prop · GD03135 · 1989-12-31 00:00:00 — Skälen för mitt förslag: Idet följande föreslår jag att nuvarande regler om depåkrav vid förvärv avutländska och vissa svenska fondpapper skall behåUas och tas in ibetalningslagen. För att detta krav skall kunna upprätthållas bör en svenskjuridisk person eller en fysisk person som är bosatt i inte få köpaeller sälja fondpapper på annat sätt än genom valutahandlare som är fondkommissionäreller genom av särskilt godkänd fondkommissionär om motparten är enutländsk juridisk person eUer fysisk person bosatt i utlandet. En sådan ordninggäUer enligt föreskrifter . Den har visat sig fungera påett smidigt sätt. Jag föreslår att motsvarande regler nu flyttas över tillbetalningslagen. Gällande reglering böremellertid kompletteras när det gäUer följande typ av värdepapperstransaktion.Om t.ex. en valutainlänning vill delta i en emission av svenska obligationersom sker genom en utländsk kommissionär kan det hävdas att köpet inte skerfrån utlandet, eftersom den utländske kommissionären aldrig ägt obligationema,utan från emittenten som är en valutainlänning. 1 den situationen finns förnärvarande inget krav på att transaktionen skall förmedlas av svensk fondkommissionär.Betalningen kan ske till den utländske kommissionären genom valutabank men detfinns inte något depåkrav i detta fall. Den som inte vill att hanstillgångar skaU bli kända för skattemyndigheterna skulle kunna frestas attutnyttja de beskrivna förhållandena. Han skulle exempelvis kunna delta vid ettsvenskt bostadsinstituts emission av kronobligationer via , betala viaen valutabank till en i emissionen deltagande dansk bank för emittentensräkning och uppdra åt den danska banken att förvara obligationema och inkasseraavkastningen som, visserligen olagligt, skulle kunna samlas upp på ettinlåningskonto i utlandet eller hämtas där kontant. Det är intetillfredsställande från skattekontrollsynpunkt att den beskrivna risken för skatteundandragandefinns. Den kan minskas genom att förvärv från utlandet av nu aktuellafondpapper inte tillåts om det inte sker genom en svensk fondkommissionär. Jag föreslår att regler inu nämnda avseenden också förs in i betalningslagen. Då en direkt investering iutlandet sker genom förvärv av utländska fondpapper innebär nuvarande regleratt förvärvet inte behöver ske genom en svensk fondkommissionär Ett undantaghärom bör enligt min mening finnas också framgent. Det kan tas in ibetalningsförordningen. 3.4.4Skyldighet att lämna uppgift till betalningsförmedlare Mittförslag: Den som verkställer en betalning tiU utlandet eUer tar emot enbetalning från utlandet som skall ske genom förmedling av valutahandlare skallvara skyldig att till den som förmedlar betalningen lämna uppgift om vadbetalningen avser och vilket land betalningen verkstäUs till eller kommerfrån. Vid en betalningtill utlandet skall uppgift lämnas också om namnet på betalningsmottagaren. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Huvudparten av instansema har lämnat förslaget utan erinran. Några, t. ex.Industriförbundet, anser dock att det inte är nödvändigt att uppgift skallbehöva lämnas om namnet på mottagaren av betalningar till utlandet. Skälen för mitt förslag:Syftet med att kanalisera betalningar till och från utlandet tillvalutahandlarna är som nämnts att skapa föratsättningar för inhämtande avuppgifter dels för betalningsbalansstatistiken, dels för en god skattekontroll.Dessa uppgifter bör av praktiska och rationella skäl hämtas in från betalningsförmedlama.Dessa måste därförfå del av uppgiftema från dem som verkställt eller mottagit betalningama.Om syftet skall kunna uppnås behövs uppgifter inte endast om betalda ochmottagna belopp utan också om vad beloppen avser och vilket land föratomSverige de olika transaktionema gäller. Detta kan, såsom arbetsgmppenföreslagit, ske genom att den som verkställer betalning till utlandet ellermottar betalning därifrån åläggs en skyldighet att lämna uppgift om vadbeloppet avser och vilket land betalningen verkställs till eller kommer från.Denna uppgift bör lämnas till den förmedlande valutahandlaren i samband med attbetalningen verkställs eller tas emot. Vid betalningar till utlandet böruppgift dessutom lämnas om namn på betalningsmottagaren. Enligtvalutaförfattningarna gäller vad som sagts nu redan i fråga om uppgifter tillriksbankens betalningsbalansstatistik inom BOK-systemet. Jag ser ingenanledning till att nu minska denna uppgiftsskyldighet och därigenom få enmotsvarande försämring av statistikmaterialet. Däremot saknas motsvarandebestämmelser när det gäller skyldigheten att lämna uppgifter förskattekontroll. 1 detta fall skall upplysning lämnas endast om de sammanlagdabeloppen av betalningar tiU utlandet och från utlandet överstiger 25 000 kr.Det är en brist i nuvarande system som jag vill råda bot på . Även vidskattekontrollen skulle det nämligen vara till väsentlig nytta att få direkttillgång till uppgifter motsvarande dem som lämnas inom BOK-systemet. Jag anserdärför att de som verkställer en betalning till utlandet eller tar emot enbetalning därifrån skall vara skyldiga att lämna samma uppgifter till skattemyndighetemasom till . Därigenom kan betalningsförmedlama åläggas en skyldighetatt i sin tur lämna såväl nödvändiga statistikuppgifter till somvärdefulla kontrolluppgifter till skattemyndighetema. Denna fråga återkommerjag närmare tiU i avsnitt 3.5. Mittförslag: En svensk juridisk person eller en fysisk person bosatt i i princip inte få sätta in pengar på ett eget inlåningskonto i utlandeteller verkställa betalningar till utlandet eller ta emot betalningar via ettsådant konto. Fråndenna huvudregel skall göras vissa generella undantag för dem som bedriververksamhet i utlandet eller av annan anledning har ett affärsmässigt ellerannat beaktansvärt behov av att kunna göra betalningar till eller från etteget inlåningskonto i utlandet. Det principiellaförbudet mot betalningar till eller via ett eget inlåningskonto i utlandetskall tas in i betalningslagen tiUsammans med en delegationsbestämmelse som gerregeringen, eller myndighet som regeringen bestämmer, möjlighet att föreskrivaundantag från betalningsförbudet. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer i sina huvuddrag med mitt. Arbetsgrappen har dockföreslagit att det i betalningslagen skall tas in ett principiellt förbud motatt inneha inlåningskonto i utlandet. Från detta kontoförbud skall göras vissaundantag i förordningen om betalningar till och från utlandet som syftar tillatt underiätta affärsverksamhet i utlandet. Remissinstanserna: Detstora flertalet remissinstanser har inte haft något att erinra mot förslaget.Svenska FondhandlarefÖreningen och har dock som redannämnts invänt mot att i betalningslagen över huvud taget tas in regler omskattekontroll. anser att det bör krävas särskilt tillstånd frånriksbanken också för att ha ett inlåningskonto i ett sådant land med vilketSverige har träffat ett handräckningsavtal omfattande även kontrolluppgifter.Riksskatteverket anser att undantaget från kontoförbudet bör utfomias så attriksbanken ges möjlighet att medge ett genereUt tillstånd att innehainlåningskonto i sådan stat som i praktiken faktiskt lämnar kontrolluppgifteravseende skattskyldiga i i föreskriven ordning. Skälenför mitt förslag: är enligt föreskrifter möjligheternatill placering av medel på inlåningskonto i utlandet starkt begränsade. Arbetsgrappenhar förordat ett fortsatt principiellt förbud att placera medel på konto iutlandet. Jag anser också att ett sådant förbud i princip bör behållas. Det böremellertid vara tillräckligt med ett förbud mot att sätta in och ta emot medelpå ett eget inlåningskonto i utlandet samt mot att verkstäla betalningar tillutlandet via ett sådant konto. t.ex.att en utländsk medborgare som flyttar hit får behålla sina inlånings- Prop.1989/90:135 konton i hemlandet. Från denna huvudregel bör göras ett antalundantag som i praktiken stämmer överens med vad arbetsgmppen föreslagit. Dessabör dessutom kompletteras i enlighet med vad angett i en bilaga tillsitt remissvar. Bestämmelserom undantagen bör enligt arbetsgrappen av praktiska skäl meddelas i förordningsform.Jag är av samma uppfattning. Jag anser därför att det bör införas ettprincipiellt förbud i betalningslagen mot betalningar till eller via ett egetinlåningskonto i utlandet och att regeringen skall få meddela undantag fråndetta förbud. I betalningslagen bör också tas in regler som anger ramama förregeringens rätt att besluta om undantagsbestämmelser. Undantagsbetämmelsernabör i sin tur tas in i betalningsförordningen. Deundantag som jag i dagens läge kan se behov av har kommit till uttryck i dettidigare nämnda utkastet till förslag tiU betalningsförordning (se 2 § i bilaga5). Dessa undantag har många gemensamma drag med mitt förslag om undantag frånhuvudregeln att betalningar till och från utlandet skaU förmedlas genomvalutahandlare. De nu aktueUa undantagen avser tiU stor del fall där det finnsett betydande intresse av att främja smidiga betalningssätt. I första handgäller det vissa näringsidkares behov av att kunna ha medel på konto i utlandet.Men även vid sidan av näringsverksamhet finns det i en del situationer ettpåtagligt behov av att kunna göra betalningar genom konton i utlandet. Så ärexempelvis fallet för den som äger en fastighet i utlandet för beräknadedrifts- och underhållskostnader för fastigheten och för mottagande av hyroreller andra intäkter från fastigheten. Det kan också nämnas att en utländskmedborgare som är bosatt och arbetar i bör kunna till ettinlåningskonto i sitt hemland överföra här i landet intjänad arbetsinkomsteller liknande ersättning. Regeringenhar i prop. 1989/90:14 föreslagit att skaU godkänna en Europaråds- och OECD-konventionom ömsesidig handräckning i skatteärenden m. m. När konventionen har trätt ikraft bör det vara tillåtet för såväl svenska juridiska personer som fysiskapersoner bosatta i att verkställa betalningar till ett egetinlåningskonto i sådana länder som har tiUträtt konventionen, omkontrolluppgifter skall lämnas till de svenska skattemyndigheterna i huvudsaksamma utsträckning som i fråga om inlåningskonton i . Betalningar tilloch från utlandet genom sådana utländska konton bör emellertid av statistik-och kontrollskäl inte få göras utan begränsningar. För dem börförmedlingskravet också gälla. Det innebär dock att betalningar . får ske direkt via det utländska kontot. Kontoinnehavaren skaU alltsåunder vistelse i utlandet kunna ta ut . från kontot.Motsvarande regler bör kunna gälla även vid annat intemationelltskattesamarbete. Föratt transaktioner över utländska konton skaU kunna bli föremål för skattekontroll, bör generellt gälla, att kontohavarens egna betalningar till och hemtagning från kontot skall gå via valutahandlare. I detta fall bör det inte finnas någon beloppsgräns. Varje betalning till eUer hemtagning från kontot bör alltså i sådana fall ske via valutahandlare. Även regler i dessa hänseenden bör tas in i betalningsförordningen. 4 1989/90. 1 saml Nr 135 Mitt förslag: Ensvensk juridisk person eller en fysisk person bosatt i skall i principinte få verkställa betalning av premie för livförsäkring till utlandet medbelopp överstigande . Förbudet avses dock gälla endast tilldess att nya beskattningsregler på detta område har trätt i kraft. Frånhuvudregeln skall regeringen få medge generella undantag. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Intenågon remissinstans med undantag av forsä-kringsinspektionen har haftsynpunkter i sak i denna fråga. Inspektionen pekar på de kontrollproblem somuppstår om förbudet slopas och det i stället införs en premieskatt. Någrainstanser, t. ex. Svenska FondhandlarefÖreningen och ,anser dock generellt att regler om skattekontroll inte skall tas in ibetalningslagen. Den frågan anses böra lösas på annat sätt. Bakgrunden till mittförslag: I skattesammanhang delas försäkringar upp i pensionsförsäkringar (P-försäkringar)och kapitalförsäkringar (K-försäkringar). En P-försäkring skall vara meddelad ien här i landet bedriven försäkringsrörelse. Detta innebär att alla utländskaförsäkringar automatiskt är K-försäkringar. Huvudprincipema förbeskattning av försäkringar är att den enskilde får avdrag vidinkomsttaxeringen för till P-försäkringar. Utbetalda P-försäkringsbeloppbeskattas såsom inkomst av tjänst. För K-försäkringar gäller däremot att avdraginte medges för premierna men i gengäld är utfallande belopp skattefria. Regeringen har i enlagrådsremiss om reformerad inkomst- och företagsbeskattning föreslagitatt inländsk livförsäkringsanstalt skall vara skattskyldig för avkastning avpensionsförsäkringskapitalet. När detta förslag genomförs förändraskonkurrenssituationen gentemot utlandet. Det kan då av skatteskäl bli lönsamtatt flytta pensionssparande från till utlandet. När restriktionema ivalutaregleringen, som förhindrar valutainlänningar att betalalivförsäkringspremier till utlandet på mer än . , upphävs kan nämnda konkurrensnackdelen för försäkringssparande i ge betydandekonsekvenser. Det behövs därför kompletterande regler för att skapakonkurrensneutralitet mellan försäkringssparande i och i andra länder. 1 den nämndalagrådsremissen har föreslagits att avseende försäkringssparande iutländskt försäkringsbolag i vissa fall skall beskattas. Skattesatsen skallvara för avseende utländskt försäkrings-sparandesom i övrigt intebeskattas. För premieravseendeannat försäkringssparande i utländskaförsäkringsbolag skall skattesatsen sättas ned med hänsyn till den övrigaskatt som utgår. Nedsättning skall, efter ansökan hos , medgesmed halva eller hela skatten på premien. Iregeringens förslag sägs att skatten skall uppbäras enligt det förfarande somregleras i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter. Dettainnebär att den skattskyldige, dvs. försäkringstagaren, skall redovisa skattentill beskattningsmyndigheten genom att lämna en deklaration dagarefter premiebetalningen. skall den på premien belöpande skattenbetalas in. Skälen för mitt förslag: Iprop. 1988/89:142 om fortsatt valutareglering, m. m. anfördes att i fråga omförbudet att göra premiebetalningar till utlandet med större belopp än 3 000kr. fanns det särskild anledning att ta hänsyn till de materiellabeskattningsreglerna som innebär att avdrag inte medges för påpensionsförsäkringar i utlandet. Frågan om en vidgad möjlighet att tecknaförsäkring i utlandet borde enligt föredragandens mening vävas samman med bl.a.frågan om den mera övergripande utformningen av beskattningen påförsäkringssidan. Den senare frågan är nuföremål för lagstiftningsarbete i samband med arbetet på den reformeradeinkomstbeskattningen. Resultatet av detta arbete bör inväntas. De gällandebegränsningarna avseende på utländska försäkringar bör därför behållasi princip oförändrade till dess den nya lagstiftningen träder i kraft. Jagföreslår att bestämmelserna om förbud mot premiebetalningar i avvaktan på dettaflyttas över till betalningslagen. Ett undantag bör dock avadministrativa skäl göras från betalningsförbudet. Det gäller utländskamedborgare som vistas endast en begränsad tid i . Sådana personer bör fåbetala försäkringspremier till utlandet utan några begränsningar. Bestämmelser om undantagbör enligt min mening meddelas av regeringen och kan då placeras ibetalningsförordningen. När regeringens förslag ombeskattning av till utländska försäkringsbolag genomförts finns intelängre något påtagligt behov av ett förbud mot vissa premiebetalningar tillutlandet. Det bör då kunna slopas. Jag räknar med att återkomma iden här frågan. 3.4.7Depåkrav för svenska juridiska personer och fysiska personer bosatta i Mittförslag: En svensk juridisk person eller en fysisk person bosatt i somförvärvar utländska fondpapper skall vara skyldig att låta dessa förvaras idepå hos valutahandlare eller hos av särskilt godkänd fondkommissionär. Harförvärvet skett genom valutahandlare eller fondkommissionär skall handlarenresp. kommissionären se till att fondpapperen läggs i depå. Bestämmelsema omdepå skall också gälla om en svensk juridisk person eller en fysisk personbosatt i förvärvar svenska obligationer eller andra skuldebrev somutfärdats för särskilda delar av skuldbelopp och uppenbarligen är avsedda förden allmänna rörelsen under föratsättning att emissionen särskiU riktats tillutlandet. Arbetsgruppens förslag:Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Inte någon av instansema har haft synpunkter på denna fråga. Skälen för mitt förslag:Enligt föreskrifter skall utländska värdepapper och vissa iutlandet emitterade svenska obligationer som förvärvas av en valutainlänningförvaras i depå hos valutabank eller av särskilt godkänd fondkommissionär.Dessa får i sin tur förvara värdepappema i depå i utlandet. ICravet på depåförvaringmedför att och skattemyndighetema kan förses med de uppgifter sombehövs för statistikändamål resp. skattekontroll. När valutaregleringenslopas kvarstår med samma styrka behovet av depåförvaring av utländskafondpapper och av vissa i utlandet emitterade svenska obligationer. Nuvarandebestämmelser om depåförvaring bör därför flyttas över till den föreslagnabetalningslagen. Från dessa bestämmelser bör ett par generella undantag göras.Föreskrifter om detta bör meddelas av regeringen. Det ena undantaget avservärdepapper som representerar en direkt investering i utlandet av en svenskjuridisk person. Det andra gäller ett svenskt försäkringsbolags placeringar iutländska fondpapper till ett värde som, tillsammans med andra tillgångar iutländsk valuta, högst uppgår till antingen summan av bolagets ansvarighet somförsäkringsgivare eller det högre belopp som föranleds av gällande bestämmelseri det främmande landet. I maximibeloppet skaU dock inte räknas in innehav avfondpapper som representerar en direkt investering. 3.4.8Depåkrav för utländska juridiska personer och fysiska personer bosatta iutlandet Mitt förslag: Ettdepåkrav skall övergångsvis gälla också om en utländsk juridisk person elleren fysisk person bosatt i utlandet förvärvar på svenska kronor lydandeobligationer eller andra skuldebrev vilka utfärdats för särskilda delar avskuldbelopp och uppenbarligen är avsedda för den allmänna rörelsen under föratsättningatt emittenten är svenska staten eller kreditinstitut enligt 2 § lagen (1974:922)om kreditpolitiska medel. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Ingenav remissinstansema har berört denna fråga. noterar docksärskilt att förslaget tillgodoser kontorets önskemål i fråga om krav på depåförvaringav obligationer eller andra skuldebrev i svenska kronor som förvärvas avutländsk juridisk person eller av fysisk person bosatt i utlandet. Skälen för mitt förslag: Inuvarande riksbanksföreskrifter finns också ett krav på depåförvaring i Sverigeav vissa svenska obligationer och andra svenska skuldebrev som förvärvas av envalutautlänning. Detta depåkrav har inte sin grand vare sig i ettstatistiksyfte eller i ett skattekontrollsyfte utan har förts in för att bl. a.underlätta en övergång till en kontobaserad hantering a v räntebärandetillgångar. Detta syfte kvarstår givetvis och jag föreslår att de här aktuella reglemaockså skall föras över till betalningslagen. 3.4.9 Undantag förvissa utländska medborgare Mittförslag: Vid tiUämpning av bestämmelserna i betalningslagen skall en utländskmedborgare som tillhör en främmande makts beskickning här i landet eUer lönadekonsulat eller beskickningens eller konsulatets betjäning inte anses varabosatt här i om han inte var bosatt här i riket när han kom atttillhöra beskickningen eller konsulatet eller någon av dess betjäning. Sammasak skall gälla i fråga om sådan persons make, bam och hans enskilda anstäUdaom de bor hos honom och inte är svenska medborgare. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Arbetsgrappen har dock föreslagiten generell regel om att betalningslagens bestämmelser inte skall varatillämpliga på ambassad- och beskickningspersonal och deras familjer samtvissa anställda. S.k. lokalanställda omfattades också av förslaget. Remissinstanserna:Ingen av instansema har berört denna fråga. Skälenför mitt förslag: Bestämmelsema i betalningslagen bör, på samma sätt som nuenligt 12 § valutaförordningen, inte äga tillämpning på utländska medborgaresom tillhör en främmande makts beskickning här i landet eller lönade konsulateller beskickningens eller konsulatets betjäning, och inte heller på medlemmarav sådan persons familj eller hans enskilda anställda, om de bor hos honom eUerär utländska medborgare. Till skillnad från arbetsgmppen anser jag dock att s.klokalanställda bör omfattas av lagens bestämmelser. Jag anser dessutom att bestämmelsemabör ges en annan teknisk utformning än den arbetsgrappen föreslagit. Enligt minmening bör man välja den metod som används i 70 § 1 mom. kommunalskattelagen(1928:370) vilken innebär att man inför en regel som säger att nu aktuellapersonkategorier vid tillämpning av betalningslagen inte anses vara bosatta iSverige. 3.4.10Riksbankens rätt att hämta in uppgifter för statistikändamål Mittförslag: Den som för egen eller annans räkning har gjort en valutatransaktion skaUvara skyldig att till lämna de uppgifter och förete de handlingarsom behövs för statistikändamål. Riksbankenskall få meddela närmare föreskrifter om uppgiftsskyldighetens innehåU. Underlåter någonatt fullgöra sin uppgiftsskyldighet till skall fåförelägga honom vite. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer i sak med mitt. Remissinstanserna: Detstora flertalet remissinstanser har inte haft något att erinra mot dettaförslag. Företagens uppgiftslämnardelegation anser dock att det inte bör finnasnågon skyldighet att förete handlingar eftersom det är en ren tillsynsregel. Skälen för mitt förslag:Enligt en nuvarande bestämmelse i valutaförordningen (15 §) är den som ärbosatt här i riket eller annars uppehåller sig här skyldig att i den omfattningriksbanken finner nödvändig lämna uppgift tiU angående debetalningar han verkställer till eller tar emot från någon som är bosatt i utlandeteUer uppehåller sig där. äger dessutom rätt att vid vite föreläggaen uppgiftsskyldig att tillhandahålla handlingar och övriga uppgifter som utgörunderlag för betalningen. Ett av huvudsyftena medden nu föreslagna lagstiftningen är att tillgodose behov avunderlag för betalningsbalansstatistiken. I betalningslagen bör därför förasin bestämmelser angående uppgiftsskyldighet till som ansluter tilldem som finns i valutaförordningen och föreskrifter. Enligt minmening bör den som för egen eller annans räkning har gjort en valutatransaktionvara skyldig att till lämna de uppgifter och förete de handlingarsom behövs för statistikändamål. Härigenom uppkommer en uppgiftsskyldighet för bl.a.valutahandlare. Uppgiftsskyldighet kommer även att föreligga för enskildapersoner och företag i fråga om betalningar som skett genom kvittning eller avannan anledning inte förmedlats av valutahandlare. Det ligger i sakens naturatt föreskrifter om ratiner för statistikinsamling kan komma attbli tämligen detaljerade. Med hänsyn härtill bör bemyndigas att genärmare föreskrifter om uppgiftsskyldighetens innehåU. 3.4.11Bestämmelser om generella undantag Mitt förslag:Regeringen skaU få meddela bestämmelserom undantag från samtliga regler ibetalningslagen när sådana behövs för att underlätta handeln med utlandeteller annat internationellt utbyte under fömtsättning att det kan ske utanallvarligt men för statistikinhämtande eller för skattekontrollen. Arbetsgruppensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna: Ingenav remissinstansema har haft något att erinra mot arbetsgrappens förslag idenna del med undantag av kammarrätten i som anser att undantagsbestämmelsemaär av sådan omfattning och av sådan natur att de inte har sin plats i en avregeringen utfärdad förordning. Någon instans har anmärkt att de föreslagna reglemai vissa avseenden är mer restriktiva än nuvarande regler. anser att undantagsreglernabör kunna tas in i föreskrifter som utfärdas av banken.