prop · GD0389 · 1989-12-31 00:00:00 — Flera av dessa regler har tillsyfte att skydda konsumenter mot gods som inte är tillförlitligt från säkerhetssynpunkt.Det är alltså ett syfte av delvis slag som del som skulle bära upp enåterkallelsereglering. Mellan de båda regelområdena måste uppenbarligenförekomma ett nära samspel och en växelverkan. För PÅK är det av stort intresseattförsöka belysa dessa förhållanden. 1.11Landsorganisationen i (LO) Deekonomiska följderna av misslyckade köp drabbar konsumenter mycket påtagligt.Därför är det av stor vikt att bättre än reglera detta i lag. LO ärsåledes positiv till förbättringarna som föreslås på detta omräde. Iövrigl godtar LO förslagen och anser att de bör träda i kraft möjligt. Huvuddelenav lagens innehåll utgörs av regler om de skyldigheter som åvilar säljaren ochde befogenheter som tillkommer köparen ifall säljaren åsidosätter sinaförpliktelser. anser att reglerna är väl awägda ihuvudsak. Dock vill vi fästa LOs uppmärksamhet på att förbundets medlemmar tillstor del består av människor som uppträder som säljarens ombud, dvsaffärsansläkda. Närdet gäller täckningsköp och ersättning för produklskador menar vi attpersonalen måste ges kunskap om innebörden av delta så att rutiner förhandläggning av reklamationer kan ske tillfredsställande på försäljningsställena. Förbundetmenar alt det är av vital betydelse för lagens efterlevnad att ombuden gesinformation om lagens skyldigheter och rättigheter. När det gäller t. ex.förslaget om informationsplikt där säljarens ansvar Prop. 1989/90:89 utökas,menar vi att det inte är självklart all information ges till säljarens Bilaga3 ombud. För att undvika onödiga konflikter mellan konsumenter och säljarekrävs att ombuden delges lagens innehåll. Iövrigl har förbundet inget att anmärka ulan tillstyrker de förändringarförslaget innebär. Förslagettill ny konsumentköplag innebär en förstärkning av konsumenternas rättsligaställning. En väsentlig fördel är all den föreslagna konsumentköplagen imotsats till den nuvarande är fristående frän den akmänna köplagen. Den senareskulle alltså inte längre gälla konsumenlköp. För den enskilde konsumenten gördetta alt lagstiftningen blir lättare att överblicka. Förslagettill ny konsumentköplag är utformat i nära anslutning till det förslag till nyköplag som utarbetas. Del bör enligt TCOs mening vara möjligtatt införa en ny konsumentköplag, i huvudsak i enlighet med förslaget, utan allawakta en ny allmän köplag. Lagförslagetreglerar för konsumenterna viktiga frågor som formerna för avlämnande, närfaran för godset övergår till köparen, när köparen kan kräva hävning elleromleverans och inte minst säljarens ansvar vid dröjsmål eller fel i godset. Isamtliga dessa avseenden skulle konsumenternas rättsliga ställning stärkas omförslaget genomförs. Styrelsenfinner förslaget väl avvägt och lämpat all ligga till grund för lagstiftning.Styrelsen vill dock framhålla följande. Styrelsendelar utredningens uppfattning att konsumentköpreglerna bör ha sin plats i ensärskild konsumentköplag. Av mänga skäl är det emellertid angelägel alt dennaså långt som möjligt är redaktionellt samstämd med den allmänna köplagen ochall bestämmelser i konsumentköplagen awiker frän motsvarande bestämmelser iden allmänna köplagen endast i den utsträckning som är sakligt motiverad. Detbör alltid vara lätt att konstatera i vilka avseenden konsumentköpreglerna,sådana de framgär av lag, awiker frän motsvarande regler i den allmännaköplagen. Ytterligare är det, med hänsyn till det stora antal förelag som haratt anpassa sig till konsumentköplagens regler, angelägel att konsumentköplageninte ändras oftare än nödvändigt, och det gäller både innehållsmässigt ochredigeringsmässigt. Det nu framlagda förslaget innebär i flera avseenden enförbättring av nu gällande konsumentköplag. Det är emellertid inte sä angelägelatt få genomfört en ändrad konsumentköplagstiftning alt man för den skull börförst genomföra en ny konsumentköplag och därefter ändra den för att anpassaden till en ny eller omarbetad köplag eller behålla den i oförändrat skicktrots att den inte helt är anpassad till en ny köplag. Om inte förslag till nyeller omarbetad 3 1989/90. I saml Nr 89. köplag och ny konsumentköplagkan framläggas bör beslut om Prop. 1989/90: 89 ny konsumentköplag anstå tills köplagsreformen genomförts. Ävenom de föreslagna reglerna allmänt sett förefaller vara väl awägda bör, inteminst i konsumenternas intresse, stor vikt fästas vid de påpekanden som gjortsfrån näringslivsförelrädarna i deras särskilda yttranden av innehåll att deföreslagna skyddsreglerna ibland kan bli så kostsamma för konsumenlkollektivetatt de verkar till konsumenternas nackdel. Föreliggandeförslag till konsumentköplag är resultatet av ett utredningsarbete sompåbörjades i slutet av 1970-talel. Parallellt därmed har pågäll och pågår enbearbetning av det förslag till ny köplag som lades fram av köplagsutredningen(SOU 1976:66). Detkan konstateras atl två ytterst betydelsefulla områden inom förmögenhetsrättenbefinner sig i omvandling. Eftersom utredningsarbetet beträffande en ny köplagännu ej slutförts kan något säkert ställningstagande inte göras hur en nyköplag kommer att harmoniera med föreliggande förslag till konsumentköplag.Förbundet anser att vissa fördelar står att vinna om förslaget kan beredassamtidigt med en ny köplag, beträffande vilken utredningsarbetet inom en snarframtid synes kunna avslutas. Förbundet ställer sig därför avvisande till atten ny konsumentlag skulle träda i krafl . Del nära sambandsom finns mellan ifrågavarande lagar gör att också översynsarbetet av köplagenbör awaktas. Ettannat skäl för att låta ikraftträdandet något anstå är att man, om möjligt, börha en likartad lagstiftningsteknik inom . Som framgär i betänkandet (sid.89 f) finns olika uppfattningar bland de nordiska länderna om lämpligheten avatt sammanföra regler om konsumentköp i en särskild lag. och Norgeförordar att särregler om konsumenlköp införs i de allmänna köplagarna. Kanenighet uppnäs mellan de nordiska länderna i detta avseende anser förbundetflera fördelar finns att vinna också därmed. Iförevarande fall förordar utredningen alt bestämmelser om konsumentköp samlasi en fristående lag, vilket överensstämmer med gällande ordning. Till skillnadmot lag i ämnet har ytterligare ett antal köprältsliga frågor införtsi lagen med bl.a. förebilder från den nuvarande köplagen. Förbundet har ingenerinran mot den valda lösningen, men vill dock varna för att lagstiftaren - medhänsyn till det indisposiliva elementet i konsumentköplagen - i detalj sökerreglera förhållandena mellan säljare och köpare. I stället bör överlåtas lillparterna atl med stöd av handelsbruk m. m. bestämma och utvecklarättsförhållandena dem emellan. Rättstvister i mindre frekventa situationer bördärför - såsom utredningen anfört - lösas med tillämpning av allmännaköpregler. Utredningenberör på sid. 91 frågan hur den allmänna köplagens regler skall tillämpas omden särskilda lagen saknar regel. tillämpning ske, men sådantillämpning skall inte komma ifråga i fall där Prop. 1989/90:89 köplagsregelnhar ansetts inte skola gälla vid konsumentköp. Ett exempel Bilaga 3 på fall dåanalogi skall vara utesluten är den vikliga regeln i 6 § nuvarande köplag ombundenhet av räkning, som enligt förslaget till ny köplag skall gälla alltid(sid. 201). Förbundet anser all en lagstiftningsmetod, där valet mellananalogi och icke analogi skall göras enbart med ledning av motivuttalanden,leder till missförstånd och oklarheter. Ett klart uttalande i lagtexten ärönskvärt. 1.16Vissa organisationer inom näringslivet Viden lagstiftning om skydd för konsumenters köp av produkter är det enligt våruppfattning angeläget att man utgår från vad som är ett lämpligt avvägt skyddför konsumenter i gemen i situationer och vid avtalskomplex som inte är alltförsällsynta.Om man däremoi inriktar intresset på vad som kan komma att inträffa iundantagsfall skärps kraven på näringsidkarens prestation långt utöver vad somligger i den vanliga konsumentens intresse. Detta innebär i sin tur - på olikaplan - ökade kostnader, vilka ytterst kommer att drabba konsumenterna själva. Varjereglering, som siktar lill ell ökat konsumentskydd, tenderar attkostnadsmässigt belasta konsumentkollektivet. Kostnadernas storlek är dockoftast mycket svåra att uppskatta på förhand. Detta beror på atl de ligger påolika plan och kan vara direkta eller indirekta. Vidare är det myckel svårt attisolera effekten av en viss regeländring i konsumenlköps-sammanhang, eftersomen mängd andra ändringar tillkommer på samma område. Mot bakgrund avatt nära nog varje förstärkning av konsumentskyddet kostar pengar bör detemellertid vara angeläget att man allmänt tillägnar sig ett cost/benefit-tänkande. Också här bör genomsnillskonsumentens behov vara vägledande. Behovetav ett enkelt och lätthanterligt regelsystem är särskilt påtagligt ifråga omköp av konsumentprodukter, som i regel är varor som produceras och säljs istora serier. Näringsidkare, som tillhandahåller produkter till konsumenterna,har ofta ett mycket stort antal kundkontakter . Ett invecklat ochsvårhanterligt regelsystem kommer att kräva betydande resursinsatser frännäringsidkarnas sida och leda lill byråkrati. Man riskerar också långvariga ochonödiga tvistesituationer mellan säljare och köpare. Ett enkelt ochlätthanterligt regelsystem, där det klart anges vilka rättigheter ochskyldigheter köparna har måste vara ett starkt konsumentintresse. Enlagstiftning om produkter som spänner från de enklaste artiklar, spik, tvåletc, till komplicerade och tekniska produkter -1, ex. bilar och hus - mästeutformas så atl den låter sig tikämpas på etl smidigt sätt i de många ochskiftande förhållanden under vilka den praktiska hanteringen av lagreglernakommer att äga rum. Mot denna bakgrund finns del anledning att överväga om intei större utsträckning lagens regler bör vara Ett generellttvingande regelsystem återspeglar nämligen ett Prop. 1989/90:89 statiskt synsätt, som pä sikt kan göra mera skada än nytta. Ökadflexibilitet är inte liktydigt med ett försämrat konsumentskydd. Tvärtom görett mera flexibelt system det möjligt atl skapa regler som är anpassade eftervaran och köparnas speciella behov just beträffande denna. Av betydelse i dettasammanhang är också att det redan finns effektiva lagregler som tar sikte påatl undanröja oskäliga villkor. Enligt motiven till dessa lagar skall dendispositiva regleringen vara utgångspunkt för domstolarnas bedömning. Tilldetta kommer konkurrensens positiva effekter för konsumenterna. Den hårdakonkurrensen på konsumentvarumarknaden i kommer även den att ipraktiken ge konsumenten långtgående fördelar, även utan någon tvingandelagstiftning. I vårt yttrande över förslaget (SOU 1979:36) tillkonsumenlljänstlag har vi närmare utvecklat flera av de principiella synpunktersom tagits upp här ovan. Vi ber all få hänvisa till avsnitt 1 i yttrandet (härbilagl). Utredningensförslag om att reglera konsumentköpen i en närmast komplett lag hälsas medtillfredsställelse, även om man i viss - men mycket begränsad - utsträckningockså i forlsäiiningen blir hänvisad till analogier från köplagen. Viden bedömning utifrån de tidigare anförda allmänna synpunkterna på enkonsumentköplagstiftning menar vi dock att utredningens förslag har vissagrundläggande brister. Utredningen har visat en benägenhet att väljaschablonlösningar baserade på teoretiska eller principiella resonemang. Ialltför ringa grad har hänsyn tagits till situationer som är praktiska ochvanliga vid konsumentköp. På flera punkter skulle det ha varit ändamålsenligtatt utredningen försökt göra en analys av konsumenternas behov av en vissreglering. Denmetod som nära nog genomgående valts av utredningen är att göraköplagsförslagels dispositiva normalregler till tvingande minimiregler. Härigenomhar t. ex. ifråga om skadeståndsansvaret skapats en regelnivå, som knappasttorde vara i den vanlige konsumentens intresse och som dessutom varken ärpraktiskt lätthanterlig eller välfärdsekonomiskt försvarbar. Oaktatatl några exakta siffror inte kan presenteras vill vi hävda, atl kostnadernaför konsumentköp kommer all inte oväsentligt öka om konsumentköptagsförslagetgenomförs. Förutom ökade ansvarsåligganden medför nämligen förslaget enomfattande administrativ belastning för företagen. Den tvingande regleringenpå en hög nivå ger heller inte utrymme för Prop. 1989/90: 89 den flexibilitetsom tidigare efterlysts med tanke pä de artskilda produkter Bilaga 3 somfaller under lagens tillämpningsområde. Inågra fall har utredningen introducerat nya principer på köpområdet somknappast torde svara mot ett dokumenterat behov hos konsumenterna. Vi tänkerhär bl. a. på avbeställningsrätten. Sammanfattningsvismenar vi all utredningen skulle ha åstadkommit ett mera lätthanterligt,praktiskt förankrat och balanserat förslag om man allmänt sett valt en lägrekonsumentskyddsnivå. Utredningen borde ha varit mera öppen för att införadispositiva regler och alt lita till konkurrensens förmåga all driva framavtalsmodeller som ger konsumenterna en förbättrad ställning. Vi menar attutredningen inte heller tillräckligt beaktat den inneboende dynamiken iavtalsvillkorslagstiftningen liksom möjligheterna alt genombranschförhandlingar med åstadkomma ändamålsenliga avtalsvillkor.Det är vår bestämda uppfattning att en lösning efter sådana linjer på siktfrämjar konsumenternas intressen mera än del mera statiska lösningsalternativsom utredningens förslag representerar. Samordningenmellan lagstiftningen om konsumentköp, konsumenttjänster och en ny allmänköplag Utredningenhar oförskyllt hamnat i en situation, där man funnit sig böra ta hänsyn tilldels ett tidsmässigt längre framskridet förslag om konsumenttjänster, dels ettännu på ulredningsstadiet befintligt arbete på ny allmän köplag. Trotsatl förslaget till allmän köplag ännu inte föreligger, harkonsu-mentköplagsförslaget utsänts på remiss. Enligt vår bestämda mening hademan inom jusliliedepartemenlel bon awakta med konsumentköplags-remissen tilldess förslaget om allmän köplag hunnit färdigstäkas. En samtidig remiss av detvå förslagen är en förutsättning för en allsidig bedömning av båda förslagen.Den valda hanteringen av reformarbetet beträffande lagstiftningen pä dettacentrala och synnerligen viktiga rättsområde är svårförståelig och beklaglig. Medhänsyn till dessa förhållanden vill vi understryka alt vi i detta remissvarendast kan uttala oss om de föreslagna reglernas lämplighet i ell snävträttsligt perspektiv och mol bakgrund av motivuttalandena i betänkandet. Eftersomköplagsförslagel kan komma vissa föreslagna lösningar att framstå i nytt ljusoch då den slutliga bedömningen av vissa frågor förutsätter tillgäng tillköplagsförslagel med motiv förbehåller vi oss rätten att återkomma beträffandekonsumentköpsförslaget i samband med remissen av förslaget om allmän köplag.Trots det framskridna stadium i vilket förslaget till lagstiftning omkonsumenttjänster befinner sig vill vi ånyo upprepa vår i olika sammanhanggjorda hemställan om att den slutliga behandlingen av köp- ochIjänstelagstiftningarna samordnas. Även småhusköpskommilléns arbete måstebeaktas i sammanhanget. det enda sätt varpå ipraktiken man kan tillgodose del självklara kravet Prop. 1989/90:89 om harmoni mellan lagstiftningarna. Allmäntbör en lag om konsumentköp vara inriktad på genomsnittskonsumentens behov.Kostnaderna till följd av lagstiftningen kommer därigenom att ligga på enrimlig nivå, som den vanliga konsumentens skyddsinlressen blirtillgodosedda. Därutövermäste en konsumentköplag tillhandahälla ett enkelt och lätthanterligtregelsystem. Det är här fråga om produkter som produceras och säljs i storaserier. Näringsidkare som säljer till konsument har följaktligen ell stort antalkundkontakter . Alla parter är därför betjänta av bestämmelser som ärenkla att tillämpa och som är anpassade till den praktiska verkligheten. Entag som gäller för konsumentköp, vilket kan avse både enkla och synnerligenkomplicerade produkter, måste också lämna utrymme för flexibla ochproduktrelaterade lösningar. Settutifrån dessa allmänna krav på en lagstiftning om konsumentköp menar vi attutredningens förslag lider av grundläggande brister. Särskilt beklagligt är attförslaget inte är ägnat alt skapa ett praktiskt regelsystem, som är enkelt atttillämpa för konsumenter och näringsidkare. Utredningenskulle ha åstadkommit ett mera lätthanterligt praktiskt förankrat ,ochbalanserat förslag om man allmänt sett valt en lägre skyddsnivå. Utredningenborde ha varit mera öppen för att införa dispositiva regler och att lila tillkonkurrensens förmåga all driva fram avtalsmodeller som ger konsumenterna enförbättrad ställning. Utredningen har inte heller tillräckligt beaktat deninneboende dynamiken i avtalsvillkorslagstiftningen liksom möjligheterna attgenom branschförhandlingar med åstadkomma ändamålsenligaavtalsvillkor. Ifrågaom förslagets enskildheter har vi främst riklat kritik mot felreglernasutformning beträffande krav på förpackning och anvisningar, ansvaret förmarknadsföringsuppgifter av annan än säljaren, tolkningen av tidsbestämdagarantier, preskriptionstidens förlängning, avhjälpnings-reglerna,näringsidkarens skadeståndsskyldighet samt konsumentens generella rätt tillavbeställning. Slutligenhar vi riktat uppmärksamheten pä all det nu pågår ett flertallagstifiningsprojekt på köp- och konsumenträllens områden som har ett närasamband med varandra. Det är nödvändigt atl lagstiftningarna samordnas och attslutbehandlingen av dessa ärenden så långt möjligt drivs parallellt inomdepartementet. Förslagetlill ny Konsumentköplag innebär atl man i stor utsträckning gör del allmännaköplagsförslagels dispositiva regler till tvingande minimiregler förkonsumentköpens del. Det allmänna köplagsförslagel föreligger än så länge endast iutkast och saknar lagtekniska motiv. Delta innebär Prop. 1989/90:89 att detär svårt att ta direkt ställning till innebörden och följderna av Bilaga 3konsumentköpsutredningens framlagda förslag. Nägon närmare analys av dekonsekvenser som det innebär att göra disposiliva regler lill tvingande haricke gjorts. Vissaregler bör vara tvingande till konsumentens fördel. Större utrymme borde dockges i utredningens förslag till frivilliga överenskommelser mellan konsumentoch detaljist, vilket även gagnar konsumentintresset. Deskyddsregler som föreslagits i utredningens betänkande är ofta myckelkomplicerade till sin natur vilket administrativt kommer att medföra enbelastning på företagen i kostnadshänseende och som kan komma all verkafördyrande på konsumenlledet. Detta har icke beaktats i utredningens förslag.Någonanalys av de kostnadsökningar som konsumentköplagens tvingande reglertotalt sett innebär är inte genomförd. Konsumentköplagenbör också till sitt huvudsakliga syfte vara till gagn för den genomsnittligekonsumenten. Ett flertal regler i utredningens förslag är emellertid avpassadeför extrema förhållanden och kan på grund därav ge upphov till onödiga ochkostnadskrävande utredningar frän såväl köparens som säljarens sida. Detta kanicke vara lämpligt. Delbör också beaktas att förslaget lill konsumentköplag till uteslutande del ärtvingande till konsumentens förmån. Säljaren å sin sida har att i första handtillämpa den allmänna köplag som är gällande. Den allmännaköplagen är dock dispositiv vilket ofta leder till att avtalsvillkoren mellanleverantören och köpmannen blir mindre långtgående än de regler som kommer altgälla mellan köpmannen och konsumenten. Det är därför synnerligen viktigt alldetaljislledel får möjlighet atl återföra de krav som konsumenten med stöd avkonsumenlköplagen kan komma att ställa på detaljisten. Enligt förbundet är detrimligt att ansvaret för kostnaden i konsumentledet slutligen belastar det ledi distributionen ur vilket ansvaret härrör. Om sä icke blir fallet kommer detvingande reglerna i konsumentköplagen att medföra kostnadsökningar förkonsumentkollektivet. Lagenom oskäliga avtalsvillkor mellan näringsidkare har trätt ikraft 1 juli 1984.Det är ännu för tidigt att bedöma vilka verkningar lagen kan få för detaljisteroch servicegivare. Förbundet sätter tilltro till lagens anda och vill framhållaatt dess tillämpning måste medföra en rättvis fördelning utav kostnadsansvaretför t. ex. felaktiga produkter som distribuerats och försäljs inomdetaljistledet. Härvid hänvisas särskilt lill det yttrande som avgivils av desakkunniga och . Urkonsumentskyddssynpunkt är del också angeläget atl rättsförhållandet mellannäringsidkarna är lösta på ett tillfredsställande säll. En reklamation ikonsumenlledet påverkas troligen utav detaljistens möjligheter att återförakravet. Det är därför ytterst angeläget all en rimlig balans uppnåsmellan de olika grupper som för varan fram till Prop. 1989/90:89 konsumenten. SHIO-familjeföretagenhar i detta ärende nära samrått med näringslivets övriga organisationer ochinte minsl , med vilken organisationSHIO-Familjeföretagen har etl utvecklat samarbete då bägge organisationersmedlemmar till helt övervägande del beslår av småföretag. Vi ansluter ossdärfönill de remissyttrande som lämnats av dels , delsNäringslivets delegation för marknadsrätt med flera. (SHIO-Familjeföretagen ärockså ansluten till denna delegation.) De bägge remissyttranden kompletterarvarandra. Vihänvisar ocksä till det särskilda yttrandet lill utredningsförslaget från desakkunniga och , den senare nominerad av SHIO-Familjeföretagen. Vivill särskilt understryka vad anfört som allmänna synpunkter.Där betonas att förslaget konsumentköplag är uteslutande tvingande lillkonsumentens förmån. Säljaren å sin sida har att i första hand tillämpa denallmänna köplagen som dock är disposiliv, vilket ofta leder lill atlavtalsvillkoren mellan leverantören och köpmannen blir mindre långtgående än deregler som kommer att gälla mellan köpmannen och konsumenten. Det är därförsynnerligen viktigt att detaljist-ledet får möjlighet att återföra de krav somkonsumenten med stöd av konsumentköplagen kan komma att ställa på detaljisten.Det naturliga är att ansvaret för kostnaden i konsumenlledet slutligen belastardet led i distributionen ur vilket ansvaret härrör. Annars kommer de tvingandereglerna i konsumentköplagen atl medföra kostnadsökningar förkonsumenlkollektivet som helhet. Vidarebetonas i yttrande att det är angeläget urkonsumenlskyddssynpunkt atl rättsförhållandet mellan näringsidkarna är lösta påetl tillfredsställande säll. En reklamation i konsumenlledet påverkas troligenav detaljistens möjligheter att återföra kraven. Det är därför ytterstangelägel alt en rimlig balans uppnås mellan de olika grupper som för varanfram till konsumenten. Beträffandeutredningsförslaget anser vi sammanfattningsvis att detta lider av vissabrister. Förslaget är inte ägnat att skapa ett praktiskt regelsystem som ärenkelt att tillämpa för konsumenter och näringsidkare. Utredningen skulleåstadkommit ell mera lätthanterligt praktiskt förankrat och balanserat förslag.Utredningen borde ha varit mera öppen för att införa dispositiva regler och attlita till konkurrensens förmåga att driva fram avtalsmodeller som ger konsumentenen förbättrad ställning. Ifråga om förslagets enskildheter har vi i likhet med övriga näringslivsorganisationerfrämst riktat kritik mot felreglernas utformning beträffande krav påförpackning och anvisningar, ansvaret för marknadsföringsuppgifier av annan änsäljaren, tolkningen av tidsbestämda garantier, preskriptionstidensförlängning, avhjälpningsreglerna, näringsidkarnas Prop. 1989/90:89skadeståndsskyldighet samt konsumentens generella rätt till avbeställning. Slutligenvill vi också rikta uppmärksamheten på att det nu pägär ett flertallagstifiningsprojekt på köp- och konsumenträttens område som har ett närasamband med varandra. Det är nödvändigt att lagstiftningarna samordnas och atlslutbehandlingen av dessa ärenden så långt möjligt drivs parallellt inomdepartementet. Exempelvis måste förslaget till allmän köplag föreligga innandefinitiv ställning kan las till en konsumentköplag.