prop · GD0376 · 1989-12-31 00:00:00 — har flera lokala nätverk vuxit upp ofta kallade lokalaföretagsgmpper i såväl centralorten som i de mindre orterna i samma kommun.Det är väsentligt all denna decentralisering beaktas i del vidare arbelet medolika utvecklingsprogram. Erfarenhetsmässigttar etl effektivt bearbetande av ell utvecklingsprogram både tid och andraresurser i anspråk. Här anmäler kommunledningarna och näringslivssekretarialenatt man upplever svåra flaskhalsar. Svårigheternaligger på flera plan. För det första gäller del all bena upp problemen för allöverhuvudlaget värdera om del finns någon realism i all gå vidare. Man kankalla detta för förstudiefasen. En professionell genomgång i denna fas ärväsentlig. Fördet andra måste ett projekt om det efter försludiefasen bedöms fortsattmeningsfullt drivas vidare in i en genomförandefas. Projektet måste då fåramar, budget och bemanning. Ofta stöter näringslivssekretariaten på praktiskaproblern i båda avseendena. Ekonomiska resurser saknas för alt snabbt följa uppförslag som emanerar från l.ex. Förslag blir liggandeeller följs upp men med bristfällig kvalitet. Förall praktiskt råda bol på dessa flaskhalsar föreslås alt s. k. "mjukamedel" ställs lill kommunemas fijrfogande . Medlenkan användas av kommunemas näringslivssekrelariat (motsvarande) för atl t. ex.låna in professionell hjälp på olika projektområden av central betydelse förregionens näringslivsulveckling. Insatserna kan avse analyser av omvärldsfömtsättningarför ett visst projekt, kontakter och analyser för förelagselablering ellerprojektledarskap med anledning av ett specifikt genomförande av ett redantidigare analyserat projekt. Dennadecentraliserade modell för företagsutveckling är så pass principielltintressant i den fortsatta re:gionalpoliliken att erfarenhetema på denna punktbör dokumenteras. För att genomföra detta program avsattes medel tid respektivekommun. Totalt har beräknats att en ram på erfordras förfemårsperioden. C.Teknik och utbildningssatsningar inom vissa gemensamma områden. Ettgenomgående drag i IC-kommunema och likväl i många andra inlands kommuner i är svåriglielema atl skapa stabila stödjepunkter för leknikkunskap och utbildning. Kommunerna har på denna punkt vittnat om dels svårighetema, dels viljan atl ändå bygga upp stödjepunk ter. I de ansträngningar som görs pekar erfarenheterna på alt ett bredare regionalt samarbete ofta erfordras för att skapa en bas. Därmed kan slutsatsen dras att teknik- och utbildningssatsningama i normalfallet är något som berör hela inland. I praktiken bör samband finnas mellan inland och befintliga högskolor och teknikcentra. 1intervjuema har genomgående framkommit hur svårt det är att dra åt Prop.1989/90:76 sig kunskapsintensiva projekt och att etablera kopplingar tillNorrlands Bilaga 4.1 högskolor. Del är väsentligt att sådana kopplingarkommer lill stånd och att FoU-världen får andra fömtsättningar atl skapabrohuvuden i inland. aktuella kommunema finns många olika kunskapsområden som kan bli föremål förvidare exploatering. Idéer, förslag och projekt saknas inte. Del är emellertidslående på vilket tydligt sätt nischen träteknik går som en röd tråd genom ortema.Man kan till och med tala om en förenande länk på denna punkt. (Det sammagäller om än i något mindre uttalad form området livsmedelsteknik. )Man är medveten om all skogsråvaran på skilda sätt måste vidareförädlas påplats i så hög grad som möjligt. Man är också medveten om all träteknik är ettvittomfattande kunskapsområde med snabb utveckling på t. ex. kontinenten och iandra delar av landet. En kunskapsutveckling rör sig på två plan: ett teknisktoch ett ekonomiskt/ marknadsmässigt. Båda har kopplingar lill varandra. Mot denna bakgmnd föreslås ett närmare bearbetande av iräleknikom-rådet.Härvid bör en naturlig knylning etableras med Norrlandsfonden, Träteknikcentmmi , ev Snickericentral liksom med högskoloma i Norrland.Det övergripande syftet bör vara att höja kunskaperna på träteknikområdet ochatt i linje därmed generera nya projekt till gagn för den trävarubaseradeindustrin i inland. Somexempel på åtgärder kan här nämnas konkret tekniköverföring till inlandsförelagen.Här kan paralleller dras med den typ av småföretagskonsultation enligtsärskild taxa som () i ett flertalår ägnat sig ål svenska verkstadsförelag. Verksamheten har haft karaktär avdelvis fri konsultation (initialt) åt småföretagen i verkstadsbranschen. Träleknikområdetkan också behöva någon/några praktiska stödjepunkter i inlandet. På l.ex.marknadssidan kan konstateras atl arbete pågår i och omkringliggandeområde för etl närmare samarbete mellan de Irävambaserade företagen.Inventeringen inleddes och går under benämningen X-TRÄ. Ungefärmotsvarande arbete pågår också i kommun. sistnämnda kommunen har också knutils förhoppningar om ett s.k. "träleknisktcentmm" med uppgift att bl.a. bedriva utbildning på 2-årig (senare ev3-årig) Iräteknisk linje, 1-årig påbyggnadsutbildnjng i möbel- ochinredningssnickeri, specialkurser i träkännedom, sågverks- och hyvleriutbildningsaml andra kortkurser som kan hänföras tiU branschen. Konceptetrymmer också flera andra delar med bl. a. en integration av utbildningen i etttekniskt centmm. 1detta sammanhang har också uppkommit förslag om ett målinriktat nyhetsbrev förteknikspridning. Även denna del borde övervägas närmare. Delbör också finnas anledning att överväga initiering av ett kvalilelsut-vecklingsprogramför träsektom i inland. Ramenför det trätekniska programmet kan för hela perioden beräknas uppgå lid . Merparten av denna summa har beräknats behöva anslås tdl ett trälekniskt centrum i . En annan nisch medintressant potential är livsmedelsområdet. I de Prop. 1989/90:76 flesta och projekt med livsmedelsinriktning. Bilaga 4.1 Ofta handlardel om livsmedel med en mer exklusiv karaktär l.ex. renkött i olika former,skogens bär-, högkvalitaliva grönsaker, drycker av skilda slag. Genomgående harverlcsamhetema emellertid en mycket begränsad omfattning och därmed en smalbas all slå på. Motbakgmnd av de konsumtionsmönster som allt tydligare utvecklat sig på 1980-taletoch som förväntas bli än mer markerade på 90-talel bör livsmedelsprodukter frånNorrlands inland ha möjligheter all finna en marknad i såväl somutomlands. Konsumentema efterfrågar dels mer miljöinlressanta produkter delssådana kvalitetsprodukter som står för en särprägel och därmed kan ge; något aven exklusiv smakupplevelse. konsumentmarknad med sin fokuseringpå mångfald skulle norrländska livsmedel ha fömtsättningar att möta kräsnakunder. Ilinje med dessa iakttagelser har en del gjorts. Svårighetema är emellertidbetydande att med uthållighet nå ul till en marknad på långt avstånd. Nätverkenär ofta outvecklade. Ett produktionstänkande har ett starkare fotfäste än etlmarknadstänkande. Blandintressanta marknadsidéer som etablerats kan här nämnas medvammärket Top of Europé. Här erbjuds marknaden bl. a. en lång rad norrländskalivsmedelsprodukter av hög kvalitet. En allt större del går på export (Tysklandi iRjrsta hand). Del principiellt intressanta i detta sammanhang är all handelshusliknandeverksamheter av detta slag kan finna sin roll och underlätta för många underleverantöreri . Svårighetema är dock många. Bl.a. erfordras uthållighet. Motden bakgmnd som beskrivits föreslås att ett livsmedelsprogram för marknadsinriktadeåtgärder initieras. För denna del förslås en ram på för perioden. Brislenpå högskoleutbildning och FoU-projekt i inland i alla fall sådanamed en bäring på näringslivsutvecklingen är myckel påtaglig. Fungerandeoch täta kopplingar lill högskoloma i t. ex. saknas i hög grad. Kommunemauppfattar det i stort sett enhälligt som all man har hamnat bredvid dendynamiska kunskapsutvecklingen. Här måste åtgärder sältas in för alt byggabroar mellan kustlandet och inlandet. Dessa broar måste vara mycket praktisktupplagda för att de ska upplevas som nyttiga för näringslivet och därmed värdainvesteringar. Pådenna punkt bör överliiggningår komma lill stånd i samarbete mellanberörda inlandskommuner, Nortlandsfonden och högskoloma i i syfte attfå igång distansundervisning, "lokala centra" och FoU-anknytning.Betydande erfarenheter har på detta område redan samlats inom ramen för dendistansundervisning som bedrivits av . Del voreen samhällsekonomisk förlust om denna verksamhet inte ytterligare följdes uppoch breddades till atl omfatta även regionala högskolor och nya motlagarorter. Vi har beräknat att ettbelopp på erfordas för att fullfölja redan initierade åtgärder och utveckla nya inom detta vitala område. Dämtöver bör det finnas skäl att i samarbete med Norrlandsfonden få fram medel för operativa FoU-projekt av värde för såväl inlandskommunerna som högsko- 446 Det bör understrykas att detta är ett området där det finns Prop.1989/90:76 starka skäl att överväga en ytterligare ambitionshöjning utöver denhär Bilaga 4.1 föreslagna. Häröppnar sig på 90-talel i själva verket ell intressant område all nischinriktatsatsa på i samverkan mellan Norrlandsfonden m.fl. och samtligahögskolor. För den fortsalla utvecklingen av dessa högskolor är det väsentligtalt FoU-medel tillförs. Frågan är föremål för intresse bland högskoleledningama. D.Etablerande av nätverk utanför regionen På90-lalet blir inlandets marknad i än högre grad en fråga om att tränga ut på eneuropamarknad (väst- såväl som ) med såväl produkter som tjänster.Europamarknaden kan ses som vår egen hemmamarknad. Oavsett bransch handlar delom att lyckas med att bygga brohuvuden till andra marknader. Detstår helt klart att denna fråga inte går atl lösa med säriösningar från någrafå kommuner. En slagkraftig marknadsetablering erfordrar samverkan och synergierfrån hela den norrländska arenan. kommuninvenleringar som ligger till gmnd för denna utredning har tydligtframgått att aktörema upplever någon form av brohuvud eller skyltfönster mot europamarknaden som önskvärt. Man inser all ell projekt av dettaslag kräver en bred samverkan. IC,likaväl som Norrlandsfonden, har berört ifrågavarande behov. förslag från IChar därvid framkommit om all etablera ett brohuvud på . Det kanifrågasättas om just är rätt plats för att etablera de nya kontaktytorsom erfordras. Förslaget bör dock diskuteras vidare utifrån just detnätverkslänkande som ovan framhållits. Medanledning av ovanslående bör närmare övervägas möjligheten att bygga upp någrabrohuvuden för det norrländska näringslivet i vid mening. Syftet kansammanfattas på följande sätt: ge ökade kontaktmöjlighetermellan och marknaden via en egen "marknadsplats"med försäljning och utställning; ge kvalificerad hjälp lillNorrland avseende EG-informalion m.m. rörande afTärsrelevanta data, FoU-projekt,upphandling, nya regelsystem. (Motsvarande gäller i tillämpliga delar förÖsteuropa.) Rentpraktiskt kan flera nedslagsplatser vara aktuella l.ex. , ,, och/eller . Med brohuvuden i dessa lägen skulleNorrland plötsligt komma nära och rakt in i marknaden. Dessutom får regionenegna skyltfönster att kraftsamla kring. 1 sig torde en sådan samling vara tillnytta och skapa nya synergieffekter lill gagn för både tillverknings- och tjänslesekloremai . Förall stimulera uppbyggnaden av beskrivna brohuvuden behövs initi erande medel. Därför föreslås här alt medel avsattes för en analys och projektering på . Om det visar sig aktuellt att genomföra projektet/-n avsattes medel motsvarande av drift- och investeringskostnaderna , dock maximalt . sätter med andra ordall ytterligare part/er träder in som intressenter. 1989/90:76 Möjlighetema att finna sådana bedöms som icke orealistiska. Ändasedan regionalpolitiken först kom i fokus i på 1960-talel hartransport- och kommunikalionsfiågor i allmänhet fångat intresset. Del kandärför tyckas patetiskt att åter ta upp bl. a. dessa frågor inom ramen förallmänna infrastmkturella ålgärder. Hit har vi avslutningsvis även fört fråganom riskkapilalförsörjning till mindre förelag. Dekommuner som ligger i anslutning till framhåller all godstrafikenär etl väsentligt argument i näringslivssammanhang. vill man slåvakt om persontrafikmöjlighetema. Man anser all dagens trafikvolym inte speglarde faktiska möjlighetema. I ell gemensamt uttalande har kommunema pekat på att"regeringen borde avsätta resurser för att åtminstone ytterligare ettantal år i en mer offensiv anda än och gäma i okonventionella formerpröva olika möjligheter att utveckla trafiken ..." Kommunkontaktemahar pekat på att det som efterlyses är en inträngandekommersiell genomlysning av i syfte all identifiera helt nyalösningar, inklusive ev nya intressenter. Äveni är jämvägsfrågan av vitalt intresse. I detta fall är del transileringenav handeln i öst-västlig riktning som är av utomordentlig och långsiktigbetydelse föi regionen. Fortsattutredning bör därför vidtas av järnvägstrafikens roll i Norrlandsinland . Medelsbehovet för en sådan utredning och förutredning om flygtrafikens fömtsättningar (se nedan) har beräknats tdl ca 5 mkrFlyg Föratt utveckla näringslivet i en region och med största sannolikhet avallt större vikt erfordras snabba och effektiva persontransporter.Det gäller inom tillverkningsindustri likväl som inom tjänsteproducerandenäringar och turism. Med del lidsavstånd från som gäller försåväl som (ca 1/) föreligger begränsade fijmlsällningaratl fömya näringslivet. 1Haparandas fall föreligger en i del närmaste exceptionell situation eftersomman enbart befinner sig avstånd från en intemationell flygplats(Kemi). På del nordiska planet borde förhandlingar las upp i syfte alt öppnaKemi flygplats för svensk inrikestrafik. Ensnabb översyn av flygtrafiken tdl de åtta (C-kommunerna är ett högt prioriteratönskemål. Det har inte varit vårprimära utredningsuppgift att granska riskkapital- tillgången inom norrländskt näringsliv. Del måste dock konstaleras att flera av de problem som här behandlats emanerar ur försök alt rädda redan i utgångsläget underkapitaliserade företag genom hyressubven- tioner etc. 448 Medrisk för att göra en alltför grov generalisering vågar vi ändå påslå Prop.1989/90:76 att riskfinansieringen i norrländskt näringsliv är bristfällig.Varken ut- Bilaga 4.1 vecklingsfondema eller Norrlandsfonden har förmåtttillgodose de behov som finns. lids satsningar som Malmfältens Finanssynes i det närmaste ha dragit en bedräglighetens slöja över sig. Del kapitalsom tillförts projekt i inland är utomordentligt begränsat. ett säkerställande av en fungerande riskkapitalmarknad där statenunder överskådlig tid måste vara direkt involverad kommer inte tidigareföreslagna ålgärder atl bära fmkt. Den enda väg som är framkomlig torde varaen förstärkning och fokusering av Norrlandsfondens aktiviteter mot Norrlandsinland. Detta kräver ökade frihetsgrader i fondens sätt att agera samt enförstärkt näringslivsförankring i fondens styrelse eller andra beslutandeorgan. 449 29 Riksdagen1989/90. 1 saml Nr 76 ~ Alternativaformer för ägande och utveckling av Stiftelsen Industricentras anläggningar Stiftelsen Industricentrasövergripande mål måste realiseras under 90-lalel om de aktuella centralorternai Nordands inland ska överleva i framtidens tjänstesamhälle. Som framgår avCarl utredning så krävs därvid ett myckel kraftfullt och "kundorienteral"angreppssätt för alt skapa en attraktiv företagsmiljö utifrån varje ortsspeciella förutsättningar och resurser. lC:s uppläggning ochresurser är inte anpassade till de nya fömtsättningar som gäller. Dencentraliserade organisationen måste enligt vårt förmenande avvecklas. Nyaägare måste ta ansvaret för alt organisera verksamheten till professionellautvecklings- och fastighetsbolag, vars framtid står och faller med förmåga ochkompetens att utveckla ortens förelagsmiljö. Utgångspunkten är del uttaladebehovet alt bättre samordna erforderliga kvalitetshöjningar, när del gäller infrastmkturoch samhällsservice med arbetet atl bygga upp en väl fungerande och framtidsinriktadförelagsmiljö. För all realisera en sådanhögre ambitionsnivå krävs att en strategi för varje centralort utformas med anpassninglill ortens specifika möjligheter och resurser. De totala ul vecklin gsinsatsemakan illustreras av figuren, där samordnade insatser är nödvändiga för att uppnåavsedd effekt. Prop.1989/90:76 Bilaga 4.2 Fig. Enattraktiv företagsmiljö kräver utveckling med helhetssyn. Enkombination av privata och kommunala ägareintressen verkar mest intressant.Samtal med olika intressenter och resultatet av hyresgästenkäten talar för allkommunen ska begränsa sitt ägarengagemang till max . Kommunens inflytandeutövas inte i första hand genom aktieägandet utan mera genom att ge brasamhällsservice och stöd lill näringslivets utveckling, t. ex. med snabb myndighetshanteringoch bra boendemiljö för Om detlokala utvecklings- och fastighetsbolaget i samver- Prop. 1989/90:76 kanmed befintliga och nya företag lyckas så ger det utslag på kommunens Bilaga4.2 sysselsättningsläge och budget, vilket torde vara kommunledningens primäraansvar och belöning för dess insatser. 1den mån kommunen har egna fastigheter som lämpligen kan ingå iutvecklingsbolagels fastighetsbestånd, så kan detta vara en möjlighet alt ävenför kommunen frigöra investerat kapital. Samordningsvinster ligger också igemensamma näringslivsresurser och bättre nyttjande av driflper-sonal och förvaltningsadminislralion.Varje centralort behöver en väl fungerande serviceorganisation även för andrafastighetsägare och företagare i kommunen. Delvore en stor fördel om en finansiellt stark majoritetsägare tar huvudansvaretför att i samverkan med lokala partners bygga upp lokala bolag och genomföraden skisserade utvecklingen enligt kap 4 i första hand på IC-orterna. Dettaskulle underlätta en gemensam marknads- och teknikutveckling på intressantanischområden (se utredning). Denkritiska faktorn i en nödvändig stmkturförändring av IC-verksamhelen är attfinna rätt ägarestruktur som kan kombinera lokal förankring med resurser ochintresse att utveckla den lokala företagsmiljön och mark-nadskonlaklema utanförregionen. För atl säkerställa en framgång med ortspecifika lösningar behövs enresursstark majoritetsägare i varje utvecklingsbolag som kan bidra till attlyfta kompetensnivån och vinna tid i konkurrensen om bra företagare och välutbildadarbetskraft på alla nivåer. Del lokala utvecklingsbolaget får härigenomtillgång till en professionell resurspool och ell nätverk som är nödvändigt föratt klara ambitiösa utvecklingsprojekt. Denkonkreta lösningen på varje ort kommer givelvis att variera beroende på delokala fömtsättningarna och de framtida ägarnas resurser och förmåga attmobilisera lokala, regionala och centrala resurser i en strategi för denaktuella bygdens överlevnad och utveckling. Medden skisserade uppläggningen kan staten med stor sannolikhet frigöra ettavsevärt investerat kapital och successivt avveckla de driftunderskott ochränteeftergifter som belastar budgetramen för regionalstöd. Detfriställda budgetutrymmet bör kunna användas till mera målinriktade lokalainsatser när del gäller alt systematiskt och med helhetssyn utveckla ettrimligt antal centralorter som stödpunkter för glesbygdens sysselsättning ochsamhällsservice. (Se förslagen i utredning). Sammanfattning av och remissyttranden över Prop. Rapporten och inland ®'' (Ds 1989:31, 32) RapportenÖstersund och inland (Ds 1989:31, 32) utarbetad av har remissbehandlatsunder . Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av överbefälhavaren (),försvarets förvaltningsskola (FörvS), överstyrelsen för civil beredskap (ÖCB),postverket, , (), universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ), (), , lantbmksstyrelsen,(), statens lantmäteriverk, statens industriverk (SIND),styrelsen för teknisk utveckling (STU), (),delegationen för glesbygdsfrågor, länsstyrelsema i , ,, , , och ,, expertgmppen för forskning om regional utveckling (ERU),, (), , , ,och kommuner, , AMU , Jämtlandsläns museum, läns TCO-distrikl, , Centmm för glesbygdsteknik (CGT), ,Norrlandsfonden, Västemorrlands och läns handelskammare ochRiksidrottsförbundet. Dessutomhar yttranden inkommit från (), Länsmusiken iJämtlands län och Hela ska leva. Luftfartsverketoch har avstått från att lämna något yttrande. 2 Allmänna synpunkter på betänkandet Fleraremissinstanser anser att utredarens förslag är angelägna och alt del nu behövsbeslut om insatser. AMS påpekar all trots dagens gynnsamma arbetsmarknadslägekvarstår de grundläggande stmkturproblemen. Det är därför viktigt atl deföreslagna åtgärderna "behandlas i ell sammanhang med inriktning på enkraftsamling för utvecklingen av inland i allmänhet och länmed i synnerhet". Länsstyrelseni "ser del som mycket glädjande all regionen , efterlångvariga och svåra regionala problem, äntligen uppmärksammas med förslag lillsammanhängande och genomgripande åtgärder". pekar på att delagda förslagen har "en tyngdpunkt mot förstärkt infrastmktur främst inomområdet högre utbildning" och menar därför all del är viktigt atlförslagen prövas tillsammans med förslagen från SIND och . Östersundskommun menar att problemen i och 452 inland gör "att detsnabbt kommer till konkreta beslut och all förslagen Prop. 1989/90:76 börjar realiseras". Jämtlandsläns landsting konstaterar "del angelägna i alt staten inom ramen för eneffektivare regionalpolitik avsätter ökade resurser för all främja utvecklingeni ". framför vidare "våra starka önskemål omall fömtsättningar skapas för konkret genomförande av föreslagnaåtgärder". Bergskommun fömtsätter all rapporten leder till snabba och konkreta beslut. Västernorrlandsoch läns handelskammare menar all de föreslagna åtgärdema behövs och"vill med skärpa påtala alt det är bråttom". FöriFlillstyrkerförslagen men anser alt det behövs en särskild organisation i länet för att administrerade olika projektförslagen. Lantbruksstyrelsenanser all de förslag lill utvecklingsinsatser för Östersundsregionen som försfram i rapporten kommer all "få betydelse för landsbygdens utveckling intebara i ulan även i övriga län i norra ". Landstingsförbundetkonstaterar all del är angeläget att staten inom ramen för en effektivare regionalpolitkavsätter ökade resurser för all främja utvecklingen i inland. Någraremissinstanser, bl. a. kommun och kommunförbundet, efterlyser enklarare strategi för hur insatser i ska kunna komma glesbygdskommunemai länet till del. Strömsundsoch kommuner samt LRF menar att utredaren borde ha övervägt utlokaliseringav verksamheter från till glesbygdskommunema i länet. SINDtycker att utredaren bättre borde ha uppmärksammat ställning i ettriksperspektiv. De bedömningar som görs av utbildnings-och kompetensfrågor ärtillämpliga på samtliga län med regional högskola. SlNDs generella åsikt är allytterligare satsningar måste göras på utbildningen, såväl högskole- som fort-och vidareutbildningen. SÖpåpekar atl del är en allvarlig brist all utbildningen i gymnasieskolan och komvuxinte behandlas i utredningen. Arekommun anser all insatsema bör koncentreras lill områdenakommunikationer och utbildning. UHÅifrågasätter om det> är möjligt alt rekrytera "alla kompetenta och forskamtbildadelärare och forskare lill de föreslagna verksamhetema". ÖCBär positiva till förslagen eftersom en allt mer glesnande landsbygd minskar detcivila försvarets möjligheter att fullgöra sina uppgifter. Jämtlandsläns TCO-distrikl påpekar atl utredningen saknar "förslag på åtgärder somsyftar till att särskilt stimulera länets kvinnor till utveckling inom sinanuvarande och/eller nya yrkesområden". ERUifrågasätter det rimliga i att regeringen tillsätter en särskild utredningsmanför att komma med förslag lill utvecklingsinsatser i en kommun eller ell läninom områden "där det är nödvändigt alt på central nivå väga mellan behovi skilda delar av landet". 3 Högskoleutbildning Prop. Bilaga5 I utredningen föreslås en utökning av utbildningen på högskolan inom områdenaekonomi, turism (inkl. kultur), systemvetenskap, socialt arbete, folkhälsoarbele,byggnadsteknik samt särskilda utbildningsanordningar för elitidrottare. Vidareföreslås alt högskolan får ökade resurser för fortbildning ochvidareutbildning. En enig remissopinion instämmer i synen på behovet av högskolesals-ningari .