prop · GD0388 · 1989-12-31 00:00:00 — Målet med Industrifondensverksamhet är all bidra till långsiktigt ökande lönsamhet och tikväxt i densvenska industrin genom atl erbjuda riskdelning och därmed möjliggörariskfyllda nyutvecklingsprojekt med god lönsamhelspotenlial. År 1986 och 1989har konsulter utvärderat verksamheten och vid båda tillfällena konstaterat höggrad av måluppfyllelse. Riksdagoch regering har i olika sammanhang preciserat riktlinjerna för fondensverksamhet (prop. 1983/84:135, NU 42, rskr. 379 och prop. 1986/87:74, NU 30,rskr. Fonden är ålagd att särskilt uppmärksamma projektinom främst följande områden: Sammanlagthar fonden erhållit 950 milj. kr. Därav har fonden år1987 återbetalat 155 milj. kr. Fondens stiftelsekapitaluppgår till 795 milj. kr. I årsredovisningen för budgetåret1988/89 gör fonden en uppskattning av sill nuvarande värde. Osäkerheten iuppskattningen beror på svårigheter alt göra bedömningar av framtidainbetalningar (bl. a. royalties) från pågående projekt. Fonden uppskattarvärdet till atl ligga i intervallet 1 3001 500milj.kr. varfondens likviditet ca 80milj.kr. Enligtriksdagens bemyndigande (prop. 1980/81:151, NU 55, rskr. 303) har regeringenlill Industrifonden överlåtit statens ansvar och befogenheter som part iavtalen och den 25 febmari 1980 mellan svenska staten och om lån för civila flygmolorprojekl samt lill vissa delar i avtaletden 26 febmari 1980 mellan staten och om lån för utveckling ochtillverkning av civilt flygplan. De två förstnämnda avtalen slulregleradesunder . Fondenskall vidare la emot ansökningar om stöd enligt förordningen (1981:923) om stödgenom fonden försvensk-norskt industriekt samarbete och bereda ärenden ål dennafond Ofr prop. 1980/81:189). Fondenger lån med villkorlig återbelalningsskyldighet, bidrag mot royalty ellergarantier. För nystartade förelag är bidrag mol royalty en lämplig stödform.Under den industriella utvecklingsfasen belastas inte företagel vare sig ibalansräkningen ellerav löpande räntebetalningar. Betalningama av royaltyn skerförst när försäljningen har påbörjats. Genomsamverkan i långsiktiga riskprojekt kan venlure capilalföretag tillsammans medövriga intressenter i riskprojektet erhåka stöd från fonden. Industrifonden harutvecklat sin verksamhet och intensifierat sill informationsarbete.Särskilt gäller del gmppen nya teknikbaserade företag. Fonden har inrättat ensärskild finansieringsform för sådana företag, där man finansierar kostnaderför alt underlätta framlagning av en realistisk, långsiktig aflFärsplan som basför den tilltänkta projektverksamheten. Villkor för detta stöd är alt delaktuella projektet i princip kan bli föremål för fortsatt stöd från fonden ochatt företagel inte befinner sig i akuta ekonomiska problem. Under budgetåret1988/89 beslutade och avtalade fonden om engagemang i ett trettiotal projekt. Idagsläget har fonden kunnat godkänna nästan 3000milj. i stöd lill svenskindustri med 795 milj. kr. Fonden har också ibetydande grad ökat andelen engagemang i småförelag. /88beviljade fonden av lolak 315 milj. kr. i stöd till gmppen små ochmedelstora företag. Beroende på några stora unika engagemang kom av 1988/89års beslut om stöd på 595 milj. kr. andelen för de små och medelstora förelagenatt bli . I absoluta tal innebär delta ändå en höjning från ca 250 tik ca300 milj. kr. Finansieringsulredningenhar i sitt belänkande (SOU 1989:24) StaUigl finansiellt stöd? lämnat följandeförslag beträflFande Industrifonden: Nuvarandestödformer ersätts med ell syslem med riskgarantier för tekniskaoch kommersiella risker i teknikbaserade förelag med förebild iexportkreditgarantisystemet. Garanliavgiftema sätts så all garantisyslemetlångsiktigt inte går med underskoll. Möjlighetför venture capilalföretag atl inom delta garantisystem försäkra sig molförlustprojekt i sin portfölj. Verksamhetensamordnas med STU. Enengagemangsram på 2 000milj. fastställs för riskgarantiema (inkl. fondensnuvarande engagemang). Den nuvarande stiftelsenupplöses och behållningen återförs lik staten. Remissinstanserna: Finansieringsulredningens förslag om Industrifon den har endast vunnit gillande hos och , som inte har något atl erinra mot förslaget. Industriförbundetmotsätter sig bestämt en avveckling av Industrifonden och anser atl ensamordning med STU inte ger några vinster. menar också alldel fortsalla harmoniseringsarbelet med EG underlättas om fonden och STUfortsätter all vara separata. SIND framför snarlika synpunkter. LOanser atl Industrifonden av näringspolitiska orsaker ej bör bli föremål för deålgärder utredningen föreslår. Även TCO avstyrker förslaget. ser Industrifonden som ell myckel viktigt ochbehövligt instmment i den teknologiska och stmkturella omdaning som svenskunderleverantörsinduslri står inför. Industrifondensjälv anser att dess stödsystem inte kan ersättas med del föreslagnagarantisyslemet. Erfarenheter från utländska garantisyslem är enligt fondenmindre goda. Industrifondenhävdar all del råder en betydande brist på långsiktigt riskkapital på denprivata marknaden, bl.a. lik teknikföretag. Fonden föreslår mot denna bakgmndalt fondens nuvarande roll med dess gmndprinciper bibehålls. gällande regler förIndustrifondens verksamhet innebär bl.a. atl stöd får ges med högst 50milj. Mot bakgmnd av penningvärdesförsämringen sedan beloppsgränsenfastställdes , föreslår fonden all den övre slorleksgränsen för stödtill ett projekt slopas. Fonden föreslår även all beloppsgränsen för beslut somskall underställas regeringen höjs från 25 till 40milj. Isitt löpande arbete får Industrifonden erfarenheter vad gäller brister i delnuvarande systemet och idéer om hur dessa brister kan länkas avhjälpas. Fondenkonstaterar atl garantiformen, som redan är en av fondens slödmöjligheter,fömlsäller all kunden själv kan arrangera den egentliga finansieringen på annalsätt än genom fonden. Nyttan med garantiformen kan dock ökas om en kombinationav finansiering av bankmedel och garanti från fonden aktivt skulle utarbetas.Den enskilde kunden skulle därigenom kunna utnyttja färdiga paketlösningar.Industrifonden föreslår alt formema för sådana paketlösningar närmare studerasi samarbete med banker, och önskar få återkomma med eventuellt nödvändigaförslag till förändringar av stadgar och/eller förordning som kan länkaserfordras. skälfor min bedömning: Jag delar remissorganens bedömning av In- Prop.1989/90:88 duslrifondens betydelse när del gäller riskfinansiering särskilt förunderleverantörer och nyetablerade teknikförelag. Finansieringsutredningensgmndsyn har baserats på erfarenheter från en period under 1980-lalel som istort har präglats av en högkonjunktur. Konjunklurförsämringar kan allmäntsett försvåra lägel på riskkapilalmarknaden, varför skäl kan finnas all behållaen bred stöd-arsenal vad gäller riskkapital. Under mindre lönsamma perioderminskar erfarenhetsmässigt företagens benägenhet att investera i FoU betydligt. Finansieringsulredningenhar inte visat all förelagen på en fri kapitalmarknad kan få finansiering lilllångsikliga projekt med hög risk, balanserad av hög inläklspolenlial. Alt delfinns lånekapilal på marknaden är ingen garanti för atl del blir tillgängligtför riskfyllda teknikutvecklings-projekt. Altemativen för kapitalplacerama ärmånga. Projekluppslag med stor risk har alltid haft svårt att göra siggällande. Industrifondenfyller angelägna behov. Del är lätt all genom alltför snabba beslut rasera ellfungerande syslem men svårt att återskapa det. Jag ser mol denna bakgmnd ingaskäl alt nu förändra fondens verksamhet eller stödformer, inte heller allsamordna STU:s och fondens verksamheter. Fondenhar under sin 10-åriga tillvaro på ell förtjänstfukl sätt bidragit tillfömyelse och tillväxt inom svensk industri. Genom den förda näringspolitikenhar fondens urspmngliga inriktning atl stödja stora riskprojekt i störreförelag förskjutits mol små och medelstora företag. Industrifondensberäkning av sill eget värde innebär all fondens kapital finns kvar oförbmkaloch all del har förräntats på en nivå som i stort sett motsvarat bankräntan.Del primära är dock all fonden med sina engagemang har haft en avgörandepositiv inverkan på ell antal för landet intressanta högriskprojekt. Gjordautvärderingar indikerar en hög grad av måluppfyllelse. Jagser positivt på Industrifondens engagemang i projekt hos nystartadeteknikföretag liksom fondens utbyggnad av rådgivningsfunktionen, specielltriktad mot små och nystartade förelag. Fonden bör härvid samverka medutvecklingsfondema och de regionala riskkapilalbolag jag harföreslagit (avsnitt 4.7). Jagnoterar med tillfredsställelse alt Industrifonden fortsätter all stödjateknikupphandlings- och underleveranlörsprojekt. Projekt som innebär ettkonkret samarbete mellan tillverkare och köpare bör prioriteras. Jagfömtsätter all fonden även undersöker möjlighetema lill tidiga engagemang iprojekten och om förstudier kombinerade med den litkänkta utbyggnaden avrådgivningsfunktionen i så fall kan underlätta denna process. En sådanarbetsmetod kan också vara ell sätt att utveckla underleveranlörsförelagytterligare. Delär även fortsättningsvis angelägel all Industrifonden aktivt arbetar med ochsärskik uppmärksammar de utvecklingsprojekt som innebar all medelstora och småsvenska företag får möjlighet all engagera sig i projekt inomEUREKA-samarbetet. Igmnden delar jag finansieringsutredningens tankar om att avregle- 105 ringenpå kapitalmarknaden i princip skapar nya möjligheter även när Prop. 1989/90:88del gäller projektfinansiering. Bristen på riskkapital för små och medelstoraförelag har dock inte lösts genom dessa avregleringar. Jag har också pekat pånågra problemställningar, särskilt när del gäller tekniska riskprojekt i mindreförelag, som jag anser ofullständigt belysta av utredningen. Industrifondenavser all närmare studera möjlighetema lill ett ökat samarbete med banker föralt utveckla sitt redan etablerade stöd genom garantier. Jag finner dettalovvärt och fömlsäller all i studien även vissa av finansieringsulredningensintentioner prövas. Jag anser del angelägel all fonden redovisar resultatet avstudien . 5.5 Särskilda insatser för teknisk utveckling Jaghar redogjort för all situationen för underleverantörema undergår enoroande förändring (avsnitt 4.9). Jag återkommer tik denna situation med enbehandling av dess teknikpoliliska aspekter. Medfriare rörlighet för varor och tjänster kommer konkurrensen all öka på mångamarknader. Del gäller inte minsl de marknader på vilka små och medelstoraföretag avsätter sin produktion. En speciellt utsatt situation synesunderleverantörema få. Till den allmänt ökande konkurrensen kommer de storaköpande förelagens önskan att slmklurera sina system av underleverantörer.Ambitionen är all få leveranser av system eller delsystem snarare änkomponenter. Det innebär färre underleverantörer med större åtaganden, somomfattar utveckling, produktion, montering, kvalitetssäkring m.m. Syslem- ochdelsyslembyggare kommer i sin tur alt behöva underieveranlörer i andra ochtredje led. Föratt snabbi, samordnat och behovsanpassat stärka förmågan atl tekniskt utvecklaproduktema kommer jag strax alt föreslå en särskild insats inom områdetverkstadsteknik. Målgmppen bör vara små och medelstora företag, specielltsådana som arbetar som underleverantörer. Insatsen bör ske med utnyttjande avden senaste tidens landvinningar inom informationsteknik och maleriakeknik.Vissa av resukalen från tidigare och pågående särskilda insatser på dessa bådaområden bör kunna utnyttjas. Idetta sammanhang finner jag det motiverat all lämna en redogörelse för detsärskilda program inom informationsteknologi, varom fattade beslutför (prop. 1986/87:74, NU 30, rskr. Syftetär främst atl vidmakthålla och stärka kompetensen inom informa tionsteknologi och dänned minska vårt beroende av omväriden på detta område. Den statliga finansiella insatsen upphör vid utgången av inneva rande budgetår, 1989/90. Den hälftenfinansierar ell flertal utvecklingspro jekt, varav många för sill slutförande pågår ytteriigare ell eller . Redogörelsen omfattar uppföljning och utvärdering av hillills genomförd verksamhet samt planering av programmets avslutande och resultatens vidareföring. Mittförslag: särskilt, treårigt program för verksladsleknisk utvecklingsverksamhetpåbörjas /91. Syftet är all bidra lill all förbättra de små ochmedelstora verkstadsföretagens konkurrensförmåga och produktivitet genom attutnyttja ny teknik och nya material i produkter och produktionsprocesser.Programmet riktas främst mol förelag som arbetar som underleverantörer.Verksamheten inom programmet skall tillsammans med insatser som initierats iandra sammanhang sörja för att de statliga insatserna med hänsyn till behovenär välbalanserade mellan produkt- och produktionsteknik saml utveckling ochspridning av teknik. Programmetbör till den del del finansieras med statliga medel omfatta 50 milj. kr. undervartdera /91-1992/93. Programmetplaneras, genomförs och följs upp i samverkan mellan stal och industri. Parallellt medprogrammet görs en oberoende utvärdering av de samlade statliga slödinsalsemainom de berörda områdena bl.a. som underlag för inriktning av den fortsattastatligt initierade verksamheten efler programmets slut. Bakgrundoch underlag för mitt förslag: Jag redovisar närmast bakgmnden lill milt förslagvad gäller verkstadsbranschemas produktions- och produktteknologi. Jag övergårdärefter lill all redogöra för del särskilda beredningsarbetet i fråga om detförordade programmets maleriallekniska inslag. 1 fråga om utnyttjande avinformationsteknologi inom verkstadsindustrin saml om de erfarenheter som harutvunnits från tidigare satsningar i formen leknikprogram vik jag hänvisa likavsnitt 5.5.2. Verkstadsindustrin iSverige spelar en myckel viktig roll inom näringslivet. En betydande del avförelagen är relativt små och har, som bl. a. har belysts i undersökningar avstatens industriverk, begränsade möjligheter all kunna utnyttja modem ocheffektiv teknik i likverkning och produkter. Bl.a. krävs ofta betydandeinvesteringar i utbildning och utmstning. Många förelag inom branschen har enviktig roll som underleverantör lill större förelag som arbetar i intemationellkonkurrens. Inom delta nätverk ökar genom alltmer skärpta krav på bl. a. snabbproduktutveckling, hög kvalitet och samplanering av produktionen anspråken påäven de mindre företagens förmåga lill teknisk fömyelse. a. dennabakgmnd har på uppdrag av industridepartementet en översiktlig utvärderinggjorts av inriktningen av det statliga stödet till teknisk fömyelse inomverkstadsindustrin. Utvärderingen har remissbehandlats. Delär främst inriktningen av verksamhetema vid STU och SIND som har behandlats iutvärderingen. Del sker mol en bakgmnd av den svenska verkstadsindustrin i etlintemationellt perspektiv. Genom statistiska jämförelser visas bl. a. all dentekniska nivån i den svenska verkstadsindustrin är hög i fråga omproduktionsteknik men jämförelsevis låg när del gäller produkterna. Härigenomfrämjas en eflFektiv produktion av produkter med istort sett etablerade priser snarare än introduktion av nya avancerade Prop.1989/90:88 produkter med högre förädlingsvärde. Del förhållandet bör ses molbakgrund av att de marknader som tekniskt avancerade produkter riktar in sigmot ofta har en särskilt snabb utveckling och därigenom betydelse för denekonomiska tillväxten. påvisas i utvärderingen alt en stor del avverkstadsföretagens forskning och utveckling går lill förbättring av gamlaprocesser och produkter, inte till framlagning av nya, och alt STU:s och SlND:sinsatser framför alk går till utveckling och spridning avproduklion-steknologi. Utvärderaren rekommenderar en förskjutning av insatsernai riktning mot produktförnyelse och mot spridning av produktteknik. Vidarerekommenderas att en särskild genomgång görs av behov av och fömtsättningarför statliga insatser av leknikpoliliskl slag inom verkstadsområdet. Remissinstanserna:Efter remiss har yttranden över utvärderingen lämnats av SIND, STU, Institutetför verksladsleknisk forskning (IVF), , , Småföretagens och SvenskaMelallinduslriarbelareförbundel. I fråga oin utvärderingens allmännaslutsatser redovisar remissinstanserna olika bedömningar, och flera synpunkterges på hur del statistiska materialet kan tolkas. Sålunda anför STU attutvärderingen inte kan användas som gmnd för inriktningen av framlida insatsermedan anser all den i stort ger en god bild av problem,möjligheter och behov inom verkstadsindustrin. Ifråga om avvägningen av insatser mellan produktionsteknik och produktteknikinstämmer SIND med utvärderarens rekommendation om all svensk industri börsatsa mer på produktutveckling, fastän delta är en förelagsspecifik process somi mindre grad kan påverkas av statliga insatser. STU menar all gränsen mellande båda områdena inte är klar och IVF all ökade insatser för produktteknik ärinoliverade men inte på bekostnad av dem för produktionsteknik. delar utvärderingens synpunkter på avvägningar mekan insatseri fråga om produktions-och produktteknologi. ansluter sig lill utvärderingensrekommendationer. påpekar all arbelskraftssituationen inför1990-talet och kraven på stimulans och meningsfullhet i arbetsuppgifterna gerstarka motiv för teknisk utveckling inom verkslads-branschema. IVF ochSmåföretagens understryker viklen av teknikspridning sommedel för teknikförsörjning. 1fråga om en rekommendation i utvärderingen all inrätta en särskild arbetsgmppmed uppgift all utforma förslag lill inriktning och organisation av densvenska teknikpoliliken inom verksladsinduslriområdel tillstyrker SIND, IVF,, . STU reser inga invändningar, medanMekanförbundet förordar en annan uppläggning i förening med samordnadeutvecklingsinsatser. Materialområdetomfattar basteknologier av stor betydelse för den tekniska och industriellautvecklingen, inte minst inom verkstadsbranscherna. Nya och förbättradematerial är i många fall en fömtsättning för höjda prestandaoch konkurrenskraftig tillverkning av såväl etablerade som nya Prop.1989/90:88 industriprodukter. SINDhar på regeringens uppdrag utrett vad nya, avancerade material kan betyda förden svenska verkstadsindustrin. Utredningen konstaterar bl.a. alt särskildainsatser behövs för att underlätta för industrin alt utnyttja de möjligheterlill stärkt konkurrenskraft som dessa nya material kan erbjuda. Ingenjörsvelenskapsakademien(IVA) har på olika sätt uppmärksammat materialfrågornas betydelse. IVAbeskriver i en rapport bl. a. hur utveckling av material i sin tur berör helaproduktutvecklingskedjan och all utvecklingsinsatser inom materialområdet börprioriteras med utgångspunkt i nyttoaspekten. ÄvenSTU har tidigt identifierat materialtekniken som ell viktigt område förindustrins framlida konkurrenskraft. STU:s stöd lill materialteknik uppgår förnärvarande lill drygt lOOmilj.kr. Slödel lill forskning och utvecklinginom materialteknik lämnas inom ramprogram för kunskapsutveckling, allmännaprogram, insatsområden samt bidrag lill kollekliv forskning. Resurserna harhittiks varit koncentrerade lill konventionella områden som exempelvis stål,metaller saml trä och Iräbaserade material. Satsningarna på nya,okonventionella material har varit tämligen blygsamma. Begränsadeförstärkningar har kunnat göras inom främst keram och polymerområdena. STUhar tillsammans med tolv andra myndigheter utarbetat etl gemensamt förslagtill en större, sammanhållen satsning inom del maleriallekniska området.Förslaget belyser materialtekniska utvecklingstrender inom olika teknikområden,forskning och utbildning inom materialteknik samt den svenska industrinsposition i ett maleriallekniskl perspektiv. Förutomsådana industriella utvecklingsinsatser inom materialteknik som jag härförordat inom ramen för ell verkstadstekniskl utvecklingsprogram vill jagnämna del förslag lill en ny arbetsform inom del maleriakek-niska ochmalerialvetenskapliga området kallad "tvärvetenskapliga konsortier"som STU och naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR) har lagt fram. Regeringenhar i prop. 1989/90:90 om forskning närmare redogjort för detta. Jag villemellertid även här i korthet beröra förslaget eftersom det avser ettlångsiktigt forskningsinriktat komplement lill de maleriallekniskautvecklingsinsatserna inom ett verkstadstekniskl program. Med etl konsortiumavses i förslaget en långsiktig men tidsbegränsad tvärvetenskaplig grupperinginom högskolan med geografisk tyngdpunkt i en eller i några fall flerahögskoleenheter. Från forskarsamhället har inte mindre än 75 förslag tillteknikområden all bilda konsortier kring inkommit. Bland dessa har STU och NFRvalt ut elva efler en omfattande bedömningsprocess. Förslaget kan dessutom sessom en form av "teknikspridning" på tvären över olikahögskolediscipliner. Ettflertal av de remissinstanser som har yttrat sig över STU:s anslags framställning, bl.a. , universitets- och högskoleäm betet, NFR och , har i fråga om förslaget lill materialtekniska insatser understrukit betydelsen av forskning och utveck ling inom området. Skälenför mitt förslag: Den internationella teknikutvecklingen gör det Prop.1989/90:88 angeläget att säkerställa att de svenska verkstadsföretagen kanutnyttja alla möjligheter som denna utveckling erbjuder att öka produktivitetenoch därmed konkurrenskraften. De svenska verkstadsföretagens starka ställningkan, mot bakgmnd av vad jag har anfört i det föregående, befaras något ensidigtbero på eflFektiv produktionsteknik, medan möjligheterna atl använda ny tekniki utveckling av avancerade produkter och alt anamma ny teknik i mindreverkstadsföretag inte utnyttjas tillfullo. Jag vill därför förorda atlkompletterande statliga insatser görs för atl snabbi finna nya vägar allstimulera användningen av ny teknik särskik informationsteknologi inomverkstadsindustrin. Verkstadsbranschemasteknikutveckling sammanhänger på flera vikliga delområden ömsesidigt medutnyttjandet av nya material. Materialleknisk kompetens och förmåga atl rällutnyttja moderna material vid konstmktion och tillverkning blir i många fall avgörandeför konkurrensförmågan. Jag förordar därför att ell verkstadstekniskl programäven omfattar sådana utvecklingsinsatser inom materialområdet som harföreslagits så atl projekturvalet kan ske med direkt beaktande av materialensmöjliga användning inom industriell produktion. Denu berörda möjligheterna och problemen är särskik påtagliga för förelag somarbetar som underieveranlörer. Dessa bör enligt min mening vara specielltuppmärksammade som målgmpp för insatserna. Insatsernabör genomföras som industriella utvecklingsprojekt inom ramen för ett särskilt,tidsbegränsat program och enligt en klart formulerad och redovisad strategisom bygger på de fömtsättningar som ges av den intemationellateknikutvecklingen, verksladsbranschens stmktur och lek-nikläge i ochövriga statliga leknikstödjande insatser inom området. Utformningen av enstrategi och det successiva genomförandet bör ske i samverkan med företrädareför verksladsindustribranscherna. Vid utformningen bör underleverantörernasproblem och de mindre förelagens teknikförsörjningsbehov särskilt beaktas. Somjag kommer att redovisa (avsnitt 5.5.2) har erfarenheter frångenomförandet av teknikprogram av förevarande slag med medverkan fråninduslrisidan utvunnits genom utvärderingar av de tidigare mikroelektronik-och informationsteknologiprogrammen. Dessa erfarenheter kan och bör las tillvara vid utformning och genomförande av verkstadsteknikprogrammet. Förprogrammets finansiering från den statliga sidan beräknar jag ett årligt behovav 50 milj. kr. Det ankommer på regeringen all besluta närmare om formema förall genomföra programmet. Detnationella informalionsteknologiprogrammel (IT-programmet) initie rades efter beslut av (prop. 1986/87:74, NU 30, rskr. 271) med syfte all vidmakthålla och stärka den informalionsleknolo- giska kompetensen och alt härigenom minska vårt beroende av omvärlden på detta område samt att främja en god användning av informationstekno- 110 Programmet harunder budgetåren 1987/88 - 1989/90 bl. a. tillförts Prop. 1989/90:88 495 milj.kr. av statliga medel för industriella utvecklingsprojekt.