prop · GD03104 · 1989-12-31 00:00:00 — 4. om han vägrar att i ett fall som avses i 317 § överlämna fartygetsnationalitetshandling till besiktningsmännen, eller 5. om han utan laga hinder vägrar att i ett sådant fall som avses i 367§ på fartyget ta med befälhavare eller , hans aska eller efterlämnadeeffekter. 1989/90:104 Bilaga 5 Dennalag träder i kraft den En sjöförklaring somhar påbörjats vid utgången av men ännu inte avslutats handläggs enligt äldre föreskrifter. En undersökning somvid utgången av har påbörjats av skall även därefter utföras av verket, om inte statens haveri kommission finner det motiverat att ta över den. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenomföreskrivs att 8 kap. 16 § sekretesslagen (1980:100)' skall ha följandelydelse. Prop.1989/90:104 Bilaga 5 Föreslagen lydelse 8 kap. Sekretess gäller i ärende om utredning av fartygs sammanstötning med annat fartyg för uppgift som angår sammanstötningen och härrör från det fartyg som ärendet avser, om fartygs befälhavare eller redare begär det. Sekretess gäller dock inte, om sjöförklaring eller annan sådan undersökning beträffande båda fartygen sker . Sekretess gäller inte heller, om sådan undersökning beträffande det andra fartyget har ägt mm fömt eller tillgång annars finns till motsvarande uppgift rörande det andra fartyget. Sekretessgäller i ärende om utredning av fartygs sammanstötning med annat fartyg ellerav tillbud till sådan händelse för uppgift som angår sammanstötningen ellertillbudet och härrör från det fartyg som ärendet avser, om fartygs befälhavareeller redare begär det. Sekretess gäller dock inte, om säkerhetsmässigundersökning eller sjöförklaring beträffande båda fartygen sker samtidigt.Sekretess gäller inte heller, om sådan undersökning eller sjöförklaringbeträffande det andra fartyget har ägt mm fömt eller tillgång annars finnstill motsvarande uppgift rörande det andra fartyget. Handläggs ärende som anges iförsta stycket vid annan myndighet än domstol, tillämpas 12 kap. 3 § förstastycket hos den myndigheten. I fråga om uppgift iallmän handling upphör sekretessen enligt denna paragraf när motsvarande uppgiftrörande det andra fartyget har blivit tillgänglig och senast när harförflutit från det att sammanstötningen skedde. I fråga om uppgift iallmän handling upphör sekretessen enligt denna paragraf när motsvarande uppgiftrörande det andra fartyget har blivit tillgänglig och senast när harförflutit från det att sammanstötningen eller tillbudet skedde. Denna lag träder i kraftden Lagenomtryckt 1985:1 059. Lagförslageti departementspromemorian Prop. Lagom ändring i jämvägstrafiklagen (1985:192) Härigenomföreskrivs i fråga om jämvägstrafiklagen (1985:192) dels att 1 kap. 1 § skallha följande lydelse, delsatt det i 1 kap. skall införas två nya paragrafer, 4 a och 6 a §§, av följandelydelse, dels att det skall införas ett nytt kapitel, 7 kap., av följandelydelse. 1§ Denna lag tillämpas på jämvägs- Denna lag tillämpas på järnvägs trafik på bana inom eller på trafik på bana inom eller på svensk tågfaija. Vad som föreskrivs svensk tågfaija. Vad som föreskrivs om jämväg i 1 kap., 2 kap. 1 -4 §§ om jämväg i 1 kap., 2 kap. 1 -4 §§ och 5 kap. tillämpas också på tun- och 5 kap. tillämpas också på tun nelbana och spårväg. Bestämmel- nelbana och spårväg. Bestämmel sema i 6 kap. tillämpas också på sema i 6 kap. tillämpas också på tunnelbana och spårväg i den ut- tunnelbana och spårväg i den ut sträckning som anges där. sträckning som anges där. Bestäm melserna i 7 kap. tillämpas också på utredning av olyckor med tunnelba na och spårväg. Av2 kap. 3 § och 3 kap. 1 § följer att vissa bestämmelser i lagen kan tillämpasäven på befordran med annat transportmedel än som anges i första stycket. Ifall som avses i 2 kap. 3 § kan därvid bestämmelser i lagen tillämpas påbefordran även utom . Enligt 3 kap. 1 § och 4 kap. 1 § skall lagen ivissa fall inte tillämpas på befordran av gods eller inskrivet resgods i trafikmed utlandet. Lagentillämpas inte på postbefordran med jämväg. förstås i denna lag a) såvitt gäller förhållandet till passagerare samt till avsändare och mottagare av gods: trafikföretag som bedriver järnvägstrafik och som är part i befordringsavtalet; b) såvitt gäller ansvar i annat fall än vid befordran: innehavare av den bana för järnvägstrafik vid vilken skada har uppkommit. Dådet i 2 kap. 1 § andra stycket, 3 kap. 23 § 4 och 4 kap. 8 § tredje stycket 3 anges att järnvägen har att vidta åtgärder för att gå fri från an svar skall dock med järnväg förstås såväl trafikföretaget som spåran läggningens innehavare. Omnågon av misstag vänder sig Bilaga 6 med ett ersättningskrav till fel ,bör järnvägen hjälpa honom till rätta. Harkraven framställts skriftligen skall den järnväg som mottagit skrivelsen utandröjsmål överlämna denna till den ansvariga järnvägen. Omdet inträffar en järnvägsolycka som medför att någon avlider eller blirallvarligt skadad eller att järnvägsfordon, spåranläggningar eller egendom sominte befordras med järnvägen får betydande skador, skall det göras enundersökning av olyckan, dess orsaker och de uppkomna skadorna. Detsammagäller om det funnits allvarlig fara för att en sådan järnvägsolycka skulleinträffa eller om något har hänt som tyder på brister i järnvägenssäkerhetssystem. Enundersökning enligt 1 § skall göras av den myndighet som regeringen bestämmer som undersöker en järnvägsolycka skall underrätta dem som kan varaberörda och bereda dem tillfålle att yttra sig. De har rätt att närvara vidundersökning på olycksplatsen och vid utredningsarbetet i övrigt, om det kanske utan men för utredningen. Undersökningav järnvägsolyckor eller tillbud skall ske i samråd med den som enligt 23 kap.rättegångsbalken leder förundersökning av det inträffade. Iavvaktan på att undersökningen inleds skall vidta de åt gärder som behövs för att säkerstäl la utredningen och som inte kan uppskjutas. Den myndighet som undersöker Bilaga 6 olyckan eller tillbudet fårhålla förhör med den som antas kunna ge upplysningar av betydelse för utredningen.Myndigheten får också granska föremål som kan antas vara av sådan betydelse. Myndigheten får begära att polismyndigheten biträder vid utredningen,om denna inte kan fullföljas på annat sätt. För polismyndighetens utredninggäller i tillämpliga delar bestämmelserna i om förundersökningi brottmål. Tvångsmedel enligt 2428 kap. får dock användas baraom det finns anledning att anta att det har begåtts ett brott som hör underallmänt åtal. Myndigheten får begära att vittnen eller sakkunniga hörs vid domstoleller att någon föreläggs att tillhandahålla handlingar eller föremål sombevis. En sådan begäran skall göras hos den tingsrätt inom vars område olyckaneller tillbudet har inträffat eller den person som berörs av åtgärden vistas.Rätten skall hålla förhör eller meddela föreläggande, om laga hinder inte möter.Därvid gäller bestämmelserna om bevisupptagning utom huvudförhandling. Om en järnvägsolycka har inträffat, får egendom som kan antas vara avbetydelse för utredning av olyckan inte rubbas utan tillstånd av polismyndigheteneller den myndighet som utreder olyckan. Den som hartillvaratagit egendom som avses i första stycket eller egendom som hartransporterats med järnvägen eller som hör till järnvägsfordon eller spåranläggningarskall genast anmäla det till polismyndigheten eller den myndighet somundersöker olyckan. Om det behövs, får myndigheten omhänderta egendomen. Denna lag träder i kraftden . Betänkandet (Ds Fö 1986:3) . Yttrandenhar avgetts av justitiekanslern, riksåklagaren, , statenskriminaltekniska laboratorium, överbefälhavaren, ,, ,, , , trafiksäkerhetsverket,, luftfartsverket, statens geotekniska institut, (), generaltullstyrelsen, , , statensstrålskyddsinstitut, arbetarskyddsstyrelsen, statens planverk,sprängämnesinspektionen, , ,statens provningsanstalt, statskontoret, , ,kammarrätten i , , , länsstyrelsernai , , och , utredningen (K1985:02) angående organisationsform för undersökning av sjö- ochluftfartsolyckor. i (LO), , , . samt (). Dessutom har och Svenska arbetsgivareföreningenavgett ett gemensamt yttrande. Riksåklagarenhar bilagt yttranden från regionåklagarmyndigheterna i , ochMalmö och i har bilagt yttranden från brandchefernai och kommuner. LO har bilagt yttrande frånKommunalarbetareförbundet. Betänkandet(Ds K 1986:2) Haveriutredningar Prop.1989/90:104 Bilaga 8 Förteckning över remissinstanserna Yttrandenhar avgetts av riksåklagaren, , , överbefälhavaren,, , sjösäkerhetsrådet, luftfartsverket, (), generaltullstyrelsen, fiskeristy-relsen, statensnaturvårdsverk, arbetarskyddsstyrelsen, statskontoret, riks-revisionsverket,tingsrätterna i , , , , , ochLuleå, kommittén (Kn 1981:02) för undersökning av allvarliga olyckshändelser (katastroflcommissionen),sjölagsutredningen. Det , Kungl. Svenska (),i (LO), (), . , ,, , ångfartygs assuransförening (assuransföreningen) och (). Riksåklagarenhar bilagt yttranden från överåklagaren vid överåklagarmyndigheten i Göteborgsåklagardistrikt samt överåklagarna vid regionåklagarmyndigheterna i ,, och . TCO har bilagt yttrande från . Departementspromemorian (Ds 1988:75) Prop. Utredning av '' Yttrandenöver promemorian har avgetts av justitiekanslern, , statensjärnvägar (SJ), , (), transportrådet,, hovrätten över och , kommittén (Kn 1981:02) förundersökning av allvarliga olyckshändelser (katastrofkommissionen), för sjörätt och annan transporträtt, ,. , , AB lokaltrafik. Bilaga 10 1 Förslag till Lag om undersökning av allvarliga olyckor, m. m. Härigenom föreskrivs följande. 1 §Denna lag avser undersökning från säkerhetssynpunkt av olyckor som berör luftfarten, sjöfarten eller spårtrafiken och tillbud till sådana olyckor samt undersökning av andra olyckor och tillbud där en undersök ning är av betydelse från säkerhetssynpunkt. 2 §Olyckor som avses i 1 § skall undersökas enligt denna lag om de är av sådan allvarlig art som anges i det följande, nämligen 1. luftfartsolyckor:Olyckor vid användningen av luftfartyg som har medfört att a) någon har avlidit eller blivit allvarligt skadad, b) luftfartygeteller egendom som inte transporteras med luftfartyget har fått betydandeskador, eller c) luftfartyget är oåtkomligt eller har försvunnit under flygning ochinte har kunnat återfinnas, 2. sjöolyckor:Olyckor vid användningen av handelsfartyg, fiskefartyg eller statsfartyg som har medfört att a) flera människor har avlidit eller blivit allvarligt skadade, b) fartygeteller egendom som inte transporteras med fartyget har fått omfattande skador,eller c) fartyget har försvunnit eller har övergetts i sjön, 3. järnvägsolyckor:Olyckor vid jämvägs-, tunnelbane- eller spårvägs drift som har medfört att a) flera människor har avlidit eller blivit allvarligt skadade, eller b) spårfordon,spåranläggningar eller egendom som inte transporteras med spårfordonet har fåttomfattande skador, 4. andraolyckor: Andra olyckor än som avses i 1 3 om de har medfört att a) flera människor har avlidit eller blivit allvarligt skadade, eller b) omfattandeskador har uppkommit på egendom eller i miljön. Tillbud till olyckor som avsesi första stycket skall undersökas enligt dennalag, om tillbudet inneburit allvarlig fara för att en olycka skulle inträffaeller om tillbudet tyder på ett väsentligt fel hos luftfartyget, fartyget,spårfordonet eller spåranläggningen eller på andra väsentliga brister i säkerhetshänseende. 3 § Regeringen får föreskriva eller i enskilda fallbesluta att en undersökning enligt denna lag skall göras också när en olyckaeller ett olyckstillbud inte är av sådan allvarlig art som anges i 2 § men enundersökning ändå är påkallad från säkerhetssynpunkt. 4 § Undersökning enligt denna lag skall göras ifråga om händelser som Om en sådan händelse berör ett utländskt fartyg, får 80 undersökningenligt denna lag dock göras endast om det finns särskilda Prop. 1989/90:104 skäl och fartyget befinner sig inom Sveriges sjöterritorium. Undersökningenligt denna lag av en händelse som berör ett svenskt fartyg eller luftfartygskall göras även när händelsen har inträffat utomlands, om annat inte följerav en internationell överenskommelse som har biträtts av . 5§ Undersökning enligt denna lag skall göras av den myndighet som regeringenbestämmer. Regeringenfår föreskriva att myndigheten får överlåta åt någon annan att göraundersökningen. 6§ Syftet med en undersökning enligt denna lag skall vara att 1. sålångt som möjligt klarlägga såväl händelseförloppet och orsaken till händelsen som skador och effekter i övrigt, 2. ge underlag för beslut om åtgärder som har som mål att förebygga enupprepning av händelsen eller att begränsa effekten av liknande händelser, 3. ge underlag för en bedömning av de insatser som samhällets räddningstjänsthar gjort i samband med händelsen och, om det finns skäl därtill, förförbättringar av räddningstjänsten. 7 §Den myndighet som gör en undersökning enligt denna lag skall, iden mån det är praktiskt genomförbart, underrätta dem som kan vara berörda av händelsen och bereda dem tillfälle att yttra sig. Dessa har rätt att närvara vid undersökning på olycksplatsen och vid utredningsarbetet i övrigt, om det kan ske utan men för utredningen. Vidtillämpningen av första stycket skall dock alltid iakttas de bestämmelser ommedverkan vid undersökningar som finns i intemationella överenskommelser somhar biträtts av . 8 §En undersökning enligt denna lag skall genomföras i samråd med den som enligt 23 kap. leder fömndersökning av det inträffade. Iavvaktan på att undersökningen inleds får åtgärder som behövs för att säkerställautredningen och som inte kan uppskjutas vidtas av polismyndigheten eller annanmyndighet som regeringen bestämmer. 9 §Den myndighet som gör en undersökning enligt denna lag får hålla förhör med den som antas kunna ge upplysningar av betydelse för utred ningen. Myndigheten får också granska handlingar eller föremål som kan antas vara av sådan betydelse. inte kan fullföljas på annat sätt, får den myndighet som görundersökningen begära att polismyndigheten lämnar den hjälp som behövs vidutredningen. För polismyndighetens utredning och för användningen avtvångsmedel gäller i tillämpliga delar bestämmelsema i om fömndersökningi brottmål. Myndighetenfår begära att vittnen eller sakkunniga hörs vid domstol eller att någon föreläggs att tillhandahålla handlingar eller föremål. En sådan begäran skall göras hos den tingsrätt inom vars område händelsen har inträffat eller den berörda personen vistas. Rätten skall hålla förhör 81 6 1989/90. eller meddelaföreläggande, om laga hinder inte möter. Därvid gäller Prop. 1989/90:104 bestämmelsema om bevisupptagning utom huvudförhandling. 10§ Vid undersökning enligt denna lag av luftfartsolyckor, sjöolyckor eller andrahändelser som berör luftfarten eller sjöfarten får den myndighet som undersökerhändelsen, om denna har inträffat utomlands, begära att svensk konsul somchefen för har utsett håller förhör med personer som antaskunna ge upplysningar av betydelse för utredningen eller granskar handlingareller föremål som kan antas vara av sådan betydelse. 11§ Om det har inträffat en olycka eller en annan händelse som undersöks enligtdenna lag, får egendom som kan antas vara av betydelse för undersökningen inte mbbasutan tillstånd av polismyndigheten eller den myndighet som undersökerhändelsen. Dettagäller inte, om egendomen mbbas för att rädda människoliv eller om det i övrigtfinns synneriiga skäl därtill. 12§ Den som har tagit tillvara egendom som avses i 11 § första stycket skallgenast anmäla det till polismyndigheten eller den myndighet som undersökerolyckan. Detsamma gäller den som, efter en händelse som berör luftfarten,sjöfarten eller spårtrafiken och som undersöks enligt denna lag, har tagittillvara egendom som har transporterats med det luftfartyg, fartyg ellerspårfordon som berörs av händelsen eller egendom som hör till luftfartyget,fartyget, spårfordonet eller till den spåranläggning som berörs av händelsen.Om det behövs, får myndigheten ta omband egendomen. 13 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet brytermot 11 eller 12 § döms till böter, om gämingen inte är belagd med straff ibrottsbalken. 1 ringa fall skall dock inte dömas till straff. 14 § Beslut enligt 11 eller 12 § får överklagas hoskammarrätten. 15 § Regeringen får i fråga om kommunalräddningstjänst föreskriva att kommunen skall underrätta den myndighet somavses i 5 § första stycket om en händelse som skall undersökas enligt dennalag. Dennalag träder i kraft . Lag om ändring i luftfartslagen (1957:297) Härigenomföreskrivs i fråga om luftfartslagen (1957:297)' dels att 11 kap. 8 och 10 13 §§skall upphöra att gälla, dels att 5 kap. 8§, 11 kap. 7§, 13 kap. 3 § och 15kap. 1 § skall ha följande lydelse. Prop.1989/90:104 Bilaga 10 Inträffar det enolyckshändelse vid användningen av ett luftfartyg och medför olyckan att någonavlider, att någon blir allvarligt skadad, att fartyget får betydande skadaeller att egendom som inte transporteras med fartyget får betydande skada,skall befälhavaren rapportera det inträffade. Han skall också rapportera, närdet har funnits någon allvarlig fara för att en sådan olycka skulle inträffaeller när något har hänt som tyder på ett väsentligt fel hos fartyget ellermarkorganisationen. Om befälhavaren inte kanfullgöra dessa skyldigheter, skall fartygets ägare eller bmkare göra det. Regeringeneller den myndighet regeringen bestämmer får begränsa underrättelseskyldighetenoch får besluta att den skall gälla också för medlemmar av besättningen. Ombefälhavaren inte kan fullgöra dessa skyldigheter, skall fartygets ägare ellerbmkare göra det. Ägaren eller brukaren skall rapportera om ett fartyg harförsvunnit under flygning och inte har kunnat återfinnas. Regeringeneller den myndighet regeringen bestämmer får begränsa underrättelseskyldighetenoch får besluta att den skall gälla också för medlemmar av besättningen. Regeringenfår föreskriva att rapportering av händelser som är av betydelse förluftfartens säkerhet skall ske också i andra fall än som anges i första ochandra styckena. Inträffar det en olyckavid användningen av ett luftfartyg och medför olyckan att någon avlider, attnågon blir allvarligt skadad, att fartyget får betydande skador, att egendomsom inte transporteras med fartyget får betydande skador eller att fartyget äroåtkomligt, skall det göras en undersökning om olyckan, dess orsaker och deuppkomna skadorna. Om undersökning frånsäkerhetssynpunkt av luftfartsolyckor och andra händelser som berör luftfartenfinns bestämmelser i lagen (1990:000) om undersökningavall-varliga olyckor, m.m. Lagen omtryckt 1986:166. Detsammagäller, om det har funnits någon allvarlig fara för att en sådan olycka skulleinträffa, om något har hänt som tyder på ett väsentligt fel hos luftfartygeteller markorganisationen eller om ett fartyg har försvunnit under flygning ochinte har kunnat återfinnas. 1989/90:104 Bilaga10 Till böter döms den som 1. uppsåtligen lämnar oriktiga uppgifter i ett ärende, som rör inne hav av certifikat eller behörighets bevis eller frågan om annan behö righet, eller vid prov, kontroller el ler annan tillsyn över behörigheten, 2. bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 4 kap. 20 § första och andra styckena eller 6 kap. 1S § andra stycket första meningen, 3. bryter mot S kap. 4 a § eller mot 4 b § första stycket eller andra stycket första meningen, eller 4. utför passagerartransporter utan att det i biljetter eller stan dardvillkor finns föreskrivna utfäs telser enligt vad som anges i 9 kap. 22 § första stycket. Tillböter döms den som 1. uppsåtligenlämnar oriktiga uppgifter i ett ärende, som rör inne hav av certifikat eller behörighets bevis eller frågan om annan behö righet, eller vid prov, kontroller el ler annan tillsyn över behörigheten, 2. bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 4 kap. 20 § förstaoch andra styckena eller 6 kap. 15 § andra stycket första meningen, 3. bryter mot 8 kap. 4 a § eller mot 4 b § första stycket eller andra stycketförsta meningen, 4. utför passagerartransporter utan att det i biljetter eller stan dardvillkor finns föreskrivna utfäs telser enligt vad som anges i 9 kap. 22 § första stycket, eller 5. brytermot 11 kap. 13 §. Tillböter döms också den som i andra fall än som anges i 1 och 2 §§ försummar någonskyldighet enligt 1 6 eller 8 kap. Bestämmelserna i 6 kap. 15§, 9 kap., 10 kap. 3§ samt 11 kap. 2§ första och tredje styckena och 13 § gälleräven i fråga om luftfart med svenska militära luftfartyg och i fråga om denmilitära markorganisationen. Bestämmelserna i 5 kap. 8 §,6 kap. 15 §, 9 kap., 10 kap. 3 § samt 11 kap. 2 § första och tredje styckenaoch 7§ gäller även i fråga om luftfart med svenska militära luftfartyg och ifråga om den militära markorganisationen. Regeringen eller denmyndighet regeringen bestämmer meddelar i övrigt föreskrifter för den militäraluftfarten och markorganisationen i de ämnen som anges i första avdelningen ochsom inte gäller förhållandet mellan enskilda eller annars måste meddelas i lag. Dennalag träder i kraft den . Lag om ändring i sjölagen (1 891:35 s. 1) Härigenomföreskrivs i fråga om sjölagen (1 891:35 s. 1)' delsatt 314 § skall upphöra att gälla, dels att 70, 301, 302,312, 313 och 315 §§ samt mbriken till 12 kap. skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skallinföras en ny paragraf, 315 a §, och närmast före denna paragrafen ny rubrik,av följande lydelse. 1989/90:104 Bilaga10 Befålhavarepå handelsfartyg eller fiskefartyg skall ofördröjligen avgiva skriftligrapport till 1. när någon i samband med fartygets drift har eller kan antagas havaavlidit eller erhållit svår kroppsskada; 2. när någon ombordanställd i annat fall har eller kan antagas havaavlidit eller erhållit svår kroppskada; 3. när någon i annat fall än som avses under 1 och 2 har eller kan antagashava drunknat från fartyget eller avlidit ombord och begravts i sjön; 4. när allvarlig förgiftning har eller kan antagas hava inträffat ombord; 5. när fartyget stött samman med annat fartyg eller stött på grund; 6. när fartyget övergivits i sjön; 7. när i samband med fartygets drift skada av någon betydenhet har ellerkan antagas hava uppkommit på fartyget eller lasten eller på egendom utanförfartyget; eller 8. när förskjutning av någon be-' tydenhet inträffat i lasten. Befålhavarepå fartyg skall vidare avgiva rapport till , när i anledning avhändelse som inträffat eller kan antagas hava inträffat i samband medfartygets drift verket påfordrar det eller sjöförklaring skall avgivas enligt302 §. Befålhavarenpå ett .svenskt handelsfartyg, fiskefartyg eller statsfartyg skall ofördröjligenrapportera till behörig myndighet 1. närnågon i samband med far tygets drift har eller kan antas ha avlidit eller erhållit svår kroppsska da; 2. när någon ombordanställd i annat fall har eller kanantas ha avlidit eller erhållit svår kroppskada; 3. när någon i annat fall än som avses under 1 och 2har eller kan antas ha drunknat från fartyget eller avlidit ombord ochbegravts i sjön; 4. när allvarlig förgiftning har eller kan antas hainträffat ombord; 5. när fartyget har stött samman med etl annat fartygeller stött på gmnd; 6. när fartyget har övergetts i sjön; 7. när i samband med fartygets drift skada av någonbetydenhet har eller kan antas ha uppkommit på fartyget eller lasten eller påegendom utanför fartyget; eller 8. när förskjutning av någon betydenhet har inträffati lasten. Regeringen fårföreskriva att rapportering av händelser som är av betydelse försjösäkerheten skall ske också i andra fall än som anges i första stycket. Lagen omtryckt 1985:176. Befälhavaren på fartyg skall rapportera till när i anledning av händelse som inträffat eller kan antas ha inträffat i samband med fartygets drift sjöförklaring skall avges enligt 302 §. Rapporten,som upprättas enligt jbrmulär som fastställes av , skallinnehålla utförlig redogörelse för händelsen och de omständigheter som kunnatjäna till ledning för bedömandet av dess orsaker. Den skall upptagafullständig avskrift av vad som antecknats om händelsen ijartygets dagböckeroch kladdar till dem.