prop · GD0387 · 1989-12-31 00:00:00 — Tvåårsfristeni andra stycket kan ibland löpa ut i nära samband med tidpunkten för makarnas förmögenhetsrätlsligadispositioner. Så kan t. ex. vara fallet när det gäller bodelning. 2 § skall en bodelning göras med utgångspunkt iegendomsförhållandena den dag då talan om äktenskapsskillnad väcktes eller, omäktenskapet har upplösts genom den ena makens död utan att ett mål omäktenskapsskillnad pågick, den dag då dödsfallet inträffade. Denna lidpunktblir också bestämmande för vilken lag som skall tillämpas vid bodelningen. Omtidsfristen i andra stycket löper ul eller en make byter hemvist efler den avgörandetidpunkten, skall något byte av den tillämpliga lagen inte ske. Del sagdagäller också när en bodelning skall förrättas här i landet till följd av ettutländskt beslut om boskillnad, legal separation eller äktenskapsskillnadeller om äktenskapets återgång eller ogillighet. Efter den för bodelningenavgörande tidpunkten kan det dock, som har framhållits i specialmotiveringen till3 §, träffas ell avtal som innebär att en annan lag än den som följer av 4 §skall läggas till grund för bodelningen. Avdel nu sagda följer att fråga om byte av tillämplig lag enligt andra stycketinte kan uppkomma under pågående tvist om bodelning. 1 andra rättsligaförfaranden om makars förmögenhetsförhållanden kan frågan aktualiseras. Del ärexempelvis fallet om en make begär rätlens tillstånd till enförmögenhetsdisposition för vilken erforderiigt samtycke från den andra makeninte har kunnat fås. Under handläggningen av etl sådant ärende kan villkorenenligt andra stycket för byte av den tillämpliga lagen uppfyllas.Tillståndsfrågan får då avgöras med utgångspunkt i bestämmelserna i den nyalagen. Ettbyte av tillämplig lag innebär att den nya lagen i princip blir tillämplig påsamtliga tillgångar som makarna äger. 1 del mest praktiska fallet, nämligen allen bodelning skall ske med tillämpning av svensk lag, betyder det atl densvenska lagens regler om vilken egendom som skall ingå i bodelningen, hurskuldtäckning skall ske, hur makarnas andelar skall bestämmas och hur egendomenskall läggas ul på lotter skall tillämpas, oavsett vad en tidigare gällande lagföreskriver i dessa frågor. Att t. ex. viss egendom enligt den tidigare lagenär undantagen från bodelning kommer aUtså att sakna betydelse. Skulle detta idet enskilda fallet leda till oskäliga resultat, kan jämkning av bodelningenkomma i fråga (jfr 12 kap. 1 § ). Principenatl den nya lagen skall tillämpas på all makarnas egendom har en viktiginskränkning så till vida alt giltigheten av tidigare företagna rättshandlingarskall bedömas med utgångspunkt från bestämmelsema i den då tillämpliga lagen.Frågan behandlas närmare i specialmotiveringen till5§. Närenutländsk lag skall tillämpas på makars förmögenhetsförhållanden kan entillämpning i enstaka fall komma all strida mot svensk ordre public. Densituationen behandlas i 15§. Ytterligare inskränkningar i tillämpningen avutländsk räll kan följa av bestämmelserna i 612 §§. Enrättshandling mellan makar avseende deras förmögenhetsförhållanden är giltig,om den stämmer överens med den lag som är tillämplig på makamasförmögenhetsförhållanden när rättshandlingen företas. Företas rättshandlingenföre äktenskapet, är den giltig, om den stämmer överens med den lag som blirtillämplig när makama ingår äktenskap. Rättshandlingenskall vidare anses giltig lill formen, om den uppfyller formkraven enligt lageni den stal där den företas eller där makama då har hemvist. Äktenskapsförordmellan makar som har hemvist i när rättshandlingen företas blir dockgällande här i landet endast om registrering sker enligt bestämmelsema i äktenskapsbalken.Gåva mellan makar som har hemvist i när gåvan ges blir gällande molgivarens borgenärer endast om vad som föreskrivs för sådan giltighet i 8 kap. 1§ har iakttagits. (Jfr4 kap. 4 och 11 §§ i de sakkunnigas lagförslag 1.) Makarsmöjligheter all ingå avtal (t.ex. äktenskapsförord och bodelningsavtal), alllämna varandra gåvor och att vidta andra dispositioner beträffande sin egendomvarierar mellan olika rättsordningar. Gihigheten och verkan av sådanarättshandlingar med intemationell anknytning kan aktualiseras i högst skiftandesituationer. 1 den förevarande paragrafen ges regler om i vilken utsträckningsådana rättshandlingar blir giltiga i . Bestämmelsemai första stycket, som bildar utgångspunkt för de övriga bestämmelserna iparagrafen, innehåller i första meningen den närmast självklara regeln att enrättshandling mellan makar avseende deras förmögenhetsförhållanden är giltig,om den stämmer överens med reglerna i den lag som är tillämplig på makarnasförmögenhetsförhållanden när rättshandlingen företas. Del föreskrivs vidare iandra meningen atl en rättshandling som förelagils före äktenskapet är giltig,om den stämmer överens med de regler som blir tillämpliga när makarna ingåräktenskap. Ibestämmelserna anges endast att en rättshandling under angivna fömtsättningarskall anses giltig. De skall inte motsatsvis tolkas på det sättet all enrättshandling måste anses ogiltig, om den inte står i överensstämmelse med reglemai den för rättshandlingen tillämpliga lagen. Huvudregeln bör visseriigen varaall makarna skall hålla sig till de regler som den tillämpliga lageninnehåller. Det finns emellertid som utredningen har framhållit (sebetänkandet s. 266 f) - fall då detta betraktelsesätl leder alltför långt. 1 vartfall bör man vara återhållsam med att underkänna rättshandlingar som makama medvisst fog har utgått från skall gälla. Bestämmelsemainnebär alltså att en rättshandling som företas enligt reglerna i den lag som är tillämplig på makarnas förmögenhetsförhållan den när rättshandlingen företas behåller sin giltighet även om rättshand lingen inte stämmer överens med en lag som sedermera blir tillämplig (jfr 3 § första stycket andra meningen förordning). Det bör i allmän het inte vålla några svårigheter att upprätthålla den gmndsatsen. Om t. ex. 46 makar i enlighet med entidigare tillämplig lag genom ett äktenskapsförord Prop. 1989/90:87 har gjortett tidsbegränsat förordnande eller bestämt all egendom skall ingå i bodelningvid dödsfall men inte vid skilsmässa, bör förordnandet kunna tillämpas enligtsin ordalydelse även efler en övergång till svensk lag, trots all denna integer några motsvarande möjligheter. När rättshandlingen avser en i svensk lagartfrämmande regeltyp eller hänför sig lill rättsliga kategorier som saknardirekt motsvarighet hos oss kan det däremot bli nödvändigt all modifiera desstillämpning. Frågan i vad mån sådana modifieringar behövs får överlämnas ål denpraktiska rättstillämpningen. 1andra stycket behandlas frågan vad som krävs för all en rättshandling skallanses giltig lill formen. Redan av paragrafens första stycke följer all rättshandlingenär giUig till formen, om den uppfyUer formkraven i den lag som enligt vad somanges i första stycket är tillämplig på makarnas förmögenhetsförhållanden. Av bestämmelsemai andra stycket följer emellertid all rättshandlingen är giltig lill formenockså om den uppfyller kraven enligt lagen i den stat där den företas eller därmakama har hemvist. Formkravet skall alltså kunna prövas enligt altemativarättsordningar, vilket är den gängse metoden att behandla formfrågor i intemationelltprivaträltsliga sammanhang (jfr 1 § p. 6 lag). Tillformkravet hör sådant som krav på skrifllighet, undertecknande, bevillning ochregistrering. För atl en rättshandling skall anses giltig lill formen måste denuppfylla samtliga formkrav som föreskrivs i någon viss av de altemativttillämpliga lagama. Det går inte all kombinera kraven i olika lagar, l.ex. pådet sättet att en underlåten registrering i ell land uppvägs av allrättshandlingen registreras i etl annal land. Avhänsyn till borgenärer här i har i paragrafens tredje stycke införtsskyddsregler såvitt gäller rättshandlingar mellan makar som har hemvist iSverige när rättshandlingen företas. Frågan har berörts i den allmännamotiveringen (se avsnitt 2.2.4). eller äktenskapsförord mellan sådanamakar blir gällande här i landet endast om registrering sker enligt bestämmelsemai . Såvitt gäller gåva reglerar bestämmelsen dock bara vad somkrävs för all gåvan skall bli gällande mot givarens borgenärer. Registreringkrävs nämligen inte enligt 8 kap. 1 § för att gåvan skall bligällande mellan makama. Bestämmelsema motsvarar praktiskt sett vad som gäller enligt lag (2 § p. 3) och förordning (4 § andrastycket). Enligtbestämmelserna i (se 8 kap. 1 §) blir vissa gåvor mellan makar gällande mol givarens borgenärer utan registrering. För vissa andra gåvor räcker del inte med registrering enligt för att de skall bli gällande mol givarens borgenärer utan det krävs ytterli gare åtgärder (se 8 kap. 1 § tredje stycket ). Detta har 47 beaktats vid utformningen av förevarande stycke. Särskilda bestämmelser ombodelning m. m. Prop. Påbegäran av en make eller en dödsbodelägare skall svensk lag tillämpas beträffandeförfarandei vid bodelning, även om utländsk lag är tillämplig på makamasförmögenhetsförhållanden. Bestämmelsema i svensk lag om förfarandei vidbodelning får tillämpas också när den utländska lagen föreskriver en annan formför delning eller avräkning beträffande makars egendom. Enbodelning enligt 9 kap. 1 § andra stycket får dock förrättasbara om den tillämpliga utländska lagen på motsvarande sätt tillåter makarnaall förrätta bodelning under äktenskapet när de är ense. (Jfr4 kap. 5 § i de sakkunnigas lagförslag 1.) Bestämmelsernai förevarande paragraf klargör atl svensk lag kan tillämpas på frågor om förfarandeivid bodelning även om utländsk lag är tillämplig på makarnasförmögenhetsförhållanden och därmed på bodelningen i materiellt hänseende. Allförfarandei vid bodelning, kan följa svensk lag är inte någon nyhet. Del följeri princip redan av den allmänt vedertagna regeln att det i svensk lagföreskrivna förfarandei kan användas oavsett vilken lag som är tillämplig imateriellt hänseende (jfr betänkandet s. 269 f och NJA 1968s. Närdet gäller rätten all erhålla bodelning får den anses tillhöra ett landsmateriella regler om makars förmögenhetsförhållanden (jfr betänkandet s. 270).Om en främmande lag är tillämplig på makamas förmögenhetsförhållanden, måsteden alltså i princip ge stöd för alt en make har rätt att erhålla bodelning föralt bodelning skall kunna ske i . Av förevarande paragraf framgår dockall det svenska bodelningsförfarandel får tillämpas också när den utländskalagen i stället för bodelning föreskriver en annan form av delning elleravräkning beträffande makars egendom. Deflesta rättsordningar torde innehålla regler om rätt atl erhålla bodelning(eller motsvarande) med anledning av äktenskapsskillnad (eller liknandeseparation) och med anledning av en makes död. Skulle en sådan räll saknasenligt någon rättsordning, kan det aktualisera frågan om tillämpning av 15 § (ordrepublic). Vadgäller rätten all erhålla bodelning under äktenskapet ulan samband med någonseparation kan förhållandena dock vara olika i olika länder. I svensk räll kansådan bodelning bara ske, om makarna är ense (se 9 kap. I § andra stycket ).I vissa utländska rättssystem saknas möjlighet lill bodelning under äktenskapetmedan andra ger en sådan rätt även då makarna är oense. I andra stycket avförevarande paragraf behandlas frågan i vad mån en sådan bodelning skall kunnaske enligt svensk lag när en främmande lag är tillämplig på makamasförmögenhetsförhållanden. Första styckd Prop. Reglemaom hur bodelning skall förrättas rör i första hand makama själva (jfr 9 kap. 5§ ). Först om makarna inte kan komma överens blir del aktuelltatt vända sig lill domstol och då i första hand för att få en bodelningsförrättareförordnad all lösa bodelningsfrågan (jfr 17 kap. 1 § ). Utländskaförfaranderegler kan emellertid vara så artskilda från de regler och denorganisation som vi använder här i landet i samband med bodelning att delskulle vara svårt och i vissa fall kanske omöjligt all tillämpa dem. Del måstedärför finnas en möjlighet all även i situationer när utländsk lag skalltillämpas i materiellt hänseende använda sig av svenska förfaranderegler för atlfå en bodelning verkställd. En sådan ordning tillämpas som har nämnts redan och innebär således ingen principiell nyhet. Med hänsyn lill vad som haranförts nu finns del dock skäl all låta denna ordning komma till ullryck direkti lagtexten. 1 förevarande stycke har därför lagils in en bestämmelse med detinnehållet. Delär alltså bestämmelser av processuell karaktär i svensk lag som står lillförfogande när del svenska bodelningsförfarandel skall tillämpas. Hit hör bestämmelsemaom bodelningsförrättare, bouppteckning, vård och förvaltning av makes egendom,möjligheten att verkställa utmätning när bodelning skall ske och egendomen ärsalt under förvaltning samt konkursbos förvaltningsrätt över en makes egendom.Den praktiska tillämpningen av dessa och liknande föreskrifter kan givetvispåverkas av de materiella reglerna i den tillämpliga lagen. Deregler som styr del materiella slutresultatet av bodelningen hör inte hit. Delrör sig grovt uttryckt om regler som anger vilken egendom som skall ingå i enbodelning, hur makamas andelar i denna egendom skall beräknas, hur egendomenskall läggas ut på lotter samt efler vilka gmnder slutresultatet kan jämkas. Meratekniskt betonade regler som exempelvis rör frågor om tidpunkten för betalningeller om uppskov med eller säkerhet för betalningen bör dock kunna ansestillhöra förfarandei och bedömas enligt svensk lag. I övrigt får frågomaavgöras med ledning av de syften som bär upp varje särskild bestämmelse. Bestämmelseni första meningen av förevarande stycke innebär bl. a. att makar själva kanförrätta bodelning med iakttagande av formföreskrifterna i svensk lag. Enkonsekvens av del blir alt makama har möjlighet att träffa föravtal ombodelning i enlighet med bestämmelserna i 9 kap. 13 § . Avbestämmelsema i detta stycke följer alltså all förfarandet med en svensk bodelningsförrättareslår lill makamas förfogande även i sådana fall då utländsk rätt skalltillämpas i materiellt hänseende. Förfarandet med en svensk bodelningsförrättarestår därmed till buds även i sådana fall då del skall ske en värdemässigavräkning som resulterar i ell fordringsanspråk för den ena maken mot denandra (exempelvis västtysk räll) eller när del skall fastställas ellengångsbelopp beräknat med utgångspunkt från makarnas respektive förmögenhet(exempelvis engelsk räll). 4 1989/90. 1 saml Nr 87 principredan av den allmänt vedertagna regeln att det i svensk lag före- Prop.1989/90:87 skrivnaförfarandei kan användas oavsett vilken lag som är tillämplig i Med hänsyn till utgången i rättsfallet NJA 1968 s. 126är det emellertid tveksamt om denna uppfattning kan slå igenom utan stödav en uttrycklig lagbestämmelse. Paragrafen innehåller därför i första stycketen uttrycklig föreskrift i ämnet. Beträffandevissa gränsdragningsfrågor som kan uppkomma i förhållande till reglerna omunderhåll lill make i samband med skilsmässa hänvisas till vad som sagts i specialmoliveringentill 1 §. 1andra stycket behandlas möjligheten all förrätta bodelning under äktenskapet.Enligt 9 kap. 1 § kan en sådan bodelning förrättas mellanmakarna utan att något mål om äktenskapsskillnad pågår, om de är ense.Bodelningen skall föregås av en anmälan lill tingsrätten, som skall registreraanmälan. Möjlighetenatt förrätta bodelning under äktenskapet får som nämnts ses som en delav svensk lags materiella regler om makars förmögenhetsförhållanden. Den börinte utan vidare kunna utnyttjas när utländsk lag gäller i ell äktenskap. Enförutsättning bör vara all den utländska lagen innehåller en motsvarandemöjlighet för makar att förrätta bodelning under äktenskapet när de är ense.Det får dock anses vara tillräckligt om makar enligt den tillämpliga lagenefter gemensam ansökan kan erhålla ell beslut om boskillnad som skall följas avbodelning. Förevarande bestämmelse har utformats i enlighet med detta. Närmakar anmäler till tingsrätten att de avser all förrätta bodelning finns detnormalt inte möjlighet för domstolen att avgöra om utländsk lag är tillämpligpå makarnas förmögenhetsförhållanden. Om det finns skäl all misslänka atl så ärfallet, bör domstolen anmoda makarna alt förebringa utredning i delta hänseendeoch i förekommande fall om förutsättningarna att förrätta bodelning enligt denfrämmande lagen. Viden bodelning skall makarnas samtliga tillgångar och skulder i ochutomlands beaktas, om inte något annal följer av den lag som är tillämplig påmakarnas förmögenhetsförhållanden. Vid lottläggningen bör en make i första handtilldelas egendom som tillhör honom eller henne utomlands. Finnsdel egendom i ell främmande land och kan del antas att bodelningen inte kommerall gälla i det landet, får bodelningen begränsas till atl gälla en viss del avmakarnas egendom. En sådan begränsning får dock inte göras, om någon av makarnamed rimliga skäl motsätter sig del. (Jfr4 kap. 6 § i de sakkunnigas lagförslag I.) Iparagrafen ges regler för hur bodelningen skall gå till när makar har egendom och skulder inte bara i ulan också utomlands. 1 svensk räll har del hillills inte funnits några uttryckliga regler om hur 50 del vid en bodelning iSverige skall förfaras när makarna har egendom i Prop. 1989/90: 87 utlandet.Vid bodelning och arvskifte efler den som vid sin död var svensk medborgareeller hade hemvist i skall emellertid enligt 2 kap. 1, 2 och 5 §§ lagen(1937:81) om internationella rättsförhållanden rörande dödsbo förrättningenjämväl omfatta boets egendom utomlands. Motsvarande får anses gälla i fråga ombodelning mellan makar under äktenskapet . eller i samband medäktenskapsskillnad. 1äktenskap med internationell anknytning är kopplingen lill utlandet i regelmycket påtaglig. Det går inte all vid bodelning i sådana äktenskap bortse frånegendom som finns utomlands, även om denna är oåtkomlig för verkställighet. Enannan ordning skulle få menliga konsekvenser vid bodelningen, l.ex.så att en make vid hälftenddningen i stället för att med hänsyn till boetsegentliga omfattning vara berättigad alt erhålla egendom av den andre makenkunde bli skyldig att lämna egendom från sig. Del kan visserligen vara svårtatt rätt värdera egendom som finns utomlands. Delta är emellertid en praktiskfråga som får lösas på samma sätt som när det eljest vid bodelning, t. ex. i sambandmed bodelning och arvskifte enligt lag, uppkommer svårigheter attvärdera egendom utomlands. 1första stycket anges all vid en bodelning makarnas samtliga tillgångar ochskulder i och utomlands skall beaktas, såvida inte annat följer av denför makarnas förmögenhetsförhållanden tillämpliga lagen. Vidare föreskrivs allen make vid lottläggningen i första hand bör tilldelas egendom som tillhörhonom eller henne utomlands. Den sistnämnda bestämmelsen syftar till att i görligastemån ge underlag för att kunna uppnå ett eftersträvat ekonomiskt slutresultatnär man vet eller misstänker all den utomlands belägna egendomen kan vara svåratt komma åt eller all omvandla i pengar. 1det följande ges några riktlinjer för hur bedömningen kan göras i sådanasituationer där makar har tillgångar och skulder i flera länder. Nären svensk bodelning skall förrättas är det inte säkert att det skall göras enmotsvarande förrättning i ett annat land där makarna har egendom. Om det döms tilläktenskapsskillnad här i landet kan en av makarna äga exempelvis fast egendom iett annat land, som den maken enligt lagen där får behålla utan att det krävsnågon förrättning. En vanlig situation är säkeriigen all en make som invandrathit äger ärvd egendom i sitt hemland och att sådan egendom enligt lagen ihemlandet inte skall ingå i en bodelning. Om makarna inte kan enas om någotannat, bör det förfaras på del sätt som anges i denna bestämmelse. Om egendomenpå gmnd av valutarestriktioner inte kan realiseras och föras ul ur del land därden finns, bör detta kunna inverka på bedömningen av det värde egendomen skall åsättasvid bodelningen. Det är ofrånkomligt att man ibland får nöja sig med ganskagrova skattningar. Iandra fall kan ett svenskt bodelningsförfarande komma i konflikt med ell annal förfarande utomlands. Det rör sig då i allmänhet om ett förfaran- 51 de som inte utmynnar i ettavgörande som erkänns i . 1989/90:87 redan ett sådantutländskt avgörande kan man som regel vid lottläggningen av den egendom somfinns i det land där avgörandet har meddelats följa den fördelning av egendomensom det utländska beslutet innehåller. Man bör normalt kunna utgå från attinnehållet i beslutet också verkställs. En sådan anpassning lill den realitetsom etl utländskt beslut innebär måste skiljas från erkännande av beslutet. Haråter makama genom bodelning själva avtalat om hur del skall förfaras med denutomlands belägna egendomen, får ett sådant avtal normall antas vara giltigtenligt 5 §. Del får då genom tolkning av bodel-ningsavlalet utrönas vad detskall ha för konsekvenser för fördelningen av den övriga egendomen. En sådantolkning kan leda till ett annal resultat än vad som följer av bestämmelserna idenna paragraf. Detär närmast en praktisk fråga om man skall avvakta en bodelnings-förrättning somman vet eller förmodar kommer all äga mm utomlands. Situationen blir ohållbar,om man både här och i del främmande landet söker vänta ut varandra. 1 mångafall framtvingas säkert en uppgörelse mellan makarna. I andra fall får man nöjasig med att förrätta bodelning här i landet och acceptera den osäkerhet som detinnebär all egendom i ett annat land vid en framlida förrättning kan komma attfördelas på annat sätt. Iandra stycket öppnas en möjlighet all begränsa omfattningen av en bodelning. Ensådan möjlighet finns , eftersom boddningstvisler är dispositiva.Makar kan t. ex. träffa en bindande deluppgörelse som begränsar bodelningen tillatt omfatta den här i landet befintliga egendomen. Makar kan också genomprocesshandlingar bestämma Ivisleföremå-let inför en bodelningsförrättare på ellsådant sätt atl prövningen omfattar endast en viss del av makarnas egendom. Denförevarande bestämmelsen går längre och öppnar möjlighet för en bodelningsförrättarealt mot en makes bestridande begränsa bodelningen, när det finns egendom i ettfrämmande land och det kan antas att bodelningen inte kommer all gälla i dellandet. En fömtsättning är alt inte någon av makarna motsätter sigbegränsningen och anför rimliga skäl för sin ståndpunkt. sådant skäl kanvara att egendomen i har etl nära samband med egendom som finnsutomlands och alt det därför inte är lämpligt all verkställa bodelning enbartav den i belägna egendomen (jfr betänkandet s. 273). Bestämmelsentillgodoser praktiska behov. Det kan vara angeläget att på ett slutgiltigt sättbestämma över makarnas framtida rätt till tillgångar som finns här i landet.Särskilt gäller detta om de äger fast egendom. kan det framstå som skäligenmeningslöst att dra in egendomsinnehav utomlands i ett fullständigt svensktbodelningsförfarande, om man vet eller på goda gmnder kan anta all boddningsförrällarensbeslut om denna egendom saknar praktisk betydelse. Ombodelningen begränsas lill t. ex. tillgångar och skulder som finns i uppkommer frågan huruvida hänsyn vid fördelningen ändå skall . tas lill all egendom finnsi andra länder. De sakkunnigas förslag utgår Prop. 1989/90:87 uppenbarligenfrån det (jfr 4 kap. 6 § andra stycket andra meningen i deras lagförslag 1).Jag delar den uppfattningen. Motsatt ståndpunkt skulle kunna leda tillorimliga resultat och dessutom stå i konflikt med allmänna äktenskapsrällsliga gmndsatser. Enbodelning som t.ex. begränsas till all avse enbart tillgångar och skulder somfinns i kan således resultera i att den ena maken tilldelas all egendomsom finns här i landet. Något behov av all särskilt ange del i lagtexten harinte ansetts föreligga. Hardel i en främmande stat meddelats ell slutligt beslut om legal separation ochhar makama inte ålempplagit sammanlevnaden, skall egendom som makama harförvärvat efter separationen inte ingå i en bodelning där svensk lag ärtillämplig på makamas förmögenhetsförhållanden.