prop · GD0395 · 1989-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1989/90:95 Regeringenföreslår att anta del förslag som har tagils upp i bifogade utdrag urregeringsprolokollet den 8 febmari 1990. Ipropositionen föreslås en temporär lagstiftning om lönestopp. Bakgmnden likden föreslagna lagstiftningen är den alltmer okontrolleradekostnads- och löneutvecklingen på den svenska arbetsmarknaden. Genom lageninförs ell allmänt lönestopp för hela arbetsmarknaden. Den rättsliga innebördenav detta är ett förbud alt fr. o. m. den 8 febmari 1990 utge eller la emothögre löner och andra ersättningar i anställningsförhållanden för samma ellerjämförbara arbetsuppgifter än som utgick . Förbudet gäller försåväl den kollektivavtalsreglerade arbetsmarknaden som för områden därkollektivavtal tillfälligtvis inte gäller eller helt saknas. Ilagen föreslås även all arbetsmarknadens parter bör bli bundna av fredsplikl ifråga om löner och andra ersättningar till arbetstagare. Den som bryter mol bestämmelsemaom fredsplikt kan ådömas skadestånd. Ett högre skadestånd än kandock inte åläggas en arbetstagare. Den som bryter mot bestämmelsema omlönestopp kan ådömas böter. Slutligen föreslås all regeringen och statens pris-och konkurrensverk får medge undanlag från lönestoppet om särskilda skälföranleder det. Dennya lagstiftningen föreslås träda i kraft omgående och avses gälla till utgångenav . 1 1989/90. 1 saml Nr 95 Propositionens lagförslag Prop. Lag om allmänt lönestopp 1 §Denna lag innehåller regler om ersättning för arbete lill arbetstagare under liden tik utgången av . Medersättning för arbete avses i denna lag avlöning, arvode, traktamente ochannan förmån som utgår i en anställning. 2 § För lid fr.o.m.den 8 febmari1990 får arbetsgivare inte utge, och arbetstagare inte ta emot, högreersättning för samma eller jämförbara arbetsuppgifter än som utgickdessförinnan. 3 § När en arbetstagare haranställts fr.o.m.den 8 febmari 1990, eller när det annars inte går alt beräknavad som var en arbetstagares normala inkomst , skallbedömningen i stället göras med ledning av vad som då var de normalt tillämpadelöne- och ersättningsbeloppen i jämförbara anställningsförhållanden. 4 § hinder av bestämmelsernai 2 och 3 §§ får lill en arbetstagare utges högre ersättning än som gällde föreden 8 febmari 1990 om de avtalats . 5 §Ett avtal är ogiltigt i den mån det strider mot vad som föreskrivs i 2 och 3 §§. Fredspliktskall råda i fråga om löner och andra ersättningar till arbetstagare. Därvidskall för hela arbetsmarknaden tillämpas 3 kap. 4 6 §§ lagen (1976:600) omoffentlig anställning och de bestämmelser i lagen (1976:580) om medbestämmandei arbetslivet som följer därav. I stället för bestämmelserna i 60 § sistastycket sistnämnda lag skall dock vad som föreskrivs i nästföljande styckegälla. Högreskadestånd än får inte åläggas en arbetstagare för brott motden fredsplikt som följer av denna lag. 6 §Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mol 2 och 3 §§ döms till böter. Harflera medverkat till en gärning som avses i första stycket, skall 23 kap. 4 och5 §§ tillämpas. 7 § får om särskilda skäl föranleder del medge undanlag från 2 och 3§§. Ärenden av större vikt skall av verket hänskjutas till regeringen. 8 § Statens pris- ochkonkurrensverk skall ha tillsyn över tillämpningen av bestämmelserna omlönestopp. 9§ Mål om rikämpningen av 5§ handläggs enligt lagen (1974:371) om Prop.1989/90:95 rättegången i arbdstvister. Dennalag träder i krafl dagen efler den dag då lagen enligt uppgift på den utkomfrån trycket i . Bestämmelsen i 6 § tillämpas inte påersättning som utgetts för tid före ikrafllrädandet. ti /90. 1 saml Nr 95 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den 8 febmari 1990 Närvarande:statsministem , ordförande, och statsråden , S. ,, , R. Carisson, , , , G. , ,, , , , , , , Proposition om lönestopp 1 Bakgrund Under1989 var resursutnyltjandel högt i den svenska ekonomin. I många sektorer ochregioner rådde avsevärda överhellningslendenser och pris-och koslnadsökningamavar väsentligt högre än i omvärlden. Tillväxten var låg. Ökningen av bmttonationalproduklenstannade vid trots all antalet arbetade limmar ökade med ca 1 1/2%.Sparandel var lågt och bytesbalansen uppvisade stigande underskoll. Denekonomiska utvecklingen i har försämrats påtagligt den senaste liden.Industrikonjunkturen har försvagats. Exportutvecklingen har dämpats samtidigtsom den inhemska efterfrågan har uppvisat en stark utveckling med en fortsattkraftig importutveckling som följd. Om inga ålgärder vidtas torde bytesbalansenkomma att uppvisa ännu större underskott än vad som angavsi finansplanen 1990. Lönekoslnadema och hemmamarknadsprisema har fortsall allöka i snabb takt. Konflikter har förekommit på arbetsmarknaden. Ifinansplanen 1990 fastslogs all inflationen nu är del centrala stabiliseringspolitiskaproblemet. Inflationen urholkar förelagens konkurrenskraft, den leder tikorättvisor och innebär ell hot mol del viktigaste målet för den ekonomiskapolitiken, nämligen den fulla sysselsättningen. I finansplanen framhölls vidareall för all motverka alltför snabba pris- och löneökningar måste den ekonomiskapolitiken ha en fortsall restriktiv inriktning. Vikten av all samtidigtstimulera utbudet av produktiva resurser i ekonomin framhölls också. Vid sidanav den reformering av skattesystemet som inletts föreslogs en rad ålgärder idetta syfte. Densvenska löneökningslaklen har varit påtagligt snabbare än i konkurrentländemaunder . Denna utveckling är inte förenlig med samhällsekonomiskbalans. I vår omvärld har löneökningslaklen pressals ned lill prisei av högarbetslöshet. Denna metod har avvisats av den . Den nuvarandetrenden med hög inflation, alltmer urholkad konkurrenskraft och stigandeunderskoll i bytesbalansen kan emellertid inte längre accepteras. Den innebärett hot mot sysselsättningen och äventyrar välfärden. I finansplanen 1990framhölls vidare atl överhettningen i den svenska ekonomin nu gått så långtsamt all pris- och löneökningstakten länge legat så högt all en ytterligare åtstramningav den ekonomiska politiken är motiverad. Regeringen förklarade sig emdlertidberedd att, innan åtgärder vidtogs, tillsammans med arbetsmarknadens parterpröva om det fanns någon väg att genom en kombination av stram ekonomiskpolitik samt samförstånd och ansvarslagande få ned inflationen ulan högarbetslöshet. Regeringen inbjöd därför arbetsmarknadens parter tillöverläggningar om lönerna 1990 och 1991 och om möjligheterna all bryta denalltför höga löneökningstakten. När överläggningarna avslutats skulleregeringen ta ställning lill i vilken utsträckning den ekonomiska politikenmåste skärpas ytteriigare i syfte att uppnå balans i den svenska ekonomin. Efler del allöverläggningarna nu har avslutats kan regeringen konstatera atl fömtsättningarinte föreligger för att snabbt teckna centrala avtal som åstadkommer detnödvändiga trendbrottet i kostnadsutvecklingen. Den ekonomiska politiken bördärför skärpas. Som ett led i en sådan skärpning bör etl lönestopp införas. Mittförslag: På gmnd av del överhettade läget på arbetsmarknaden föreslås en lag omlönestopp som temporärt "fryser" utgående löner ochandra ersättningar. Vidare föreslås all fredsplikt skall gälla i fråga om löneroch andra anställningsförmåner till arbetstagare. Den som bryter molbestämmelserna om fredsplikt kan åläggas skadestånd, dock högst förenskild arbetstagare. Den som bryter mot lönestoppet kan ådömas böter. Regeringenoch statens pris- och konkurrensverk föreslås få möjlighet alt medge undanlagfrån det föreslagna lönestoppet. Skälenför mitt förslag: Den svenska arbdsmarknadslagsliftningen bygger på atlpartema på arbetsmarknaden i första hand själva skall reglera sina förhållandengenom frivilliga överenskommelser. Inte minsl gäller detta frågor om lön ochandra anställningsförmåner. I stort sett råder enighet om atl denna ordning harvarit till gagn för del svenska samhället och bidragit lill all hos partema påarbetsmarknaden skapa en samför-slåndsvilja och en känsla av ömsesidigt ansvarför samhällsekonomin. 1 speciella situationer har statsmakterna dock ansett delnödvändigt atl ingripa med lagstiftning för att skydda vitala samhällsintressen(jfr t.ex. prop. 1971:50 och InU 1975/76:45 s. 59). Det läge som uppkommitpå arbetsmarknaden gör all regering och riksdag kan slå overksamma.Tidpunkten har kommit då lagstiftningsåtgärder måste vidtas för alt hindra ytterligareskadeverkningar. En utgångspunkt måste därvid vara att lagstiftningen inte börgöras mera ingripande än som är absolut nödvändigt. Tanken är självfallet altså snart del är möjligt återgå till den situationdå partema själva lar det fulla ansvaret för förhåkandena på Prop.1989/90:95 arbetsmarknaden. Närdel därför gäller atl genom lagstiftning åstadkomma ell temporärt lönestopp börlösningar sökas som i minsta möjliga mån griper in i de lönesystem somtillämpas på arbetsmarknaden. Ettlönestopp bör gälla alla delar av arbetsmarknaden oavsett om kollek-livavtalgäller eller tillfälligtvis inte gäller eller hell saknas. Lönestoppet innebäri princip att arbetsgivare inte får utge och arbetstagare inte la emot högreersättning än vad som utgick före den 8 febmari 1990. Ävenom kollektivavtalen utgör den alldeles övervägande utgångspunkten för altbestämma löner och andra anställningsförmåner, finns det områden där sådanaavtal saknas. Del finns också enskilda arbetsplatser där någon eller flertaletav de ansläkda får sina lönevillkor bestämda genom enskilda anställningsavtaleller på annal sätt. För all ett lönestopp skall bli effektivt och bärassolidariskt av lönlagama fordras därför atl lagstiftning också innehåker reglerför de fall där lönen inte har beslämts genom kollektivavtal. 1situationer när en arbetstagare har anställts fr.o.m. den 8 febmari 1990 ellernär del annars inte går atl beräkna vad som var en arbetstagares normalainkomst vid denna lidpunkt får bedömningen istället göras med ledning av vadsom då var de normalt tillämpade löne- och ersättningsbeloppen i jämförbaraanställningsförhållanden. Lönestoppetbör således vara konstmerat så all del hindrar en icke önskvärd löneutveckling. Isystemet med lönestopp ligger också all arbetsmarknadens parter bör bk bundnaav fredsplikl. Redan av lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivetföljer all arbetsgivare och arbetstagare som är bundna av kollektivavtal intefår vidta slridsåtgärder som strider mot bestämmelse om fredsplikt ikollektivavtal eller atl åstadkomma ändring i avtalet. Hämtöver bör emellertidmed hänsyn lill sektorer på arbetsmarknaden där kolleklivavlalslöst tillstånd,tillfälligt eller stadigvarande råder, föreskrivas en allmän regel om förbudall vidta slridsåtgärder i de delar de strider mot lagreglema om frysning avutgående löner och ersättningar. Den utvidgade fredsplikten kan lämpligensanktioneras genom skadestånd på i huvudsak samma sätt som har skett på denoffentliga sektom. För all garantera lagens efterlevnad bör dock föreskrivas enmöjlighet all utdöma etl väsentligt högre skadestånd för arbetstagare än enligtden s. k. Enlagstiftning om allmänt lönestopp bör dock inte förhindra att förhandlingarförs och kollektivavtal träffas på andra ämnesområden än dem som omfattas av detraditionella löneavtalen t. ex. beträffande medbestämmande eller jämställdheti arbetslivet, även om de skulle innebära vissa ekonomiska åtaganden avarbetsgivaren. Jagvill även i detta sammanhang beröra den komplikationen att del på vissa avtalsområden före den 8 febmari 1990 ännu inte hunnit träffas något avtal om 1990 års löner. Givelvis får det inte inträffa atl del inom vissa avtalsområden inte blir möjligt att justera lönema enbart därför atl avtalsrörelsen dragit ul på liden. allmänt lönestopp kommer också att 6 omfattasådana löntagargmpper som för lönestoppet ännu Prop.1989/90:95 inte hunnit träffa avtal om fördelning av s.k.lokala . Avdenna anledning bör del finnas en möjlighet för regeringen och statens pris-och konkurrensverk alt för sådana särskilda fall medge undantag från lönestoppet. Närdel gäller sanktioner för den som bryter mot lagens regler om lönestoppföreslås böter. Enligtmin mening är del från samhällsekonomiska utgångspunkter av avgörande betydelseatt den nu föreslagna lagstiftningen träder i krafl möjligt. Jag kommerdärför all i del följande föreslå alt besluta om en förkortadmotionstid. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom arbetsmarknadsdepartementetupprättats förslag till lag om allmänt lönestopp. Förslagethar upprättats efter samråd med chefema för finans- och civildepartementen. Idenna paragraf bestäms lagens tillämpningsområde. Vidare anges all lagen äravsedd alt gälla lik utgången av . Med uttrycket ersättning för arbetesyftas på allt som enligt del tillämpade synsättet på arbetsmarknaden är alträkna hit, vare sig del är fråga om löner eller andra anställningsvillkor somutgår enligt bestämmelser i kollektivavtal eller enligt enskildaanställningsavtal. Lagen är tillämplig på anställningsförhållanden i gängse civilrältsligmening. Idenna paragraf anges all del inte är tillåtet för en arbetsgivare alt utgehögre löner eller andra ersättningar än de som tillämpades före den 8 febmari1990. Det anges också att del är förbjudet för en arbetstagare att ta emothögre ersättning än som då utgick. Lönen under liden för lönestoppet skall varadensamma som utgick . Inga löne-ellerersättningsbelopp får under liden för lönestoppet höjas utöver vad som gälldevid den angivna tidpunkten. Detta gäller när ersättningen avser samma ellerjämförbara arbetsuppgifter. Inte heller får nya ersättningar betalas ul som irealiteten utgör en löneförhöjning. En arbetstagare som får sina arbetsuppgifterförändrade och därför kommer all omfattas av andra lönebestämmelser berörsdäremot inte av lönestoppet. Det gör inte heller den arbetstagare som byter lillett hell annal arbete. En arbetstagare som t. ex. till följd av studier höjtsin kompetens och därmed blir uppflyttad lik högre lön omfattas inteheller av lönestoppet. Den som exempelvis övergår Prop. 1989/90:95 frånarbete på deltid till eller på annat sätt ökar sin arbetsinsats skallsjälvklart kunna erhålla den högre lön som motiveras av den ökade arbetsinsatsen. Idenna paragraf behandlas de fall där del inte går atl bestämma vad som vararbetslagarens lön. Hit hör nyanställningar i såväl nya som redan befintligaverksamheter för lönestoppet. Vidare hör hit alla olika fall därarbetstagaren visserligen var anstäkd före den, 8 febmari 1990 men då inteuppbar någon lön eker hade lägre lön än normak. Det kan t. ex. röra sig om fallav tjänstledighet eller sjukledighet, ledighet för studier etc. I många sådanafall gäller att arbetstagaren har en viss lön bestämd i avtal, t. ex.månadslön, men alt den lönen inte utgår . Omarbetstagarens ledighet upphör och denne återgår i arbete är det den sålundaavtalade lönen som skall bibehållas för lönestoppet. I andra fallmåste i stället en jämförelse göras med det normala lönelägel i jämförbaraanställningsförhållanden. I regel kan man då falla tillbaka på bestämmelserna idel kollektivavtal som tillämpas på arbetsplatsen, vare sig det formellt gällerdär eller del ändå tikämpas vid lönesättningen. När den möjligheten inte finnshar arbetsgivaren all göra en allmän jämförelse med närmast jämförbara anställningsförhållanden. 1denna paragraf anges all redan avtalade höjningar som skall börja tillämpasunder liden för lönestoppet får betalas ul utan hinder av del generella förbudetmot lönehöjningar. Vad som avses är sådana höjningar som avtalals före den 8 febmari1990 men som av olika skäl enligt avtalet skall börja tillämpas först senare.Om det t. ex. av ett före denna lidpunkt träffat kollektivavtal eller enskiltanställningsavtal framgår alt en arbetstagares lön skall höjas med ett visstbelopp omfattas denna höjning inte av lönestoppet enligt dennalag. 1 förstastycket regleras frågan om giltighet av avtal som träffats i strid mot denna lag. Så länge lönestoppet gäller kan avtal inte träffas med giltig verkan om högre löner eller andra ersättningar än som följer av reglerna i 2 och3 §§. Avtal som strider mot lönesloppsreglerna blir i den eller de delarna ogiltiga under förutsättning att dispens inte medges enligt vad som föreskrivs i 7§. Om även andra delar än de direkta lönebeslämmelsema i sådana avtal kommer alt drabbas av ogiltighet får avgöras med tikämp ning av vanliga avlalstolkningsregler. Tvister om ogillighetsverkan är atl betrakta som arbdstvister i den mening som åsyftas i lagen (1974:371) om rättegången i arbdstvister. Iandra stycket regleras den fredsplikl som skall gälla i frågor om löner och andra ersättningar.Såväl lockout och strejk som andra kollektiva Prop. 1989/90:95 slridsåtgärderär otillåtna under denna lid. Del blir inte heller tillåtet atl underlönestoppet vidta slridsåtgärder med avseende på löneavtal som skall träda i kraflnär stoppet har upphört. Bestämmelsen innebär också att fredsplikt gäller ävenför den del av arbetsmarknaden som slår utanför kollektivavlalsförhåkanden. Avbestämmelsen följer aktså att vid lagens ikraftträdande pågående konflikterblir olovliga. Den närmare innebörden av all del råder fredsplikl följer av denanknytning som gjorts lill vissa av bestämmelserna om arbdskonflikler ochskadestånd i 3 kap. lagen (1976:600) om offentlig anställning ().Anknytningen har gjorts eftersom dessa beslämmelser utgör den enda allmännalagstiftning som finns om vissa begränsningar av rätlen allvidta stridsåtgärder utanför kollektivavlalsförhåkanden. I de här avseddaparagraferna i 3 kap. utvecklas det ansvar för fredsplikten som åvilarenskilda och arbetsmarknadsorganisationer, och de rättsliga påföljder i formav skadeståndsansvar som är knutna lill fredspliktsreglerna. Reglerna i ärutformade i mycket nära anknytning lill reglerna om fredsplikt och omskadeståndspåföljder i 41-43, 54, 55, 60 och 61 §§ lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet (MBL). Detta innebär alt även dessa regler fårbetydelse vid tillämpningen av fredspliklsregdn i lagen om lönestopp. Dettainnebär all på vanligt sätt skadestånd kan komma i fråga för den som deltar ien olovlig slridsålgärd. Även tvister om fredsplikt enligt denna lag är allbetrakta som arbetstvister. Föratt upprätthålla respekten för lagens regler har det ansetts erforderligt allfrångå den regel i 60 § medbestämmandelagen som begränsar skadeslåndsskyldighetentill tvåhundra kronor för arbetstagare som deltar i olovlig slridsålgärd. Istället har skadeslåndsskyldigheten maximerats till femlusen kronor. Härigenomblir del möjligt all utdöma väsentligt högre skadestånd för arbetstagares fredspliktsbrotlenligt denna lag än enligt motsvarande regel i MBL. Avsikten med detta är ocksåall ge domstolen en större möjlighet att ta hänsyn lill omständighetema i detenskilda fallet. Idenna paragraf finns en bestämmelse om påföljd för den som bryter mot lagens beslämmelsergenom all betala ut eller ta emot högre lön eller annan ersättning än somtillåts. Påföljden är böter. Frågor om utdömande av sådana böter prövas av akmändomstol. Idenna paragraf finns beslämmelser som ger regeringen och räll all om särskilda skäl föreligger medge undantag frånlönestoppet. Sådana undantag är främst avsedda för centrala kollektivavtal.Undanlag bör vidare kunna komma i fråga i fall där lönestoppet kan medföra attväsentliga verksamheter inte kan upprätthållas. Särskild hänsyn skall därvidtas tik för hela samhället vikliga funktioner. Undantag kan också komma i frågaför all hindra alt orimliga skillnader uppstår på arbetsmarknaden, t. ex. pågmnd av avlalsperiodemas olika längd. Så kan Prop. 1989/90:95 på områden avarbetsmarknaden där kollektivavtal ännu inte har träffats före den 8 febmari1990 undantag enligt denna bestämmelse komma att medges när partema har nåttfram till en överenskommelse. Under lönestoppet får alltså förhandlingar underfredsplikt föras med sikte på avtal om löneförhöjningar. Sådana avtal blir dockgiltiga och får tillämpas först sedan undanlag medgetts enligt denna paragraf.Undantag av detta slag får anses vara av sådan vikt all ärendet enligtbestämmelsen skall hänskjutas lik regeringen. Idenna paragraf anges att tillämpningen av bestämmelsema om lönestopp skall ståunder tillsyn av statens pris- och konkurrensverk. 1denna paragraf klargörs all mål om tillämpningen av 5§ i lagen skall prövas iden för arbetstvister föreskrivna ordningen. Ursamhällelig synpunkt är del av stor vikt all den föreslagna lagen kan träda i kraflomgående. Med hänsyn till lagstiftningsärendets brådskande natur anser jagdärför atl lagrådels hörande kan underlåtas. Medhänvisning lik vad jag nu har anfört hemställer jag all 1. regeringenföreslår all anta förslaget lill lag om all mänt lönestopp, 2. regeringenföreslår 'atl besluta förkorta motionstiden lill . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar all genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Propositionen...................................................... ... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll ....................... ... 1 Propositionenslagförslag....................................... ... 2 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den 8 febmari 1990 . 1 Bakgmnd ....................................................... ... 4 2 Allmän motivering ............................................. ... 5 3 Upprättat lagförslag .......................................... ... 7 4 Specialmotivering.............................................. ... 7 5 Lagrådels hörande............................................. .. 10 6 Hemställan....................................................... .. 10 7 Beslut .............................................................................. 10 Tryckeri, 1990 11