prop · GD0376 · 1989-12-31 00:00:00 — i fömtsätter att det utökade länsanslaget kommer alla län till del. Läns styrelsen i bedömer att den föreslagna höjningen av länsan- 432 slagenmedISOmilj.kr.ärheltotillräckligochbörbeviljasförlreårsperioder Prop.1989/90:76 och att ett särskilt anslag för hemslöjdsverksamheten inrättas.Bergs kom- Bilaga 2 mun anser att en utökning av anslagen kan finansierasgenom en snävare gränsdragning av prioriterade landsdelar och ytterligare återföringav vattenkraflsmedel. SINDpekar på risken av att länsanslagen uttunnas till följd av förslag om utökningav ändamål och geografiska avgränsningar och att flera förslag inte kommer altgenomföras om inte nya resurser ställs lill förfogande. SjöVifrågasätter kommitténs förslag lill finansiering av de regionalpolitiskaanslagen genom införande av en specialdeslinerad skatt på elektriciteteftersom de anslag som skall finansieras är tidsbegränsade lill fem resp. tioår och atl någon avveckling av skatten därefter ej föreslås. HushållningssällskapensFörbund anser atl generella stöd skall prioriteras framför speciella. Morakommun anser att generella stöd är dyra stödformer och föreslår att dessa medelskall användas för att genomföra andra förslag från kommittén. iKalmar län anser alt de centrala anslagen för högre utbildning ochkommunikationer kunde decentraliseras, altemativt vissa delar av dessa anslagkunde vara gemensamt för länen i Sydostsverige. kommun anser all destora resurser som länsarbetsnämnden har för arbetsmarknadspoliliska ålgärder istörre utsträckning bör användas inom regionalpolilikem. anseratt man allvarligt skall överväga utgivande av väg/jämvägsobligationer. Länsstyrelseni föreslår all finansiering av satsningar som ligger utanför deregionalpoliliska anslagen kan finansieras genom viss höjning avarbetsgivaravgiften i de överhettade delama av . 28 1989/90. 1 saml Nr 76 Sammanfattning av rapport från SIND, STU och Prop. 1989/90:76 SÖ angående teknik- och resurscentra ®' Regeringengav i uppdrag ål statens industriverk (SIND), styrelsen för tekniskutveckling (STU) och () att följa upp och utvärderaverksamheten vid 19 teknikcentra som fått regionalpolitiskt stöd. Arbetetskulle bedrivas i samråd med universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). Islutrapporten konstateras bl.a. all etableringen av teknikcentra i många fallbyggt på felbedömningar av behov och intressen hos små och medelstora företag.Det fanns förhcippningar om atl teknikcentra snabbt skulle få en roll som fömyareav näringslivet, som en kraftig förstärkning av regionens utvecklingskraft.Dessa förhoppningar om relativt snabba effekter har sällan infriats. Delfinns en rad olika verksamheter som kallar sig teknik- eller resurscentra. Deberör frågor inom en rad olika politikområden, t. ex. utbildning, industriellutveckling, forskning, teknikspridning, regionalpolitik. Bakom bildandel liggerolika gmpperingar av intressenter ed varierande mål och syften. Verksamhetsidéemahar varit instabila och föränderliga. Del finns även olikheter i styrka oclikompelens. Fömtsäitningama varierar också kraftigt mellan olika regicner. Blandde 19 teknikcentra som specialstuderats finns två som fungerar som förelagshusmed samlokaliseringstjänster och förväntade symbiosef-fekler. Ytterligare tvåcentra ägnar sig åt utvecklings- och konstmklions-tjänster. För de allra flestahar fort- och vidareutbildning blivit den huvudsakliga verksamheten, isamverkan med högskolan, gymnasieskolan eller leknikledande företag. Iarbetet mnt om i landet med olika typer av teknikcentra har det samlats mångavärdefulla erfarenheter. Verksamhetsidéer har omprövats, nya metoder harutvecklats, nätverk har byggts. Del måste vara riktigt all bygga vidare pådessa erfarenheter. Mångfaldenoch variationen i verksamheten vid teknik- och resurscentra gör att ettfortsatt stöd till utvecklingen vid teknik- och resurscentra måste få enflexibel utformning. Var]e teknikcentmm måste bedömas efter sina fömtsättningaroch meriter och i sitt specifika sammanhang. Utvecklingsbara delar börstimuleras, medan andra aktiviteter bör avvecklas eller omorganiseras. 1rapporten finns följande förslag: Möjlighetenatt få lokaliseringsstöd tycks ha lett till en maskinfixering vid flera teknikcentra. Efterfrågan på maskinbundna tjänster har emellertid varit myckel liten och maskinema har istället blivit en ekonomisk belast ning. Erfarenhetema från olika teknik- och resurscentra visar all persona lens kompelens är den viktigaste resursen. Möjligheten att få investerings bidrag för byggnader och maskiner bör därför vara begränsad. 2 Undvik generella förlusttäckningsbidrag Prop. Bilaga3 Analysen av det ekonomiska lägel för teknikcentra visar att det är mycket svårtatt nå del uppsatta målet om att "gå mnt" efler . Utbildningoch kurser tycks kunna ge intäkter som helt eller delvis läcker kostnaderna.Men myckel annat är svårare all ta betalt för, exempelvis hjälp lill uppfinnare,rådgivning, förmedling av kontakter och uppbyggande av nätverk. Det kan också gällakurser som riktar sig till småföretagare utan utbildningstradition. Föratt överleva måste varje teknikcentmm hitta någon som kan betala denverksamhet som inte bär sig. Kommunen kan betrakta vissa aktiviteter som en delav sin näringspolitik och vara beredd att betala för dessa. Länsmyndigheter kanockså komma ifråga. I vissa fall kan en förelagsgmppering betrakta en tjänstsom en gemensam nyttighet och så för vissa kostnader. Delkan således finnas fog för etl samhällsstöd, men enligt arbetsgmppens meningbör detta ges exempelvis genom all lokala eller regionala myndigheter ireglerade former upphandlar tjänster från teknik- och resurscentra. Generella förluslläckningsbidraglill teknikcentra bör däremot undvikas. 3 Stärk företagens efterfrågan Ommålet är all stimulera de mindre förelagen till intern kompetenshöjning(utbildning) och till ökat utnyttjande av extern kompetens (konsulter, , m. ),kan ett stöd till företagens egen efterfrågan på sådana tjänster varaeffektivare än etl stöd till utbudet. Sedannågot år ger SIND genom utvecklingsfondema etl sådant stöd till småförelag iform av leknikcheckar eller utvecklingscheckar. Efler en analys av företagetsutvecklingsbehov kan företaget få ett bidrag på (dock högst . eller50000 kr.) till inköp av lämplig konsulttjänst för en kompetenshöjande insats. Teknikcentrahar möjlighet att på detta sätt få uppdrag från småföretag alt lösa ett problemeller genomföra en kurs för personalen. Enligtarbetsgmppens mening bör en sådan förstärkning av de mindre företagenskompetensuppbyggnad utvecklas till en reguljär stödform och få störreomfattning . 4 Utveckla genom upphandling Ävencentrala myndigheter kan stärka teknikcentra genom att köpa tjäns ter från dem - genom att uppträda som en krävande kund. När STU arbetar med materialteknikprogrammet i Bergslagen sker ett samarbete med de teknikcentra i regionen som har störst kompetens avseende nya material. Högskolor och universitet kan låta ett specialiserat teknikcent- 435 mm ta hand om vissakursmoment. Om SIND exempelvis genomför en Prop. satsning för företagare iinlandet skulle vissa teknikcentra kunna ges en Bilaga 3 5 Stöd verksamhets- och produktutveckling Ettav de största problemen för teknikcentra är kopplat lill kravet på förnyelseoch egen kompetensutveckling i takt med teknikens utveckling. Teknikcentra sombaserat sin verksamhet på en avancerad maskinpark finner att den blivitföråldrad . Även människoburen kunskap kan bli föråldrad ochmåste fömyas. Gamla verksamhetsidéer måste revideras och anpassningar ske tillmarknadens förändrade krav. Kravet på omvårdnad och förnyelse gäller ocksåteknikcentrapersonalens nätverk av personkontakter. Därförfinns motiv för att ge bidrag till verksamhels- och produktutveckling vidteknikcentra. Ulvecldingen av nya kurser eller tjänster är exempel på sådantsom bör kunna ges stöd. Ett sådant stöd bör kunna vitalisera verksamheten videxisterande teknikcentra och därmed innebära ell bättre utnyttjande av redan genomfördainvesteringar. Samverkanoch erfarenhetsutbyte mellan teknikcentra bör uppmuntras. Om några teknikcentravill bygga upp etl nätverk för metodutveckling, gemensam marknadsföring,personalutveckling m.m. bör en andel av uppkomna kostnader kunna täckas medbidrag, åtminstone . 7 Skapa en stödfunktion för teknik- och resurscentra Detbör skapas en speciell funktion för uppföljning och utveckling av teknik- ochresurscentra . En sådan funktion kanorganisatoriskt få formen av en kommitté eller delegation under något avdepartementen. Teknikcentrafunktionenbör tidsbegränsas till perioden och ha till uppgift all stärkasamverkan mellan teknikcentra genom att vara medarrangör och medfinansiär till konferenser och seminarier, samt till ett newsletter för teknikcentra; fungera som rådgivare och erfarenhetsöverförare för tek nikcentra; arbeta för bättre kontakter med högskolor och kollektiv- forskningsinstitut, - fördelastödet till verksamhets- och produktutveckling vid teknikcentra 436 -genomföra en fortsatt uppföljning av regionalpolitiskt stödda teknik- Prop.1989/90:76 centra. Dessainsatser kräver etl par fast engagerade personer som aktivt arbetar på faltet.Genom den kunskap och överblick dessa personer successivt får, blir de ensamtalspartner och strategi resurs för alla organ som är engagerade i teknik-och kunskapsspridning. Enegen budget på bör kunna ge teknikcentra-funktionenhandlingskraft och läcka kostnadema för den beskrivna aktiviteten. Utredningar om Stiftelsen Industricentra Prop. Sammanfattning av "Stiftelsen Industricentra gjj 4 j dess roll i den näringspolitiska utvecklingen av Norrlandsinland och förslag till utvecklingsprogram" Expertgmppenför forskning om regional utveckling (ERU) Statsrådet och Chefen för Regeringenuppdrog ål ERU all utvärdera verksamheten vid StiftelsenIndustricentra. Samtidijät tillkallades en särskild utredare med uppdrag attutarbeta förslag till ändrade ägandeformer för . ERUsuppdrag har ulförts av som har utvärderat StiftelsenIndustricentras affärsidé med avseende på de behov och fömtsättningar somföreligger i de åtta kommunema med industricentraanläggningar. Holen Networkombads också komma med konkreta förslag till hur staten på bästa sätt kan bidralill näringslivsutvecklingen i de åtta kommunema. Härmedöverlämnas resultatet fi-ån uppdraget. Bilaga 4.1 Expertgmppenför Regional Utredningsverksamhet (ERU) har genom avtal uppdragitåt () all utvärdera Stiftelsen Industricentras affärsidémed avseende på de behov och fömtsättningar som föreligger i de åtta kommunemamed induslricenlraanlägg-ningar saml komma med förslag lill hur Industricentrasverksamhet kan organiseras för att på bästa sätt bidra tillnäringslivsutvecklingen i de åtta kommunema. Utredningenhar genomförts genom besök i de åtta kommunema samt även i övrigt etl stortantal intervjuer. Med den mycket korta utredningstid som stått till förfogandehar det inte varit möjligt att avge några alltför detaljerade förslag. Deöverväganden som avslutningsvis presenteras i denna rapport skall därför betraktassom en ram för fortsatt arbete med alt utveckla inland. Vadgäller redovisningen av Stiftelsen Industricentras verksamhet, dess ekonomisamt redovisning av den enkät som genomförts bland nuvarande hyresgästerhänvisas till den utredning av om förvaltning och ägande avindustrilokaler i de åtta berörda kommunema som genomförts parallellt med dennautredning. Av praktiska, produktionstekniska skäl avges de två utredningama itvå separata rapporter. Överväganden och slutsatser Allmänna iakttagelser Deåtta inlandskommuner som omfattas av IC:s verksamhet har fortfarande stora stmkturproblemalt brottas med. Även om viss ljusning framskymtat under senare delen av 80-lalelshögkonjunktur, kvarstår myckel av de obalanser som en gång initierade bl. a. IC-verksamhelen.Samtidigt bör dock noteras atl flera för alt inte säga alla kommuner iNorrlands inland brottas med i hög grad likartade problem. Problemen som gårigen kan sammanfattas i följande punkter: För få ungdomar som vill stannaoch satsa. Ett näringsliv med för lågtkunskapsinnehåll. För låg utbildningsnivå. Ingeneller mycket liten högskoleutbildning erbjuds lokalt. FoU-plattformar saknas så gottsom helt. För få entreprenörer/nyförelagare. Svårigheter att skaffa nätverkutanför lokalsamhället. Avstånden till nationella och intemationellabeslutsfattare är för stort. Långa avstånd mellan ortema ochdåligt underhållen/utbyggd kollektivtrafik. Den kommunala ekonomin brottasidag med större problem . Nya kommunala åtaganden är i stort settomöjliga. Dessa iakttagelser gällersålunda i stort sett för hela inland. Samhällets infrastmkturella utbyggnad har av olika skäl koncentrerats 439 Inlandethar däremot hitliUs kommit längre ner på dagord- Prop. 1989/90:76 ningen. Dennaproblembakgmnd får dock inte leda till ett passivt underskallande av depotentialer som de facto finns i inland. Här pågår enprojektutveckling av bredd. En ökad medvetenhet märks hos l.ex. företag ochkommuner om all man måste salsa långsiktigt på vissa bestämda kunskapsnischer.Medvetenheten håller också på all leda lill konkreta förslag och åtgärder. Detär emellertid vår bedömning att man har en mycket lång väg kvar atl gå. Överlaghar kommunema under i första hand 80-lalet förstärkt sinanäringslivssekretariat. Detta gäller i stort i hela inland. Som endirekt följd av denna förstärkning har projektutveckling och lokala nätverkkommit igång. Härvidlag kan man närmast tala om ell skifte mellan 70 och 80-lalen.När IC etablerades fanns inte mycket av del aktivanäringsliv sarbetet som pågår ute i kommunema. Tyvärrkom aldrig någon riktig integration att äga mm i det dagliga arbetet mellan ICoch IC-ortemas kommunala näringslivsorganisation. Del finns historiska skältill detta som har varit svåra alt rå på. Mot1990-talet är det nödvändigt att i samverkan i inland möta deutmaningar som tomar upp sig. 1 sammanfattning måste inland möta ett90-lal präglat av: Risk för större regionalaobalanser. Livsstilförskjulningar somskulle kunna spela inlandet i händema. Under alla förhållanden måste dennaframlid mötas med hjälp av ökad regionalsamverkan i de större projekten. Nischtänkandet måste slå rot på ett konkretsätt. Samverkan måste cckså syfta till uppbyggnad av nätverk lokalt, regionalt,centralt och intemationellt. Ilinje med dessa iakttagelser erfordras i första hand "mjuka pengar"för "mjuka investeringar". 1970-talets investeringar från samhälletssida i t. ex. fysiska faciliteter typ IC har haft stor betydelse under degångna årtiondena. måste däremot samhällets roll i första handbli atl investera i kunskapsuppbyggnad, företagsutveckling och nätverksetable-ring. (Som tidigare framhållits innebär inte detta att fysiska tillgångar ärointressanta ur ett framtidsperspektiv. Sannolikt kommer dock intresset förbyggnader specifikt utformade för tillverkning atl gradvis minska liU förmån av"Ijänslehus" av olika slag.) Iakttagelserav denna art är av centralt slag för inland. Medan övriga landetunder i hög grad blivit föremål för stora och strategiskakunskapsinvesteringar från samhällets sida - typ regionala högskolor harNorrlands inland mer marginellt berörts av den dynamik som följt av kunskapsinvesteringaima.Här ligger en av de strategiska utmaningarna för hela Nortlands inland på 90-lalel.Underlaget är givelvis för litet för att varje ort skall få en egen högskola.Del gäller i stället all finna nya vägar till kunskapsöverföring. De åtta IC-kommunemabör bli pusselbitari en bredare satsning på kunskapsutveckling i in- Prop. 1989/90:76 land. Kunskapsutveckling följer inte i någon högre grad några kommungränser.Kunskapema är till sin art gränsöverskridande. Att därför betrakta Norrlandsinland som en helhet är i detta perspektiv nödvändigt. Deförslag som redovisas längre fram i detta kapitel tar fasta på ovanståendeiakttagelser. Pågmndval av de samlade kommunrapportema som tidigare redovisats och samtal med IC:skansli framträder en relativt entydig bild av Stiftelsen Industricentras rollunder de gångna åren. laktlagelsema pekar sålunda på följande. Riksdagensmålsättning om att varje IC skuUe skapa 300 nya arbetsplat ser har ej uppnåtts. Det går härvid inte alt peka på en enda orsak utan del dåliga resultatet står snarare alt finna i en rad samverkande (och t.o.m. naturliga orsaker). 1 hög grad har del handlat om att erbjuda lokaler till redan lokalt verksamma förelag. Ilinje därmed kan ej heller målsättning att styra den industriellaexpansionen lill de orter, där de kan få den regionalpolitiskt störstaeffekten, sägas ha uppnåtts. Synpunkter har på denna punkt framkommit som sägeratt regionalpolitiska "paket" för andra regioner - t. ex. iBergslagen - delvis har sugit upp elableringsvilliga förelag. Trots den bristandemåluppfyllelsen är berörda kommuner i huvudsak överens om att investeringen i ICvärd en värdefud markering och resurs. Utan tvekan har man avlastat kommunemaen hel del problem och kostnader. Denna slutsats gäller för den gångnaperioden. Mot framtiden finns en insikt om all ett bredareangreppssätt och nya metoder behövs för att stärka näringslivsutvecklingen iNorrlands inland. IC har genomgående uppfattatssom en organisation med en ren fastighetsförvaltande roll. Andrakompletterande roller - en sysselsättningsskapande roll resp enföretagsutvecklingsroll har inte gått alt etablera parallellt. Del alltintensivare näringslivsarbelet i kommunen har inte kopplats ihop med IC:sverksamhet. Ur kundens företagarens utgångspunkt framträder en komplex och mycket splittrad regionalpolilisk bild.Samordningen är dålig mellan olika parter. Denna iakttagelse är i och för sigrelevant på många håll i landet, men i Nortlands inland blir problemen än meraccentuerade av två skäl. För det första skapar problemens djup i Norrlandsinland betydande behov av regionalpolitisk eflFeklivilel och uthållighet. Fördet andra innebär de stora avstånden i inland en extra påfrestning ibeslutsvägama. Missförstånd och oklarheter uppkommer som en efiFekt av ett icke"kundorienteral" synsätt i regionalpolitiken. IChar inte integrerat sin verksamhet med andra organ såsom Norr landsfonden, länsstyrelsema, utvecklingsfondema, regionala invest mentbolag, kommuner, banker med flera regionala aktörer. opereraraktörerna ofta på egen hand i egna revir. Delta kännetecknar Prop.1989/90:76 m. a. o. inte bara IC. Det finns skäl att särskilt understrykabetydelsen Bilaga 4.1 av denna iakttagelse. Huvudskälet härtill är atl detbehövs en ny samverkan för att säkerställa uthållighet i regional utveckling iNorrlands inland. Denna punkt förväntas vara en av de mest avgörande för framgångpå 1990-lalel. IC-anläggningarna kan rätt utnyttjade spela enpositiv roll som lokala stödjepunkter för näringslivsarbelet. Det är sålundaväsentligt att anläggningarna vidareutvecklas och att de idéer som i dennautredning fångats upp bland hyresgäster och kommunföreträdare tas tillvara påresp. Etteffektivt arbete i denna rik:tning fömtsätter en lokal/regional förankring avarbetet. Ett fastighelsägande och förvaltande på långdistans fungerarineffektivt. 1 fortsättningen måste sålunda det lokala/regionala sambandetsäkerställas. Erfarenhetsmässigt måste all offensiv faslighets-förvaltningbygga på en nära koppling till del dagliga livet i fasligheten. Föratt få en effektivisering och slagkraft till stånd av samhällets medverkan ide åtta IC-kommunema, föreslås ett mer långsiktigt utvecklingsprogram förperioden 19901995. Ramen för programmet bör ligga i intervallet 100-150 mkr.Det övre beloppet är därvid satt för att markera att en högre ambitionsnivå än deinminiminivå som nedan presenteras, i flera fall kan anses välmotiverad.Nödvändiga medel härför torde i stor utsträckning kunna frigöras genom enförsäljning av befintliga . Programmets övergripande syfte är att stimulera utvecklingsbefrämjan-deprojekt i de åtta IC-kommunerna. Tillsin karaktär är programmet inriktat mot lokalt/regionalt förankrade idéer.Ansvaret ska primärt läggas på lokala/regionala aktörer. Programmetomfattar fem huvudpunkter: A. Temporärahyresnedsättningar för utvecklingsförelag i de befintliga IC- lokalema. B. Lokalautvecklingsprogram för näringslivet. C. Teknik-och utbildningssatsningar inom vissa gemensamma nischom råden. D. Etablerande av nätverkutanför regionen. E. Infrastmkturåtgärder iövrigt. Istörsta möjliga mån bör åtgärderna stödja varandra. Synergimöjlighe-lema börsålunda vara goda. Påden korta lid vi har haft till förfogande har de organisatoriska konsekvensemaav förslagen inte hunnit penetreras i detalj. Klart är dock att krafttag måstetas för all bättre koordinera det stora spektmm av samhällsingripanden somredan idag förekommer. Organisationsfrågan måste utredas vidare. Vidarebör det av framställningen ovan framgå atl det har varit svårt att finna bärkraftiga skäl alt föreslå alt Stiftelsen Industricentra bibehålls. Utsikternaall ge stiftelsen en ny roll ter sig om än inte mikroskopiska så Prop.1989/90:76 ändå svåra all försvara ekonomiskt. Vad gäller såväl rollen somförelags- Bilaga 4.1 raggare och som näringslivsutvecklare har under senareår etablerats etl i de flesta fall mycket bärkraftigt altemativ i form avlokala näringslivsorganisationer. Delär mot denna bakgrund vårt förslag att Stiftelsen Industricentra avvecklas ochatt medel för näringslivsulveckling i stället överförs lid det lokala planet.För detta talar också det faktum att de åtta kommuner det här är fråga om,sinsemellan är synnerligen individuella i problembild, tänkbara insatser etc. Ifortsättningen behandlas del fempunktsprogram som ovan skisserats: A.Temporära hyresnedsättningar för utvecklingsföretag i de befintliga IC-lokalerna. Detär ett ofrånkomligt faktum all hyresnivån även med en högeffektivfastighetsförvaltning - är för låg generellt sett i IC-lokalerna. Alla formerav kostnadsslyrd och effektiv förvaltning lorde därför redan på kort siktinnebära hyreshöjningar. Detta är också sunt sett ur de berörda hyresgästernassynvinkel, då de eljest skulle komma all basera sin verksamhet på en konstlatlåg och subventionerad hyresnivå. Det bör oekså i sammanhanget noteras attalla sådana former av löpande driftssubvenlioner har förkastats avinternationella organ som . Del bör därför vara en målsättning att kommaifrån denna typ av subvention. Samtidigtslår det helt klart alt flera av de företag som bedriver verksamhet i IC-lokalernahar en svag ekonomisk bärkraft. Etablerandet av en kostnadsstyrd hyresnivå även baserad på ren självkostnadsprincip ulan exceptionella vinstpåslag kommer med största sannolikhet atl innebära så stora påfrestningar på vissaunga förelag i ett utvecklingsskede, att verksamheten hotas. Det är mot denna bakgrund vår slutsats att medel avsätts för atl gemöjlighet till temporära hyresnedsättningar för vissa utvecklingsbolag i IC-lokalerna.Totalt kan en sådan insats beräknas kosta ca under femårsperioden1990-1995. B.Lokala utvecklingsprogram för näringslivet. Deåtta IC-kommunerna vittnar om en vilja att initiera och genomföra lokalautvecklingsåtgärder av långsiktig art. Man talar i termer av kommunalanäringslivsstrategier eller utvecklingsprogram med en lång rad konkreta och ålgärdsinriktadepunkter. Att få till stånd verklighetsanpassade utvecklingsprogram upplevs sommyckel angeläget. Programmenutgör i praktiken en plattform som identifierar omvärlds förhållanden och de nischer och projekt som kan utgöra de starka sidorna i kommunen. Operativa åtgärder ingår som en väsentlig del. Utifrån den analys som växer fram i ett lokall samspel och i vissa fall även regionalt - kan bättre fömtsättningar skapas för prioritering och uppbackning av 443 projekten från fleraaktörer. Därmed ges också utrymme för den nödvändi- Prop. 1989/90:76 ga uthålligheten. Detär väsentligt att utvecklingsprogrammen formas på ett sådant sätt all konkreta ålgärderidentifieras och all operativa resurser finns tillgängliga. På många hållfinns också anledning att tala i termer av ett flertal utvecklingsprogram i enkommun.