prop · GD03101 · 1989-12-31 00:00:00 — Skälen för mitt förslag:För val av stiftsfullmäktige skall enligt 6 kap. 7§ församlingslagen elektorerväljas för varje församling av kyrkofullmäktige eller av kyrkorådet, omkyrkofullmäktige inte finns. högst 500 röstberättigadekyrkomedlemmar får därvid utse en elektor, en församling med mer än 500 menhögst 1000 medlemmar två elektorer och en församling med mer än 1 000 men högst2 000 medlemmar tre elektorer. Församlingar med mer än 2 000 medlemmar fårdärutöver utse ytterligare en elektor för vaije påbörjat tvåtusental medlemmar,dock högst 12 elektorer. I en motion tillkyrkomötet (mot. 1989:42) framhölls att beräkningsgrunden medför en vissöverrepresentation av mindre församlingar vid valen av stiftsfullmäktige och enunderrepresentation av mycket stora församlingar, nämligen de med över 18000röstberättigade kyrkomedlemmar. Motionären föreslog att antalet elektorergenomgående skulle utgöra en för varje påbörjat tvåtusental medlemmar utannågon övre gräns. Kyrkomötet beslöt emellertid att med bifall tillkyrkolagsutskottets betänkande med anledning av motionen anhålla om sådanändring av 6 kap. 7§ församlingslagen, att en församling med högst 500röstberättigade medlemmar tilldelas en elektor och en församling med mer än 500men högst 2000 röstberättigade medlemmar ytterligare en. Därefter bör utan någonövre gräns beräknas ytterligare en elektor för varje påbörjat tvåtusentalmedlemmar (KL 1989:25, kskr. har gåttigenom samtliga 177 valkretsar vid val av stiftsfullmäktige och funnitatt enligt nu gällande bestämmelse skulle 7 178 elektorer utses, medan enligtmotionen 4752 och enligt kyrkomötets förslag 6 249 elektorer skulle utses. Meddet förslag som kyrkomötet har lagt fram tas en viss hänsyn till de småförsamlingarna, som deras överrepresentation begränsas något.Begränsningen av de mycket stora församlingamas representation, vilken enligtvad motionären i kyrkomötet framhöll har upplevts som orättvis, skulle vidareförsvinna. Jag anser att det av kyrkomötet framlagda förslaget bättre ännuvarande bestämmelse tillgodoser kraven på en rättvis fördelning av antaletelektorer v id stiftsfullmäktigevalen. Jag föreslår därför att 6 kap. 7§församlingslagen ändras i enlighet med vad kyrkomötet har hemställt. 2.9 Beslut om ledighet och vikarier för präster Mittförslag: Stiftsstyrelsen skall besluta om semester och annan ledighet förpräster som är anställda i pastorat och för pastorsadjunkter. Stiftsstyrelsenfår överlåta åt kontraktsprostarna att bevilja semester för sådana präster ochförordna vikarier för pastorats-präster, om det behövs. Förslaget innebär ändringar i 16 § prästanställningslagen (1988:184) samt att enny paragraf, 16 a §, förs in i lagen. Stiftsstyrelsen iHärnösands stift har föreslagit att stiftsstyrelsen skall få besluta omledigheter också för pastoratspräster och i andra hand att stiftsstyrelsenskall få delegera beslut om prästvikarier till kontraktsprostarna. Remissinstanserna:Samtliga remissinstanser biträder att ändringar görs Prop. 1989/90:101 i dennuvarande beslutsordningen för ledigheter och vikariat för prästerna. Flertaletremissinstanser förordar dock att får besluta om vikarier förprästerna vid semestrar och kortare ledigheter. Ett par remissinstanserefterlyser dessutom en översyn av fördelningen av vissa uppgifter mellandomkapitlet och stiftsstyrelsen. Skälenför mitt förslag: 1 16§ prästanställningslagen föreskrivs att stiftsstyrelsentillsätter vikariat på bl. a. tjänster som domprost, kyrkoherde och komminister.Vikariat på en komministertjänst får dock tillsättas endast om pastoratet begärdet. Enligt 37 § prästanställningsförordningen (1989:84) är det emellertiddomkapitlet som beslutar om semester och annan ledighet för präster som äranställda i pastorat och för pastorsadjunkter. får överlåta åt enkontraktsprost att bevilja semester för dessa präster. Erfarenheternaav tillämpningen av bestämmelserna om kompetensfördelningen mellan domkapitlenoch stiftsstyrelsen i den nya stiftsorganisation som trädde i kraft under år1989 visar , att beslutsordningen i ärenden rörande ledigheter ochvikariat för prästerna blir onödigt komplicerad. Sålunda har stiftsstyrelsen iHärnösand hos regeringen föreslagit att reglerna ändras så att handläggningenblir enklare. Iregeringens skrivelse till kyrkomötet (1987:1) om ny organisation pålokal- och stiftsplanet i , m.m., genom vilken kyrkomötetsyttrande inhämtades över bl. a. förslaget till prästanställ-ningslag,presenterade regeringen också ett principförslag till huvudsaklig ansvarsfördelningmellan stiftsstyrelse och domkapitel. Enligt detta borde stiftsstyrelsenbesluta bl. a. i ärenden rörande tjänstledighet och vikarier för präster. I detförslag till prästanställningslag som kyrkomötet hade att yttra sig över hadeemellertid inte tagits in någon bestämmelse om beslutsordningen rörandetjänstledigheter. Närkyrkomötet behandlade regeringsskrivelsen, hade det också att ta ställning tillett par motioner, i vilka föreslogs att skulle besluta om tjänstledighetoch vikarier för präster. Motionerna i den del som avsåg beslut omtjänstledighet för präster avstyrktes av kyrkolagsutskottet (KL 1987:5) medföljande uttalande: uppfattning har dessa uppgifter inte så nära samband med domkapitletsövriga uppgifter att de bör ligga på . Uppgifterna är av meraadministrativ karaktär och kan med fördel ligga hos stiftsstyrelsen. Utskottetifrågasätter emellertid om inte befogenheten för stiftsstyrelsen att besluta omtjänstledighet och entledigande måste ges i lag med hänsyn till reglerna i 8kap. Ocksåi frågan om tillsättning av vikariat, som enligt regeringens förslag skulleligga hos stiftsstyrelsen, avstyrkte utskottet motionerna. Det påpekadeemellertid , att enligt den ordning som då ännu gällde kunde domkapitletdelegera beslutanderätten i fråga om korttidsvikariat och vissa kortaretjänstledigheter till kontraktsprosten. Dettaär en praktisk ordning som även bör övervägas för framtiden. Om stiftsstyrelsen skall ges befogenhet att delegera beslutanderätten i dessa fall torde föreskrifter om detta behöva ges i lag. Kyrkomötet beslöt i härberörda delar att tillstyrka 16 § i regeringens förslag till prästanställningslagsamt som sin mening ge regeringen till känna vad utskottet hade anfört (kskr.1987:22). Det är enligt min meningangeläget att förenkla handläggningen av ärendena om ledighet och vikarier förprästerna. Att vart och ett av dessa relativt talrika men oftast enkla ärendenskall sysselsätta olika myndigheter på skilda nivåer är inte rimligt. Motbakgrund av kyrkomötets uttalanden och önskemål från de närmast berördamyndigheterna vill jag därför föreslå, att stiftsstyrelserna får besluta intebara om vikarieförordnandena utan också om ledigheter för pastoratspräster ochpastorsadjunkter. Det bör också vara möjligt för dem att tillkontraktsprostarna delegera rätten att besluta om semester men också att i sambanddärmed förordna vikarie tor pastoratsprästema, om det behövs och i fråga omkomministertjänster - pastoratet begär det. Eftersom stiftsstyrelsernaär kyrkokommunala organ måste såsom kyrkomöte också framhöll bestämmelser om deras befogenheter ges i lag. Mitt förslag i det föregående omstiftsstyrelsemas befogenheter att bevilja ledighet för pastoratspräster ochdelegera vissa beslut till kontraktsprostarna innebär därför att ändringarmåste göras i prästanställningslagen. De bestämmelser som det här är frågan omkan inte anses vara sådana grundläggande bestämmelser om prästtjänster isvenska kyrkan att kyrkomötets yttrande över lagförslaget först måste inhämtas. Mittförslag: I kyrkliga indelningslagen (1988:185) görs ändringar av huvudsakligenredaktionell natur. Ändringarna avser2 kap. 1, 2 och 18 §§, 3 kap. 1 § samt rubriken närmast före 2 kap. 24§ ilagen. Skälen för mitt förslag:Som en del av den lagtekniska lösningen till reformen om en ny organisation påstifts- och lokalplanet i (prop. 1987/88:31 och 67, KU 30, rskr.181) bröts föreskriftena om ändringar i indelningen i församlingar ut urdåvarande 3 kap. lagen (1979:411) om rikets indelning i kommuner,landstingskommuner och församlingar (omtryckt 1988:195). Dessa föreskrifter omterritoriella församlingar har i kyrkliga indelningslagen förts samman medföreskrifter om indelning i stift och kontrakt samt territoriellapastorat. I den nya lagen finns också bestämmelser om bildandet av kyrkliga samfälligheter.Genom reformen fördes beslutanderätten i vissa indelningsfrågor över frånregeringen till kammarkollegiet och stiftsstyrelserna. Den kyrkligaindelningslagen trädde i kraft . Under hand har därefter frånbl. a. kammarkollegiet förts fram önskemål om att i lagtexten görs vissa förtydligandenoch kompletteringar för att underlätta tillämpningen. Jag kommer här att ta uppnågra sådana kompletteringar av närmast redaktionell natur. Såvälterritoriella som icke-territoriella församlingar och pastorat om- Prop.1989/90:101 fattas av den kyrkliga indelningslagens bestämmelser om denregionala indelningen och om bildande av kyrkliga samfälligheter. Lagens övrigaföreskrifter avser dock endast den territoriella indelningen. För att ge en bättreöverblick över lagen och även göra tydligt vilka bestämmelser som endast avserden territoriella indelningen föreslår jag mindre redaktionella ändringar i 2kap. 1 och 2 §§ samt 3 kap. 1 §. Kammarkollegiethar fått besluta om sådana ändringar i kommun- ochförsamlingsindelningen som behövs på grund av oregelbundenhet i indelningeneller med hänsyn till fastighetsförhållandena. Denna beslutanderätt i fråga omändringar i församlingsindelningen fördes också in i 2 kap. 2§ kyrkligaindelningslagen. Genom samma lag fick kammarkollegiet ta över regeringensbeslutanderätt i alla de ärenden om ändring i församlingsindelningen som intehar samband med en ändring i kommunindelningen. 1§ kyrkliga indelningslagen har omfattningen av regeringens beslutanderättfastställts genom en hänvisning till 1 kap. lagen om ändringar i Sverigesindelning i kommuner och landstingskommuner. Denna hänvisning är enligt minmening olycklig, då den också hänvisar till de bestämmelser enligt vilkakammarkollegiet får besluta om ändringar i indelningen av kommuner. Nären kommungräns och församlingsgräns skall ändras, kan nuvarandelydelse av den nämnda paragrafen leda till situationen att kammarkollegietfattar beslutet om ändringen av den kommunala indelningen medan regeringenmåste fatta beslutet om den ändrade församlingsgränsen. Detta stämmer inteöverens med de motiv som angavs i prop. 1987/88:31 (s. 122) för att tillkammarkollegiet delegera flertalet ärenden om församlingsindelning. Ordningeninnebär dessutom ett oönskat återtagande av en given delegation tillkollegiet. Bestämmelseni 2 kap. 1 § kyrkliga indelningslagen bör därför kompletteras så, attregeringens beslutanderätt i ärenden om indelningar i församlingar avgränsas tillatt endast avse sådana ärenden som har direkt samband med de större ändringari den kommunala indelningen som regeringen alltid skall besluta om. Jag läggerdärför fram ett förslag till en sådan lagändring. Ändringari församlingsindelningen träder alltid i kraft . Enligt 2 kap. 18§ andra stycket kyrkliga indelningslagen skall i normalfalletindelningsbeslutet meddelas senast . Om berörda församlingarär överens och ändringen inte föranleder en ekonomisk reglering mellanförsamlingarna får dock besluta om indelningsändringen så sentsom före indelningsändringen skall träda i kraft. har sin motsvarighet i föreskrifterna om ändringar i den kommunalaindelningen i 1 kap. 12§ lagen om ändringar i indelning i kommuner ochlandstingskommuner. 1kyrkliga indelningslagen saknas en motsvarande bestämmelse om när kammarkollegiet senast skall meddela beslut om ändrad församlingsindel ning på grund av oregelbundenhet i indelningen eller med hänsyn till fastighetsförhållandena. En sådan bestämmelse fanns dock i 3 kap. 8§ i 31 lagen om ändringar iSveriges indelning i kommuner och landstingskommuner i dess lydelse före den 1januari 1989. 1987/88:31 (s. 309) avsågs inte någon saklig ändring närbestämmelsen fördes över till den kyrkliga indelningslagen. Kammarkollegietsbeslut i dessa indelningsärenden bör alltså liksom tidigare fattas senast tremånader innan ändringen skall träda i kraft. Jag föreslår därför att föreskrifternai 2 kap. 18 § andra stycket kyrkliga indelningslagen förtydligas i dettaavseende. Jag vill också tatillfallet att föreslå en mindre redaktionell justering i kyrkligaindelningslagen. Rubriken "hur man överklagar beslut om ändrad församlingsindelning" före 2 kap. 24 § bör lämpligen flyttas och sättas före 25 §.Rubriken har nämligen samband endast med innehållet i 25 §. 2.11 Närvarorätt för personalföreträdare i kyrkokommunalanämnder Mitt förslag:Lagen (1975:364) om närvarorätt vid sammanträde med nämnd hos församling ellerkyrklig samfällighet skall upphöra att gälla vid utgången av . Skälenför mitt förslag: Enligt lagen om närvarorätt vid sammanträde med nämnd hosförsamling eller kyrklig samfällighet får regeringen efter framställning av enförsamling eller en kyrklig samfällighet medge att kyrkorådet eller någon annannämnd hos den kyrkliga kommunen får besluta att företrädare för de anställda ikommunen får närvara vid nämndens sammanträden och delta i överläggningarnamen inte i besluten. Ipropositionen (prop. 1975:61) där förslaget till lag lades fram uttalades(s. 15) att det vidgade arbetstagarinflytandet på det kommunala och landstingskommunaiaområdet borde följas av liknande åtgärder på det kyrkokommunala området. Försökmed vidgad närvarorätt borde därför komma till stånd även i de kyrkligakommunerna. Föredraganden räknade dock med att försöksverksamheten endastskulle behöva pågå . I betänkandet (SOU1982:56) och medbestämmanderätt föreslogmedbestämmandekommittén att närvarorätt för företrädare för de anställda vidsammanträden med kommunala nämnder skulle omfatta såväl kommuner och landstingsom kyrkliga kommuner. 1984/85:200 om närvarorätt förpersonalföreträdare i kommunala nämnder lade regeringen emellertid endast framförslag om närvarorätt som omfattade de borgerliga kommunerna och landstingen.Föredragande statsrådet anförde som skäl för detta bl. a. följande: Deborgerliga och de kyrkliga kommunerna har, även om en likformighet hareftersträvats, delvis utvecklats efter skilda linjer. a. i fråga om kommunernas storlek och antalet arbetstagare i dessa. Andraolikheter är sammansättningen av styrelserna och det särskilda inslag detprästerliga ämbetet utgör. På det kyrkokommunala området finns dessutom enojämn struktur i organisatoriskt hänseende. Föredragandenhänvisade vidare till det då pågående utredningsarbetet genom kyrkokommittén omsvenska kyrkans struktur på lokal- och stiftsplanet och menade att dettaarbete borde avvaktas innan en mera permanent lagstiftning om närvarorättinfördes också på det kyrkokommunala området. tog intesärskilt upp frågan om närvarorätt för personalföreträdare i kommunalanämnder. I den fortsatta framväxten av den nya organisationen på lokal- ochstiftsplanet i har inte heller förts fram krav om en merapermanent lagstiftning om närvarorätt i de kyrkokommunala nämnderna. Under denära som lagen varit i kraft har framställningar om medgivande enligtlagen kommit in i mycket begränsad omfattning. Den numera regleradenärvarorätten i de borgerliga kommunerna omfattar inte kommunstyrelsen utanendast övriga nämnder i kommunen. Om man för över detta till förhållandena isvenska kyrkan, skulle det innebära att kyrkorådet undantas. i det stora flertalet fall är den enda nämnden i en kyrklig kommun,framstår en sådan anpassning för de kyrkliga kommunerna inte särskiltangelägen. Enligt min mening bör därför lag upphöra att gälla vidutgången av innevarande mandatperiod, dvs. vid utgången av . Mitt förslag:Lagen (1976:173) om gemensamt nattvardsfirande mellan och andrakristna samfund i landet skall upphöra att gälla vid utgången av . Kyrkoförfattningsutredningensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt (SOU 1987:4 s. 210-211). Kommitténhar dock föreslagit att lagen skulle upphävas vid utgången av . Remissinstanserna:Utredningens förslag i aktuell del lämnas utan erinran av remissinstanserna. Kyrkomötet: 1988 årskyrkomöte tillstyrkte att lagen upphävs vid utgången av (, KL 10, kskr. Skälen för mitt förslag: Ilagen om gemensamt nattvardsfirande mellan och andra kristnasamfund regleras dels villkoren för när en präst i skall fåbiträda vid nattvardsgudstjänster inom andra kristna samfund i landet, delsvillkoren för att den som i något annat kristet samfund är behörig att leda ennattvardsgudstjänst skall i en församling i få biträda vid enekumenisk nattvardsgudstjänst. Föreskrifterna i lagen faller numera inom ramenför kyrkomötets normgiv-ningskompetens. kyrkomöte beslöten kyrklig kungörelse (SKFS 1988:2) om firande av nattvard, m. m. Kungörelsenär dock inte tillämplig på en sådan ekumenisk nattvardsgudstjänst som avses i1976 års lag. Samma års kyrkomöte uppdrog emellertid åt centralstyrelsen attta fram förslag till en kyrkligkungörelse om ekumeniskt nattvardsfirande, som skulle kunna Prop. 1989/90:101ersätta lag. Enligt vad jag har inhämtat arbetar den avcentralstyrelsen tillsatta kyrkoordningskommittén med att tafram förslag till en reglering av det kyrkliga ämbetet. I anslutning tilldetta arbete skall kommittén också presentera förslag till en reglering avekumeniska nattvardsgudstjänster i . Kommitténs delbetänkande idessa frågor väntas föreligga . Efter remissbehandling ochberedning i centralstyrelsen avses kyrkomöte kunna besluta i frågorna.Jag föreslår därför att lag upphävs vid utgången av . Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. lag om ändring i lagen(1982:942) om , 2. lag om ändring i lagen(1972:229) om kyrkliga indelningsdelegerade, 3. lag om ändring i lagen(1972:704) om kyrkofullmäktigval, m. m., 4. lag om ändring i lagen(1982:943) om kyrkomötet, , 5. lag om ändring iförsamlingslagen (1988:180), 6. lag om ändring i prästanställningslagen(1988:184), 7. lag om ändring i kyrkligaindelningslagen (1988:185), 8. lag om upphävande av lagen(1975:364) om närvarorätt vid sammanträde med nämnd hos församling ellerkyrklig samfällighet, 9. lag om upphävande av lagen(1976:173) om gemensamt nattvardsfirande mellan och andrakristna samfund i landet. Ifråga om lagförslag 3 har samråd skett med chefen för . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen 1. atti den ordning som anges i punkt 9 första stycket övergångs bestämmelserna till regeringsformen anta förslaget till lag om änd ring i lagen (1982:942) om , 2. attanta övriga lagförslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Propositionenshuvudsakliga innehåll ....................... 1 1 Förslag till lag om ändring ilagen (1982:942) om . 2 Förslag till lag om ändring ilagen (1972:229) om kyrkliga indelningsdelegerade 4 3 Förslag till lag om ändring ilagen (1972:704) om kyrkofullmäktigval, m.m 6 4 Förslag till lag om ändring ilagen (1982:943) om kyrkomötet 8 5 Förslag till lag om ändring iförsamlingslagen (1988:180) 10 6 Förslag till lag om ändring i prästanställningslagen(1988:184) 13 7 Förslag till lag om ändring ikyrkliga indelningslagen (1988:185) .. 14 8 Förslag till lag om upphävandeav lagen (1975:364) om närvarorätt vid sammanträde med nämnd hos församlingeller kyrklig samfällighet......... .. 16 9 Förslag till lag om upphävandeav lagen (1976:173) om gemensamt nattvardsfirande mellan ochandra kristna samfund ilandet ......................................................... .. 17 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde ... 18 1 Inledning......................................................... .. 18 2.1 ...................... .. 19 2.2 Kyrkliga indelningsdelegerade.......................... .. 20 2.3 Val av fullmäktige i kyrkliga samfälligheter......... .. 21 2.4 Kyrkomötets sammanträdestider ..................... .. 22 2.5 Sammansättningen av kyrkomötetsbesvärsnämnd 23 2.6 Den kyrkliga verksamheten för teckenspråkiga .. .. 24 2.7 Val av elektorer förstiftsfullmäktigevalen.......... .. 26 2.8 Antalet elektorer vid val avstiftsfullmäktige....... .. 27 2.9 Beslut om ledighet och vikarierför präster......... .. 28 2.10 Kyrkliga indelningslagen ........................... :.. 30 2.11 Närvarorätt för personalföreträdare i kyrkokommunala nämnder 32 2.12 Ekumeniskt nattvardsfirande.......................... 33 3 Upprättade lagförslag......................................... 34 4 Hemställan....................................................... 34 5 Beslut............................................................. 34 Tryckeri, 1990 35