prop · GD03110 · 1989-12-31 00:00:00 — Vidare görs itredje stycket en begränsning som innebär att det särskilda grundavdraget intefår överstiga faktisk uppburen folkpension samt uppburet pensionstillskottenligt lagen (1969:205) om pensionstillskott eller - i fråga om förtidspensionärer- hälften av pensionstillskott enligt 2 a § samma lag. Lagtexten har pälagrådets inrådan förtydligats på denna punkt. Somfolkpension skall vid avdragsberäkningen även tilläggspension be handlas i den män den enligt lagen om pensionstillskott föranlett avräkning För att detta skall framgåhar/örsto.sfyc/cer justerats pä Prop. 1989/90:110 sätt lagrådet föreslagit. I fjärde och femte styckena ges föreskrifter omavtrappning av det särskilda grundavdraget. Avtrappningen skall börja vid dennivå - 1,325 resp. 1,5 basbelopp - som i det enskilda fallet motsvararutgångspunkten för avdragsberäkningen. Lagtexten har ändrats i enlighet medlagrådets förslag sä att detta framgår Begreppet pension definieras ianvisningspunkten 1 till 31 §. För att bestämmelserna inte skall få stötandeeffekter avtrappas det särskilda grundavdraget mot taxerad inkomst förskattskyldiga som blir folkpensionärer under beskattningsåret. Vid 1992 och1993 års taxeringar gäller särskilda övergångsregler i punkt 29 avövergångsbestämmelserna om avtrappning av det särskilda grundavdraget motinkomst av kapital, inkomst av passiv näringsverksamhet och förmögenhet, punkt 3 och 4 Bestämmelserna motsvarar de nuvarande punkterna 1 och 2 avanvisningarna till 49 § och reglerar rätten till grundavdrag i de fall denskattskyldige avlidit under beskattningsåret. Bestämmelserna har pä lagrädetsinrådan förtydligats sä att rätten till särskilt grundavdrag inte oriktigtbegränsas i de avsedda fallen. Anvisningspunkten slopas som en konsekvens av att 50 § 2mom. upphör att gälla. Begreppen inkomst av jordbruksfastighet eller rörelse harersatts av begreppet näringsverksamhet. Dessutom har motsvarande ändringargjorts som i punkt 13 av anvisningarna till 32 § i fråga om400-timinarsgränsens slopande. I anvisningspunkten görs endast redaktionella ändringan Förutsättningarna för skattefrihet enligt den nyasexmånadersregeln i denna punkt är dels att anställningen och vistelsenutomlands varat och dels att inkomsten hänförlig tilltjänstgöringen i utlandet beskattats i verksamhetslandet. Regeln är tillämpligi fråga om anställning hos såväl svensk som utländsk arbetsgivare och såväl ienskild som offentlig tjänst. Regeln gäller för person bosatt i somutsänts eller som anställts pä platsen. Kravet pä en vistelse i utlandet somomfattar innebär attarbetet utomlands måste fordra en närvaro i utlandet på minst Prop. 1989/90:110 för att skattebefrielse skall erhållas. Skattebefrielse erhålls dock endast för den del av inkomstensom tagits till beskattning i utlandet. Skatteuttagets storlek har därvid ingenbetydelse men det skall vara fråga om en direkt skatt på inkomsten avtjänstgöringen. Det uppställs inget krav pä vistelse i ett och samma land utananställningen och vistelsen kan omfatta tjänstgöring i flera landen Det krävsdock i sådant fall att inkomsten tagits till beskattning i resp. land för attskattebefrielse skall erhållas för hela inkomsten. Har utlandstjänstgöringenomfattat tvä länder men har endast det ena landet beskattat inkomsten somuppburits där beskattas inkomsten frän det andra landet i . Kravet pä faktisk beskattning i tjänstgöringslandet haruttryckts med orden "i den män inkomsten beskattats". Detta innebäratt skattefriheten endast avser den del av inkomsten som har beskattats itjänstgöringslandet. För att inte orsaka tillämpningsproblem i de fallbeskattningsunderlaget i det andra landet är annorlunda än det svenska börbeskattningen av kontant lön också anses innefatta beskattning av sådanaförmåner, t.ex. fri bil, fri bostad, som åtnjutits i verksamhetslandet undersamma period som lönen avsen Undantag från kravet på beskattning i verksamhetslandetgörs för det fall att anställningen och vistelsen i utlandet varat minst ett äri samma land. Dessutom krävs att inkomsten av anställningen blivitskattebefriad antingen pä grund av att bestämmelser för beskattning avlöneinkomst till utländska medborgare saknas eller att inkomsten undantagitsfrän beskattning genom bestämmelser i verksamhetslandets interna lagstiftningeller i proceduravtal eller genom särskilt beslut av myndighet i landet ifråga. I övergångsbestämmelserna till ettårsregeln (SFS 1985:362)föreskrivs att de äldre bestämmelserna i 54 S och punkt 3 av anvisningarna tilldenna paragraf fortfarande skall gälla i fråga om anställning utomlands somhar påbörjats före ikraftträdande. Genom förslaget upphör möjligheten atttillämpa dessa regler i och med utgången av är 1992. Till följd av 400-timmarsgränsens slopande harbestämmelserna som rör medhjälpande make i enskild näringsverksamhet som endastvarit verksam del av beskattningsåret tagits bort. De nya reglerna träder i kraft ochtillämpas första gängen vid 1992 ärs taxering i den mån inte annat följer avövergångsbestämmelserna. Av övergångsbestämmelserna till ändringarna i 12 § BFLresp. 8 § JBFL föl jer - i fråga om de som är bokföringsskyldiga eller skyldiga att föra räkenska- 684 per enligt resp. lag - att ett beskattningsår för vilkettaxering sker Prop. 1989/90:110 inte kan avse tid före den 1 juli 1990.För de som är bokföringsskyldiga enligt BFL införs dock en dispensmöjlighet.Enligt första meningen tillämpas äldre regler i 3 § med anvisningar vid 1992ärs taxering. Genom bestämmelsen i andra meningen kan för övriga skattskyldiga(sådana som inte är bokföringsskyldiga eller redovisningsskyldiga enligt BFLresp. JBFL) taxering inte avse tid före . Här regleras det fallet att en verksamhet redovisatsenligt kontantprincipen före övergängen. I det nya systemet kommerredovisningen att ske enligt bokföringsmässiga grunder i den män beskattningskall ske enligt KL. Av bestämmelserna i punkten framgår att några ingåendebalansposter inte skall tas upp vid inkomstberäkningen för det förstabeskattningsåret i den nya ordningen bortsett från s. k. årsskiftesbetalninganRegleringen har när det gäller annan fastighet sin motsvarighet i de nuvarandebestämmelserna i punkt 10 första stycket av anvisningarna till 24 § och punkt 9första stycket av anvisningarna till 25 §. En verksamhet med redovisning för kalenderår vid 1991 årstaxering kan vid 1992 ärs taxering eller i undantagsfall taxeringkomma att ingå i näringsverksamhet med räkenskapsår som omfattar en del av år1990. I fjärde stycket av punkten har tagits in en bestämmelse som syftar tillatt i sädana fall inte dubbel redovisning av intäkter och utgifter skall ske. Underskott av näringsverksamhet och tjänst dras i det nyasystemet av från intäkterna i förvärvskällan det närmast följandebeskattningsåret. Förluster frän tid före övergängen får dras av från inkomsterefter övergängen pä sätt som anges i övergångsbestämmelserna till lagen omupphävande av lagen (1960:63) om förlustavdrag. Till följd härav skall den nyaregleringen om avdrag för underskott inte tillämpas vid 1992 ärs taxering. Enligt nuvarande regler i 39 § 2 mom. fär avdrag förunderskott som uppkommit pä fastighet eller rörelse i utlandet utnyttjas motinkomst av samma slag . Ett sådant underskott färutnyttjas på oförändrade villkor i det nya systemet med den skillnaden att detutnyttjade underskottet fn o. m. taxering kominer att reducera denskattskyldiges inkomst av näringsverksamhet. I nuvarande 46 § 1 mom. finns en motvarande regel förunderskott av rederirörelse m. m. Samma princip tillämpas för sådanaunderskott som för underskott av verksamhet i utlandet. Genombestämmelsen i andra stycket bibehålls beträffande gamla rede- Prop.1989/90:110 riunderskott dispensmöjligheten vid 1992 och senare ärs taxeringan Enligt nuvarande bestämmelser i punkt 4 av anvisningarnatill 27 § gäller följande. Förvärvar skattskyldig genom arv m. m. värdepapper,fastighet eller liknande tillgäng som har utgjort omsättningstillgång i denavlidnes rörelse anses tillgängen utgöra omsättningstillgäng även hos denskattskyldige (första stycket). Detta gäller dock, såvitt nu är aktuellt, endastom förvärvet avser tillgäng som är nedskriven vid förvärvet och denskattskyldige avstår från att begära avskattning (andra stycket c). Medavskattning avses att den skattskyldige tar upp nedskrivningens belopp somintäkt av rörelse dä förvärvet ägde rum (tredje stycket). Någonmotsvarighet dll reglerna i andra stycket c och tredje stycket behövs inte idet nya systemet. Reglerna erfordras dock vid 1992 ärs taxering. Enligt punkt 5 av anvisningarna till 22 § skall bl.a.värdeminskningsavdrag avseende byggnad och substansminskningsavdrag tas upp somintäkt när en fastighet avyttras. Denna bestämmelse gäller ocksä avdrag avdetta slag som utförts före den nya lagens ikraftträdande. Enligt punkt 4 avövergångsbestämmelserna till SIL gäller att vid avyttringar fram till utgångenav är 1999 har den skattskyldige rätt att beräkna omkostnadsbeloppet som omavyttringen skett . Vid beräkning av omkostnadsbeloppetenligt denna övergångsbestämmelse kommer värdeminskningsavdrag m.m. som utförtsföre den nya lagens ikraftträdande att beaktas. Av övergångsbestämmelsenframgår att värdeminskningsavdrag m.m. som pä detta sätt påverkatomkostnadsbeloppet inte dessutom skall återföras till beskattning enligt punkt5 av anvisningarna till 22 §. Av det sagda följer att värdeminskningsavdrag m.m. somgjorts efter och som alltså inte omfattas avomkostnadsbeloppsberäkningen skall tas upp som intäkt enligt punkt 5 avanvisningarna till 22 §. I anvisningspunkten talas om "ersättningsfonde.d.". Formuleringen omfattar bl.a. de allmänna investeringsfonderna (jfrpunkt 2 av övergångsbestämmelserna till lagen om skatteutjämningsreserv). Punkt 6 av anvisningarna till 22 § innebär att avdrag förvärdeminskning av byggnad och markanläggning, skogsavdrag, avdrag försubstansminskning samt belopp varmed byggnad eller markanläggning påfastigheten har skrivits av i samband med ianspråktagande av ersättningsfonde.d. skall tas upp som intäkt när en fastighet övergår från att vara ennäringsfastighet till att vara en privatbostadsfastighet. Den nyagränsdragningen mellan privatbostadsfastigheter och näringsfastigheter i 5 §innebär att vissa fastigheter -t.ex. mangärdsbyggnader pä jordbruksfastigheter- byter karaktär i och med den nya lagens ikraftträdande. Övergångsbestämmelsen innebär att om enprivatbostadsfastighet avytt- 686 ras undertiden den 1 januari 1991-den 31 december 1999och förhållandena Prop.1989/90:110 är sådana att värdeminskningsavdrag m.m. som avses i punkt 5 avanvisningarna till 22 § gjorts före skall avyttringenmedföra att nu avsedda avdrag tas upp som intäkt enligt den nämndaanvisningspunkten. Om den skattskyldige väljer att beräkna omkostnadsbeloppetenligt punkt 4 i övergångsbestämmelserna till SIL skall avskattning av dettaslag inte ske. Värdeminskningsavdrag m.m. som gjorts före den 1 januari 1991kommer att beaktas vid omkostnadsbeloppets beräkning. Bestämmelsen har justerats i enlighet med vad lagrådetföreslagit. Enligt punkt 6 av anvisningarna till 22 § skall belopp förvilket avdrag för värdehöjande reparationer och underhåll av byggnad ellermarkanläggning som medgetts under de fem beskattningsår som närmast föregåttdet aktuella beskattningsåret tas upp som intäkt om en näringsfastighetövergår till privatbostad. Av skäl som närmare utvecklats i specialmotiveringentill punkt 9 av övergångsbestämmelserna bör belopp som egentligen skulle beskattasi samband med övergängen tas upp när privatbostaden avyttras. Den nu aktuella bestämmelsen innebär att om enprivatbostadsfastighet av detta slag avyttras skall avdrag för värdehöjandereparationer och underhäll som gjorts före och som inte äräldre än fem är tas upp som intäkt. Här regleras det fallet att en fastighet erhåller karaktärav privatbostadsfastighet vid övergängen till det nya systemet. Fastighetenskall dä redovisas i inkomstslaget kapital vid 1992 ärs taxering. Harfastigheten ingått i verksamhet för vilken räkenskapsåret började löpa föreutgången av skall enligt andra stycket fastigheten vid 1992 ärstaxering även redovisas i inkomstslaget näringsverksamhet för den del avräkenskapsåret som föregått den nämnda tidpunkten. Någon avskattning enligtpunkt 6 av anvisningarna till 22 § skall inte ske. I tredje stycket finns enregel om återföring av lagerreserv som tar sikte pä förnödenheter som t.ex.olja. Bestämmelserna i första-tredje styckena gäller enligt sista stycket ävendel av fastighet. Det är först vid taxering som underlaget förräntefördelning skall multipliceras med hela statslåneräntan. Vid 1993 ärstaxering multipliceras underlaget av statslåneräntan, vid 1994 årstaxering av statsläneräntan och vid taxering avstatslåneräntan. Enligt punkt 6 av övergångsbestämmelserna till lagen omskatteutjämnings reserv skall vid beräkning av kapitalunderlaget för fysiska personer och dödsbon tas hänsyn till ett negativt kapitalunderlag vid övergången. lerna gäller vid 1992-1999 ärs taxering och de leder i förekommande fall till att räntefördelningen blir mindre och till att möjligheterna att göra avsätt- 687 ning till surv ökar. För handelsbolagens del gäller enligtden här kommente- Prop. 1989/90:110 rade punkten motsvarande (däremot ökar intesurvunderlaget eftersom det skulle komma också delägare som är juridiskapersoner till godo). Med hänsyn till de möjligheter som finns att genom uttagframkalla ett negativt underlag för räntefördelning inför övergången harinförts en regel för det fall att uttagen under beskattningsår som taxerats1991 överstigit såväl den skattemässiga nettoinkomsten från bolaget som hansandel av bolagets (civilrättsliga) resultat. Det kan tilläggas att reglerna ipunkten inte är tillämpliga pä handelsbolagsbeskattade dödsbon. Enligt nuvarande regler i punkt 2 b av anvisningarna till25 § fär avdrag för värdeminskning av värmepannor m. m. göras enligt särskildavskrivningsplan efter en högre procentsats än för byggnaden i övrigt. I detnya systemet finns inte denna möjlighet. De äldre reglerna skall tillämpas omanskaffningen skett före ikraftträdandet av de nya reglerna. Bestämmelsen hari förhållande till lagrådsremissen kompletterats med ett klarläggande attutran-geringsavdrag och reparationsavdrag inte kan komma i fråga. Av bestämmelserna framgår att äldre föreskrifter skalltillämpas på dels markanläggning som har anskaffats före ikraftträdandet, delsvissa utgifter som en nyttjanderättshavare haft före den nämnda tidpunkten ochdels utgifter för anslutningsavgift och anläggningsbidrag före samma tidpunkt.Bestämmelserna föranleds bl. a. av att den nuvarande regleringen i ifrågavarandehänseende skiljer sig mellan inkomstslagen. Genom reglerna i punkt 3 fjärde stycket av anvisningarnatill 24 § KL ges nya bestämmelser angående värdering av pågående arbeten somutförs till fast pris för vilka slutavräkning inte har skett. Reglerna innebäratt samtliga indirekta kostnader inte längre fär omkostnadsföras det är deuppkommen De nya reglerna tillämpas första gången för arbeten som utförts underdet räkenskapsår som taxeras är 1993. Indirekta kostnader som medfört avdragvid tidigare taxeringar behöver inte aktiveras. Enligt äldre bestämmelser i punkt 8 första stycket avanvisningarna till 25 § fär kostnad för reparation och underhäll av fastighetfritt fördelas av den skattskyldige. Någon motsvarandebestämmelse har inte tagits in i de nya reglerna om beräkning av inkomst avnäringsverksamhet. Den aktuella punkten reglerar den övergängssituation somuppkommer dll följd härav. punkt 20 Prop. I nuvarande punkt 1 tredje stycket av anvisningarna till28 § KL finns bestämmelser som innebär att som skattemässigt ingåendelagervärde för en fastighet som anskaffats före rörelsens påbörjande fåranvändas det s.k. reavinsttaket . Någon omedelbarbeskattning sker dock inte enligt dagens det nya systemet föranlederett sådant karaktärsbyte uttagsbeskattning eller - om så begärs - bibehålletanskaffningsvärde - enligt 3 § 1 mom. tredje stycket SIL. Enligt punkten skalldock i fråga om fasdgheter som skiftat karaktär före utgången av är 1990bestämmelserna i anvisningspunkten gälla. För handelsbolag som förvaltar kapital inträffar enförändring vid 1992 ärs taxering i och med att kapitalplaceringsaktier m.m.hänförs till inkomstslaget näringsverksamhet (jfr punkterna 1 och 2 avanvisningarna till 22 §). De ändrade skattereglerna motiverar att delägarnainför övergången får ta ut tillgångar som avses i nuvarande 35 § 3 och 4 mom.till lägre pris än marknadspris utan att beskattning sker enligt de t.o.m.1991 ärs taxering gällande särskilda fåmansföretagsreglerna i 35 § 1 a mom.tredje stycket. Enligt punkt 1 tredje stycket sista meningen avanvisningarna till 22 § beskattas vinst vid avyttring av aktier e.d. ihandelsbolag i inkomstslaget näringsverksamhet. Vid avyttring under är 1991sker dock beskattning i inkomstslaget kapital under förutsättning attinnehavet av tillgångarna betingats av handelsbolagets näringsverksamhet.Detta gäller även om beskattningen - pä grund av att hela köpeskillingen inteär känd vid avyttringstillfället - i undantagsfall sker senare än vid 1992 ärstaxering (jfr 24 § 4 mom. Sker avyttringen redan under är 1990 beskattasvinsten i förekommande fall med tillämpning av punkterna 2 och 3 avövergångsbestämmelserna till SIL. Vinst vid avyttring av aktier m.m. i ett handelsbolagbeskattas i regel i inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet.Beskattningen sker fno.m. taxering i stället i inkomstslagetnäringsverksamhet (en undantagsregel finns i punkt 22 avövergångsbestämmelserna). För enskilda näringsidkare gäller motsvarande i frågaom andelar i kooperativa föreningan Mot bakgrund av den nya bestämmelsen omkaraktärsbyte i 3 § 1 mom. tredje stycket SIL finns det ett behov att klarläggaatt skiftet av inkomstslag inte innebär att anskaffningsvärdet för tillgångenändras. Utgångspunkten för en framtida vinstberäkning - liksom för beräkningenav kapitalunderlaget enligt lagen om skatteutjämningsreserv - är således den engång erlagda köpeskillingen. 44 1989/90. Nr 110 Del 1 punkt 24 Prop. Vid reavinstbeskattning tillämpas den s.k.första kronans princip. Den innebär att skattskyldigheten inträder först närköpeskillingen betalas eller blir tillgänglig för lyftning. I punkt 4 a avanvisningarna till 41 § KL finns undantag frän denna princip för vissa fall däden den skattskyldige flyttar frän . Enligt anvisningspunkten skall idessa fall skattskyldigheten inträda för avyttringen. Enligtpunkterna 2 och 3 i över-gängsbestämmelserna till SIL skall första kronansprincip övergångsvis gälla om avyttringen skett före utgången av är 1990. Häranges därför att de upphävda bestämmelserna i anvisningspunkten 4 a till 41 SKL fortfarande skall gälla vid sädana avyttringar som avses i dessaövergångsbestämmelser till SIL. Den nya obligatoriska ärsskiftesregeln i punkt 4 avanvisningarna till 41 § skall tillämpas första gängen vid 1992 ärs taxering.Bestämmelsen innebär bl.a. att en intäkt som uppburits i början av är 1991 ochsom avser 1990 inte skall beskattas vid 1992 ärs taxering. Eftersom denskattskyldige vid 1991 ärs taxering - enligt då gällande regler - inte behövderedovisa en intäkt av detta slag skulle denna helt undgå beskattning.Övergångsbestämmelsen - som också gäller utgifter -innebär i detta fall att inkomsten blir beskattad vid 1992 ärs taxering utanhinder av de nya reglerna. Övergångsbestämmelsen har utformats i enlighet medvad lagrådet föreslagit-punkt 26 Äldre bestämmelser om skattefrihet för viss del avavgångsbidrag och av-gängsersättningar tillämpas om anställningen har upphörtföre ikraftträdandet. Övergångsregeln innebär att kostnadsersättningar somutbetalas efter men som avser tid ocksä ärskattefria. De nya reglerna om beskattning av avtalsgruppsjukpenning(AGS) tillämpas inte om försäkringsfallet har inträffat före ikraftträdandet. Regler om avtrappning av det särskilda grundavdraget förfolkpensionärer mot inkomst av passiv näringsverksamhet, inkomst av kapital ochförmögenhet för taxeringsåren 1992 och 1993 har tagits in i denna punkt. Punkten innehåller en övergångsregel avseende tidigaremeddelade över gångsbestämmelser till föreskrifter i lagen. 12.2 Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt Prop. 1 § 1 mom. Momentet motsvarar - med en redaktionell ändring -nuvarande 1 § första stycket. 1 § 2 mom. I momentet klargörs att fysiska personer och dödsbon skallbetala statlig inkomstskatt dels för förvärvsinkomst, dels för kapitalinkomst. I § 3 mom. I momentet anges att andra juridiska personer än dödsbonskall betala statlig inkomstskatt för inkomst av näringsverksamhet. 1 § 4 och 5 mom. Momenten motsvarar nuvarande 1 § andra och tredjestyckena. 2 § 1 mom. Första stycket har utökats med de hänvisningar som nufinns i 3 § första stycket. I förhällande till lagrädsremissen harhänvisningarna begränsats något genom att hänvisning nu inte görs till 17 §och vissa upphävda lagrum. Nuvarande andra stycket har utgått eftersomvinstdelningsskatten skall upphöra. Andra stycket motsvarar nuvarande 3 § andra stycket. Fjärde-ättonde styckena innehåller bestämmelser somersätter och kompletterar de bestämmelser i vartill hänvisning sker iförsta och andra styckena. Av tredje stycket framgår att bestämmelserna ifjärde-ättonde styckena endast gäller för juridiska personer utom dödsbon. I fjärde stycket behandlas frågan om beskattningsår förjuridiska personer utom dödsbon. Bestämmelserna innebär ingen ändring i sak.Tidigare reglerades frågan enbart genom hänvisning till 3 § KL. Eftersomfysiska personer och dödsbon fortsättningsvis inte skall få tillämpa bruteträkenskapsår utan dispens behövs ett särskilt stadgande i SIL. Huvudregeln iförsta meningen -att beskattningsåret utgörs av det räkenskapsår som slutatnärmast före taxeringsåret - gäller för juridiska personer som ärbokföringsskyldiga enligt bokföringslagen. Resten av stycket är tillämpligt förjuridiska personer som inte är bokföringsskyldiga - huvudsakligen stiftelseroch föreningar som inte driver näringsverksamhet. I femte stycket anges att all inkomst hänförs dll en endaförvärvskälla. Av 1 § 3 mom. följer att denna förvärvskälla är hänförlig tillinkomstslaget näringsverksamhet. Genom bestämmelsen i sjätte stycket hänförs i fråga omjuridiska personer löpande kapitalavkastning, reavinst och skattepliktiglotterivinst till intäkt av näringsverksamhet. Det är här fråga om intäkter somför fysiska personer och dödsbon är hänförliga till inkomst av kapital. Bestämmelserna i sjunde stycket utgör en motsvarighet päkostnadssidan tillbestämmelserna i sjätte stycket. I åttonde stycket - som är ändrat i förhällande tilllagrädsremissen - hänvisas i fråga om beräkning av reavinst eller reaförlustvid avyttring av fastighet eller bostadsrätt i s.k. äkta bostadsrättsföreningo.d. till vissa moment i 25 och 26 SS. 1 lagrädsremissen hade i ett nionde stycket tagits in enbestämmelse om att punkterna 3-5 av anvisningarna till 21 § KL inte tillämpas.Denna bestämmelse har utgått. 2 § 2 mom. Ändringarna i momentet föranleds av sammanföringen avinkomstslagen rörelse, jordbruksfastighet och annan fastighet tillnäringsverksamhet. 2 .s' 3 mom. Av första stycket framgår att kretsen av moderföretag sommed skattemässig verkan kan ge och ta emot koncernbidrag har utvidgats tnedsparbanken skall koncernbidrag kunna ges och tas i de falldotterföretaget är en ekonomisk förening under förutsättning att avinsatskapitalet innehas av moderföretaget (jfr kommentaren till nya fjärdestycket). Vid denna beräkning bortses frän eventuella förlagsinsatser enligt 5kap. lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (jfr avsnitt 8.9). Villkoret i första stycket a har omformulerats. angesexplicit vilka kategorier av företag som är uteslutna frän möjligheten att geeller ta emot koncernbidrag.