prop · GD0343 · 1989-12-31 00:00:00 — Tillprotokollet i detta ärende bör fogas dels de lagförslag som läggs fram ipromemorian som bilaga I, dels en förteckning över remissinstanserna och ensammanställning av remissyttrandena som bilaga 2. Inomden europeiska gemenskapen, EG, antog ministerrådet 1989 ettdirektiv, i vilket man definierade kapitalbasen för kreditinstitut (own funds), antog ministerrådet en s.k. common position avseende ett kommissionsförslag till direktiv om solvenskrav för kreditin stitut. Reglerna, som bygger på ("ooke-kommitténs regler, skall träda i kraft . Avsikten är att reglerna skall tillämpas fullt ut fr. o. m. . Bankernaskall enligt banklagstiftningen till skydd för insättarna ha ett visst lägstaeget kapital i förhållande till den kreditrisk som är förenad med en bankstillgångar samt ingångna garantiförbindelser och andra åtaganden påkapitalmarknaden. Regler om kapitaltäckning finns i 2 kap. 9 11 §§bankrördsdagen (1987:617). 19 § finns regler om kapitalbasens beräkning. Denna utgörs till en början aveget kapital i bankaktiebolag, egna fonder i sparbank samt eget kapital icentral föreningsbank tillsammans med anslutna lokala föreningsbanker. Medaffärsbanks eget kapital avses aktiekapital, reservfond, uppskrivningsfond,dispositionsfond och vinstbalans som har fastställts av bolagsstämma. Medföreningsbanks eget kapital avses insatskapital, reservfond,uppskrivningsfond, dispositionsfond och fastställd vinstbalans. Förlagsinsatserräknas dock i detta sammanhang inte som eget kapital. Sparbanks egna fonder ärgrundfond, reservfond, uppskrivningsfond och garantifond. Medeget kapital resp. egna fonder får likställas dels av bankens värderegleringsreserver för utlåning, garantiförbindelser, utländska valu- 44 tor och obligationer, delsdet nominella värdet av förlagsbevis och andra Prop. 1989/90:43skuldförbindelser som medför rätt till betalning först efter bankens övrigaborgenärer. Möjligheten att i kapitalbasen tillgodoräkna värderegleringsreserveroch förlagsbevis m. m. är dock i båda fallen begränsad till högst ett beloppsom motsvarar det egna kapitalet resp. de egna fonderna. Ifjärde stycket föreskrivs att när kapitalbasen beräknas skall avdrag göras fråndet egna kapitalet och de egna fonderna med vad som tillskjutits till andraföretag som driver någon form av bankverksamhet. Gmnden för bestämmelsen omavdrag är att det kapital som skall hållas till skydd för bankens insättareinte får utgöra riskkapital i ett annat kreditinstitut. Allatillskott till andra kreditinstitut skall emellertid inte avräknas. Vissasatsningar i sidobolag ligger i hög grad i det allmännas intresse och i flerabolag har staten inträtt som delägare. Vidare är kraven på kapitaltäckning idessa fall betryggande. Av dessa skäl skall avräkning från det egna kapitaletinte ske i fråga om tillskott till företag där staten är delägare eller tillkreditaktiebolag som främst lämnar krediter mot säkerhet i panträtt i bostads-,kontors- eller affarsfastighet eller ger lån till kommuner. Genom att avräkninginte skall ske kommer placeringarna att få ett kapitaltäck-ningskrav på åttaprocent. 1femte stycket föreskrivs att det egna kapitalet respektive de egna fondernaskall minskas av summan av det bokförda värdet av aktierna ivissa fastighetsbolag och viss andel av ett sådant bolags skulder. Bolagetskall ha till syfte att bereda banken lokaler för dess inrymmande. Regelntillåter att en bank tillsammans med annan äger fastighet som delvis inrymmerbankens lokaler och delvis disponeras av medddägaren. I en bankfastighet kan ocksåinrymmas t.ex. bostads-, kontors- och affärslägenheter. Banken behöver inte haaktiemajoriteten i bolaget men skall ha en så stor andel att banken kan ansesha ett väsentligt ekonomiskt intresse i bolaget. När den ekonomiska insatsenabsolut sett är betydande kan intresset bedömas som väsentligt vid en lägreandel av företagets aktiekapital än som skulle ha varit fallet om insatsenabsolut sett varit ringa. Utöver av del bokförda värdet påaktierna skall också avräknas den del av fastighetsbolagets samtliga bokfördaskulder som svarar mot bankens aktieinnehav i bolaget. Stycket innebär att detställs samma krav på kapitaltäckning, , för direkt och indirektägda fastigheter. Bestämmelsernaom avräkning för innehav av aktier m.m. i andra kreditinstitut tillämpas ipraxis på det sättet att avräkning görs inte från enbart eget kapital resp.egna fonder utan från den beräknade kapitalbasen, dvs. från summan av egetkapital resp. egna fonder och vad som enligt det ovan anförda får likställasmed sådant kapital. I10 § anges vilken grad av kapilaltäckning som fordras för olika slag avplaceringar. Kapitalbehovet bestäms i förhållande till bankens tillgångar,ingångna garantiförbindelser och andra åtaganden på kapitalmarknaden. Vidberäkningen av kapitalkravet delas placeringarna in i fyra grupper efter riskgrad. Den lägsta riskgraden omfattar placeringar med ingen eller mycket liten föriustrisk. I den högsta riskgraden ingår de mest riskbetona- 45 de tillgångama.Placeringama i den lägsta riskgraden kräver ingen kapital- Prop. 1989/90:43täckning. I de följande tre gmpperna krävs ett eget kapital uppgående till en,av placeringama. Indelningen av placeringama iolika klasser är gjord så att reglerna skall ge en rimlig kapitaltäckningtotalt sett för varje bankkategori. lägsta riskgraden, som i lagtexten betecknas som gmpp A, tas uppinneliggande kassa, checkar, postremissväxlar samt fordringar hos riksbankenoch . Hit hör också skattkammarväxlar, svenska stats- ochkommunobligationer samt hypoteksobligationer och obligationer utgivna avkreditaktiebolag eller Nordiska invesleringsbanken samt andra fordringar förvilka staten, kommun eller därmed jämförlig samfällighet svarar. Hit räknasäven fordringar för vilka svensk bank eller allmän kassa eller inrättning, varsreglemente har fastställts av regeringen, svarar. Med allmän kassa ellerinrättning avses bl.a. AP-fonden. Andra rättssubjekt hos vilka placeringartillhör grupp A är kreditaktiebolag, hypoteksinstitut och försäkringsföretagmed svensk koncession samt sådant bank-ägt aktiebolag som enligt regeringensmedgivande får jämställas med kreditaktiebolag vid tillämpningen av dennabestämmelse. Härmed avses finansbolag, främst sådana som driver factoring-eller leasingrörelse. Till den lägsta riskgraden hänförs slutligen fordringaroch garantiförbindelser för vilka banken har erhållit säkerhet i värdehandlingeller fordran som har angivits. Med uttrycket fordringar för vilka deovan uppräknade kreditinstituten m.fl. svarar avses såväl direktagäldenärsförpliktdser som garantiåtaganden, vare sig dessa har formen avborgen, bankgaranti, statlig kreditgaranti eller kreditförsäkring. Tillden näst lägsta riskgraden i lagtexten betecknad som grupp B hör andrafullgoda obligationer än de som har upptagits i gmpp A samt fordringar påutländskt bankföretag eller försäkringsföretag eller på sam-fällighetsförening.Att en obligation är fullgod innebär att den kan belånas i . Normaltfömtsätts att den offentligen utbjudits av svenskt bankinstitut och ärregistrerad vid . Bestämmelsen är också tillämplig påobligationer som är utfärdade av utländska låntagare. Med samfällighetsföreningavses förening för samfällighet enligt lagen (1973:1150) om förvaltning avsamfälligheter. Till gmpp B räknas vidare fordringar med säkerhet i panträtt ijordbmks-, affärs- eller bostadsfastighet eller tomträtt till sådan fastighetinom av uppskattningsvärdet. Slutligen hör till gmpp B fordringar ochgarantiförbindelser med säkerhet i sådan värdehandling eller fordran som hörtill samma gmpp. Tillnästa riskgrad gmpp C hör i huvudsak andra inteckningslån än de somtidigare har nämnts. Sådana placeringar är fordringar med säkerhet i panträtti jordbmksfastighei, bostadsfastighet med en- eller Ivåfamiljshus ellerflerfamiljshus med statligt bostadslån eller tomträtt till sådan fastighet, ompantvärdet ligger mdlan 75 och av uppskattningsvärdet. Vid långivningtill statligt belånade bostadshus skall det värde tillämpas som de statligalåneorganen har fastställt. Till samma kategori räknas fordringar med säkerheti panträtt i industrifastighet eller tomträtt till sådan fastighet inom avuppskattningsvärdet. Till gmpp C hör ocksåfordringar med säkerhet i förlagsbevis och aktier, som är registrera- Prop.1989/90:43 de vid . Tillden högsta riskgraden gmpp D förs alla tillgångar och garantiförbindelsersom inte har räknats in i riskgradema A-C och som inte skall avräknas från egetkapital och egna fonder enligt 9 §. Enbank skall ha eget kapital eller egna fonder till ettbelopp, som motsvarar sammanlagt 1 %av summan av placeringarna i den nästlägsta riskgraden, av summan av placeringarna i nästa riskgrad samt avsumman av placeringarna i högsta riskgraden. Det samlade kravet på eget kapitalräknas fram genom att kapitalkraven för bankens olika tillgångar läggs samman. Itredje stycket anges till vilka värden olika placeringar skall tas upp. 1fjärde stycket anges att med uppskattat värde avses det av banken uppskattadevärdet. Detta skall ha fastställts efter en noggrann expertvärdering i varjesärskilt fall. 1 stället för detta värde skall emellertid banken vidlångivningen till bostadshus som har uppförts eller byggts om med stöd avbostadslån enligt statliga bestämmelser tillämpa samma värden som det statligalåneorganet, dvs. det fastställda pantvärdet. Nunämnda bestämmelser kompletteras av reglerna i 11 § om konsolideradkapitaltäckning. Iförsta stycket anges för vilka av svenska banker helt eller delvis ägdautländska bankföretag konsolideringsförfarandet gäller. Kapitaltäckningskravetför moderbanken å ena sidan och för gmppen som helhet å andra sidan beräknas itvå skilda förfaranden. För den svenska banken gäller kapitaltäckningsreglernai 9 och 10 §§ oförändrade. Härvid tillämpas bestämmelserna i 9 § fjärdestycket, vilket innebär att hela det bokförda värdet av bankens aktier ellerandelar i utländska bankföretag räknas bort från det egna kapitalet. Dettainnebär i sin tur att moderbanken inte i kapitaltäckningshänseende kantillgodoräknas eventuella kapitalöverskott i de utländska bankföretagen. Dennaprincip kommer i lagtexten till uttryck i första stycket genom att där särskiltanges att de följande bestämmelserna skall gälla utöver bestämmelserna i 9 §fjärde stycket. Denutländska etableringen skall i första hand inrätta sig efter dekapi-talräckningsregler som gäller i värdlandet. Syftet med konsolideringsförfarandetär att bevaka att de risker som etableringar i länder med mycket liberalakapitaltäckningsregler utsätts för inte blir så stora, att gruppens ochdärmed den svenska bankens säkerhet kommer i fara. Iandra stycket finns den centrala bestämmelsen att banken skall ha ett eget kapital till lägst ett belopp som motsvarar det sammanlagda kapital kravet i banken och i de utländska bankföretagen. 1 första meningen anges att ett kapitalkrav skall bestämmas förde utländska bankföretagens place ringar. Med placeringar avses här detsamma som i 10§, dvs. företagets tillgångar och de garantiförbindelser som de utländska företagen har in gått. Hur kapitalkravet skall bestämmas anges i nästa stycket. De utländs ka företagens kapitalkrav skall till den del de motsvarar bankens andel i respektive företag läggas samman med bankens eget kapitalkrav enligt 10 §. Banken åläggs att ha ett eget kapital till lägst ett 47 belopp som svarar motdetta kapitalkrav. 1989/90:43 anger att detegna kapitalet aldrig får underskrida det sammanräknade kapitalkravet.Kapitaltäckningen behöver emellertid inte kontrolleras med korta mellanmm.Uttrycket anger däremot att banken även mellan kontrolltillfällena måste haeget kapital i sådan utsträckning att kapitalkravet tillgodoses. Paragrafenstredje stycke föreskriver hur kapitalkravet i konsolideringsförfarandet skallbestämmas samt vad som därvid får anses som eget kapital. Som utgångspunkt angesatt reglerna i 9 och 10 §§ om beräkning av kapitalkrav och om vad som anses someget kapital skall gälla i tillämpliga delar. Företageni en bankgmpp kan ha fordringar på varandra. Det är emellertid den risk somdrabbar gmppen som helhet vid placering av tillgångarna utanför gmppen somskall läggas till gmnd för beräkningen av kapitalkravet ikonsolideringsförfarandet. Därför skall de fordringar som den svenskamoderbanken har på belagda dotterbanker eller som helägd dotterbank har påandra av moderbanken helägda dotterbanker inte räknas med. Om den svenskabanken har en fordran på ett utländskt bankföretag vari den svenska banken harendast en mindre ägarandel, och detta bankföretag placerar medlen utanförkonsolideringsgmppen, innebär detta att kapitalkravet ikonsolideringsförfarandet beräknas endast på den del av placeringen som svararmot den svenska bankens ägarandel i det utländska bankföretaget(kvotkonsolidering). Detta kan lyckas innebära atl gmppens kapitaltäckningskravblir för lågt beräknat. Emellertid har även risken för placeringen kommit attdelas av övriga delägare i det utländska bankföretaget. Gmppens beräknadekapitalkrav, med diminering av den interna fordringen, ger alltså enrättvisande bild av den verkliga risk som gmppen utsätts för. Det kan tillåtasdärför atl alla interna fordringar mellan bankföretagen inomkonsolideringsgmppen elimineras vid beräkningen av gmppens kapitalkrav. Enbestämmelse i enlighet härmed finns i tredje stycket andra meningen. Vidberäkningen av kapitalkravet för de utländska företagen skall 10 § gälla itillämpliga delar. Detta medför att det inte krävs något eget kapital för ettutländskt bankföretags fordran på en svensk bank. 1tredje stycket tredje meningen finns en bestämmelse som innebär att ingetkapitalkrav behöver beräknas för en fordran som garanteras av en annan bankinom gmppen. Attinget kapitalkrav behöver beräknas för en kredit som garanteras av den svenskabanken följer av bestämmelserna i 10 §, vilka enligt huvudregeln skall gälla itillämpliga delar i konsolideringsförfarandet. Itredje stycket ijärde meningen sägs att 9 § fjärde stycket inte skall tillämpasi konsolideringsförfarandet. Detta innebär att någon reduktion inte skall ägamm av den svenska bankens aktiekapital med det bokförda värdet av den svenskabankens aktie- eller andelsinnehav i det utländska bankföretaget. Tredjestycket sista meningen innebär att i konsolideringsförfarandet får, i samma utsträckning som sägs i 9 § andra stycket, likställas så stor del av de utländska företagens reserver och av dessa utgivna förlagsbevis eller 48 andraskuldförbindelser med efterställd betalningsrätt, som svarar mot Prop.1989/90:43 bankens andel i respektive företag. Ifjärde stycket föreskrivs att bankinspektionen skall besluta i fråga omkapitalkrav och vad som skall anses som eget kapital. Till grund förinspektionens beslut ligger de regler om kapitalkrav och eget kapital somföreskrivs för de svenska bankerna. Inspektionens handläggning av dessa ärendenhar till syfte att så långt möjligt förenkla bankernas arbete med att ta framunderlag för beräkningen av kapitalkravet. Isyfte att värna om finansbolagens soliditet innehåller lagen (1988:606) omfinansbolag en upplåningsrättsregel. Enligt denna regel, som finns intagen i 11§, får finansbolag låna upp medel med dels ett belopp som svarar mot bolagetskassa och mot vad som innestår hos , ,bankaktiebolag, sparbank, central föreningsbank, kreditaktiebolag,hypoteksinstitut och postgirot eller utlånats till annat finansbolag, dels ettbelopp som svarar mot det egna kapitalet. Om särskildaskäl föreligger kan bankinspektionen medge högre upplåning, dock till högst 20gånger eget kapital. Som upplåning anses inte vad som motsvarar avfinansbolaget utfärdade skuldförbindelser som för långivaren medför rätt tillbetalning först efter bolagels övriga borgenärer eller som har garanteras avstaten, bankaktiebolag, sparbank eller central föreningsbank. Till upplåningskall läggas ingångna garantiförbindelser och andra åtaganden påkapitalmarknaden som innebär en kreditrisk för bolaget. Garantiförbindelserskall tas upp till sitt nominella belopp. Detsamma gäller andra åtaganden, ominte regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bankinspektionen harföreskrivit ett lägre belopp. Medeget kapital avses aktiekapital, reservfond, dispositionsfond och avbolagsstämman fastställd vinstbalans. Medeget kapital får likställas garantifond, som bildats genom tillskott avaktieägare i finansbolaget eller förbindelser utfärdade av bankaktiebolag,sparbank, central föreningsbank eller annan som bankinspektionen har godkänt,intill ett belopp motsvarande fem gånger bolagets aktiekapital. Dessutommedger upplåningsrättsregeln att med eget kapital får likställas av ettbelopp som svarar mot sådana bolagets reserver som avses i 2 kap. 9 §bankrörelselagen intill ett belopp som motsvarar bolagets eget kapital. Medeget kapital får även likställas kapital som tillförts bolaget mot av bolagetutfärdade skuldförbindelser som medför rätt till betalning först efter bolagetsövriga borgenärer, intill ett belöp motsvarande bolagets eget kapital. Eftermönster från bankrörelselagen innehåller paragrafen en avräk-ningsregd som innebäratt från finansbolagets eget kapital skall avräknas det bokförda värdet av vadbolaget tillskjulit som aktiekapital eller i annan form till annat in- ellerutländskt företag som driver finansieringsverksamhet. Iparagrafen finns slutligen en bestämmelse som ger bankinspektionen 49 4 1989/90. rättatt i det särskilda fallet föreskriva att upplåningsrätt skall beräknas Prop. 1989/90:43 gemensamt för bolag, om det mellan dessa råder ett närasamband. Fondkommissionslagen(1979:748) innehåller i 18§ en kapitalläcknings-regel. Fondkommissionsbolagskall till uppdragsgivarnas skydd ha eget kapital till visst lägsta belopp somär betryggande i förhållande till bolagets tillgångar, ingångna garantiförbindelseroch andra åtaganden på kapitalmarknaden (placeringar). Det egna kapitaletanses betryggande, om det uppgår till lägst ett belopp som motsvarar sammanlagt20% av värdet av aktier, emissionsbevis och andelar i aktiefonder med undantagav sådana aktier som innehas som ett led i organisationen av bolagetsverksamhet samt av värdet av övriga placeringar med vissa undantag. Egetkapital krävs inte för inneliggande kassa, checkar och postremissväxlar ellerför obligationer och andra fordringar för vilka staten, kommun, bankinstitut,kreditakliebolag eller försäkringsbolag svarar. Eget kapital krävs inte hellerför fordran hos annat fondkommissionsbolag på likvid för utfördvärdepappersaffär. Placeringar, för vilka fondkommissionsbolag har avsattreserver, skall såvitt avser aktier tas upp till sitt marknadsvärde och såvittavser utlåning, garantiförbindelser, utländska valutor och obligationer tillsitt bruttovärde. Övriga placeringar skall i huvudsak tas upp till sittnettovärde. Someget kapital skall anses vad som enligt 2 kap. 9 § bankrörelselagen gäller someget kapital. I fråga om fondkommissionsbolags reserver för aktier får vidaremed eget kapital likställas av skillnaden mellan aktiernas marknadsvärdeoch deras nettovärde. Från det egna kapitalet skall avräknas nettovärdet avsådana aktier eller andelar i ekonomisk förening som fondkommissionsbolagelförvärvat med stöd av tillstånd enligt 15 § andra stycket fondkommissionslagen.Om särskilda skäl föreligger kan bankinspektionen medge undantag för viss tidfrån de redovisade reglerna. Förkreditaktiebolagen gäller de upplåningsrättsregler som finns intagna i resp.bolags bolagsordning. Dessa regler varierar i hög grad. För flertaletbostadsinstitut är upplåningsrätten maximerad till 50 gånger det egna kapitaletoch garantifonden. För näringslivsinstituten varierar multipdn mellan 3 och 40.Med eget kapital avses aktiekapital, lagstadgade fonder och fastställdvinstbalans. Med eget kapital får, intill ett belopp motsvarande det egnakapitalet, likställas av värderegleringsreserverna samt det nominellavärdet av föriagsbevis som bolaget utgivit. Förhypoteksinstituten gäller de upplåningsrättsregler som finns intagna i 7§lagen (1968:576) om stadshypotekskassa och 5q omstadshypoteksföreningar, 18 § lagen (1970:65) om allmänna Prop.1989/90:43 hypoteksbank och om landshypoteksföreningar samt 4§ lagen (1980:1097) om . Enligt dessa bestämmelser ärupplåningsrätten begränsad till tio gånger summan av resp. instituts olikalagstadgade fonder. Dessa utgörs av de statliga gmndfonderna, reservfond samtför del även kapitaltäckningsfonden. För lands- ochstadshypoteksinstituten gäller att reservfonden skall uppgå till lägst ettbelopp som svarar mot en procent av kassans resp. bankens skulder. Motsvarandekapitaltäckningskrav gäller också för föreningarna. Summan av kassans resp.bankens reservfonder och föreningarnas säkerhets- och reservfonder skall därviduppgå till lägst av kassans resp. bankens skulder. Utöver nu nämndakapitaltäckningskrav och begränsning i upplåningsrättshänseende harStadshypotek även ett särskilt kapitaltäckningskrav i relation till viss delav utlåningen. Sålunda skall kassans och föreningarnas kapitalläckningsfondertillsammans uppgå till lägst ett belopp som motsvarar sammanlagt fyra procentav föreningarnas fordringar med inteckningssäkerhet som ligger mellan 75 och85% av egendomens uppskattningsvärde samt av föreningensfordringar med pantsäkerhet i bostadsrätt. Kreditmarknadskommitténhar föreslagit omfattande ändringar i de kapitaltäcknings- resp.upplåningsrättsregler som gäller för de olika kreditinstituten.I syfte att så långt möjligt skapa konkurrensneutralitet mellan skilda slag avkreditinstitut föreslår kreditmarknadskommittén att i allt väsentligt enhetligakapitaltäckningsregler införs för de olika instituten. Reglerna innebär bl. a.att samma krav på kapitaltäckning skall ställas för en viss verksamhet oavsetti vilket slag av kreditinstitut den bedrivs. I det följande lämnas ensammanfattning av de ändringar som kreditmarknadskommittén föreslår för resp.institut. Kreditmarknadskommitténsförslag till ändringar i bankernas kapitaltäckningsregler avser såvälkapitalbasens beräkning, riskklassindelningen som det konsolideradekapitaltäckningsförfarandet. Vadförst gäller kapitalbasens beräkning föreslås till en början att bland sådana värderegleringsreserver som får likställas med eget kapital även skall räknas avskrivning på sådan lös egendom som upplåtits till nyttjande, dvs. överavskrivningar på leasingobjekt. En bank skall enligt kommitténs förslag kunna driva leasing av lös egendom i banken. har vidare funnit att det i praxis tillämpade systemet för avräkning av aktier och liknande tillskott i andra kreditinstitut inte är tillfredsställande. Genom att avräkningen inte görs från det egna kapitalet 51 eller de egna fondernautan från den sammanlagda kapitalbasen, finns Prop. utrymmeför att genom organisatoriska förändringar i en bankkoncern eller i en grupp avfinansinstitut tunna ut det egna kapitalet och i allt större utsträckning bygga upp deni koncernen eller finansgruppen sammanlagda kapitalbasen medlånefinansierat kapital. Detta problem har kommit att accentueras av att en banknumera genom en lagändring i princip är oförhindrad attflytta ut central eller egentlig bankverksamhet Kreditmarknadskommitténhar av olika skäl funnit att det inte är meningsfullt att behållaavräkningsregdn. Regeln kan bl.a. inte på ett kon-kurrensneutralt sätt anpassastill finansiella koncerner vari bank ingår som dotterföretag.Kreditmarknadskommittén föreslår därför att regeln avskaffas. För att skapabättre garantier för att bankerna till insättarnas skydd håller en tillräckligkapitalstyrka föreslås i stället att reglerna om konsoliderad kapitaltäckning som de skärps utvidgas till att även gälla aktie- och andelsinnehavi alla svenska företag som driver någon form av bankverksamhet. Därigenomförhindras att bankerna utan tillskott av nytt riskkapital kan ökarörelsevolymen genom att föra över delar av verksamheten i banken tillsärskilda dotter- eller intresseföretag och öka andelenlånefinansierat kapital.