prop · GD0354 · 1989-12-31 00:00:00 — Skälen för mitt förslag:Den viktigaste rättsverkan av att ett område förklaras utgöra militärtskyddsområde är atl utlänningar inte har tillträde dit utan särskilt tillstånd.1976 års skyddsområdesförordning innehåller dämtöver ett särskilttillträdesförbud för utländska fartyg. Den nuvarande skyddsområdcsförordningendefinierar inte begreppet utländskt fartyg. Följaktligen lorde sjölagensbestämmelser om fartygs nationalitet få läggas till gmnd för bestämmelsernastillämpning. Enligt I § sjölagen (1891:35 s.l) anses ett fartyg som svenskt omdet ägs till mer än hälften av svensk medborgare eller svensk juridisk person.Ett svenskt fartyg kan således hyras ellerav annan orsak begagnas av enutlänning eller ägas av en utlänning till . Fartyget har ändå rättatt föra svensk flagg. Att å andra sidan svenska medborgare seglar ettutländskt fartyg gör inte att det fartyget skall betraktas som svenskt. Mot denna bakgmnd ter sigskyddsområdesförordningens särskilda reglering av utländska fartygs tillträdeonödig. Bestämmelserna syftar ju till all begränsa utländska personersmöjligheter att komma i närheten av försvarsviktiga anläggningar. Detta ändamåltillgodoses enligt min mening tillräckligtväl även om bestämmelserna riktar sig endast direkt mot ullan- Prop.1989/90:54 ningars närvaro och inte särskilt nämner utländska fartyg. Jagförordar alltså att del särskilda tiffträdesförbudet för utländska fartyg tasbort. Detta ligger även i linje med strävan att så långt möjligt förenkla ochrenodla de bestämmelser som reglerar de militära skyddsområdena för att på såsätt göra regleringen mera lättillämpad. Vadgäller formema för tillåten vistelse inom skyddsområdena kan följande sägas. 1976års förordning är liksom sina föregångare konstruerad så att det inomskyddsområdena kan finnas uppehållsplatser, ankar- och förtöjningsplatser samtvägar och vattenfarleder där utlänningar får uppehålla sig utan tillstånd.Därjämte är resor med järnväg genom skyddsområden i princip tillåtna. Densammanlagda tiden för vistelse på tillåtna vägar och platser får inte överstiga72 timmar i följd. Denna tidsgräns har gällt men var urspmngligensatt . Utredningenhar valt att i sitt förslag behålla den nu gällande regleringen.Överbefälhavaren har emellertid som nämnts den uppfattningen att tidsgränsen äralltför generös. Allmäntkan sägas att det i och för sig är ett naturiigt önskemål att utlänningarsvistelse inom skyddsområden kan kontrolleras. Det är här fråga om platser ochvägar där i många fall säkerhetsskäl talar för att tillträde helt förbjuds mendär ett förbud främst av praktiska skäl inte skulle kunna upprätthållas ellerdär dispensansökningarna skulle bli så många att betydande resurser skullebehöva tillföras de tillståndsprövande myndigheterna. Åandra sidan måste vid en översyn av reglerna skälen för atl behålla dessa nogapenetreras. Om den bedömningen görs att utlänningar kan tillåtas att vistasunder inom ett i och för sig säkerhetskänsligl område är det intealldeles lätt att inse att en ännu längre vistelse inte kan tillålas. Vidaregäller tidsbegränsningen vistelser utan avbrott. Så snart etl uppehåll görsexempelvis genom alt utlänningen uträttar något ärende utanför skyddsområdetbörjar ju en ny tidsfrist löpa vid återinträdet till området. Detta gör att deti praktiken blir omöjligt att kontrollera att bestämmelserna efterlevs. Mittförslag är att de platser och vägar, där utlänningar bedöms kunna vistas utanatt säkerheten äventyras, undantas från de militära skyddsområdena. Följden avdetta blir att tillträde till dessa vägar och platser blir fritt och att ingentidsbegränsning gäller. Delta kan synas som en drastisk förändring iförhållande lill de nu gällande reglerna men i praktiken torde av de skäl jagnämnt säkerhetsskyddets effektivitet inte påverkas. Genom förändringen kan degenerella reglerna om tillålen vistelse inom ett skyddsområde helt utmönstras.Regleringen blir i mitt tycke klarare och mera distinkt vilket bör leda tillatt den blir lättare att tillämpa. Övervakningen av efterlevnaden underlättasdärmed också. Fråganom vilka platser, vägar och leder som skall undantas från de militära skyddsområdena skall på motsvarande sätt som avgöras av regeringen. Vid prövningen får givetvis beaktas att liHlrädet till undantag na områden fortsättningsvis är helt fritt. 3.4.4 Tillstånd isärskilt fall Mittförslag: Reglerna om dispens från förbudet för utlänningar att uppehålla siginom skyddsområden behålls. Det skall särskilt beaktas vidtillståndsprövningen om utlänningen är stadigvarande bosatt i får förenas med fotograferingsförbud. Utredningensförslag: Utredningens förslag överensstämmer i sak med mitt. Utredningenslagförslag innehåller dock ingen uttrycklig bestämmelse som föreskriversärskild behandling av utlänningar med fast anknytning till riket. Remissinstanserna: Fleraremissinstanser betonar vikten av en enkel och smidig handläggning avdispensfrågor. Några föreslår all tillståndsprövningen överflyttas tillpolismyndighet. Hovrätten för konstaterar att utredningen intei lagtexten gett uttryck för sin uttalade åsikt att utlänningar som är föddaeller bosatta här i landet skall särbehandlas. Skälen för mitt förslag:Utlänningar måste givetvis även i fortsättningen kunna få dispens från tilllrädesförbud.Jag delar den uppfattning som förts fram att tillståndsförfarandet måste fyllahögt ställda krav på effektivitet och smidighet. bör varalätt tillgänglig för den sökande - som ju kan ha begränsad kännedom om detsvenska samhället och bör ha resurser att snabbt behandla en ansökan. Den börockså ha tillgång till den juridiska expertis som behövs i ärenden av dettaslag, där rältssäkerhelsaspeklerna är framträdande. Del kan övervägas allflytta dispensprövningen från försvarsområdesbefälhavama till exempelvis polismyndighetema.Till denna fråga har regeringen att ta ställning i samband med attverkställighetsföreskrifter utfärdas. Åtskilligasituationer kan föreligga där det som utredningen föreslagit finns anledningatt bevilja tillstånd som är generella till antingen tid, plats eller bådadera.Dessutom kan vissa utlänningar behöva tillstånd som gäller inom flera olikaskyddsområden. Jag har i linje med vadutredningen föreslagit avstått från att föreslå regler som innebär en generellpositiv särbehandling av vissa kategorier utlänningar. Med en generellutformning av bestämmelserna är det viktigt atl framhålla att dispensgivningenbör la hänsyn till sådana faktorer som gör en utlännings anknytning tillSverige särskilt stark och som gör att man kan presumera en mindresäkerhetsrisk än i andra fall. Del är angeläget att reglerna klart uttryckeratt sådana faktorer skaU beaktas. Det kan finnas skäl attförbjuda fotografering och liknande förfaranden för en utlänning som beviljastillstånd all få tillträde lill ett militärt skyddsområde. Del bör därförfinnas möjlighet att förena ett tillstånd i det särskilda fallet med förbud attta fotografier eller göra andra avbildningar, beskrivningar eller mätningarinom skyddsområdet. Förbuden blir på motsvarande sätt som enligt de gällandereglerna straffsanktionerade. Enligt 1 kap. 9 § 3 tryckfrihetsförordningen fårlagbestämmelser förekomma om bl. a. ansvar som avser sättet på vilket uppgifterinförskaffas. hetsförordningensregler om anskaffarfrihet kan därför inte anses utgöra Prop. 1989/90:54hinder mot en sådan ordning. 3.5 Sjömätning och lödning Mittförslag: Det nuvarande förbudet mot sjömätning och lödning behålls. Utredningensförslag: Utredningens förslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Från flera håll kritiseras den nuvarande skyddslagens förbud i det här berördahänseendet. Det framhålls att förbudet numera knappast efterlevs, då mångafritidsfartyg och de flesta fiskefartyg använder sig av ekolod i en omfattningsom inte kan antas slå i överensstämmelse med vad skyddslagen stadgar. Detpåpekas också att bestämmelsen - om den skall behållas - systematiskt passarbättre in i annat lagstiflningssammanhang. Skälenför mitt förslag: Jag är medveten om del berättigade i den kritik som framförtsmot det här aktuella förbudet. Emellertid ingår det enligt direktiven i tillträdesskyddsulredningensfortsatta uppdrag atl se över reglerna om landskapsinformation. Jag utgår frånatt utredningen återkommer i fråga om sjömätning och lödning i samband med attuppdraget slutförs. I avvaktan därpå är jag inte beredd att upphäva förbudetoch jag vill heller inte nu föreslå att bestämmelsen flyttas till någon annanförfattning. Jag föreslår därför att ett i sak oförändrat förbud förs övertill den nya lagen utan andra ändringar än vissa språkliga justeringar. Mittförslag: För bevakning av skyddsobjekt och militära skyddsområden anlitas delspolismän och militär personal, dels annan särskilt utsedd personal. Denpersonal utom polismän som bevakar skyddsobjekt benämns skyddsvakter. Denpersonal utom polismän som bevakar militära skyddsområden benämnsskyddsområdesvak-ler. Skyddsvaktemaskall ha samma befogenheter som enligt nu gällande skyddslag.Skyddsområdesvakter tillägges befogenhet att avvisa, avlägsna och tillfälligtomhänderta den som olovligt vistas inom ett militärt skyddsområde samt alt taföremål i beslag. Regeringenbestämmer vem som får vara skyddsvakt resp. skyddsområdesvakt. Utredningens förslag:Utredningens förslag överensstämmer med mitt vad gäller befogenheterna för denpersonal som bevakar skyddsobjekten. I fråga om tillsynen av de militäraskyddsområdena har utredningen föreslagit att polismän, tulltjänsteman ochbevakningspersonal inom försvars- maktenskall få befogenhet att avvisa, avlägsna eller tillfälligt omhänderta Prop.1989/90:54 den som bryter mot skyddsområdesbestämmdsema. Remissinstanserna:Några av remissinstansema har uttryckt uppfattningen atl tillfället borde tastill vara alt skapa bättre fömtsättningar för en effektiv tillsyn av demilitära skyddsområdena. Kretsen av personal med befogenhet att ingripa mot densom olovligen uppehåller sig inom ett skyddsområde borde därför utvidgas.Massmediemas företrädare har hävdat den motsatta uppfattningen, nämligen attbefogenheten att ingripa med tvångsmedel skall tilläggas en så snäv krets sommöjligt. Skälenför mitt förslag: Som utredningen funnit saknas skäl att göra sakliga ändringari de regler som styr bevakningspersonalens befogenheter när det gällerskyddsobjekten. Som framhållits i avsnitt 3.2.2 har den kritik som framförtsframför allt från massmediehåll inte riklats i första hand mot utformningen avtvångsmedlen utan mot det förhållandet att den nuvarande bevakningskungörelsenmöjliggör att åtgärder i samband med bevakningen av militära skyddsföremål fårbeslutas av befattningshavare på ganska låg nivå. Jagförordar liksom utredningen att skyddslagens nu gällande regler om skyddsvaktemasbefogenheter behålls oförändrade i sak. Vadgäller frågan vilka kategorier av personal som skall kunna anlitas för altbevaka skyddsobjekten innehåller den nuvarande skyddslagen inte någon direktuppräkning av dem. Däremot framgår indirekt av 10 och 11 §§ all de som kankomma i fråga är polismän, personal inom försvarsmakten och särskiltförordnade skyddsvakter samt gränsövervakningsmän och, vidcivilförsvarsberedskap, all civil bevakningspersonal. Enligtmin mening bör en ny lagstiftning om lilllrädesskydd lämna ett entydigt svar påfrågan vilka befogenheter som tillkommer den personal, som faktiskt satts attbevaka ett skyddsobjekt. Det vore därför en fördel om terminologin ändrades påså sätt att skyddsvakt blev en enhetlig beteckning för all personal som vidsidan av polismän har fått till uppgift att bevaka ett skyddsobjekt oavsettvilken personalkategori personen i fråga tillhör. Frågan vem som skall kunnatjänstgöra som skyddsvakt och vilka krav som skall ställas på en person somskall i särskild ordning förordnas som skyddsvakt faller inom regeringenskompetens och behöver inte regleras i lagform. De överväganden utredningengjort i fråga om vilka personalkategorier som kan bli aktuella framstår i ochför sig som välgmn-dade. Det får ankomma på regeringen alt lämna föreskrifter iämnet. Dethar satts i fråga om tillfälligt tjänstgörande militär personal som t.ex.värnpliktiga under gmndutbildning har den utbildning och erfarenhet som krävsför att utföra kvalificerade bevakningsuppdrag. Jag vill här understryka attett effektivt skydd självfallet fömtsätter en välutbildad och omdömesgillbevakningspersonal. I den mån unga värnpliktiga skall anförtroskvalificerade uppgifter enligt den nya lagen måste därför säkerställas att dehar erforderlig kompetens. Myckettalar enligt min mening för den uppfattning som utredningen uttryckt alt personal som bevakar militära skyddsområden bör tilläggas befogenhet att ingripa med tvång gentemot utlänningar som vistas inom området utan vederböriigt tillstånd. 1 den nu gällande skyddsområdesför- 54 ordningen saknas bestämmelser om tillsynspersonalens befogenheter. 1989/90:54 Följaktligenär det bara de personalkategorier som har författningsmässigt stöd i andrabestämmelser för sådana åtgärder som kan ingripa med tvång. Detfinns i och för sig anledning atl vara återhållsam när det gäller utvidgning avden personkrets som skall ha tvångsmedel till sitt förfogande. Att utövautlänningskontroll och att verkställa tvångsåtgärder som innebär intrång i denpersonliga integriteten är en i många fall grannlaga uppgift som ställer storakrav på den som skall utföra den. Åandra sidan är den ordning som råder inte tillfredsställande. Många av depersoner som har att delta i tillsynen av skyddsområden är hänvisade till attrapportera konstaterade överträdelser av bestämmelserna men saknar möjlighetatt själva ingripa på platsen. En vanlig synpunkt när kriiik framförs motskyddsområdesregleringen är också att den är ineffektiv på så sätt att delsaknas möjligheter att anordna en fullgod övervakning. Jagförordar liksom utredningen atl lillsynspersonalen tilläggs vissa befogenheteratt använda tvångsmedel inom militära skyddsområden. Befogenheterna bör varamera begränsade än vad som gäffer vid skyddsobjekt då ju dessa har ett störreskyddsvärde och dessutom i regel är mera begränsade till ytan. När ell skyddsobjeklär beläget inom etl militärt skyddsområde gäller ju de vidare befogenhetema vidskyddsobjektet. Liksom utredningen finner jag att ett behov föreligger av attkunna avvisa en utlänning från ett militärt skyddsområde och att tillfälligtomhänderta den som vägrar att avlägsna sig. Dessutom bör tillsynspersonalenkunna la föremål i beslag från den som exempelvis överträder ettfotograferingsförbud. Fråganom vilka kategorier av bevakningspersonal som skall tilläggas de utvidgade befogenhetemavill jag reglera på motsvarande sätt som jag förordat när del gällerbevakningspersonalen vid skyddsobjekt. Jag viU således göra skyddsområdesvakt lillden enhetliga beteckning som skall användas för all personal som vid sidan avpolismän faktiskt utför bevakning av skyddsområdena samt ge alla skyddsområdesvaktersamma befogenheter att ingripa. Regeringen får avgöra vilka som skall kunnautses till skyddsområdes vakter. En sådan ordning reser givetvis krav på attalla som utses till skyddsområdesvakter erhåller en tillräcklig utbildning ochatt de förordnas först efter noggrann prövning. Om dess krav tillgodoses saknasemellertid anledning att behålla ett system med särskilt förordnad tillsynspersonalsom inte har reella möjligheter att ingripa mot den som överträder utfärdadetillträdesförbud. 1försvarsdepartementet finns f n. en framställning om lättnader i det s.k. ABAB-monopolet,dvs. behörigheten att bevaka högvikliga skyddsföremål. Den nu föreslagnalagstiftningen nödvändiggör en översyn också av reglerna ombevakningsföretagens roll. I samband med att regeringen tar ställning tillfrågan vilka myndigheter som skall tilldelas befogenhet atl besluta omskyddsobjekt får därför också övervägas om en omprövning är påkallad i fråga omABAB-monopolet enligt förordningen (1984:589) om anordnande av bevakning. Mitt förslag:Såväl uppsåtliga som oaktsamma överträdelser av lagens förbudsreglerstraffbeläggs uttryckligen. Dessutom skall liksom den kunna straffassom söker bereda sig tillträde till ett skyddsobjekt eller ett militärtskyddsområde med hjälp av oriktiga uppgifter. Otillåten sjömätning och lödningskall alltjämt vara straffbar. De nu gällande strafflatiludema behålls.Fotografier och utmstning som använts i strid mot förbud enligt lagen skallkunna förverkas. Utredningensförslag: Utredningen har föreslagit att sex månaders fängelse skall varastraffmaximum för såväl brott mot de generella tillträdesreglerna som brottmot skyddsområdesreglema. Även utredningen vill straffbelägga handlingar sombestår i att vilseledande uppgifter lämnas. Utredningen har i sitt förslagbeträffande militära skyddsområden också tagit in en bestämmelse om alt ringabrott skall vara straffria och en särskild medverkansbestämmelse. Remissinstanserna:Riksåklagaren har förordat att den nuvarande straffskalan behålls vad gällerbrott mot reglema om generellt tillträdesskydd. Han har föreslagit ett särskiltstadgande som bestämmer straffet för ringa brott till enbart böter. Hovrättenför har däremot funnit den av utredningen i denna del föreslagnastraffskalan väl avvägd. Beträffande brott mot skyddsområdesbestämmdsema har någrainstanser anfört att straffmätningen i praxis synes väl lindrig. Ingen har haftnågon från utredningen avvikande mening angående straffskalan. Skälen för mitt förslag:Enligt den nuvarande skyddslagen gäller att överträdelse av förbud, somutfärdats med stöd av lagen, kan straffas med böter eller fängelse i högst ettår. En utlänning som överträder ett förbud enligt skyddsområdesförordningen kanenligt utlänningslagen dömas till böter eller, om omständighetema ärförsvårande, fängelse . Utredningen har i bådasina lagförslag preciserat det straffbara området på så sätt att av oaktsamhetbegångna överträdelser uttryckligen straffbeläggs. Jag är beredd att anslutamig lill utredningens förslag i denna del. En överträdelse av ett utfärdattillträdesförbud har i många fall närmast karaktär av ordningsförseelse. Föratt inskärpa vikten av att bestämmelsema efterlevs är det enligt min meningbefogat att slå fast att redan en oaktsam kränkning av reglema kan beivras. Jag vill i dettasammanhang också erinra om bestämmelsen i 1 kap. 9 § 3 tryckfrihetsförordningenenligt vilken vad i lag är stadgat gäller om bl. a. ansvar som avser det sättpå vilket uppgifter eller underrättelser anskaffats i publiceringssyfte. Chefenför förklarade i en lagrådsremiss omförstärkt gmndlagsskydd för yttrandefriheten, m.m. att han var benägen attinstämma i en av justitieombudsmannen uttalad tanke som innebar att straff föröverträdelser av ett fotograferingsförbud enligt den nu gällande skyddslagenfick förekomma även om folo- graferingenutförts i publiceringssyfte och inte innefattade något av de Prop.1989/90:54 grova brott mot rikets säkerhet som anges i 7 kap. 3 § andra styckettryckfrihetsförordningen (prop. 1986/87:151 s. 102). Jag har för egen del intenågon annan mening om förhållandet mellan de bestämmelser jag nu förordar ochtryckfrihetsförordningen. Normalpåföljdenkommer som att vara böter när det gäller överträdelser både avgenerella förbud och av tillträdesförbud för utlänningar. Fängelse bör docksom i båda fallen ingå i straffskalan. Särskilt när det gäller skyddsobjeklenhar man anledning att räkna med att de brott som begås kan ha ett mycketvarierande straffvärde, från bagatell-artade förseelser till brott som framstårsom mycket allvarliga och där det kanske är bevissvårigheler som föranleder attett åtal får inskränkas till att avse brott mot ett tillträdesförbud. Ettskyddsobjekt har ju i regel ett större skyddsvärde än ett militärt skyddsområdei sin helhet och kommer i allmänhet att kringgärdas med starkare fysiskt skydd.Att forcera ett sådant skydd är en handling vars straffvärde framstår somstörre än att överskrida gränsen till ell militärt skyddsområde vars gränserinte alltid framgår direkt på platsen utan måste utläsas av en karta. Detjag nu sagt ger mig anledning att föreslå alt de nu gällande straffsatsernabehålls. Det är visserligen en fördel, som utredningen påpekat, att ett brottkan bli föremål för strafföreläggande, vilket inte blir fallet om straffmaximumbestäms till ett års fängelse. Med hänsyn till antalet beivrade brott avförevarande slag torde emellertid denna synpunkt inte väga alltför tungt. Utlänningslagensstraffbestämmelse innebär att fängelsestraff skall utdömas näromständigheterna är försvårande. Jag föreslår alt motsvarande regel införs iden nya ansvarsbestämmelsen som avser överträdelse av skyddsområdesbestämmelserna.Därigenom markeras alt någon ändring i rättstillämpningen såvitt gällerstraffmätningen inte är avsedd. Utredningenhar föreslagit en särskild bestämmelse av innehåll all ringa fall avöverträdelser av skyddsområdesbestämmelserna inte skall bestraffas. Jag finnermycket litet utrymme för att med den konstmktion av skyddsområdena jag valt tänka mig några särskilda fall som bör gynnas med en sådan bestämmelse. Det ärenligt min mening tillräckligt att sedvanliga möjligheter att lämna rapporteftergift,underlåta åtal och medge påföljdseftergift slår till buds. Vadgäller medverkan anses regler analogiskt tillämpliga, om fängelse ingår i straffskalan för ett brott enligt en specialstraffrättslig bestämmelse. Särskilda bestämmelser om medverkan fordras därför bara om man vill begränsa ansvaret lill viss form av medverkan. Utredningen har i sitt förslag till lag med bestämmelser om militära skyddsområden straffbelagt medverkan i vissa angivna fall. Den föreslagna bestämmelsen synes få den effekten att medverkansansvaret begränsas till de angivna fallen, vilket inte tycks överensstämma med utredningens intentioner. Mitt förslag innehåller därför ingen särskild bestämmelse om medverkan. Till följd av detta blir alltså allmänna medverkansregler tillämpliga också på fall av medverkan till brott enligt den nya lagen. Liksomhittills bör det vara belagt med straff att söka bereda sig tillträde Prop.1989/90:54 till skyddsobjekt eller militära skyddsområden med hjälp av orikligauppgifter. Förbudetmot sjömätning och lödning, som jag valt att behålla i mitt lagförslag, fårförbli straffsanklionerat. Slutligenbör den nya lagstiftningen innehålla en regel som motsvarar den nu gällandebestämmelsen om förverkande av fotografier m. m. och av utmstning som kommittill brottslig användning. Justitieombudsmannenhar i del uttalande Jag tidigare berört påpekat att den nuvarande skyddslagensbestämmelse om förverkande sträcker sig längre än vad som med säkerhet kangöras gällande när reglerna kolliderar med tryckfrihetsförordningensbestämmelser om anskaffarfrihet. Enligt justitieombudsmannen är det inte säkertatl ett förverkande skulle kunna riktas mot en journalist som utan att uppsåtligenbegå brott mot skyddslagens regler för publicering anskaffar bilder genom attöverträda ett fotograferingsförbud. Genommitt lagförslag slås fast atl det straffbara området omfattar även oaktsammaöverträdelser av ett fotograferingsförbud. Endast i undantagsfall tordeöverträdelser av etl fotograferingsförbud falla utanför det straffbaraområdet. Förverkandebestämmelsens räckvidd kan därför enligt min meningbegränsas till brottsliga förfaranden. Ienlighet med vad jag nu anfört har inom försvarsdepartementet upprättatsförslag till 1. lagom skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m., 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i lagen(1979:1088) om gränsövervakningen i krig m. m., 4. lag om ändring i lagen(1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning, 5. lagom ändring i lagen(1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m. m., 6. lag om ändring iutlänningslagen (1989:529). Beträffandelagförslaget under 2 har jag samrått med chefen för ochbeträffande lagftirslaget under 6 med statsrådet . Lagrådet har granskatlagförslagen. 5 Specialmotivering Prop. 5.1 Förslaget till lag om skydd för samhällsviktiga anläggningarm.m. Ilagens första paragraf anges regleringens syfte.