prop · GD0398 · 1989-12-31 00:00:00 — Texter på övriga språk har därefter utarbe- Prop.1989/90:98 lats av resp. avtalsslutande part. Avtalsförslagethar remitterats lill () som uttryckt önskemål om all vissaav de avtalsbestämmelser som tillkommit eller förändrats skall förklarasnärmare i propositionen. Vidare har verket anfört alt viss lagändring måstegöras i lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m. m. för attavtalets bestämmelser om beslut i annan stat skak få den verkan beträffandesvenska skaller som avses i art. 14 punkt 3. Slutligen har verket påpekat alten av avtalels bestämmelser om indrivning av skall efter det alt den skatlskyldigehar avlidit, art. 15, inte fär någon betydelse i då svensk myndighetinte kan väcka talan om indrivning hos dödsbodelägare med anledning avhandräckningsbegäran från annan stal. I övrigt har RSV inte haft något allinvända mot förslaget. Ett förslag lill lag omhandräckning i skatteärenden mellan de nordiska staterna har upprättats inomfinansdepartementet. Regeringenhar tidigare föreslagit atl godkänna Europaråds-och OECD-konventionenom ömsesidig handräckning i skalleärenden m.m. (prop. 1989/90), (Europarådskonvenlionen).Det nu föreslagna nordiska handräckningsavtalel kan i viss mån komma attreglera vissa områden som även behandlas i . Densistnämnda konventionen träder emellertid i kraft först efter det atlfem stater har uttryckt samtycke lill att vara bundna av konventionen. Först påsikt kan man räkna med alt blir praktiskt tillämpbarmellan de nordiska länderna även om dessa länder efter hand kan förväntastillträda konventionen. Av art. 27 i Europarådskonvenlionen framgår dessutomatt handräckningsmöjligheterna enligt den konventionen inte begränsar, och intebegränsas av, handräckningsmöjligheterna enligt existerande eller framtidainternationella överenskommelser eller andra arrangemang mellan ifrågavarandeparter eller av andra instrument som hänför sig tik samarbete i skattefrågor.Det nordiska handräckningsavtalel öppnar vidare möjligheter för ingående avöverenskommelse om bl. a. uppbörd och överföring av preliminär skall mellan de avialsslutandestatema vilket inte är möjligt enligt . Jagvik i detta sammanhang även erinra om den lag om ömsesidig handräckning iskatteärenden, som regeringen tidigare föreslagit att anta (prop.1989/90:14). Lagen anger de fömtsättningar vilka måste föreligga för att svenskmyndighet skall få bistå utländsk myndighet i ett handräckningsärende resp. föratl svensk myndighet skall få begära handräckning i främmande stat. Lagförslagetbeslår dels av lagen om handräckning i skalleärenden mellan de nordiska länderna och dels av en bilaga som innehåller en svensk text av handräckningsavtalel. Samtliga texter har enligt detta avtal samma giltighet. Erfarenheten visar att ett avtal som publiceras i Svensk förfall- 13 ningssamling i fleratexter kan bli myckel svåröverskådligt. Endast den för Prop. 1989/90:98Sverige utfärdade texten har därför i detta fall bilagts lagförslaget. Övrigatexter finns tillgängliga hos utrikesdepartementei. Iförslaget till lag föreskrivs att avtalet skall gäka för del. Innehålleti avtalet, i de delar det avviker från nu gällande avtal, presenteras iavsnitt 3. 24 i avtalet träder deUa i kraft den trettionde dagen efter den då samtligaavialsslutande stater har meddelat del danska alt avtalethar godkänts. Det är således inte möjligt atl redan nu bestämma vid vilkentidpunkt avtalet skall träda i kraft. I förslaget lill lag har därförföreskrivits att lagen träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 3 Det nordiska handräckningsavtalets innehåll Avtaletsinnehåll överensstämmer i stor utsträckning med del i gällande avtal. Jag fårdärför beträffande avtalets uppbyggnad och huvudsakliga innehåll hänvisa tillvad som anfördes om detta i prop. 1972:142, 1976/77:9, 1981/82:73 och1986/87:94 när gällande avtal presenterades. De flesta ändringar och tillägg tillgällande avtal som gjorts i förevarande avtal är föranledda av ochGrönlands tillträde till avtalet och av en önskan atl anpassa avtalet till bestämmelsemai . Art.1 som anger i vilka fall de avtalsslutande staterna förbinder sig all lämnavarandra handräckning i skatteärenden överensstämmer med nu gällande avtal. 2 punkt I a) - g) har intagits en förteckning av de för närvarandeutgående skatterna på inkomst och förmögenhet i resp. avtals-slutande stat somavtalet är tillämpligt på. 1 punkt 1 h) i samma artikel uppräknas vissa andraskatter och avgifter på vilka avtalet är tillämpligt. Art.3 innehåller definitioner av vissa i avtalet förekommande uttryck. Att märka äratt uttrycket "avtalsslutande stal" vid tillämpningen av avtaletomfattar också och . Bestämmelsernai art. 4 avseende i vilka fall en avtalsslutande stat är skyldig all lämnahandräckning i skalleärenden överensstämmer med motsvarande bestämmelser igällande avtal utom såvitt rör kravet i gällande avtal att skatten beträffandevilken indrivning begärs skall omfattas av dubbelbeskattningsavtal mellanansökande och anmodade stal. Detta krav har utgått ur avtalet eftersom Grönlandnumera tillträtt avtalet men inte har för avsikt att tillträda de nordiskadubbelbeskattningsavtalen. I stället har i art. 20 punkt 4 intagits enbestämmelse enligt vilken de behöriga myndigheterna kan lösa fall avuppkommande dubbelbeskattning som inte regleras i avtal. I punkt 4 iförevarande artikel anges atl framställning om handräckning och skriftväxlingombesörjs av behörig myndighet. Art.5 som anger hur framställningar och andra handlingar i ärenden om handräckningskall utformas har överförts oförändrad lill del nya avlalel. Bestämmelseni art. 6 punkt 1 som innebär att en stat kan avböja framställning om handräckning om denna anses strida mot dess allmänna intresse kvarstår oförändrad. Som punkt 2 har införts en bestämmelse som 14 möjliggörför stat alt vilandeförklara framställning om handräckning när Prop. 1989/90:98fråga om tillämpningen av bestämmelse i något av de nordiska dubbelbeskattningsavtalenär anhängig hos den behöriga myndigheten i denna stat. Bestämmelsen har införtsför att de behöriga myndigheterna skall ges möjlighet alt först lösa uppkomnafrågor om dubbelbeskattning innan de är bundna av avtalet att biträda varandramed indrivning av skatt i samma eller relaterade skatteärenden. 7 och 8 i del nya avtalet överensstämmer med motsvarande artiklar i detgällande avtalet. Art. 9 och 10 i det gällande avtalet som behandlar delgivningav handlingar har oförändrade sammanförts till art. 9 i del nya avtalet. Art.10 i nya avlalel som anger all införskaffande av uppgifter skall ske enligtlagstiftningen i den stat till vilken framställningen riktats (punkt 1) saml atlframställningen om införskaffande av uppgifter kan avböjas om affärshemlighetskulle yppas (punkt 2) motsvarar art. 11 i gällande avtal. Bestämmelsernai art. 11 avseende behörig myndighels skyldighet att ulan särskildframställning tillställa behörig myndighet i envar av de andra avialsslutandestaterna upplysningar i fråga om i denna andra stat bosatta personer eller därhemmahörande juridiska personer beträffande olika slag av inkomster, härihuvudsak oförändrade överförts från art. 12 i nu gällande avtal. Ennyhet i förhållande till tidigare avtal är att det i art. 12 har införts en möjlighetför de avtalsslutande parterna atl i likhet med vad som gäller enligt Europarådskonventionengenomföra samtidiga skatleutredningar. Härmed förstås en överenskommelse mellantvå eller flera avialsslutande stater enligt vilken var och en inom sittområde föranstallar om en samtidig undersökning av skatteförhållanden rörandeen person i syfte att utbyta de upplysningar av betydelse som därvidframkommer. Art.13 som innehåller bestämmelser som reglerar möjligheten för företrädare förmyndighet i en stat all i skatteärende av väsentlig betydelse för denna stat fåtillåtelse all närvara vid utredning i sådant skatteärende i annan avialsslutandestat har överförts från art. 11 A i nu gällande avtal. Art.14 18 som innehåller bestämmelser om indrivning av skatt motsvaras helt avart. 1317 i gällande avtal, utom såvitt gäller art. 14 punkterna 2 och 3 vilkarör bestämmelser om tidsfrist efler vilken skattefordran inte kan verkställas(preskription). Art.14 punkt 2 slår fast atl till skillnad från tidigare reglering i gällande avtal är det lidsfristerna enligt den interna lagstiftningen i den ansökande staten som är avgörande för när skallefordran kan verkställas. Bestämmelsen har utformats på detta sätt för att överensstämma med motsvarande bestämmelse i .Europarådskonventionen. Så som anförts i prop. 1989/90:14 om godkännande av Europaråds- och OECD-konventio nen om ömsesidig handräckning i skatteärenden, m.m., s. 76, följer härav också all om den ansökande staten vidtar åtgärder som enligt dess lagstiftning uppskjuter eller avbryter denna tidsfrist skall åtgärderna även äga giltighet i förhållande till den anmodade staten. Det huvudsakliga skälet tik att denna lösning valts är alt den anmodade staten bistår med handräckning vid indrivning av en fordran som uppkommit under en 15 annanstats rättssystem, vilket otvivelaktigt styr uppkomsten resp. ulsläck- Prop.1989/90:98 andel av denna fordran. Det har därför ansetts skäligt att biståndmed handräckning vid indrivning skall kunna ske så länge som möjligheten att krävain fordran inte har gått förlorad genom att tidsfristen enligt lagstiftningeni den ansökande staten har löpt ut. Ipunkt 3 till art. 14 har intagits en bestämmelse om all ålgärder som enligtlagstiftningen i den anmodade staten uppskjuter eller avbryter en tidsfristockså skall ha denna verkan i den ansökande staten. Denna bestämmelse återfinnsockså i . Bestämmelsen utgör en utvidgning av den i punkt2 intagna huvudregeln. RSV har anfört atl för att denna bestämmelse skall fåverkan i fråga om svenska skatter krävs all bestämmelse därom tas in i lagen(1982:188) om preskription av skattefordringar m. m. På samma sätt som anförtsi fråga om motsvarande reglering i bedömer jag detemellertid inte som nödvändigt att nu införa en sådan bestämmelse. Delta medförall bestämmelsen i avtalet inte får någon verkan beträffandesvensk skattefordran. Art.15 som rör indrivning efter det atl den skattskyldige har avlidit motsvarashelt av art. 14 i gällande avtal. Som RSV har anfört saknar emellertidbestämmelsen i artikelns andra mening om indrivning efter det alt boet harskiftats hos arvinge eller annan som förvärvat egendom på grund av dödsfalletbetydelse för svensk del. Art.16, 77 och 18 som innehåller regler om förmånsrätt, åtgärd för alt inledarättegångsförfarande, anmälningsplikt vid upphörande av rätten att la ul skall,ansvarel för indrivet belopp m.m.motsvaras av art. 15,16 och 17 i gällandeavtal. Reglernai art. 19 om säkerställande av betalning för fordran på skatt har oförändradeöverförts från nu gällande avtal (art. 17 A). Liksomi gällande avtal innehåller art. 20 särskilda regler om möjligheter för deavtalsslutande staterna att ingå överenskommelser för att genomföra bestämmelsernai avtalet samt om hur svårigheter eller tvivelsmål beträffande tolkningen avavtalet skall lösas. I jämförelse med nuvarande avtal har i en fjärde punktäven införts bestämmelser som gör det möjligt att sluta ömsesidigaöverenskommelser för alt undvika dubbelbeskattning av inkomst i det fallet dåinkomsten har beskattats också i annan stat än den som begär handräckningen ochsådan dubbelbeskattning inte har reglerats i avtal för atl undvikadubbelbeskattning. Bestämmelsen har tillkommit eftersom inte tillträttde nordiska avtalen för undvikande av dubbelbeskattning. Syftet medifrågavarande bestämmelse är att ge den anmodade staten möjlighet atl ingå enömsesidig överenskommelse med för det fall skatteanspråk uppståttavseende samma inkomst både i den ansökande staten och på . Ulanbestämmelsen hade inga reglerade former för lösande av dubbelbeskattningsproblemelfunnits. Indrivning av skattekravet kan inställas lill dess sådan överenskommelsehar träffats. Bestämmelserna i art. 21 23 avseende sekretess, ersättningsskyldighet för kostnader för rättegångsförfarande samt områden på vilka avtalet inte skall tillämpas överensstämmer med motsvarande bestämmelser i gällande 16 avtalutom såvitt gäller det förhållandet atl och nu Prop.1989/90:98 tillträU avtalet. Avtaletträder enligt art. 24 i kraft trettionde dagen efter den dag då samtliga partermeddelat det danska utrikesministeriet atl avtalet har godkänts. Sedan avtalet trärti krafl tillämpas dess bestämmelser på ärenden som efter ikraftträdandet harinkommit till den behöriga myndigheten i den avialsslutande stat lill vilkenframställningen har riklats. Pågmnd av förslagets beskaffenhet anser jag alt lagrådets hörande skulle saknabetydelse. Jaghemställer att regeringen föreslår att 1. godkännaavtalet mellan de nordiska länderna om handräckning i skal leärenden, 2. antaförslaget till lag om handräckning i skatteärenden mellan de nor diska länderna. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå atl anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Tryckeri, 1990 17