prop · GD0374 · 1989-12-31 00:00:00 — Idenna paragraf, som motsvarar 4§ sjukpenningkungörelsen, ges regler om huravdraget för preliminär A-skatt skall beräknas, om inkomsten utgörs avdagpenning från erkänd arbetslöshetskassa. Paragrafen har utformats i enlighetmed lagrådels yttrande. Dock har hänvisningen till 4§ 2 mom. UBL slopats tillföljd av alt detta moment föreslås bli upphävt i samband med den reformeradeinkomstbeskattningen. Bestämmelsernamotsvarar 5 7§§ sjukpenningkungörelsen. Vissa redaktionella ändringar hargjorts. 1 8§ har dessutom ändringar gjorts som föranleds av den nyaskatteorganisationen i länen. 19.5 Lagen om skatteavdrag i vissa fall frånartistersättning Bestämmelsenmotsvarar 1 § kungörelsen (1969:5) om skatteavdrag i vissa fall från artislersättning(artistersättningskungörelsen). Endast redaktionella ändringar har gjorts.. Bestämmelsenmotsvarar i huvudsak 2 § artistersättningskungörelsen. Den har dockkompletterats i ett viss hänseende. Enligt54 § KL är i utlandet bosalt person frikallad från skattskyldighet för sådan inkomst, för vilken avgift enligt lagen (1908:128 s. 1) om bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter skall erläggas, eller beträffande vilken befrielse från sådan avgift skall åtnjutas enligt bestämmelse i samma lag. I de nu angivna fallen bör givetvis inte heller preliminär skatt betalas för ersättningen. En bestämmelse om detta har 427 ocksåtagits in i första stycket. Dessutom har redaktionella ändringar Prop.1989/90:74 gjorts. Bestämmelsemamotsvarar 3 - 8 §§ artistersättningskungörelsen. Dock har avmndningsregeln i 4§utformats i enlighet med vad som föreslås gälla enligt 39 § 1 mom. sistastycket UBL. Vidare har bestämmelsema i 5 och 6§§ anpassats till den nyaskatteorganisationen i länen. Dessutom har redaktionella ändringar gjorts 13-6och 8 §§. Enligtmomentets nuvarande lydelse bemyndigas regeringen att i fråga om inkomst somavses i momentet under 1 andra stycket eller punkt 12 av anvisningama till 32§ KLföreskriva särskild beräkningsgmnd. Etl sådant bemyndigande är inte förenligtmed 8 kap. 3§ i den nu gällande regeringsformen (RF). Där sägs atlföreskrifter om förhållandet mellan enskilda och det allmänna, som gälleråligganden för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personligaeller ekonomiska förhållanden, meddelas genom lag. Regeringenhar bl.a. med stöd av bemyndigandet i 3§ 2 mom. UBL utfärdat kungörelsen(1973:1125) om skatteavdrag från sjukpenning m. m. (sjukpenningkungörelsen).För att tillgodose RF:s nu gällande krav på lagform har bestämmelserna ikungörelsen arbetats in i en särskild lag, lag om skatteavdrag från sjukpenningm.m. Detsamma gäller i fråga om kungörelsen (1968:97) om skatteavdrag i vissafall från folkpension m. m. (folkpensionskungörelsen) och kungörelsen (1969:5)om skatteavdrag i vissa fall från artistersättning(artistersättningskungörelsen). På gmnd härav har bemyndigandet i detta momentunder 1 tredje stycket slopats. 1 sjätte stycket har tagits in en upplysning omatt ytterligare bestämmelser om preliminär A-skatt finns i de nämnda trenya lagama. 1tredje femte styckena har vidare, fömtom ändringar av endast redaktionellnatur, orden "lokal skattemyndighet" bytts ul mot "skattemyndighet".Med begreppet skattemyndighet avses, liksom i NTL, den nya gemensammaskattemyndigheten i länet som ersätter såväl länsskaltemyndigheten som delokala skattemyndighetema (jfr 2§ 1 mom. UBL). Bestämmelsemaom öresavmndning vid beräkning av skatteavdrag un der 1 sjätte stycket har av systematiska skäl flyttats till 39 § 1 mom. har regeln även ändrats i sak (se kommentaren till 39 § 1 mom.). 1 sjätte stycket har i stället tagits in en upplysning om atl ytterligare bestämmelser om preliminär A-skatl finns i lagen (1990:00) om skalleav drag i vissa fall från folkpension m.m., lagen (1990:00) om skatteavdrag från sjukpenning m.m. och lagen (1990:00) om skatteavdrag i vissa fall från artistersättning. Ändringen i 2 andrastycket föranleds av den nya skatteorganisationen i . 1989/90:74 länen. Nuvarandebemyndigande för regeringen i detta moment att förordna om betalning avpreliminär A-skatt för vissa inkomster har använts av regeringen vidutfärdandet av folkpensionskungörelsen, artistersättningskungörelsen ochsjukpenningkungörelsen. Bestämmelsema i dessa kungörelser har arbetats in itre särskilda lagar för att uppfylla RF:s krav på lagform (angående detta kravse kommentaren till 3§ 2 mom.). Momentet har med hänsyn härtill slopats. Regeringenhar i folkpensionskungörelsen, som utfärdats med stöd av bemyndigandet i 3§ 3mom., förordnal om när preliminär A-skatt skall utgå för folkpension och allmäntilläggspension. Dessa bestämmelser har flyttats till en särskild lag. Nuvarandehänvisning i tredje stycket a) till regeringens förordnande har därför ersattsmed en hänvisning till den nya lagen i vilken anges när preliminär A-skattskall betalas för folkpension och allmän tilläggspension. 1första stycket har en generell avmndningsregel tagits in. Den skall varatillämplig vid beräkning av skatt enligt UBL (jfr 1 § första stycket). Dennu aktuella avmndningsregeln skall inte vara tillämplig vid beräkning avskatteavdrag. För beräkning av sådant avdrag har tagits in en särskild regel i39§ 1 mom. Reglerna har dock samma materiella innebörd. 1förevarande paragrafs första stycke har även gjorts ändringar som föranleds avden nya skatteorganisationen inom länen. Ändringarnai andra stycket är en direkt följd av den nya skatteorganisationen. Dessutomhar en redaktionell ändring gjorts i förtydligande syfte. Enligtden nya organisationen är det skattemyndigheten i länet som svarar för bl.a.skattedebiteringen. Nuvarande bestämmelser i tredje stycket omlänsskattemyndighetens medverkan i debiteringsarbetet har därför slopats. Avkommentaren till 22 § framgår att den där intagna avmndningsregeln ärtillämplig bl. a. vid beräkning av inkomstskatt, egenavgifter enligtlagen om socialavgifter och annuitet på avdikningslån. Nuvarandeavmndningsregler i detta moment har därför slopats. Ifråga om annuitet på avdikningslån följer av avmndningsregeln i 22 § att om en skattskyldig har att betala flera annuiteter det är summan av dessa som skall avmndas och inte varje annuitet var för sig. Iförsta stycket har behörigheten att befria från skyldigheten att betalatilläggspensionsavgift flyttals från länsrätten till skaltemyndigheten. Möjlighetenför dödsbo att få befrielse från skyldighet att betala lilläggspen-sionsavgiftregleras i andra stycket. Tilldet nya andra stycket har nuvarande regler om dödsbobefrielse i 75 § 1 mom. KLm. Detta innebär att sådana ärenden fortsättningsvis äratt anse som uppbördsärenden. Reglema har gjorts mer generella ochomfattar all skatt enligt UBL, dvs. sådan skatt eller avgift som anges i 1 §UBL. Av 27 § 3 mom. sista stycket och 32 § sista stycket framgår att reglema omdödsbobefrielse kommer att bli tillämpliga även på kvarskatteavgift ochrespitränta. Den beslutande myndigheten skall vara skallemyndigheten och intesom nu länsrätten (se avsnitt 5.1 och 12.6). Befrielseavses inte kunna ske från skatt som redan har betalats. Nuvarandetidsgräns inom vilken framställning om dödsbobefrielse skall avlämnas harslopats. Delta innebär atl fråga om befrielse kan bli aktuell så länge denobetalda skatten inte har preskriberats. Det kan emellertid antas atl de flestaansökningar om skattebefrielse kommer att ges in innan skatten har lämnats tillindrivning. Skaltemyndighetensbeslut enligt 30 § överklagas hos länsrätten. Det följerav 85§ 1 mom. Enligtett nytt tredje stycke skall skaltemyndigheten göra den ändring av beslut ombefrielse som skattemyndighets taxeringsbeslut eller domstols beslut i mål omtaxering föranleder. Bestämmelsen kan sägas vara en motsvarighet till 105 §tredje stycket GTL. Förslagethar utvecklats i avsnitt 12.2. Tillkommande skatt skall betalas vid endast etttillfälle. Betalningen skall ske senast den 18 i den uppbördsmånad somskattemyndigheten bestämmer. Nuvarande regel i tredje stycket om allbetalningen av tillkommande skatt som överstiger . skall fördelas på tvåuppbördstillfällen har därför slopats. Regeln har ersatts med en ny som angeratt skattemyndigheten inte får bestämma att tillkommande skatt skall betalasföre uppbördsmånaden maj året efter taxeringsåret. Allöretal som uppkommer vid beräkning av tillkommande skatt bortfaller framgår av22 § första stycket. Iandra stycket har inledningsvis ändringar gjorts som föranleds av att an ståndsränta inte längre skall tas ut som tillkommande skatt (se avsnitt 12.1.1). Vidare föreskrivs att respitränta skall utgå från och med den I maj året efter taxeringsåret till och med den månad då skatten förfaller till be talning. Eftersom betalningen inte längre skall kunna ske har de nuvarande räntereglerna för detta fall slopats. Den nuvarande be- 430 gränsningen allrespitränta inte utgår än har slopats. Se Prop.1989/90:74 vidare avsnitt 12.3. Slutligen har den nuvarande avmndningsregelnför räntan slopats. Den ersätts av den generella avmndningsregeln i 22 §första stycket. Detta innebär dock inget nytt i sak. 1denna nya paragraf har tagits in en bestämmelse om att skattemyndigheten fårbefria en skattskyldig från respitränta helt eller delvis. Motiven harutvecklats i avsnitt 12.3. En fömtsättning för att sådan befrielse skall få skeär att det föreligger synnerliga skäl. Med synnerliga skäl avses i första handatt den tillkommande skallen har påförts på gmnd av att skattemyndigheten hargjort ett fel som den skattskyldige inte har någon del i. En motsvarande regelföreslås för anståndsränta (49 § 5 mom.). 1momentetsy5>5/a stycke har tagits in en upplysning om all bestämmelser omskatteavdrag också finns i de tre lagar som ersätter kungörelsema omskatteavdrag från folkpension, sjukpenning och artistersättning. Momentethar dessutom utökats med ett nytt tredje stycke. Hit har, av systematiska skäl,flyttats den avmndningsregel som finns i 3§ 2 mom. 1 sjätte slyckei. Förpreliminär skatt gäller att B-skatt avmndas nedåt till helt krontal (26 §första stycket). Skattetabellema för A-skatt anger skattebeloppet i heltkrontal. För de fall då preliminär A-skatt tas ut med viss procent av inkomstengäller att öretal avmndas uppåt. Regeln har rönt kritik. AllA-skatt bör avmndas nedåt. Avmndningsregeln har ändrats i enlighet med detta. Deti detta moment intagna bemyndigandet för regeringen att förvissa fall förordna om skatteavdrag är inte förenligt med RF (se kommentarenlill 3§ 2 mom.). Bemyndigandet har av regeringen använts när den utfärdatsjukpenningkungörelsen, folkpensionskungörelsen ochartistersättningskungörelsen. Bestämmelsema i dessa kungörelser har tagitsin i tre särskilda lagar. Momentet har därför slopats. Ändringamai förevarande paragraf föranleds av den nya skatteorganisationen i länen. Ändringamaiförsta ochftärde styckena föranleds av den nya skatteorgani sationen i länen. 46§ 1 mom. Prop. 1989/90: 74 Ändringarnai detta moment föranleds av den nya skatteorganisationen. Dessutom harredaktionella ändringar gjorts. Iförsta stycket har de nuvarande tidsgränserna slopats. I stället har engenerell regel om att jämkningsbeslut skall meddelas skyndsamt tagits in istycket. Motiven har utvecklats i avsnitt 12.5. Förändringen innebär inte någonsänkning av ambitionsnivån. Tvärtom bör skattemyndigheten sträva efter attmeddela besluten före utgången av de gällande fristerna.Erfarenheten har emellertid visat all vissa ärenden kräver något längrehandläggningstid. Även för sådana ärenden gäller dock att jämkningsbeslut skallmeddelas skyndsamt. I andra stycket har endast redaktionella ändringarvidtagits. Idetta moment anges under tre punkter de fall när skattemyndigheten av andraskäl än som anges i 48 § får ge anstånd med betalning av skatt, kvarskatteavgifteller ränta. Förslaget har utvecklats i avsnitt 12.1.1. Pågrund av den nya skatteorganisationen i länen kan anståndsreglerna i nuvarande1 och 2 momenten flyttas till ett och samma moment. Anstånd får meddelas exofficio eller på ansökan av skattskyldig. Villkorenför anstånd har mildrats. Bestämmelserna inleds med en generell regel om attanstånd kan medges med att betala in skatt, kvarskatteavgift eller ränta somkan antas komma att avkortas. Anstånd kan vidare utöver de s.k.obillighetsfallen medges i ärenden eller mål där utgången är oviss. Enligtpunkt 1 får anstånd medges om det kan antas att påfört belopp kommer attavkortas. Bestämmelsen kan sägas i stort sett motsvara de som anges i 1) -8). Enligtpunkt 2 får anstånd medges om den skattskyldige begärt omprövning av etttaxeringsbeslut eller annat beslut om skatt, kvarskatteavgift eller ränta ellerett sådant beslut överklagats och utgången i ärendet eller målet är oviss. 1formuleringen taxeringsbeslut eller annal beslut om skatt, kvarskatteavgifteller ränta inbegrips t.ex. beslut om skattetillägg och beslut om fastställandeav avgiftsunderlag för egenavgifter. Bestämmelsen är naturligtvis tillämpligockså i de fall ett domstolsbeslut rörande skatt fullföljs till överinstans. Enligtnuvarande bestämmelser (49§ 2 mom. 4) skall anstånd medges om kvarstående ellertillkommande skatt har påförts på grund av att 3§ lagen (1980:865) motskatteflykt har tillämpats. Har denna lag tillämpats torde regelmässigträttsfrågan kunna bedömas som oviss och anstånd kan medges även med denföreslagna utformningen av bestämmelserna. Bestämmelseni punkt 3 kan sägas motsvara nuvarande regler i 2 mom. 1). 49 §2 mom. Prop. Idetta moment har i första stycket samlats de regler som anger vilket beloppanståndet får omfatta. Stycket har i förhållande till förslaget ilagrådsremissen justerats så att det är tillämpligt även i de fall det allmännaför talan till den skattskyldiges förmån. Anståndfår medges med högst det belopp som kan antas komma atl bli avkortat eller sombetingas av yrkandet i omprövningsärendet eller överklagandet. Givetvis kananstånd inte alltid medges med betalning av hela det yrkade beloppet. Även dekriterier som anges i 1 mom. måste vara uppfyllda. Ett överklagande kan t. ex.innefatta flera tvistiga frågor varav endast en eller ett par kan beteckas varaså oklara att utgången i målet kan anses vara oviss. Anståndet skall då omfattaendast det belopp denna eller dessa frågor representerar. Iandra stycket har tagits in bestämmelser om säkerhet vid anstånd enligt 1 mom.2 och 3. Motiven har utvecklats i avsnitt 12.1.1. Reglerna om säkerhet kansägas ha mildrats i förhållande till de nu gällande bestämmelserna genom attbevisbördan har kastats om. Säkerhet skall inte behöva ställas i normalfallet.Säkerhet får krävas endast om det med hänsyn till den skattskyldigesförhållanden och omständigheterna i övrigt kan antas att anståndsbeloppetannars inte kommer att betalas . Även i sådana fall kan myndighetenunderlåta att kräva säkerhet om anståndsbeloppet är förhållandevis ringa ellerdet annars finns särskilda skäl. Sådanasärskilda skäl kan t.ex. vara att den skattskyldiges ekonomi allmänt sett ärgod. Detsamma gäller om det kan antas att omprövningen eller överklagandet kommeratt avgöras . Anståndstiden kan begränsas. Förlängning avanståndstiden medges då först efter en förnyad ansökan och prövning av denskattskyldiges förhållanden. Som framgår av 3 mom. finns också möjligheter attompröva ett beslut om anstånd om det finns särskilda skäl. Anstånd kanbegränsas till att gälla endast en del av skattebeloppet. 1andra stycket har dessutom efter förebild bl.a. i lagen (1978:880) ombetalningssäkring för skatter, tullar och avgifter tagits in en bestämmelse omnär ställd säkerhet får las i anspråk och att lagen (1978:882) om säkerhet förskattefordringar m.m. är tillämplig också på sådan säkerhet som skall ställasvid anstånd. Iförsta stycket kvarstår, med vissa redaktionella ändringar, nuvarandebestämmelser i 3 mom. första meningen om hur länge etl anstånd får gälla. I ettnytt andra stycke har en bestämmelse motsvarande den som finns i 3 mom.andra meningen tagits in. Här anges uttryckligen att en väsentlig ändring avden skattskyldiges ekonomiska förhållanden kan föranleda att anståndsbeslutetomprövas. 28 1989/90. 49§4 mom. Prop. Ijörsta stycket återfinns fortfarande reglerna om anståndsränta. De har dockutvidgats till att gälla vid samtliga slag av anstånd enligt 1 och 2 a mom.Anståndsränta skall utgå på anståndsbeloppet.I anståndsbeloppet inräknaskvarskatteavgift och respitränta. Andrastycket innehåller bestämmelser om för vilken tid anståndsräntan skall betalas.Bestämmelserna motsvarar dem som gäller med den kompletteringen att omskatten betalats före anståndstidens utgång räntan skall beräknas till och medden månad betalningen skedde. Även redaktionella ändringar har gjorts. Nuvarandeavmndningsregel i andra stycket har slopats. Att öretal bortfaller vidberäkning av ränta, alltså även vid beräkning av anståndsränta, framgår av 22§ första stycket. Anståndsräntaskall inte längre tas ut enligt reglerna om tillkommande skatt. 1 det nyatredje stycket föreskrivs därför att sedan skattemyndighet ålagt denskatteskyldige betalningsskyldighet för räntebeloppel får det omedelbartdrivas in. Etttaxeringsbeslut som inte överklagas vinner enligt de nu föreslagna reglernalaga kraft först vid utgången av femte året efter taxeringsåret. Atttaxeringsbeslutet skall ha vunnit laga kraft kan därför inte behållas som kravför att betald ränta skall återbetalas. Del kan inte heller anses motiveratatt avvakta ett lagakraftvunnet omprövningsbeslut, eftersom RSV i det nyasystemet endast undantagsvis torde ha anledning att överklaga beslutet.Bifalls den skattskyldiges begäran i omprövningsärendet av skattemyndighetenskall räntan genast återbetalas. För det fall den skattskyldiges yrkandenbifalls först av domstol är det däremot lämpligt att ha kvar den nuvarandeordningen att betald ränta betalas tillbaka först sedan domen vunnit lagakraft. På ett återbetalat belopp skall restitulionsräntaberäknas. Bestämmelserom delta har tagits in i det nya ftärde stycket. Bestämmelsen i nuvarande fjärdestycket slopas eftersom andståndsränla inte längre skall tas ut somtillkommande skatt. Skattetilläggoch förseningsavgift inkluderas i begreppet skatt enligt 1 §. Att anstånd kanmedges med alt betala in sådana avgifter följer därför redan av 49 § 1 mom.Nuvarande bestämmelser i förevarande moment har därför slopats. I momentet hari stället tagits in en bestämmelse om alt skattemyndigheten får befria enskattskyldig helt eller delvis från skyldigheten att betala anståndsränta. Enförutsättning för befrielse är att det föreligger synnerliga skäl. Enmotsvarande regel föreslås för respitränta (32 a §). Behörighetsregelni första stycket har ändrats med hänsyn till den nya skatteorganisationen i länen. Beslutande skattemyndighet är den myndig het som har utfärdat skattsedel på den skatt som anståndet avser. 1 andra stycket har gjortsen ändring av samma skäl. Dessutom har Prop. 1989/90:74 hänvisningen tillden numera upphävda familjebidragslagen (1946:99) ersatts med en hänvisningtill nu gällande lag på området, dvs. familjebidragslagen (1978:520). Avmndningsregelniförsta stycket har slopats. Att öretal som uppkommer vid beräkning avrestavgift bortfaller framgår av 22 § första stycket. Dessutom harredaktionella ändringar gjorts. Ändringen i andra stycket har sin gmnd i dennya skatteorganisationen. Tilldenna nya paragraf har med vissa ändringar flyttats de bestämmelser om dödsbosansvar för skatt som påförts den avlidne och som finns i 75 § 2mom. KL, 15 § 2 mom. SIL, 15 § 2 mom. SFL, 3 § lagen om skogsvårdsavgift och 5§ lagen om statlig fastighetsskatt. För skattetill-lägg och förseningsavgift,egenavgifter samt annuiteter på avdikningslån, som också innefattas i begreppetskall enligt 1 § UBL, har tidigare inte funnits någon motsvarande reglering (seavsnitt 12.6). Placeringen av bestämmelsen i UBL medför att även dessa kommeratt omfattas av bestämmelsen. Av 27 § 3 mom. sista stycket och 32 § sistastycket framgår att ansvarsreglema kommer att bli tillämpliga även påkvarskatteavgift . Ändringeni första stycket föranleds av den nya skatteorganisationen i länen. Någonändring i sak åsyftas inte. Beslutom förtida återbetalning av preliminär skall enligt 45 § 2 mom. skall meddelasav skattemyndigheten. Samma myndighet skall också verkställa återbetalningen.Motsvarande skall gälla i fråga om återbetalning enligt 45 § 3 mom. Andrastycket har utformats i enlighet med detta. Ändringeni tredje stycket föranleds av den nya skatteorganisationen. Dessutom harredaktionella ändringar gjorts. Ändringeni första stycket föranleds av den nya skatteorganisalionen. Sådana ändringarhar gjorts även i andra stycket. 1 detta stycke har vidare hänvisningen tillGTL ersatts med en hänvisning lill NTL. Dessutom har en redaktionell ändringgjorts. Iandra stycket har hänvisningen till GTL ersatts med en hänvisning till Avmndningsregeln i sjättestycket har slopats. Att öretal som uppkom- Prop. 1989/90:74 mer vidränteberäkningen bortfaller framgår av 22 § första stycket. I stycket harockså en redaktionell ändring gjorts. Förstastycket har justerats med hänsyn till förslaget att anståndsränta inte längreskall tas ut som tillkommande skatt (jfr den föreslagna lydelsen av 49 § 4 mom.fjärde stycket). Avmndningsregelni andra stycket har slopats. All örelal som uppkommer vid ränteberäkningenbortfaller framgår av 22 § första stycket. Ändringeni sista stycket föranleds av att en särskild regel om restitutionsräntä harförts in i 49 § 4 mom. Ändringeni första stycket föranleds av den nya skalleorganisationen i länen. Ändringeni första stycket föranleds av den nya skatteorganisationen i länen. Stycket harjusterats något för att få en lydelse som bättre motsvarar lydelsen i 2 kap. 1§ NTL. RSVkan genom enligt nuvarande regler meddela bindandeförklaringar i vissa uppbördsfrågor. Bindande förklaringar har en så generellkaraktär att de bör betraktas som författningar (prop. 1975/76:112 s. 63).Möjligheten att meddela bindande förklaringar infördes då 1809års regeringsform gällde. Enligt nya regeringsformen kan intedelegera sin befogenhet att stifta skattelag. De bindande förklaringama stridersåledes mot den nya regeringsformen. I avsnitt 12.7 föreslås att institutetavskaffas. Nuvarande andra fjärde styckena har därför slopats. Paragrafenhar upphävts med hänsyn till att allmänna ombudet i uppbördsfrågor föreslås bliavskaffat. Att det allmänna trots detta även fortsättningsvis skall kunnaöverklaga till den enskildes förmån framgår av hänvisningen i 86 a § förstastycket till (6 kap. 17§ NTL). I 85 § 1 mom. har tagits in enbestämmelse om att RSV får hos länsrätten yrka att en arbetsgivare åläggsansvarighet för arbetstagares skatt, vilken avser ersätta AO:s befogenhetenligt 72 a § andra stycket. Hänvisningeniförsta stycket till vissa bestämmelser i har ersatts med en hänvisning tillmotsvarande bestämmelser i . Medhänsyn till att den nya skattemyndigheten är sidoställd med kronofogdemyndighetenoch därför inte bör ha någon tillsynsfunktion i förhållande till denmyndigheten har bestämmelsema om detta i förevarande paragraf slopats. Att RSVär chefsmyndighet inom exekutionsväsendet med övergripande ledning av ochansvar för verksamheten framgår av förordningen (1988:784) med instmktion förexekutionsväsendet. Förevarande paragraf kan därför utgå. Nuvarandetredje stycket i 44 § har sedan andra stycket slopats blivit paragrafens andrastycke. Hänvisningen lill 44§ tredje stycket i andra .stycket förevarandeparagraf har på gmnd härav ersatts med en hänvisning lill 44 § andra stycket.Dessutom har en ändring gjorts som föranleds av den nya skatteorganisationen ilänen. Ändringeni ftärde stycket föranleds dels av den nya skatteorganisationen, dels av denmöjlighet till omprövning som finns enligt 27 § FL. Dessutom har enredaktionell ändring gjorts. Somframgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 12.1.2) anser jag att det intefinns skäl att ha skilda anståndsregler för skattskyldiga och arbetsgivare somär skyldiga att göra skatteavdrag. I förevarande paragraf hänvisas därför tillbestämmelsema i 49 §.