslutskall beträffande den åriiga taxeringen fattas inom sådan tid att skattsedel påslutlig skatt kan skickas till alla skattskyldiga senast den 15 decembertaxeringsåret. Taxeringsbeslutkan enligt principbeslutet omprövas på begäran av den skattskyldige när somhelst intill utgången av del femte året efter taxeringsåret. Det endavillkoret är att frågan inte redan är under prövning eller har prövats avdomstol. Femårsfristen gäller också när skattemyndigheten omprövartaxeringsbeslut till den skattskyldiges fördel. Tillden skattskyldiges nackdel skall skattemyndigheten kunna ompröva intillutgången av året efter taxeringsåret. Därefter och intill femte året eftertaxeringsåret kan omprövningsbeslut till den skattskyldiges nackdel fattas iform av eftertaxeringsbeslut men då krävs att vissa kriterier är uppfyllda. skatlskyldige inte lämnat deklaration i rätt lid får beslut till nackdelmeddelas efter det att deklarationen kommit in tillskattemyndigheten men inte senare än efter utgången avtaxeringsåret. Ingelhindrar all en skallskyldig begär omprövning beträffande olikafrågor i samma års taxering inom den för honom gällande omprövningstiden. Ävenen omprövad fråga kan omprövas under fömtsättning att den inte är eller harvarit föremål för prövning i domstol. En begränsning gäller emellertid förskattemyndigheten. Den kan inte genom ett nytt eftertaxeringsbeslut bedömasamma fråga som prövats i ett tidigare eftertaxeringsbeslut för attytterligare höja den taxerade inkomsten. Isyfte att undvika t.ex. all en skattepliktig inkomst av formella skäl blirobeskattad eller dubbelbeskattad föreslår vi att skattemyndighetema fårmöjligheter alt i vissa fall ändra ett taxeringsbeslut om ett annat beslut geranledning till det. Vi kallar delta följdändring. Det kan t. ex. vara fråga omatt viss inkomst taxerats fel år eller taxerats hos fel skattskyldig. Beslutom följdändring får fattas efter femårsfristen men senast fråndet all det beslut som föranleder ändringen fattades och - om det är fråga omen ändring till nackdel i ett taxeringsbeslut beträffande en annanskattskyldig senast under sjätte året efter utgången av taxeringsåret.Följdändring avseende annan person får underlåtas om den framstår som uppenbartoskälig. Ettomprövningsbeslul skall endast innehålla skattemyndighetens ställ ningstagande i sak. Myndigheten skall i samband med omprövningsbeslu tet också besluta om de taxeringsåtgärder i det aktuella taxeringsårets beskattningsunderiag som föranleds av beslutet. Det innebär bl.a. att 476 myndighetenräknar fram taxerad och beskattningsbar inkomst. Med taxe- Prop. 1989/90:74ringsåtgärder avser vi också de övriga konsekvenser för beskattningsun- Bilaga 1 derlaget som på gmnd av lag, RSV:s föreskrifter m. m. följer av ettvisst ställningstagande i ett ärende. Somframgår av det följande föreslår vi att domstolarna i sina domar inte skallgöra någon beräkning av taxerad och beskattningsbar inkomst m.m. 1 stället skallskattemyndigheten efter del alt domstol meddelat en dom, som innebärändring av tidigare taxeringsbeslut, besluta om de taxeringsåtgärder somföranleds av domen. Beslutom skattetillägg och förseningsavgift Våraställningstaganden beträffande taxeringsförfarandet och skatteprocessenföranleder en rad ändringsförslag angående de särskilda avgifterna. Viavskaffar det nuvarande kravet på att kontrollmaterial måste ha varittillgängligt för att avgiftsberäkningen skall ske efter20%. Likaså slopas den s.k. nettokvittningen, dvs. kvittning inom sammaförvärvskälla. Skattetillägg,som påförts på gmnd av att den skallskyldige skönstaxerals för att han intelämnat självdeklaration, skall undanröjas om den skattskyldige kommer in meddeklaration före utgången av året skattetilläggsbeslutetmeddelades. Om den skatlskyldige gör sannolikt att han inte fått kännedom omtilläggels storlek skall skattetillägget undanröjas omdeklarationen lämnas från det att han fick sådan kännedom. Möjlighetemaatt ompröva ett skattetilläggsbeslut regleras i enlighet med bestämmelsema föromprövning av taxeringsbeslut. Rätten för det allmänna att i samband med eninvändning mot den skattskyldiges yrkande även yrka påföring av skattetilläggslopas. Beslutom skattetillägg på gmnd av atl den skattskyldige lämnat oriktig uppgift itaxeringsmål fattas av skattemyndigheten som första instans. Beslut får fattasutan hinder av att domen inte vunnit laga krafl. Anståndmed att betala skatt Möjlighetemaför skattemyndighetema att medge anstånd med skattebetalning vidgas betydligt.Anstånd får medges med skatt som kan antas bli avkortad. Anstånd får ocksåmedges om den skattskyldige begärt omprövning av eller överklagat etttaxeringsbeslut. Anstånd kan då medges i ärenden och mål som är svårbedömda.Ett skäl kan också vara all skattebetalningen skulle medföra betydandeskadeverkningar för den skallskyldige eller annars framstå som obillig.Skaltemyndighetens beslut kan överklagas till länsrätt men inte längre. Viföreslog i betänkandet Förenklad taxering att endast omprövade beslut skulle få överklagas avden skattskyldige. 1986/87:47 ansågs lämp- 477 ligare att omprövning skeri samband med att ett beslut överklagas till Prop. 1989/90:74 domstol. Enfömtsättning är emellertid under alla förhållanden att beslutet Bilaga 1gått emot den skattskyldige. Efteratt ha övervägt frågan på nytt vidhåller vi att den lösning som vi föreslog ibetänkandet är att föredra. Ett avgörande skäl är att denna lösning bästfrämjar målsättningen bakom reformen att domstolarnas arbete koncentreras påatt döma i mål där det finns en rättslig tvist. Deskattskyldiga föreslås således endast kunna överklaga omprövningsbeslut ochbeslut om taxeringsåtgärder till länsrätt. Överklagande får ske inom fem årefter taxeringsårets utgång men från det den skattskyldigefick del av beslutet. Behovetall överklaga från del allmännas sida bedömer vi bli väsentligt mindre i detnya systemet. 1 den mån det blir aktuellt får överordnad myndighet överklagaalla former av taxeringsbeslut inom den lid som gäller för skattemyndighetenatt på eget initiativ fatta taxeringsbeslut. Myndigheten har dock en minsta tidför överklagande från det beslutet meddelades. kan yrka att viss fråga prövas av länsrätten som första instans. Överklagandeskall alltid ges in till beslutsmyndigheten. Pådetta område kan beskaltningsmyndigheterna enligt vårt förslag fatta tre slagsbeskattningsbeslut: fastslällelsebeslut (motsvarande gmndbeslut),omprövningsbeslut och beslut om skatteberäkning (motsvarande taxeringsåtgärd). Isyfte all samordna beskattningsförfarandet för mervärdeskatt och punktskattermed taxeringsförfarandet föreslår vi att de slutliga besluten och denextraordinära besvärsrätten utmönstras. Ordningen bör enligt vår mening varaatt fastställelsebeslut anses fattat i enlighet med deklarationen. Omdeklaration inte lämnats, anses skatten genom beslut ha fastställts till nollkr. Viföreslår alt omprövningsperioderna för de indirekta skattema bliröverensstämmande med dem som skall gälla i taxeringsförfarandet. Detta innebäratt den skattskyldige efter utgången av det kalenderår under vilketbeskattningsåret gått till ända kan begära omprövning. Beskattningsmyndighelenkan på eget initiativ meddela beslut till den skattskyldigesfördel. Beslut till den skaltskyldiges nackdel kan meddelas efterutgången av det kalenderår under vilket beskattningsåret gått till ända.Omprövningsbeslut till den skattskyldiges nackdel kan därefter meddelas i formav efterbeskattningsbeslut. Denskatlskyldige kan överklaga omprövningsbeslut och beslut om skalleberäkning. mån överklagande från del allmännas sida blir aktuellt kan det avse allaformer av beskattningsbeslut. Viföreslår att tidema för att överklaga beskatlningsbeslui samordnas med dem som gäller för taxeringsbeslut. LSKM:s beslut om anstånd med att lämna deklaration och med att betala in skatt enligt ML får överklagas till länsrätt. Länsrättens beslut får inte överklagas. Delallmännas processföring Prop. Detallmännas processföring anordnas över hela skatteområdet så långt oagamöjligt på samma sätt som på taxeringsområdet. Det innebär bl.a. att denuvarande ombudsfunktionerna enligt ML och UBL görs till uppgifter för deöverordnade myndigheterna, dvs. för LSKM och RSV. 1 punklskattemål för AOliksom det allmännas talan. Detallmännas representant i taxeringsmål skall liksom vanligen vara LSKM. Iärenden om förhandsbesked om direkt skatt och mervärdeskatt föreslås RSV varaden sökandes motpart och föra det allmännas talan i såväl rällsnämnden somregeringsrätten. Tjänsteman hos LSKM eller LSM får utses att föra det allmännastalan i RSV:s namn. I punktskattemål är AO sökandens motpart. RSVblir i princip ensamt behörig att överklaga på det allmähnas vägnar iregeringsrätten. Prövningstillstånd skall inte krävas för RSV. Dagensskatteprocess är i princip en beloppsprocess både vad avser direkta ochindirekta skatter. Det innebär alt processföremålet är antingen en taxeringsbelopp i processer rörande direkt skatt eller en fastställd skatt - iprocesser rörande indirekt skatt. Det yrkande som framställts inom besvärstidendrar upp en beloppsram som inte får överskridas. Men inom denna ram kanklaganden i princip fritt ändra sin talan och motparten görakvittningsinvändningar. 1en skalleprocess som är en sakprocess är processföremålet en enskildtvistefråga och ramen för processen bestäms av de yrkanden och grunder somparterna anger inom besvärsliden beträffande den saken. Talan är således heltfrikopplad från taxeringen resp. den fastställda skatten. Men regler om ändringav talan måste finnas. Äkta kvittning, dvs. då en motparts invändning avser enannan sak än besvärsyrkandet, är inte tillåten. Oäkta kvittning, dvs.invändningen avser samma sak som be-svärsyrkandel, är alltid tillåten ochoberoende av processformen. Fråganom att gå över från beloppsprocess till sakprocess hänger nära samman med detutvidgade omprövningsförfarandet. Detta skulle inte fungera om endomstolsprövning av en viss fråga leder till att hela taxeringen vinner lagakraft och får rättskraft. Motdenna bakgrund föreslår vi en övergång till sakprocess inte bara för den direkta beskattningen utan över större delen av skatteområdet. Un dantag görs för fastighetstaxering, vägtrafikskatt m.m. Enligt vår mening är en övergång till sakprocess i praktiken inte av så genomgripande natur som man först kan tro. Även i den nuvarande skatteprocessen är det i allmänhet ett visst sakförhållande som målet rör, och det är mycket ovan ligt att man vid senare tillfällen återkommer beträffande samma taxering. Vårt förslag har sålunda stark anknytning till dagens process men bör leda till en större rättssäkerhet. Vadär "saken " / sakprocessen? Viföreslår inte någon definition i lag av vad som menas med"saken", tillaga Innebörden av detta begrepp får i ställetutvecklas i praxis. Vi räknar inte med att den ändrade processformen medförsärskilda svårigheter inom något beskattningsområde. "Saken"individualiseras i varje enskilt fall av klagandens yrkanden och deomständigheter han anför till stöd för yrkandet. Det kan inte undvikas attgränsen mellan vad som är en ny sak och samma sak blir i viss mån flytande. Enövergång till sakprocess ställer större krav på att parterna preciserar sinaståndpunkter. Om en part inte klargör sin talan vid ett överklagande måstedomstolen vägleda honom och eventuellt förelägga honom att göra det.Föreläggandet skall kunna förenas med påföljden att talan annars avvisas. Om talanavvisas har parten kvar möjligheten alt begära omprövning inomomprövningsfristen. Viföreslår att regler om taleändring förs in i NTL med motsvarande tillämpningför processen enligt ML och LPP. Reglerna har utformats med i 13 kap.3§ som förebild och i syfte att göra processen i skattemål rättssaker ocheffektiv. Huvudregelnär alt en talan inte får ändras. Som ändring av talan anses inte all klagandeninskränker sin talan eller åberopar nya omständigheter till stöd för sin talanutan att den fråga som är föremål för prövning ändras. Iprincip får den skattskyldige till länsrätten överklaga endast omprövadetaxerings- och beskattningsbeslut. Men i länsrätten får den skatlskyldige ochdet allmänna inom den tid som gäller för att överklaga föra in en ny, inteomprövad fråga i processen om den nya frågan har samband med den fråga somredan är under prövning och den nya frågan kan prövas utan olägenhet ilänsrätten. Detta innebär att beloppsmässiga höjningar av ett yrkande i vissafall kan tillålas i länsrätten. 1kammarrätt och regeringsrätten får nya frågor väckas inom den tid som gällerför överklagande till länsrätt, om det nya yrkandet stöder sig på väsentligensamma grund som det ursprungliga. Beloppsmässiga utvidgningar är däremot intetillåtna i dessa instanser. Att åberopa nya omständigheter i överinstans ärdock möjligt om den fråga som är föremål för prövning inte ändras och, såvittgäller regeringsrätten, särskilda skäl föreligger. Enskattskyldig skall inte behöva riskera att få sin ställning försämrad genom ettöverklagande. Ett förbud mot s. k. reformatio in pejus (ändring till det sämre)skall således gälla även i den framtida skatteprocessen. Det finns en regel som gerdomstolen en möjlighet att under vissa förutsättningar gå utöver en enskild klagandes yrkande och besluta till det 480 bättreför denne (s.k. reformatio in ). Denna regel skall i princip Prop.1989/90:74 gälla även i den framtida skatteprocessen men domstolen börnormalt Bilaga 1 endast tillämpa regeln på yrkande av part. Omolika frågor beträffande en skattskyldig är hänförliga till samma taxeringsåreller samma redovisningsperiod bör de handläggas gemensamt. Sådan gemensamhandläggning bör även ske när en och samma fråga avser flera taxeringsår ellerolika redovisningsperioder. Bestämmelseni FPL om vad ett överklagande skall innehålla har tillämpats mycketgeneröst av domstolarna. förutsätts domstolarna tillämpa lagmmmetmera strikt för att inte svårigheter skall uppstå atl bestämma den prövadesakens identitet m. m. Domstolarna bör vidare i större utsträckning än i dagvara aktiva vid sin processledning. Viföreslår inga ändringar i FPL:s grundprinciper. Processen skall i princip varaskriftlig, men vi förutsätter ett ökat inslag av muntlighet i skatteprocessen. Följdändringarmed anledning av en dom avseende annat taxeringsår vidtas av domstol efteryrkande av part. Avser de en annan skattskyldig fordras yrkande av LSKM ellerRSV. Ett sådant yrkande måste framställas senast efter utgången av dettaxeringsår följdändringen avser om det är till nackdel för den skattskyldige.Följdändring avseende annan skattskyldig får underlåtas om den framstår somuppenbart oskälig. Somen konsekvens av en övergång till sakprocess föreslår vi att domstolarna inteskall göra någon beräkning av taxerad och beskattningsbar inkomst m. m.Skattemyndigheterna skall i stället besluta om de taxeringsåtgärder som följerav domen. Taxeringsåtgärderna är överklagbara men får prövas i domstol förstsedan den dom som föranlett åtgärden har vunnit laga kraft. 1stället för underlag för skattetillägg anges i domarna i fortsättningen vad denoriktiga uppgiften avser samt dess belopp. Viföreslår att regler om deldom och mellandom efter mönster från RB förs in iNTL. Motsvarandeföreslås gälla för de indirekta skatterna. Vilägger inte fram några förslag om fullföljdsbegränsningar, om ändringar iinstansordningen eller domstolarnas sammansättning. Inte heller föreslås reglerom rätt för tredje man att överklaga. Viföreslår att reformen skjuts upp i förhållande till tidigare planer. Denya bestämmelserna bör således tillämpas fr. o. m. taxering för dedirekta skatterna och fr.o.m. för de indirekta skatterna. Viföreslår inga särskilda övergångsbestämmelser. Vibedömer alt reformen fordrar ett nettotillskott av handläggande personal itaxeringsorganisationen om ca 220 årsarbetskrafter. Nettobesparingarna iTN-organisationen beräknar vi till ca 100 milj. kr./år, varav ca 40 milj. kr.faller på kommunerna. Effekterna för gransknings- och beslutsorganisationen förde indirekta skatterna bedömer vi som små. Förlänsrätternas del räknar vi med alt antalet skattemål minskar till 481 31 1989/90. omkring 30000/år. Medtanke på att de kvarvarande skattemålen kommer Prop. att vara de mestkvalificerade och komplicerade och på de förändringar i Bilaga 1 övrigt som kan inträffanär det gäller länsrätlemas samlade målstmktur är det inte möjligt attminska deras resurser i den utsträckning som den nominella målminskningenkan tyda på. Del får i stället ankomma på regeringen och DV attfölja utvecklingen i länsrätterna och successivt anpassa organisationentill de nya förhållandena. görs för kammarrätternasdel. Förteckningöver remissinstanser Prop. Bilaga2 Efter remiss har yttranden över betänkandet (SOU 1988:21-22) Ny taxeringslag reformerad skatteprocess avgetts av justitieombudsmannen ,justitiekanslem, , , ,, statskontoret, , ,regeringsrätten, kammarrättema i , , och ,hovrätten för , länsrättema i , , samt . Centralorganisationen /SR, FöreningenAuktoriserade revisorer. Föreningen , Företagensuppgiftslämnardelegation. i , ,Lantbmkamas riksorganisation. Svenska revisorsamfundet, , , , och . Yttrandenhar också kommit in från , länsrätten iMalmöhus län. Förteckning över remissinstanser Prop. Bilaga 3 Efterremiss har yttranden över Rapport 1989:1 avgetts avjustitiekanslem, , , ,statskontoret, , kammarrätten i , länsrätten iGöteborgs och län. Centralorganisationen /SR, FöreningenAuktoriserade revisorer. , Företagens uppgiftslämnardelegation.Landsorganisationen i , , Lantbmkamas riksförbund.Småföretagens riksorganisation. Svenska revisorsamfundet, , , , och . 1 Förslag till Prop. 1 §Denna lag gäller vid fastställelse av underlaget för att ta ut skatt eller avgift (taxering) enligt 1. lagen(1927: 321) om utskiftningsskatt, 2. kommunalskattelagen (1928:370), 3. lagen (1933:395) omersättningsskatt, 4. lagen (1946:324) omskogsvårdsavgift, 5. lagen (1947:576) om statliginkomstskatt, 6. lagen (1947:577) om statligförmögenhetsskatt, 7. lagen (1983:1086) omvinstdelningsskatt, 8. lagen (1984:1052) om statligfaslighetsskatt och 9. lagen (1989: 346) om särskildvinstskall. Lagengäller även vid handläggning av mål om taxering i allmän förvaltningsdomstol. 2 § Bestämmelserna i denna laggäller också för skattetillägg och förseningsavgift om inte annat följer avvad som föreskrivs i 5 kap. 3 § Vad som sägs i denna lag omskatt och skattskyldig gäller även avgift och avgiftsskyldig enligt lagen(1946:324) om skogsvårdsavgift. 4 § Begrepp som används i dennalag har samma innebörd som i kommunalskattelagen (1928:370) och lagen(1947:576) om statlig inkomstskatt. 5§I lagen (1990:00) om självdeklaration och kontrolluppgifter finns bestämmelserom skyldigheten att lämna uppgifter till ledning för taxering. I fråga omdebitering och uppbörd av skatt gäller bestämmelsema i uppbördslagen(1953:272). 1§ leder taxeringsarbetet i landet. Ivarje län finns en skattemyndighet som ansvarar för taxeringsarbetet i länet.Vid varje skattemyndighet finns ett eller flera skattekontor. Riksskatteverkethar samma befogenheter som skattemyndigheten har enligt 3 kap. 5, 7, 8, 10, 12,15 och 16 §§. I förekommande fall tar verket därmed över den befogenhet somannars tillkommer skattemyndigheten. 2§ Beslut i taxeringsärende fattas av skattemyndigheten i del län där denskattskyldiges hemortskommun för taxeringsåret är belägen. Om den skattskyldigesaknar hemortskommun i landet, fattas beslutet av skattemyndigheten i . får uppdra åt en annan skattemyndighet att fatta Prop.1989/90:74 beslut i dess ställe i ett visst ärende eller en viss grupp avärenden. Sådant Bilaga 4 uppdrag får ges endast om den andra myndighetenmedger det och om det kan ske utan avsevärd olägenhet för den skattskyldige. 3 § Vid varje skattekontor finns en skattenämnd. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att skattenämndenskall vara indelad i avdelningar. 4 §Ärenden som skall beslutas av skattemyndigheten avgörs i skatte nämnden, om ärendet 1. avser omprövning av en tvistigfråga och nämnden inte tidigare prövat de omständigheter och bevis denskattskyldige åberopar, 2. avser en skälighels- ellerbedömningsfråga av väsentlig ekonomisk betydelse för den skattskyldige, 3. av någon annan särskildanledning bör prövas av nämnden. 5 § består avordförande, vice ordförande och övriga ledamöter. Om nämnden är indelad iavdelningar, skall det finnas en ordförande för varje avdelning. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer antalet viceordförande som skall finnas vid varje skattekontor. 6 § är beslutförnär ordföranden eller vice ordföranden och fyra övriga ledamöter är närvarande.Fler än ordföranden eller vice ordföranden och fem övriga ledamöter får intedelta i behandlingen av ett ärende. 7 § Ordföranden och viceordföranden i en skattenämnd skall vara tjänstemän vid skattemyndighet. Deförordnas av för högst i taget. Chefenför skattemyndigheten får träda in som ordförande i skattenämnden vidbehandling av ärende som med hänsyn till dess särskilda beskaffenhet kräverhans medverkan. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer det antal övrigaledamöter i skattenämnden som skall finnas vid varje skattekontor. Sådanaledamöter väljs för högst . För val av dessa ledamöter gällerbestämmelserna i 7 kap. 6 8 §§. 1 § skall se till all ärendenablir tillräckligt utredda. 2 § Den skattskyldige skall gestillfälle att yttra sig innan hans ärende avgörs, om del inte är onödigt. Ifråga om den skallskyldiges rätt atl få del av uppgifter som har tillförtsärendet genom någon annan än honom själv gäller bestämmelserna i 17 §förvaltningslagen (1986:223). 3 §Beslut om taxering får fattas på grundval av en förenklad självdekla ration utan att den som avgett deklarationen underrättats om och fått tillfälleatt yttra sig över 486 1. vadsom från folkbokföringsmyndighet har inhämtats i fråga om Prop. 1989/90:74 förutsättningarna för sådan skattereduktion enligt 2 § 4 mom. uppbörds- Bilaga 4 lagen(1953:272) som får ges en ogift skaltskyldig eller 2. kontrolluppgiftsom skall lämnas utan föreläggande enligt lagen (1990:00) om självdeklaration och kontrolluppgifter och som avser in komst av tjänst eller kapital eller avser räntetillägg. 4§ Vill den skattskyldige lämna upplysningar muntligt inför skattenämnden i etttaxeringsärende som angår honom, skall han få tillfälle till det om intesärskilda skäl talar emot det. Föreläggandeatt lämna upplysningar eller visa upp handling 5 §Skattemyndigheten får förelägga den skattskyldige att lämna de ytter ligare upplysningar som behövs för utredningen. Skaltemyndighetenfår vidare förelägga den skattskyldige att visa upp kontrakt, kontoutdrag,räkningar, kvitton eller liknande handlingar som behövs för utredningen. Ettföreläggande får förenas med vite om det finns anledning att anta att denskattskyldige annars inte följer föreläggandet.