prop · GD0390 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringen föreslår att denna fråga i stället skallregleras i högskolelagen, där bestämmelser tas in som bemyndigar regeringeneller den myndighet regeringen bestämmer all meddela föreskrifter om föreningav lärartjänst med tjänst för specialistutbildad läkare eller annan tjänst vidsjukvårdsenhet som har upplåtits för medicinsk utbildning och forskning. Liksomhitintills bör gälla att förenad tjänst får komma ifråga endast för den som ärbehörig såväl lill lärartjänsten som till läkartjänsten. När det gäller läkartjänstenkan behörighet uppnås genom specialistkompetens enligt 4 eller 5§ lagen(1984:542) om behörighet alt utöva yrke inom hälso- och sjukvården m. m. ellergenom behörighetsförklaring från . Ingenändring bör heller göras i den nu rådande ordningen alt, vid förening av lärar-och läkartjänster, hälso- och sjukvårdsnämnden skall ha tillfälle att yttra sigöver de sökande som föreslås komma i fråga som innehavare av tjänsten. Ensådan reglering i högskolelagen för med sig en ändring i lagen (1982:764) omvissa läkartjänster vid enheter inom den landslingskommunala hälso- ochsjukvården som har upplåtits för gmndläggande utbildning av läkare, m.m. Förslagetatt ersätta tjänst som klinisk amanuens med arvodestjänst som klinisk assistentspeciellt avsedd för utbildning och forskning inom det medicinska områdetinnebär att en ny tjänstetyp införs i högskolan. För behörighet till tjänstenföreslås gälla att den sökande har avlagt läkarexamen eller att den sökandebedriver forskarstudier. Förslaget innebär att resurser motsvarande dentredjedel av nuvarande tjänster som avser sjukvårdsarbete skall disponeras avsjukvårdshuvudmannen för inrättande av läkartjänster. 1 flera remissyttrandenhar påpekats att de kliniska amanuenserna utför ett sjukvårdsarbete på en såkvalificerad nivå atl de måste ersättas med läkartjänster som liggerkostnadsmässigt högre. De resurser som frigörs skulle därför inte räcka tillsjukvård av den omfattning, som de kliniska amanuenserna nu svarar för. Dettamåste ses som ell tecken på atl staten genom dessa tjänster ställt enkvalificerad läkarexpertis lill sjukvårdens förfogande, som får sökas påannal håll. Utredningar inom högskolan har påvisat ett ökat"sjukvårdstryck" för tjänster inom del medicinska området. Forskareinom klinisk medicinsk forskning har inte kunnat ägna avsedd tid lillforskning utan i stället fåll ägna mer och mer lid åt sjukvård. Enligtregeringens mening måste frågan om resurser för sjukvård lösas av resp.sjukvårdshuvudman. Syftet med den nya tjänsten som klinisk assistent är enligtförslaget att ta tillvara och utveckla den mångsidighet som finns i dagenstjänst som en renodling av högskoleuppgifterna garanterar attresursen inte i samma utsträckning som las i anspråk för sjukvård. Enenhetlig tjänsteorganisation bör eftersträvas inom högskolan. Tjänsten somklinisk assistent innebär atl en särskild tjänstekategori inrättas förmedicinsk utbildning och forskning. bör även dessa delar av 1989/90:90 Avsnitt17 Utbildningsdep. högskolananvända de tjänstekategorier som ingår i den gemensamma tjänsteorganisationen.UHÄ och remissinstanserna har dock angett flera skäl för alt övergångsvistjänster som klinisk assistent bör få finnas inrättade. Arvodestjänst somklinisk assistent bör således få finnas på fem år.Sådan tjänst bör få tillsällas för högst . börberörda högskoleenheter och universitds-och högskoleämbetet förbereda övergånglill ell system där normall endast de reguljära tjänstetyperna i högskolananvänds inom medicinsk utbildning och forskning. Desom nu innehar tjänst som klinisk lärare, lärare i medicinskt ämne med kliniskanknytning eker klinisk amanuens skall inneha dessa tjänsterförordnandeperioden ut. Ävenförslaget om klinisk assistent leder lill en ändring i lagen (1982:764) omvissa läkartjänster vid enheter inom den landslingskommunala hälso- ochsjukvården som har upplåtits för gmndläggande utbildning av läkare m.m. Regeringen anser att del ide fall en utannonserad tjänst inte får behörig sökande lill den kliniska delenmöjlighet bör finnas att tillsälta tjänsten utan förening med tjänst inomsjukvårdsorganisationen. Detta kan t.ex. gälla ärenden där en tjänst som högskolelektori ett icke-kliniskl ämne ledigförklarals förenad med en tjänst förspecialislkompelenl läkare, men där del vid tiksällningen visar sig alt ingenav de sökande har erforderlig specialistkompetens. Motsvarande bör gälla närlärartjänst förenas med annan tjänst inom sjukvårdsorganisationen. Regeringenavser atl utfärda beslämmelser i enlighet härmed. Regeringenanser vidare att beslut om tjänsteförening skall fattas lokak för deprofessurer som inrättas genom lokala beslut. UHÄ föreslår vidare all allalärartjänster inom medicinska ämnen skall kunna förenas med tjänster inomsjukvårdsorganisationen. Dessa senare tjänster skall kunna vara såväl tjänstför specialislkompelenl läkare som någon annan tjänst på lämplig kompetensnivåsom har anknytning till medicinsk utbildning och/eller forskning. Som exempelpå tjänster av det senare slaget anges arbetsterapeuter, ingenjörer,laboratorieassistenter, lo-gopeder, sjukgymnaster och sjuksköterskor.Regeringen är inte beredd att tillstyrka detta förslag lill ijänsleförening, dådd är oklart hur en konstmktion som denna kommer alt påverka utbildning ochforskning. Regeringen bör dock i särskilda fall kunna medge undantag. De nyabestämmelser i högskolelagen om förening av lärar- och läkartjänster somföreslagils bör därför avfattas så alt de möjliggör för regeringen attföreskriva förening av lärartjänst också med annan tjänst än tjänst förspecialistutbildad läkare. Förslag lill dels lag omändring i högskolelagen (1977:218) dels lag om ändring i lagen (1982:764) omvissa läkartjänster vid enheter inom den landstingskommunala hälso- ochsjukvården som har upplåtits för gmndläggande utbildning av läkare, m. m. börfogas lill denna proposition som bilaga I. Medicinska forskningsrådethar föreslagit en lösning som innebär all tjänst som forskare konstmeras så allt ex utnyttjas för forskning och nästa halvår för kliniskverksamhet. En sådan konstmktion bör vara 1989/90:90 Avsnitt17 Utbildningsdep. möjlig all pröva även förandra tjänster än forskningsrådsfinansierade. Viktigt är då allsjukvårdshuvudmannen slår för sin del av kostnaderna. 1989/90:90 Avsnitt17 Utbildningsdep. Jämställdhetmellan kvinnor och män inom forskning och forskarutbildning Deldröjde förhållandevis länge, innan kvinnor på allvar började göra sig gällandeinom forskning och forskarutbildning. Ända fram lik på 1950-lalet var andelenkvinnor i denna del av samhället praktiskt taget försumbar. Ävenom skillnaderna är stora mellan olika fakultelsområden är kvinnornafortfarande i minoritet inom forskning och forskarutbildning. Utvecklingen moljämställdhet har dröjt. Inom forskarutbildningen har andelen kvinnor förstunder 1980-lalel börjat öka kraftigt och uppgår nu till av de nyanlagna.Även här är dock variationerna stora mellan fakulletsområdena, från inomteknisk fakultet lill inom den farma-ceuliska. Totalt svarar kvinnorna för ungefär en Qärdedel av antalet avlagda doktorsexamina. Enligtlikgängliga uppgifter om lärarkåren inom högskolan svarar andelen kvinnor pårekryteringstjänster, t. ex. tjänster som forskarassistent, väl mol kvinnornasandel av dem som avlagt doktorsexamen. Däremoi har kvinnoma en något lägreandel av de fasla tjänsterna som högskolelektor och en avsevärt lägre andel avde högsta tjänsterna, professorstjänsterna. Kvinnomas procentuella andel påolika nivåer inom forskamlbildnings-och lärartjänslorganisalionen framgår avnedanstående diagram. resp. män inom 1987/88 90 1 80 1 70 1 60 1 50 1 40 1 30 1 20 1 10 1 Grund- Fo-antagna Aktiva fo- Dr.examina Fo-ass tj Lektorstj Professorer examen stud Den sjunkandekvinnoandelen på högre tjänster inom högskolan avspeglar i stor utsträckningdel förhållandel all en stor del av dessa tjänster innehas av personer, somrekryterades . Åldern på tjänsleinnehavarna har såledesinneburit all dessa tjänster endast i begränsad utsträckning blivit ledigaunder den lid när fler kvinnor genomgått forskamtbildning och haft möjlighetall meritera sig på rekryteringstjänster avolika slag inom högskolan. De omfattande pensionsavgångar, som kommer att ägamm under , kommer atl ge avsevärda möjligheter attrekrytera kvinnor också till högskolelektors- och professorsljänsler. I del följande redovisasför vart och ell av de fem största fakulletsområdena andelen kvinnor inomforskarutbildningen saml bland innehavarna av tjänster som forskarassistent,högskolelektor respektive professor. Som en jämförelse anges också kvinnornasandel av de gmndläggande högskoleexamina som ansluter till resp.fakultetsområde. Uppgifterna avser /88. 1989/90:90 Avsnitt17 Utbildningsdep. Andelen kvinnor resp. mäninom humanistisk fakultet 1987/88 Grund- Fo-anlagna Aktiva fo- Dr.examina Fo-asstj Lektorstj Professorer examen stud Andelen l<;vinnor resp. män inom samhällsvetenskaplig 1 fakultet 1987/88 1 70 60 50 40 30 i H H ! M , , , iiL_1LJU : . Grund- Fo-antagna Aktiva fo- Dr.examina Fo-ass tj Lektorstj Professorer 1 examen stud 1 Andelen kvinnor resp. män inom medicinsk fakultet 1987/88 30' 20 10 Grund- Fo-antagna Aktiva fo examen stud - Dr.examina Fo-ass tj Lektorstj Professorer Prop.1989/90:90Avsnitt 17 Utbildningsdep. Andelen kvinnor resp. män inom matematisk- n män M kvinnor Gmnd- Fo-antagna Aktiva fo- Dr.examina Fo-ass tj Lektorstj Professorer examen stud Andelen kvinnor resp. män inom teknisk fal Grund- Fo-anlagna Aktiva fo- Dr.examina Fo-ass tj Lektorstj Professorer examen stud Som framgår av diagrammenavspeglar kvinnomas andel inom forskarutbildning och forskning relativt välderas andel inom den gmndläggande högskoleutbildningen.Inom teknisk fakultet är andelen kvinnliga doktorander lill och med högre änandelen kvinnliga civilingenjörer. undanlag är dock delsamhällsvetenskapliga fakultelsområdet. Här sjunker kvinnornas andeldramatiskt mellan den gmndläggande utbildningen och forskamtbildningen. Del ären viktig uppgift för berörda högskoleorgan att klargöra vad detta beror på. Deskillnader som finns mellan kvinnor och män inom forskningen uppkommer såledesinte primärt inom forskamlbildnings- och forskningsorganisationen utanavspeglar förhållandena på lägre utbildningsnivåer. Mol bakgmnd härav finnsdet anledning till optimism när del gäller kvinnomas situation inomforskamtbildning och forskning. Den utveckling, som äger mm inom såvälungdomsskolan som högskolans gmndutbildning kommer avsevärt atl förbättramöjligheterna till rekrytering av kvinnor. Detta blir särskilt intressant iperspektiv av atl etl myckel stort antal befattningar inom högskolan kommer allbli lediga . Likafullt måste stor vaksamhetägnas de förhållanden som påverkar kvinnomas möjligheter lill forskamtbildningoch forskarkarriär. forskningsproposition framhölls den strategiskabetydelsen för jämsläkd-helsarbetel inom högskolan av all vikariat, tjänsteroch utbildningsbidrag utlyses korrekt. Erfarenheten visar atl olika former av"handplockning" missgynnar kvinnor. Del är en viktig liksynsuppgiflför UHÄ atl högskolan lever upp lik de krav som måste ställas i dettahänseende. Målet måste vara allkvinnors och mäns insatser i samma utsträckning las lik vara inom forskning ochhögre utbildning. 1989/90:90 Avsnitt17 Utbildningsdep. 17.1.5Forskning vid de mindre och medelstora högskolorna 1977års högskolereform innebar alt del nära och nödvändiga sambandet mekanforskning och utbildning betonades. Genom reformen skapades en sammanhållenhögskola. Det innebar all såväl universitet som högskolor ulan tidigareforskningstradition samlades i en organisation, där de gemensamma målet är allalla delar av verksamheten skall bygga på vetenskaplig gmnd. underströks atldelta inte nödvändigtvis måste innebära all gmndutbildning, forskamtbildningoch forskning på hävdvunnet säll etablerades inom en och samma institution. 1den nya, breddade och differentierade högskolan skulle del vara praktisktomöjligt all över hela fältet basera kontakten mellan gmndläggande utbildning,forskamtbildning och forskning på en permanent institutionell gemenskap.Statlig högskoleutbildning finns nu permanent på över trettio orter i landet.Fakukelsorgani-salion för forskamtbildning och forskning inom högskolan finns vid elva högskoleenheter på sju orter. Forskning både kan ochskall bedrivas inom alla delar av högskolan. Vid de mindre och medelstorahögskolorna ulan fast forskningsorganisation bedrivs verksamheten iprojektform. /88 uppgickkostnaderna för forskning och utvecklingsarbete vid de mindre och medelstorahögskolorna lill sammantaget cirka 65 milj. kr. Störst är verksamheten vid högskolani . Huvuddelen av finansieringen kommer från sektorsforskningsorgan ochandra statliga eller kommunala organ. Återstoden avser främst uppdrag frånnäringslivet. Endast ett fåtal projekt är finansierade av forskningsråden. Även om de mindre ochmedelstora högskolorna fortfarande endast svarar för en mycket begränsad del avde sammanlagda forskningsinsatserna inom högskolan, har verksamheten här ökatavsevärt under del senaste årtiondet. Forskningen vid de mindreoch medelstora högskolorna har diskuterats intensivt. Diskussionen har gälltsåväl omfattningen och inriktningen som kanske framför allt organisationenav verksamheten. Betydelsen av forskning vid dessa högskolor har betonats intebara ur ell högskoleperspektiv ulan också utifrån regionala behov av stöd tillsamhällelig utveckling. 1989/90:90 Avsnitt17 Utbildningsdep. Infördenna proposition har en särskild utredare' tillkallats med uppgift attanalysera och lämna förslag om forskningen vid de mindre och medelstorahögskolorna. Utredaren har avlämnat betänkandet (SOU 1989:27) Forskning vid demindre och medelstora högskolorna. Betänkandet har remissbehandlats.Utredarens huvudförslag är all medel för såväl forskningsanknytning som vissaallmänt forskningsstödjande ålgärder och forskningstid för högskolelektorerskall fördelas lill de mindre och medelstora högskoloma av en särskilddelegation, som inrättas vid forskningsrådsnämnden. Förslaget innebär allfakultetsnämndema inte längre skall ha ansvar för forskning ochforskningsresurser för de mindre och medelstora högskoloma. Utredaren föreslårockså alt styrelsema vid de mindre och medelstora högskoloma skall svara förall Ireårsplaner utarbetas för forskningen vid högskoloma och då särskilt denforskning som utförs på eget programansvar. Planerna skak också omfattainsatser föratt lärare vid dessa högskolor skall kunna fullfölja utbildning likdoktorsexamen. Utredaren föreslår vidare att forskamtbildade lärare vid demindre och medelstora högskoloma skall kunna välja vilket fakulletskokegium haneller hon vill ingå i. Remissinstansernabetonar värdet av den kartläggning och analys av forskningen vid de mindre ochmedelstora högskolorna, som utredaren gjort. Flertalet remissinstansertillstyrker dock inte utredningens huvudförslag. I många yttrandenbetonas all ändamålen för de anslag, som utredaren vik samla till ett, är såartskilda atl medelsanvisningarna även fortsättningsvis bör hållas isär.Utredarens förslag lill organisation för meddsför-deJningen tillstyrks avuniversiteten, forskningsrådsnämnden och några De mindre och medelstora högskoloma, universitets- ochhögskoleämbetet, i och vill dock ha en lösning där forskningsmedel kanaliserasdirekt till de berörda högskolorna. 1 den mån förslaget omtreårsplaner kommenteras i remissyttrandena framförs inga invändningar motdetta. Flertalet av dem som yttrar sig i fråga om lärarnasfakulletstillhörighel är beredda att tillstyrka utredarens förslag.Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet och är dock emot förslaget. En fullständigremissammanställning finns tillgänglig i . 1989/90:90 Avsnitt17 Utbildningsdep. Allverksamhet inom den svenska högskolan skak vara av hög och likvärdig kvalitet.Detta är inte en så självklar princip, som det kanske kan förefalla. I andraländer accepterar man och planerar medvetet för universitet och högskolor medolika standard och status. Gmndtanken bakom den svenska högskolan är all detinte skall vara någon skillnad om man har genomgått en viss utbildning i Östersundeller , i eller . Del vikliga är vad man har studerat.Motsvarande gäller också för forskningen. Samma höga vetenskapliga krav måstegälla inom hela högskoleorganisationen. All högskoleutbildningskall vila på vetenskaplig gmnd. Del kräver all högskolans lärare kan hålla enlevande kontakt med forskningen och på lämpligt sätt ägna sig ål egenforskning. Inom högskolan tillämpasen enhetlig tjänsteorganisation. För tjänsterna vid de mindre och medelstorahögskolorna gäller samma villkor som för dem vid universiteten. Så har t. ex.alla högskolelektorer, oavsett var de är ansläkda, i princip samma möjligheterall i mån av tillgång lill resurser bedriva forskning i tjänsten. Ett problem i sammanhangetär dock att endast en mindre del av lärarna vid de mindre och medelstorahögskolorna har genomgått forskamtbildning. Delta medför att de som kollektivhar svårt all hävda sig i konkurrensen om l.ex. Deönskemål, som högskolan måste ha om atl få en lämplig stmktur på lärarkåren,har vid de mindre och medelstora högskoloma fått slå tikbaka för önskemålen attsnabbt kunna tillgodose olika utbildningsbehov och också bidra lill allstimulera utvecklingen regionalt. Detta har inneburit alt lärarrekryteringeninte fått anstå tills forskarutbildade personer funnits all tillgå. bör allalärartjänster inom högskolan del konstnärliga området undanlaget innehasav personer, som avlagt doktorsexamen. Doktorsexamen bör således vara ellbehörighetskrav för att erhålla lärartjänst inom högskolan. Även omåldersstmkturen inom högskolan är sådan alt stora pensionsavgångar och därmedförknippade nyrekryteringar väntas , kommer del ändåall ta mycket all förverkliga en sådan målsättning. Vid de mindre ochmedelstora högskoloma, där andelen forskamtbildade lärare är särskilt låg, börvissa insatser kunnagöras för att stödja lärare, som vill fullfölja utbildning till doktorsexamen.Detta bör ses som en kvalificerad personalutvecklingsålgärd och behovet avmedel för ändamålet måste vägas mot andra resursbehov vid den lokalafördelningen av tillgängliga medel. Allaforskarutbildade lärare vid de mindre och medelstora högskoloma ingår på sammasätt som lärarna vid universiteten i fakulletskollegierna. Dagens organisationinnebär att medel för forskning och forskamtbildning anvisas underfakulldsanslag, vilka är gemensamma för flera högskoleenheter. 1högskoleförordningen preciseras vilka universitet och högskolor, som hör ihopfakultetsvis. Innebörden av detta är bland annat alt lärarna vid de mindre ochmedelstora högskoloma kan ansöka om tid för egen forskning från de rörligaresurser, som fördelas av berörda fakulletsnämnder. Övergångsvis harföreskrivits att vissa minimibelopp skall avsättas för forskningstid förlärarna vid dessa högskolor. Erfarenhetenvisar att det även inom öppna och flexibla organisationer som universitet ochhögskolor tar att införa nya arbetssätt. Den nya högskole- ochtjänsteorganisationen verkar dock nu vara på god väg all fungeratillfredsställande också ur perspektivet av forskningen vid de mindre ochmedelstora högskoloma. Arbetet inom fakukeler och institutioner läggs alltmerupp med beaktande av all också lärarna vid dessa högskolor skall integreras iverksamheten. Den principieka uppbyggnaden av dagens system är den bästagarantin för att forskningen vid de mindre och medelstora högskoloma kommer allbyggas upp på samma villkor som den vid universiteten. Enfortsall utveckling av forskningen vid de mindre och medelstora högskoloma börsåledes ske inom ramen för nuvarande organisation. Såväl inom fakuketsorganensom på institutionsnivå måste nu ansträngningarna ökas för all lärama viddessa högskolor skall integreras i forskningsgemenskapen på lika villkor.Innebörden av detta skall vara atl lärarna vid de mindre och medelstorahögskoloma skak medverka i forskning i samma utsträckning som läraremed motsvarande kompetens vid universiteten. Andelen forskning på egetprogramansvar måste öka vid de mindre och medelstora högskolorna. Lärare viduniversitet bör kunna ha delar av sin tjänstgöring i form av medverkan iforskning vid en mindre högskola. Ett ökat antal studerande bör gå vidare tillforskamtbildning efter gmndläggande studier vid de mindre och medelstorahögskolorna. Ansvarel för forskamtbildningen måste även fortsättningsvis i sinhelhet ligga på fakultetsorganen. De mindre och medelstora högskolorna bör dockkunna medverka i forskamtbildningen, l.ex. genom all lärare används somhandledare. Samarbetet mellan ett universitet och en högskola kan, om så bedömslämpligt, systematiseras och uttryckas i någon form av kontrakt mellan deberörda parterna. Detta har förordats av flera företrädare för högskolan. Visstsärskilt stöd bör ges lill denna utveckling. De mindre och medelstorahögskolorna anvisas särskilda medel för viss forskningsstödjandeverksamhet. Dessa medel kan användas bland annal för kostnader för planering avprojekt, utarbetande av ansökningar lill forskningsråd, sektorsorgan etc samtseminarier i anslutning till projekt. 1989/90:90 Avsnitt17 Utbildningsdep. len används också för enkonlaktorganisation avseende högskolans kontakter med såväl det omgivandesamhället som universitet och högskolor med fast forskningsorganisation. Medlenkan även användas för stöd till lärares forskarutbildning. Medlen fördelasmellan de berörda högskolorna av universitets- och högskoleämbetet. Sammanlagtanvisas innevarande budgetår . för dessa ändamål. 1 det följande föreslås,under anslaget E 12. Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål, en kraftigökning av resurserna för forskningsstödjande ålgärder vid de mindre ochmedelstora högskolorna. Sammanlagt kommer dessa atl öka med 30 milj. kr. Delinnebär att högskoloma vid slutet av treårsperioden kommer att disponeranärmare 43 milj.kr. för forskningsstödjande åtgärder. Medlen bör anvisas direkttill de berörda högskolorna. Härigenom förbättras möjligheterna till långsiktigplanering av insatsema. De lokala högskoleorganen skall disponera medlen medbeaktande av det syfte för de forskningsstödjande åtgärderna, som angavs redani forskningsproposition, nämligen att stimulera lärarna vid de mindreenheterna att utnyttja sina möjligheter att ansöka om forskningsstöd ochprojektanslag i konkurrens med varandra och med lärama vid de större enheterna.Universitets- och högskoleämbetet skall göra en utvärdering av de gjordainsatserna för att belysa dels hur anvisade medel använts, dels och framförallt vilka effekter åtgärderna haft på forskningens omfattning i stort vid deberörda högskolorna. 1989/90:90 Avsnitt17 Utbildningsdep. 17.1.6Vissa frågor rörande forskningssamverkan Högskolansmedverkan i stiftelser och andra särorganisationer Samverkanmellan högskolan och det omgivande samhället har framför allt under 1980-talelutvecklats mycket snabbt och delvis i nya former. Denna utveckling har allmäntsett varit värdefull och har lett lill breddade kontakter bl.a. mellanhögskolan och näringslivet. Den har också inneburit en viktig stimulans församhällsutvecklingen, även regionalt. Högskolankan samverka med samhället i övrigl på flera sätt. Högskolans reguljäraorganisation kan utnyttjas för uppdragsverksamhet på såväl utbildnings- somforskningsområdet. Samverkan kan också ske genom enskilda lärares bisysslor. Påsenare lid har samverkan i ökande utsträckning fått formen att högskolandeltar i olika typer av särorganisationer (stiftelser, aktiebolag m.m.). Regeringentillkallade en särskild utredare' med uppdrag all utredavissa frågor rörande stiftelser som organisationsform för samverkan mellanhögskola och näringsliv. Utredningsuppdraget redovisas i belänkandet (SOU 1989:50)Stiftelser för samverkan. Utredningen har som gmnd för sina övervägandenkartlagt nu förekom- mandestiftelser m.m. vid universitet och högskolor. Uppgifter om 86särorganisationer har samlats in och analyserats.