prop · GD0312 · 1989-12-31 00:00:00 — 1 övrigt har sex stift församlingar belägna inom tre län ochtre stift församlingar inom fyra län. Redan den omständigheten att de flestastiftens områden täcker flera län eller länsdelar talar för att föreskriftersom ett domkapitel meddelar med stöd av ett bemyndigande i en kyrkligkungörelse bör kungöras på annat sätt än i länets författningssamling. Ennaturligare plats för kungörandet är SKFS. Föreskrifter som stiftsstyrelsernaeventuellt kan komma att meddela med stöd av kyrkomötets bemyndiganden börlämpligen kungöras på samma sätt. Något behov av motsvarande kungörandeform förandra kyrkokommunala författningar finns inte. Ett tillägg med det av migangivna innehållet bör göras i 5§ kungörandelagen och följdändringar ske i 9och 10 §§ samma lag. Förkammarkollegiets del har regeringen inte meddelat något beslut enligt 6 § första stycket kungörandelagen. skall således kungöras iSFS. Det är givetvis inte lämpligt att SFS belastas Prop. 1989/90:12 med sådanadetaljföreskrifter som det är fråga om . Den omständigheten att de flestaegendomsnämnderna verkar inom stift som täcker flera län eller delar av fleralän talar också emot att sådana föreskrifter avseende geografiskt begränsadeförhållanden som kammarkollegiet kan komma att meddela med stöd av nyssnämnda bemyndigandenkungörs i länens författningssamlingar. Jag finner det däremot lämpligt att SKFS,som särskilt riktar sig till de kyrkliga organen, utnyttjas för ändamålet.Detta bör föranleda ett tillägg i 5 § kungörandelagen och en följdändring i 6 §samma lag. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attanta ett inom upprättat förslag till lag om ändring ilagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar. Förslagethar upprättats efter samråd med statsrådet . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram. Tryckeri, 1989 12 Regeringens proposition 1989/90:13 Fortsatt giltighet av tvångsmedelslag Regeringenföreslår att anta det förslag som tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . 1propositionen föreslås att lag med särskilda bestämmelser om tvångsmedeli vissa brottmål skall fortsätta att gälla till utgången av . 1 1989/90. Förslag till Prop. Lag om fortsatt giltighet av lagen (1952:98) med särskildabestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål Härigenomföreskrivs att lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel ivissa brottmål, som gäller till utgången av ', skall fortsätta att gällatill utgången av . Lagensgiltighetstid senast förlängd 1988:1372. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , R. , , , ,, G. , , , , , , ,Lööw Proposition om fortsatt giltighet av 1952 årstvångsmedelslag Bestämmelserom tvångsmedel vid beivrande av brott finns, fömtom i (RB), ibl. a. lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissabrottmål. Lagen innehåller tilläggs-och undantagsbestämmelser till den gmndlägganderegleringen i RB i fråga om straffpro-cessudla tvångsmedel. Lagen ärtidsbegränsad och gäller efter den senast gjorda förlängningen till utgången avår 1989 (prop. 1988/89:15, JuU5, rskr. 25, SFS 1988:1372). Fråganom möjligheterna att föra över reglema lag till RB har övervägts avtvångsmedelskommittén (Ju 1978:06). Kommittén har i sitt slutbetänkande (SOU1984:54) Tvångsmedel - Anonymitet - Integritet föreslagit att den särskildaregleringen lag behålls och att lagen liksom nu skall ha begränsadgiltighetstid och regelbundet omprövas. Betänkandet har remissbehandlats. Mot bakgmndav att lag nu är föremål för uppmärksamhet av (Ju1987:05) har det dock ansetts lämpligast att låta ett mera definitivtställningstagande i denna fråga anstå i avvaktan på den kommitténs arbete (se prop.1988/89:124 s. 24). Frågan om en ytterligare förlängning av giltighetstiden av1952 års lag tas därför upp . 1952års lag gäller vid förundersökning angående vissa brott mot rikets säkerhet ochvissa andra grövre brott. Den innehåller, somjag nämnde, tilläggs- ochundantagsbestämmelser till den gmndläggande regleringen i RB i fråga om straffprocessuellatvångsmedel. Närdet gäller de s. k. personella tvångsmedlen främst häktning och anhållande -ger lag möjlighet att i vissa fall hålla en person häktad under längretid än vad som är tillåtet enligt de allmänna reglerna i RB. Det gäller densituationen att utredningen ännu inte nått så långt att den häktade kan anses vara"på sannolika skäl misstänkt" för brottet, utan Prop. 1989/90: 13att häktning skett trots att vederbörande endast är "skäligenmisstänkt", s.k. utredningshäktning. lag ger utrymme för attlåta sådan utredningshäktning fortgå , medan RB:s reglerbara tillåter (2§ lag). Enligt1952 års lag kan ett skriftligt meddelande som avses i 27 kap. 2§ andrameningen RB tas i beslag, även om det för brottet är föreskrivet lindrigarestraffan fängdse (3§). Förordnandeom kvarhållande av en postförsändelse m. m. enligt 27 kap. 9§ RB kan enligt1952 års lag i vissa brådskande fall meddelas av undersökningsledaren elleråklagaren (4§). Enligt är det alltid rätten som beslutar i dessafall. Detidigare reglerna i 27 kap. 16 § RB om telefonavlyssning har genom lagstiftningsom trädde i kraft den ersatts av bestämmelser om hemligteleavlyssning och hemlig teleövervakning (27 kap. 18 24 §§ RB). Samtidigtändrades 5 § lag, som innehåller kompletterande regler, för attpassa in i det nya systemet (prop. 1988/89:124, JuU25, rskr. 313, SFS1989:650). Hemligteleavlyssning innebär att samtal eller andra telemeddelanden som befordras avteleverket till och från viss telefonapparat eller annan teleanläggning ihemlighet avlyssnas eller upptas genom tekniskt hjälpmedel för återgivning avinnehållet i meddelandet. Fömtom avlyssning av telefonsamtal kan tvångsmedletsåledes användas också för upptagning av annan telekommunikation än muntligsådan, såsom telex, telefax och datakommunikation. Hemlig teleövervakninginnebär att uppgifter i hemlighet lämnas av om samtal eller andra telemeddelandensom har expedierats eller beställts till eller från en viss telefonapparateller annan teleanläggning eller att en sådan anläggning avstängs för samtaleller meddelanden. EnligtRB får hemlig teleavlyssning användas om det för brottet inte är föreskrivetlindrigare straff än fängelse och även vid brottsutredningar som rörförsök, förberedelse och stämpling till sådant brott. Som ytterligare fömtsättningför hemlig teleavlyssning gäller att det skall föreligga skälig misstanke ombrottet och att åtgärden skall vara av synnerlig vikt för utredningen.Tillstånd till hemlig teleavlyssning meddelas av domstol på ansökan avåklagaren och skall gälla , högst en månad för beslutet.Hemlig teleövervakning får användas om det för brottet inte är föreskrivetlindrigare straffan och vid narkotikabrott med enbart fängelse istraffskalan. I övrigt är fömtsättningama knutna till reglerna om hemligteleavlyssning. 1952års lag ger i förhållande till RB utvidgade möjligheter att använda hemligteleavlyssning och hemlig teleövervakning. Tillstånd till åtgärden får lämnas,även om det för brottet är föreskrivet lindrigare straff än vad som krävsenligt RB. Åklagaren får i brådskande fall själv besluta om användning avtvångsmedlen. Har åklagaren gjort detta, skall anmälan ofördröjligen göras hosdomstolen, som skyndsamt skall pröva ärendet. 1detta sammanhang kan erinras om lagen (1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd med internationell bakgrund (terroristlagen) som 4 träddekraft och bl.a. ersatte bestämmelsema i den tids- Prop.1989/90:13 begränsade s. k. spaningslagen, alltså lagen (1975:1360) omtvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall (prop. 1988/89:86, SfU19 och 22, rskr.325 och prop. 1988/89:124, JuU25, rskr. Enligt terroristlagen, som inteär tidsbegränsad, får i vissa fall tvångsåtgärd såsom t. ex. hemlig teleavlyssningtillgripas, när åtgärden är påkallad för att utröna om en terroristorganisationplanlägger eller förbereder en gärning som innebär våld, hot eller tvång förpolitiska syften. I likhet med föregående år kommer regeringen ävenfortsättningsvis att åriigen lämna en redogörelse för till-lämpningenav ifrågavarande bestämmelser. skrivelse till har rikspolisstyrelsenanfört att lag utgör en nödvändig gmnd för säkerhetspolisensverksamhet till uppdagande av brott mot rikets säkerhet samt att de möjlighetersom lagen ger också har utnyttjats. Enligt är det avutomordentlig vikt för säkerhetspolisens fortsatta verksamhet att lagens gihighetstidföriängs. 1952års lag med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål tar sikte påbrott som ror rikets säkerhet eller är av allmänfariig natur. Lagen gäller tillutgången av . I likhet med anser jag att lagenfortfarande behövs och att dess giltighetstid bör förlängas. Liksom tidigarebör det ske med eller till utgången av . Fråganom foriängning av giltighetstiden lag är enligt min mening avsådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attanta ett inom upprättat förslag till lag om fortsattgiltighet av lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissabrottmål. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram.