prop · GD03116 · 1989-12-31 00:00:00 — Detbör påpekas att bestämmelsen inte rör utländska bankers möjligheter attengagera sig som ägare i svenska bankaktiebolag. Sådana företag, som utgörsjälvständiga svenska juridiska personer, kan enligt nu gällande bestämmelseri 2 kap. 1 § bildas av ett eller flera utländska bankföretag som stiftare.En regel i 3 kap. 3 § som förbjuder utlänningar och andra kontrollsubjektatt förvärva aktier i existerande svenskbildade bankaktiebolagföreslås nu bliavskaffad. Förslag i dessa delar behandlas i avsnitt 3.2.1 av den allmännamotiveringen. Enligtgällande rätt kan regeringen ge utländska banker tillstånd att driva verksamhetfrån kontor eller annat fast driftställe här i landet. Sådan verksamhet fårinte omfatta inlånings- eller utlåningsrörelse. Vad som tillåts är alltsåetablering av s.k. representationskontor. I den allmänna motiveringen, avsnitt3.4, behandlas skälen för mitt förslag att vidga de utländska bankernastillåtna verksamhet tiU egentlig bankrörelse. De banker som så önskar skallemellertid även i fortsättningen kunna uppträda via representationskontor. Enligtförsta stycket punkt 2 skall utländska banker kunna öppna representationskontori efter anmälan till bankinspektionen. har rådantagit ett förslag till ändring av stadgan om löpande osynliga transaktioner(Code of Liberalisation of Current Invisible Operations). att bankföretag skall ha rätt att etablera representationskontor i andramedlemsländer efter anmälan till värdlandet. Som jag angett i den allmännamotiveringen (avsnitt 3.5) får det anses rimligt att kravet på särskildtillståndsprövning tas bort. Väsentligt är att representationskontoren stårunder fortlöpande tillsyn av bankinspektionen. Dentillåtna verksamheten vid ett representationskontor beskrivs i gäll ande lag som en verksamhet i vilken inte ingår inlånings- eller utlåningsrö relse. En sådan bestämning av verksamheten utesluter inte att en utländsk bank skulle kunna driva annan central bankverksamhet än in- och utlåning, såsom emissionsverksamhet, arbitrageverksamhet och förmögenhetsför valtning. Detta har emellertid inte varit avsikten. I samband med att be stämmelsen infördes i dåvarande bankrörelselag anförde departementsche- _ fen(prop.1973:139 s. 8) att rillståndskaU ges i huvudsak för representations- Prop.1989/90:116 och förmedlingsverksamhet. Så är förhållandena även i praktiken.Mot denna bakgmnd har bestämmelsen utformats så att den klarare anger vad ettutländskt bankföretag får göra från ett representationskontor. Enligtandra stycket i hittillsvarande lydelse kan ett svenskt bankaktiebolag fåtillstånd att etablera filial i utlandet under fömtsättning att ändamålet kananses vara tiU nytta för bankväsendet eller det allmänna. Den ändring som nuföreslås innebär att tillståndskriteriet omformuleras, så att det inte kaninnefatta något hänsynstagande till det allmännas eller marknadens behov avnya etableringar. Enligttredje stycket skall tillstånd till etablering av en bankfilial lämnas om denplanerade rörelsen kan antas uppfylla kraven på en sund bankverksamhet.Sundhetskriteriet har utformats i överensstämmelse med vad som föreslåsgälla som villkor för oktroj av en självständig svensk bank. Som jag framhåUiti den allmänna motiveringen, avsnitt 3.3, skall auktorisations-prövningenuteslutande gmndas på en kvalitativ bedömning av bankens organisation, ledning,verksamhetsinriktning, kapitalresurser m.m. Frågan om tillstånd skall alltsåinte kunna påverkas av några hänsyn till behovet eller nyttan av ytterligarebanker på marknaden. Utländskabanker som önskar etablera sig i skall givetvis inte missgynnas avauktorisationsregler eller restriktiv tillståndspraxis. Det är emellertid avvikt att stor omsorg ägnas den kvalitativa prövningen av ansökningar omfilialetablering. En filial är organisatoriskt knuten direkt till den utländskabanken. Även om den verksamhet som skall bedrivas här i landet kommer att varaunderkastad svenska rörelseregler och svensk tillsyn, så är det ofrånkomligtatt vid auktorisationsförfarandet värdera de förhållanden under vilka banken verkari hemlandet. Det får därför till en börian krävas att den lagstiftning och deövriga normer som i hemlandet styr bankens verksamhet är i rimlig utsträckningtillgängliga och överskådliga. Om gmndläggande svenska bestämmelser till skyddför insättare och kreditväsendets funktion inte motsvaras av i huvudsak likastrikta regler i hemlandet, kan tillstånd till filialetablering inte medges.Särskilt måste regler om kapitalkrav och offentlig tillsyn uppmärksammas. Uppgifterom hemlandsregler och om utländska bankers kvalifikationer kommer i allmänhetinte att kunna erhållas utan medverkan av berörda utländska tillsynsorgan. Detfår därför fömtsättas att bankinspektionen samarbetar med myndigheter iutlandet för att skaffa fram information till underlag för regeringensbedömning i tillståndsärenden. Över huvud taget är det en avgörandefömtsättning för filialtiUstånd att tillsynsmyndighetema har lagliga ochpraktiska möjligheter att utbyta information om sin övervakning; jämförspecialmotiveringen tiU 7 kap. 9 a § och den aUmänna motiveringen, avsnitt3.4.7. fjärde stycket anges att bestämmelsema i lagen (1968:555) om rätt för utlänningoch utländskt företag att idka näring här i riket skall gälla för utländskabankers filialverksamhet i . Jag har i den allmänna motiveringen,avsnitt 3.4.1 och 3.4.3, redovisat min uppfattning att lagens bestämmelser omföretagsfilialer i aUmänhet lämpligen kan utsträckas till att omfattautländska bankers verksamhet i . I övrigt hänvisas till spe- Prop.1989/90:116 cialmotiveringen till förslaget till ändringar lag. Bestämmelsenkompletteras med en uttrycklig föreskrift om att BRL skaU gälla i tillämpligadelar. I den allmänna motiveringen har jag angett hur lagens olika regler omrörelse och tillsyn kan appliceras på filialverksamheten. Utgångspunkten måstevara att de utländska bankerna inte skall särbehandlas. De skall alltså harätt att operera på de områden som står till buds för svenska konkurrenter.Verksamheten från de utländska filialema kan å andra sidan inte tillåtas bliför snäv; jämför den allmänna motiveringen, avsnitt 3.4.2. Bestämmelseninnebär inte att blir direkt tillämpliga påverksamheten i utländska bankfilialer. Filialemas verksamhet omfattas av denutländska bankens kapitaUäckning och något krav på särskilt rörelsekapital förverksamheten i ställs inte. I stället blir hemlandets reglerbestämmande för vilka kapitalkrav som skall gälla. Det ankommer också påhemlandets myndigheter att övervaka solvensreglemas efterlevnad. Denna ordningfömtsätter, som jag i andra sammanhang betonat, att hemlandetskapitaltäckningsnormer är godtagbara och väsentligen i överensstämmelse med denintemationella standard som anslutit sigtiU. Jagvill i detta sammanhang, på lagrådets inrådan, erinra om att jag i den aUmännamotiveringen, avsnitt 3.4.3, har framfört skäl för att upplåningsregeln i 2kap. 20 § BRL inte skall tillämpas på utländska banker med filial här i landet. Enutländsk bank som fått tillstånd att driva verksamhet från filial i inte särskilt tillstånd för etablering av ytterligare filialkontor. Genomatt 3 kap. 3 § upphävs kommer skillnaden mellan svenskägda och utlandsägdasvenska bankaktiebolag att försvinna. Som en konsekvens härav föreslås andrastycket i förevarande paragraf, som förbjuder en utlandsägd bank att överta ensvenskägd banks rörelse, bli upphävt. Avden föreslagna nya bestämmelsen i 1 kap. 4 § fjärde stycket följer att BRL:sbestämmelser om bl.a. bankers rätt att medverka vid värdepappersemissionergäller även för utländska banker med filialtillstånd. I förevarande paragrafsandra stycke har ett tillägg gjorts för att fånga in även de utländska bankemasfilialer. Som framhålls i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.4.3) skall någotsärskilt tillstånd inte krävas för de utländska bankemas medverkan videmmissioner. Enligtmitt förslag till ändring i fondkommissionslagen (1979:748) skall fondkommissionstillstånd kunna ges till bl.a. "bankinstitut".Definitionen omfattar svenska banker jämte utländska banker som har rätt att driva verksamhet från filial i . Bestämmelsen i tredje stycket av föreva rande paragraf angående rätt till värdepappersförvärv i bankers fondkom missionsrörelse har aUtså tillämpning även för utländska banker med fond- 80 kommissionstillstånd.De utländska bankemas förvärv kräver inte särskilt Prop. 1989/90:116tillstånd enligt lagen (1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m.m.(företagsförvärvslagen); se 14 b § den lagen. Somen följd av att de specieUa ägarbegränsningsreglema i 3 kap. 3 § upphävskommer det att kunna förekomma banker med blandat svenskt och utländskt ägande.Undantagsbestämmelserna i förevarande paragrafs nuvarande andra stycke haranpassats till den situationen och flyttats tiU första stycket. Om en utländskbank förvärvar så stor andel av aktierna i en svensk bank att den utländskabanken får ett bestämmande inflytande i den svenska banken, kan den utländskabanken låta sin firma ingå i den svenska bankens firma. Likaså kan ett frånbörjan utlandsägt bankaktiebolag behålla den utländska moderbankens firma i sinfirma om en mindre del av aktierna förvärvas av t.ex. en svenskägd bank. 7 kap.9 a § Paragrafen,som är ny, innehåUer bestämmelser om sanktioner mot utländska banker som här ilandet agerar i strid mot svenska föreskrifter. Ändamålet är främst att gesvenska myndigheter möjlighet att ingripa mot banker som i sin filialverksamhetbryter mot svenska regler. Bestämmelsen är emellertid utformad för attmöjliggöra reaktioner även mot banker som driver en otillåten verksamhet frånrepresentationskontor eller som marknadsför sina tjänster utan att alls varaetablerade i ; i sistnämnda fall blir även straffbestämmelsen i 9 kap. 1§ första stycket tillämplig. Iförsta hand skaU bankinspektionen uppmana banken att upphöra med den otillåtnaverksamheten. Om banken underlåteratt följa bankinspektionens anmodan omrättelse, skall inspektionen anmäla missförhållandet till såväl den svenskaregeringen som tillsynsmyndigheten i bankens hemland. I fråga om en bank somhar tillstånd att verka från en filial i kan regeringen efterinspektionens anmälan återkalla tillståndet. Regeringen är inte skyldig attinvänta någon reaktion från hemlandsmyndigheten utan kan direkt besluta omåterkallande. Eftersomansvaret för tillsynen över en bank med filial här i landet är delat meUan desvenska myndighetema och myndighetema i bankens hemland, är det väsentligt attmtiner etableras för samarbete mellan inspektionsmyndigheter i berörda länder.Den procedur som paragrafen anvisar för obligatorisk information tillhemlandsmyndigheten skall ses som ett minimum. Ifall då en utländsk bank, som har tillstånd att driva verksamhet från en svenskfilial, upphör med sin verksamhet eller får sin hemlandsauktorisationindragen, förlorar bankens svenska verksamhetstillstånd automatiskt singiltighet. Någon särskild föreskrift om detta har inte ansetts nödvändig. Enligtvad jag nu föreslagit i 1 kap. 4 § skall utländska bankföretag få möj lighet att driva egentlig bankrörelse genom filial i . De skaU vidare få 81 6 1989/90. I samt Nr 116 etablerarepresentationskontor efter anmälan till bankinspektionen. Dessa Prop.1989/90:116 förslag föranleder ändrade strafl!bestämmelser. Med hänsyn till atttillståndsplikten vad gäller etablerande av ett representationskontorreducerats till en anmälningsplikt har fängelsepåföljden utgått ur straffskalanför dessa fall. Enbestämmelse har också införts, enligt vilken böter kan ådömas den somuppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att anmäla förvärv enligt bestämmelseni 3 kap. 2 § . 5.2 Förslaget till lag om ändring i bankaktiebolagslagen(1987:618, ) 1paragrafenfinns bestämmelserförfinansiella koncemer, dvs. koncemer där bank ingår somdotterbolag men där moderbolaget inte är bank. I andra stycket sägs att regelni 3 kap. 3 § om förbud att förvärva aktier i bankaktiebolag även gäller förmoderbolaget i en sådan koncem. Som en följd av att 3 kap. 3 § föreslås bliupphävd bör hänvisningen till denna bestämmelse tas bort. bör enföljdändring göras i sista stycket. Övergångsbestämmelsema till ändringama iBAL blir tiUämpliga även på moderbolag i en finansiell koncem. Paragrafeninnehåller gmndläggande bestämmelser om oktroj för bankaktiebolag. Förstaoch andra styckena är oförändrade. Itredje stycket regleras den materiella sidan av oktrojprövningen. Enligtbestämmelsen skaU oktroj beviljas om den planerade rörelsen kan antas komma attuppfylla kraven på en sund bankverksamhet. Oktrojprövningen är därmed intelängre inriktad på en behovsprövning, dvs. en kvantitativ marknadsbedömning.Den gmndas i stället på en allsidig prövning av den planerade verksamheten medutgångspunkt i intresset av att bevara en sund bankverksamhet. Dennu gällande tidsbegränsningen av oktrojer har tagits bort. I övergångsbestämmelsematill denna lag sägs att nu gällande, tidsbegränsade oktrojer skall ansesbeviljade utan tidsbegränsning. Motiveringeni övrigt har redovisats i avsnitt 3.3. Iparagrafen finns bestämmelser om rätten att förvärva aktier. Den tidigarehänvisningen till 3 §, enligt vilken aktier i bankaktiebolag inte fickförvärvas av utländska medborgare, andra utländska rättssubjekt eller svenskabolag och föreningar som är kontrollsubjekt enligt företagsförvärvslagen, hartagits bort i och med att 3 § upphävs. Iparagrafen har införts ett nytt andra stycke. Där föreskrivs en skyldighet för en förvärvare av aktier i ett bankaktiebolag att till bankinspektionen göra en anmälan när ett förvärv gjorts som medför att förvärvarens andel av 82 aktiekapitalet ellerröstetalet för samtliga aktier i bolaget överskrider vissa Prop. 1989/90:116gränsvärden. Dessa gränsvärden överensstämmer med de gränsvärden vid vilkakontrollsubjekts förvärv skall prövas enligt företagsförvärvslagen. Anmälanskall göras till bankinspektionen inom en månad från förvärvet. Till anmälningsskyldighetenär kopplad en sanktion i 9 kap. 1 § andra stycket BRL. Anmälningsskyldighetengäller såväl svenska som utländska rättssubjekts förvärv. I de fall ett förvärvskall prövas enligt företagsförvärvslagen kommer anmälan enligt förevarandebestämmelse att sammanfalla med ansökan om tillstånd till förvärvet. Somframgår i specialmotiveringen till företagsförvärvslagen anser jag att ärendenom förvärv av aktier i bankaktiebolag bör handläggas av bankinspektionen. Iparagrafen, som innehåller bestämmelser om kungörande av beslut om nyemission iett bankaktiebolag, har sista meningen i första stycket utgått. Eftersom det iövrigt inte görs någon skillnad på om ett svenskt bankaktiebolag ägs avutländska eller av svenska rättssubjekt behövs inte någon specialbestämmelseför det fall att banken är bildad av ett utländskt bankföretag. Iparagrafen finns bestämmelser om fusion genom absorption. Enligt det nuvarandefjärde stycket får fusion inte ske mellan ett svenskägt bankaktiebolag och ettbankaktiebolag som bildats (och därmed ägs) av utländskt bankföretag. Någonskillnad görs nu inte i banklagstiftningen beträffande ägares nationalitet.Fjärde stycket föreslås därför bli upphävt. Paragrafeninnehåller bestämmelser om fusion genom kombination. Av samma skäl som anförtsvid 1 § har fjärde stycket utgått. Bundna och fria aktier är ett helt nytt kapitel i . Dessa bestämmelser är föranledda av att förbudet mot utländskt ägande i 3 kap. 3 § upphävs och att företagsför värvslagen görs tillämplig även på bankaktiebolag. Genom att bankaktie bolagen i detta hänseende blir likställda med andra svenska aktiebolag måste bankaktiebolagens aktieägare få samma möjligheter som ägare till vanliga aktiebolag att bestämma om rätten att förvärva aktier i bolaget skall vara begränsad. Detta görs i vanliga aktiebolag i form av förbehåll i bolags ordningen enligt bestämmelserna i 17 kap. aktiebolagslagen (1975:1385). I BAL:s nya 12 kap. finns motsvarande bestämmelser om innehållet i ett förbehåll och förfarandet när ett förbehåll skall införas i bolagsordningen. Övergångsreglemai punkt 2 anvisar det sätt på vilket aktieägama i de bestående svenskägdabankema kan anpassa sig till de möjligheter till utlands-ägande i banken somlagändringen innebär och det sätt på vilket samhället genom regeringen skall fåett inflytande över utvecklingen av det utländska ägandet. flesta bankema torde finnas endast ett aktieslag. Därmed skulle aktieägamai praktiken inte ha annat att välja mellan än att låta alla aktier i bolagetvara fria eller bundna. Genom att låta bestämmelsen om förbud mot utländsktägande gälla till dess aktieägarna beslutat om hur man praktiskt kan möjliggöraett utländskt ägande i banken om man inte önskar göra alla aktier fria kanövergången ske i lugnare och mer ordnade former än om ikraftträdandet av de nyabestämmelserna sker i ett steg. Det kan också vara av vikt att en visssamordning sker mellan aktieägarna och den verkstäUande ledningen. Ansvaretför bankens långsiktiga utveckling måste beaktas lika väl som den inverkan ettutländskt inflytande i banken kan ha på aktiekurser m.m. Genomövergångsbestämmelsen, som innebär att aktieägama i en bestående bank påbolagsstämma kan ta ställning till hur stor del av aktiema som fritt skallkunna förvärvas av utlänningar, kan också beslut fattas t.ex. om tillskapandeav ett nytt aktieslag i samband med en emission eller om utnyttjande av ettredan utgivet speciellt aktieslag. Att låta de fria aktiema utgöras av ettspeciellt aktieslag torde vara ett mer praktiskt förfarande än det som anges i12 kap. beträffande lottning. Lagrådethar föreslagit en kortare lydelse av punkten 2 och därvid framfört att störreklarhet uppnås om övergångsbestämmelsen redaktionellt direkt knyter an tillförfarandet vid ändring i bolagsordningen. Jag delar lagrådets uppfattning.Propositionens lagförslag har därför ändrats i enlighet med lagrådets förslag.Som kommer att framgå av specialmotiveringen till övergångsbestämmelsernaavseende ändringar i fondkommissionslagen och finansbolagslagen har lagrådetdär föreslagit en uttrycklig regel om att stadfästelse av bolagsordningsändringskall ske av regeringen. Lagrådet synes ha utgått från att så alltid är falletbeträffande banker. Enligt 2 kap. 4§ andra stycket jämförd med 53 §bankrörelseförordningen (1987:647) får emellertid bankinspektionen i sådanafall som inte är av principiell betydelse eller i övrigt av särskild vikt stadfästaändring i bankaktiebolags bolagsordning. Den nu aktuella typen avbolagasordningsändring är uppenbarligen av sådan art att regeringen skaUgodkänna den. Detta behöver inte särskilt anges i lagtexten. Regeringensprövning av bolagsstämmobeslut av detta slag bör ske efter samma gmnder somprövningen enligt 6 § företagsförvärvslagen av bolagsstämmobeslut om ändringav utlänningsförbehåll. innebär propositionens lydelse ingen ändring av förslaget i lagrådsremissen,utan det ankommer på aktieägarna att på bolagsstämma fatta beslut om i vilkenmån utländskt ägande skaU tillåtas i banken. Inget torde därvid hindra att ettsådant beslut fattas på bolagsstämma som hålls innan den föreslagnalagändringen trätt i kraft. Beslutet får i så fall förses med villkor om erforderligalagändringar. I 12 kap. 7 § fömtsättsatt ett beslut om att ett förbehåll skall tas in i Prop. 1989/90:116bolagsordningen skall verkställas genast. Den bestämmelsen har sin utgångspunkti att alla aktier är fria och att en viss del av dessa skall bli bundna. Någotbehov av omedelbar verkställighet av ett beslut som går i motsatt riktningfinns inte. Det möter aUtså inget hinder att aktieägama först på bolagsstämmafattar ett principiellt beslut om vilken andel av aktiema som skall vara friarespektive bundna, att förbehållet tas in i bolagsordningen och att beslutetsedan successivt fullföljs genom t.ex. emission av nya aktier som blir fria. Enbegränsning av möjlighetema till omedelbar verkställighet ligger naturligtvis ocksåi kravet på regeringens godkännande av bolagsstämmobeslutet om ändring avbolagsordningen. Övergångsbestämmelsemainnebär således att det även efter upphävandet av 3 kap. 3 § tills vidarekommer att gälla ett förbud mot utländskt ägande i banker. TiU dess attbankerna genom ett beslut om ändring av bolagsordningen har tagit ställningtill frågan om utländskt ägande kommer detta förbud att framgå bara av punkt 2i övergångsbestämmelsema. En sådan ordning kan framstå som otillfredsställandefrån informationssynpunkt om det skulle gå utan att en enskild banktog upp frågan på bolagsstämma. Om en sådan situation skulle uppstå får detövervägas om en gräns skall uppställas, efter vilken bankens aktier automatisktskall vara fria, för att på så sätt tvinga aktieägama att ta stäUning tillfrågan. Genomövergångsbestämmelsen i punkt 4 görs alla nu gällande tidsbegränsade oktrojertiU oktrojer beviljade utan tidsbegränsning. Ett tidigare meddelat beslut omtidsbegränsad oktroj ersätts av denna bestämmelse. Bankinspektionen skallutfärda ett bevis om att så är fallet efter det att lagen trätt i kraft. 5.3 Förslaget till lag om ändring i sparbankslagen(1987:619) 2 kap. 3 § Paragrafeninnehåller gmndläggande bestämmelser om oktroj för sparbanker. Förstaoch andra styckena är oförändrade. Itredje stycket regleras den materiella sidan av oktrojprövningen. Enligtbestämmelsen skall oktroj beviljas om den planerade rörelsen kan antas kommaatt uppfylla kraven på en sund bankverksamhet. Oktrojprövningen är därmed intelängre inriktad på en behovsprövning, dvs. en kvantitativ marknadsbedömning.Den gmndas i stället på en allsidig prövning av den planerade verksamheten medutgångspunkt i intresset av att bevara en sund bankverksamhet. Motiveringeni övrigt har redovisats i avsnitt 3.3. 5.4 Förslagettill lag om ändring i föreningsbankslagen Prop. 1989/90:116 (1987:620) Paragrafeninnehåller gmndläggande bestämmelser om oktroj för föreningsbanker. Första-tredjestyckena är oförändrade. fjärde stycket regleras den materiella sidan av oktrojprövningen. Enligtbestämmelsen skall oktroj beviljas om den planerade rörelsen kan antas kommaatt uppfylla kraven på en sund bankverksamhet. Oktrojprövningen är därmed intelängre inriktad på en behovsprövning, dvs. en kvantitativ marknadsbedömning.Den gmndas i stället på en allsidig prövning av den planerade verksamheten medutgångspunkt i intresset av att bevara en sund bankverksamhet. Motiveringeni övrigt har redovisats i avsnitt 3.3. 5.5 Förslaget till lagom ändring i lagen (1968:555) omrätt för utlänning och utländskt företag att idka näring här i riket Ettnytt andra stycke är tillagt. Dess innebörd är att tillståndsprövning enligt1968 års lag inte skall ske i fråga om utländska bankers rätt att verka iSverige. I stället skall de nu föreslagna bestämmelserna i I kap. 4 § BRLtiUämpas. En nyhet där är att utländska banker kan få regeringens tiUstånd attdriva verksamhet från filial i , fömtsatt att den planerade rörelsen kanantas uppfylla kraven på en sund bankverksamhet. Enutländsk bank som väl fått filialtillstånd i skall, enligt I kap. 4 §Qärde stycket BRL, i fråga om verksamheten här vara underkastad och i övrigt reglerna lag om utländska företagsfilialeri allmänhet. lag hänvisar i sin tur (1 §) tiU att utlänningar ochutländska företag skall följa de föreskrifter som enligt andra författningargäller för näringsverksamhet här i riket. Avde bestämmelser lag som blir tiUämpliga på de utländskabankföretagen kan i första hand nämnas sådana som gäller organisation ochledning av filialverksamheten i . Enligt 17 § skall således ett företagssvenska rörelse stå under ledning av en särskild verkställande direktör. Denneskall enligt 18 § vara myndig och bosatt i . Denverkställande direktören skall obligatoriskt förses med fullmakt från detutländska företaget. Fullmakten skall enligt 9 § omfatta rätt för verkställandedirektören att i alla frågor som rör verksamheten i handla på detutländska företagets vägnar, ta emot stämning för företaget och föra desstalan. Detkan inte uteslutas att utländsk lagstiftning i vissa fall hindrar en bank att utfärda en så omfattande fullmakt som krävs enligt 9 §.