prop · GD03108 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:108 om ersättning till efterlevande till vissa omkomna vid flygolyckan i den 'P- Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet den 15 febmari 1990 Viden flygolycka i omkom 12 deltagare i den statligakommittén (K 1988:02) för utredning av statens regionalpolitiska och socialaansvar på tele- och postområdena. Staten tecknar inte någon reseolycksfallsförsäkringför de tjänstemän och uppdragstagare som reser i tjänsten. I propositionenföreslås att staten ex utbetalar . till dödsboet efter var ochen av de omkomna deltagarna i utredningen. 1 1989/90. 1 saml Nr 108 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den 15 febmari 1990 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , S. ,, , , R. , , , , G.Andersson, Lönnqvist, , , , , , ,, Proposition om ersättning till efterlevande till vissa omkomnavid flygolyckan i Den8 störtade ett flygplan under reguljär flygning mellan /Arlandaoch på flygplatsen i . Flygplanet tillhörde flygbolagetHolmströms i . Alla ombord två besättningsmän och 14passagerare omkom. Avde 14 passagerarna var 12 på tjänsteresa för kommittén (K 1988:02) förutredning av statens regionalpolitiska och sociala ansvar på tele- och postområdena.De två övriga passagerarna var AMU-elever på väg till utbildning. De omkomna kommittédeltagarnas namn, ålder och yrken framgår av bilaga1. Allaflyghaverier utreds av , . SHK:s uppgift är att ommöjligt fastlägga haveriorsaken. AvSHK:s slutrapport den 15 febmari 1990 framgår bl.a. följande. Haverietorsakades sannolikt av att föraren inte kunde kompensera för den snabba noshöjningsom uppstod när vingklaffarna fälldes ut som motorerna gick med högeffekt. Bidragande faktorer var att flygplanet var extremt baktungt och attbesättningens utbildning och samlade erfarenhet på flygplanstypen varbegränsad. 1.3 Skadeståndsfrågor m. m. Prop. Ettflygbolags transporträttsliga skadeståndsansvar regleras i 9 kap. luftfartslagen(1957:297). Frågor om beräkning av skadeståndet regleras däremot iskadeståndslagen (1972:207). Enligtluftfartslagen är ansvaret strikt, dvs. det gäller oberoende av vållande.Flygfraktförarens sammanlagda ansvar för varje skadad eller dödad passagerareär vidare begränsat till 100000 särskilda dragningsrätter (SDR). När ersättningen skall utgå som livräntafår det kapitaliserade värdet inte överstiga denna gräns. Rättentill ansvarsbegränsning gäller även om fraktföraren har vållat en skada uppsåtligeneller genom grov vårdslöshet. Luftfartslagensbestämmelser går tillbaka på en internationell överenskommelse, den s.k.Warszawakonventionen. Denna antogs men har därefter ändrats vid ettantal tillfällen. De senaste ändringarna i konventionen gjordes genomde s. k. Montrealprotokollen nr 1 4. Sverigeär anslutet till Montrealprotokollen och har genomfört den lagstiftning somföranleds av denna anslutning (prop. 1985/86:119, LU 33, rskr. 294),Montrealprotokoll nr 3 och nr 4 som reglerar ansvaret vid transport avpassagerare och gods har emellertid ännu inte trätt i kraft eftersom de intehar tillträtts av tillräckligt många stater. Debestämmelser i luftfartslagen som bygger på dessa överenskommelser har därförkunnat sättas i kraft endast för sådan trafik som faller utanför den interaationellaregleringen. Det gäller framför allt i fråga om inrikestrafik men berör ocksåtrafik på sådana stater som står utanför Warszawakon ventionen. Warszawakonventioneni dess lydelse enligt Montrealprotokollen föreskriver således ett begränsatansvar som inte kan brytas igenom ens vid uppsåtligt vållande. Vidare saknasden möjlighet som tidigare fanns att genom nationell lagstiftning åläggainhemska flygbolag ett skadeståndsansvar med högre begränsningsbelopp. Däremotkan konventionsstaterna under vissa fömtsättningar införa nationellakompletterande ersättningssystem för passagerarskador. 1 den nämndapropositionen framhöll föredraganden att han ansåg att ett sådantersättningssystem i form av en försäkringslösning kunde vara av intresse försvenskt vidkommande. Riksdagenframhöll för sin del att begränsningsbeloppet om lOOOOO SDR endast gav ettbegränsat skydd. Det var därför viktigt att arbetet med en försäkringslösningfortsatte och med kraft drevs vidare. Enligtredogörelsen i årets budgetproposition (prop. 1989/90:100 bil. 4, s. 26)fortsätter ansträngningarna för att få till stånd ett särskilt försäkringssystemmed en obligatorisk passagerarförsäkring. Genom en sådan ordning skulleflygpassagerare kunna tillförsäkras fullgod ersättning vid personskador sominträffar under lufttransport. Arbetet bedrivs i samverkan medförsäkringsbranschen och flygföretagen. Frågan behandlas också i nordisktsamarbete. fl 1989/90. 1 sami Nr 108 Skadeståndslagensbestämmelser om skadeståndets bestämmande vid personskada som lett till dödenfinns i 5 kap. 2 § (senaste lydelse 1975:404). Ersättningutgår för begravningskostnader och i skälig omfattning annan kostnad till följdav dödsfallet. Vidare ersätts föriust av underhåll till efterievande som enligtlag hade rätt till underhåll av den avlidne eller som eljest var beroende avhonom för sin försörjning. Laglig underhållsskyldighet kan föreliggabeträffande make i äktenskapet eller i tidigare äktenskap samt bam till denavlidne eller hans make eller sambo. Det krävs dock att underhållet faktisktutgavs vid tiden för dödsfallet eller kunde antas ha kommit att utges inom ennära framtid, om dödsfallet inte hade inträffat. Även om lagligunderhållsskyldighet inte förelåg kan t. ex. den avlidnes sambo få ersättningför förlust av underhåll. I samtliga fall krävs emellertid att den som uppburitunderhållet varit beroende av det för sin försörining (prop. 1975:12 s. 120). Förlustav underhåll ersätts i den omfattning som är skälig med hänsyn till den efterlevandesförmåga och möjligheter att genom eget arbete eller eljest, på annat sätt ängenom förmån som avses i 5 kap. 3 § skadeståndslagen, själv bidra till sin försörining.Med underhåll likställs värdet av den avlidnes hushållsarbete i hemmet. Enligt5 kap. 3 § nämnda lag (senaste lydelse 1977:272) skall vid bestämmande aversättning för förlust av underhåll avräknas förmån som den skadelidande medanledning av förlusten har rätt till i form av 1. ersättning,som utgår på gmnd av obligatorisk försäkring enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller på gmnd av lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, eller annan likartad förmån, 2. sjuklön eUer pension som utges av arbetsgivare på gmndav anställningsavtal, 3. pension som utgår på gmnd av kollektivtjänstepensionsförsäkring, 4. periodisk ersättning som utgår på gmnd av sådanolycksfalls- eller sjukförsäkring som har meddelats på gmnd av kollektivavtal. Huvudregelnär således att skadestånd för förlust av underhåll bör bestämmas så att deefterlevande i princip garanteras en bibehållen standard. Det har bedömtsrimligt att vid bestämmande av skadeståndet ta hänsyn till försörining som denefterlevande kan få på annat sätt. Härvid tas hänsyn till förmågan att försörjasig genom eget arbete och försörjning som den efterlevande åtnjuter av annanperson än den avlidne. Hänsyn tas också till den efterlevandes förmögenhet samtförsäkringsförmåner och arbetsgivarförmåner som utgår på gmnd av dödsfallet. I5 kap. 3 § räknas de förmåner upp som alltid skall avräknas. Enligt motiven tilllagstiftningen bör emellertid även förmåner som inte omfattas av dessasärskilda samordningsregler avräknas i skälig omfattning vid beräkning avskadeståndet (prop. 1975:12 s. 121). Enligt5 kap. 4§ (senaste lydelse 1975:404) fastställs ersättning för förlust av underhåll i form av livränta eller engångsbelopp eller som livränta jämte engångsbelopp. Är ersättningen av väsentlig betydelse för den skadelidandes försörining, skall den utgå som livränta, om inte särskil da skäl talar mot det. 1.3.3Flygbolagets ansvarsförsäkring Prop. Flygbolagethar alltså vid passagerartransport ett strikt ansvar för varie skadad ellerdödad passagerare. Ansvaret uppgår som nämnts till högst 100000 SDR.Skadeståndets storiek i det enskilda fallet bestäms enligt de regler iskadeståndslagen som jag har redogjort för. har en ansvarsförsäkring i det danska försäkringbolaget täcker detta ansvar. Detta försäkringsbolag ingår i sin tur i Dansk Flyfbrsikringspoolsom kommer att reglera skadestånden. Enligt vad jag har inhämtat från bolagetssvenska ombud har praktiskt taget samtliga passagerares dödsbon inkommit medkrav på ersättning för begravningskostnader och andra kostnader med anledning avdödsfallen. Flertalet av dessa krav är reglerade. Reglering av kraven på grundav förlust av underhåll pågår. Försäkringsbolagetuppger sig ha för avsikt att möjligt reglera skadestånden. Varje kravsom kommer in behandlas för sig. Viss tidsutdräkt är ofrånkomlig då man föratt ta ställning till kravet måste ha uppgift om bl.a. vilka andra försäkringarsom utgår. Försäkringsbolaget måste därför avvakta att bouppteckningen harupprättats. Förde omkomna kommittédeltagarna gäller lagen (1962:381) om allmän försäkring ochlagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Detta innebär att änkepension ochbarnpension utgår enligt bestämmelserna härom i lagen om allmän försäkring,liksom ersättning för viss del av begravningskostnaderna samt livräntor tillefterlevande enligt bestämmelserna i lagen om arbetsskadeförsäkring.Änkepension och barapension enligt lagen om allmän försäkring är regelmässigtlägre än efterlevandelivräntorna enligt lagen om arbetsskadeförsäkring. Någondubbel ersättning är det dock inte fråga om, utan endast mellanskillnadenutbetalas från arbetsskadeförsäkringen. Båda ersättningarna avräknas från detskadestånd flygbolaget har att betala enligt luftfartslagen ochskadeståndslagen. Vissaav kommittédeltagarna hade i sina ordinarie anställningar kompletterandetjänstepensionsförmåner av olika slag. En del omfattades därutöver av olikaavtal om tjänstegmpplivförsäkring. Även privata försäkringar har funnits. Förnågra av de omkomna gäller också en trygghetsförsäkring vid arbetsskada somhar tecknats på grund av kollektivavtal. Kollektivavtal om trygghetsförsäkringvid arbetsskada () omfattar de flesta arbetstagare i deras ordinarie arbete,dock inte om de har statligt reglerad lön. Försäkringen gäller nu ocksåriksdagsledamöter. De kom att omfattas av försäkringen så sent som den 1 mars1989 (före olyckan). Föranställda med statligt reglerad lön gäller i stället avtalet om ersättning vidpersonskada (PSA), vilket är något annorlunda utformat. Sådana uppdragstagaresom kommittédeltagare torde omfattas av PSA, om uppdraget är att betrakta somen del av den statliga tjänsten. Viddödsfall utgår ersättning enligt TFA enligt skadeståndsrättsliga reg- lerför begravningskostnad och för föriust av underhåll till efterievande. Prop.1989/90:108 Försäkringen är enligt försäkringsvillkoren subsidiär i förhållandetill i detta fall flygbolagets ansvarsförsäkring. Skulle däremot någon inte få fuUtskadestånd enligt skadeståndslagens regler på gmnd av begränsningsregeln iluftfartslagen, täcker TF A-försäkringen mellanskillnaden. TFAtillförsäkrar också efterlevande make och person med vilken den avlidnestadigvarande sammanbodde under äktenskapsliknande förhållanden samt barn,vilka inte enligt skadeståndslagen är berättigade till ersättning för föriustav underhåll, ett garantibelopp på . somåterstår till dess att barnet fyller . EnligtPSA utgår till efterlevande make eller motsvarande ett engångsbelopp om 2,5gånger basbeloppet samt till varje bara ett engångsbelopp om 1/4 basbelopp förvarje år som återstår tiU det år baraet fyller . Denna ersättning, som ärett garantibelopp som utgår under alla omständigheter, avräknas från detskadestånd för förlust av underhåll som flygfraktföraren har att erlägga. Detfinns ett flertal olika reseolycksfallsförsäkringar på marknaden. Kostnadernaför att teckna en reseförsäkring varierar, liksom det belopp som utfaller omnågon omkommer. Generellt kan sägas att premiekostnaden är låg - i vissa falltillhandahålls försäkringen utan någon avgift alls. Det belopp som utbetalasvid dödsfall varierar. är vanliga.Avkastningen på en del av beloppet avräknas från eventuellt skadestånd beräknatenligt skadeståndslagen. Statentecknar inte någon reseförsäkring för sina anställda vid inrikes resor. Vidutrikes resor tecknas en resgodsförsäkring, men inte någon olycksfallsförsäkring. Denaktuella resan hade för kommitténs räkning bokats vid SJ resebyrå enligt de mtinersom tillämpas vid statliga tjänsteresor. Någon särskild reseolycksfallsförsäkringfanns alltså inte. SJ-resebyråär /90 sammanslagen med . Sistnämnda resebyrå tecknade för olyckanutan extra kostnad för alla resenärer som bokade sin resa där, oavsettfärdmedel eller destination, en reseförsäkring som utfaller med . Trots sammanslagningen lämnar SJ-resebyrå ännu inte dettaförsäkringsskydd. Frånden har den nybildade resebyrån för avsikt att knyta en sådanförsäkring till köp av resor på resekonto hos resebyråns dotterbolag en arbetsgivare har ett sådant resekonto, kommer samtliga anställdas resoratt omfattas av denna försäkring. Somframgår av vad jag nu har anfört utgår ersättning till de efterlevande frånolika källor. Hur mycket var och en är berättigad till beror på omständighetemai varje enskilt fall. Den avlidnes försörjningsbörda spelar stor Vissa ersättningardäribland försäkringar avräknas mot flygbolagets skadeståndsskyldighet, dvs.den ersättning som skall betalas av flygbolagets försäkringsbolag. Avräkningkan också ifrågakomma mellan andra försäkringsersättningar. Innan boutredningoch skadereglering är slutförda kan därför inte anges vilka belopp deefterlevande slutligt får i ersättning från olika håll. 2 I Stället för olycksfallsförsäkring Mittförslag: Staten skall betala ut . till dödsboet efter variekommittédeltagare som omkom i . Varken beloppen elleravkastningen av dessa skall samordnas med skadestånd och ersättning frånförsäkring. Beloppen skall inte heller utlösa gåvobeskattning. Skälenför mitt förslag: De skadeståndsprinciper som gäller enligt svensk rätt innebäratt den som har drabbats av en förlust skall ekonomiskt försättas i ensituation som om förlusten inte hade inträffat. Någon kompensation dämtöver utgårinte om man inte friviUigt förstärker sitt skydd. Ettsådant frivilligt komplement till ett eventueUt skadestånd och de allmänna försäkringamaär de olika reseförsäkringar som erbjuds resenä-reraa. Det är praxis inom denprivata arbetsmarknaden att arbetsgivaren tillhandahåller en reseförsäkring försina anställda. Även det delvis statliga bolaget t. ex. har tecknaten reseolycksfallsförsäkring för sina anställda. Försäkringen utfaller med 30basbelopp. Statentecknar i allmänhet inte några försäkringar. Följaktligen tecknar staten somregel inte heller någon olycksfallsförsäkring för den som reser i riänsten. Påden punkten skiljer sig praxis inom den statliga förvaltningen från vad som är bmkligtinom näringslivet. Som framgått av det anförda kan det emellertid även vid enstatlig tjänsteresa inträffa att resenären automatiskt får en reseförsäkringför olycksfall. Detta beror då på sådana tillfälligheter som var biljetten harbeställts eller hur den har betalats. Dethar visat sig att det finns betydande skillnader i försäkringsskyddet för dedeltagare i tele- och postutredningen som omkom i flygolyckan i Oskarshamn.Även om dessa skillnader delvis utjämnas genom reglema om avräkning mellanolika ersättningar till följd av olyckan är det tydligt att den omständighetenatt resan har företagits i statens tjänst medför att de efterlevande är sämreställda än om det rört sig om en tjänsteresa inom den privata sektom. Motdenna bakgmnd anser jag det rimligt att staten ex betalar ett belopptill de omkomnas dödsbon. Detta belopp bör vara detsamma för var och en av deomkomna deltagarna i utredningen. Beträffande storleken av beloppet bör beaktasatt, om resolycksfallsförsäkring funnits, denna delvis kunde ha kommit attavräknas enligt skadeståndslagens regler. Med hänsyn tiU detta föreslår jag attbeloppet bestäms till . ochen av de omkomna deltagarna i utredningen. Det samlade medelsbe- Prop.1989/90:108 hovet uppgår således till 6 milj. kr. Det är lämpligt att ettsärskilt anslag förs upp i statsbudgeten för detta ändamål. Anslaget bör stå tillregeringens förfogande redan under innevarande budgetår. Jagvill betona att detta belopp inte utgör skadestånd eller annan ersättning på gmndav någon försummelse från statens sida. Rättsligt är beloppet närmast attjämställa med en gåva. De mycket speciella omständigheter som föranlett mittförslag innebär dock att utbetalningen får en sådan karaktär att den inte börutlösa gåvobeskattning enligt lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt.Beloppet kommer alltså ograverat de efterlevande till godo. Utbetaladebelopp skall givetvis inte heller tas med i beräkningen vid bestämmande avflygbolagets skadeståndsskyldighet eller avräknas från försäkringar eller andraersättningar med anledning av dödsfallen. I annat fall skulle slutresultatet ivissa fall kunna bli att beloppet i själva verket kommer olika försäkringsbolagoch inte de efterlevande till godo. De aktuella försäkringsbolagen har utfästsig att avstå från avräkning av beloppen och avkastningen av dessa. Deskillnader i fråga om försäkringsskyddet som i allmänhet föreligger mellanprivata och statliga tjänsteresor är inte tillfredsställande. Som nämntstecknar staten redan nu resgodsförsäkring vid utrikes tjänsteresor. Det skulledärför knappast innebära någon principiell nyhet om staten tog på sig ettförsäkringsansvar för såväl olycksfalls- som resgodsmoment vid allatjänsteresor. Jag anser att möjligheterna till ett sådant utvidgat försäkringsskyddbör undersökas. Jaghar i ärendet samrått med cheferna för justitie-, finans- och civildepartementen. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen atttill Ersättning till efterlevande till vissa omkomna vid flygolyckan iOskarshamn på tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret1989/90 under sjätte huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag på . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1989/90:108 Bilaga 1 MellanstadielärarenClaes Rensfeldt, född DepartementssekreterarenLena Askne, född