prop · GD0379 · 1989-12-31 00:00:00 — Domslolschefenbör regelmässigt få sig tillsänd den merilsammanställ-ning nämnden upprättaröver sökandena men bör själv få avgöra i vilken utsträckning han eller hon villta del av nämndens referensmaterial. 1likhet med utredningen anser jag all del inte finns anledning all föreskrivanågon särskild form för domstolschefens yttrande. Det bör kunna vara såvälmuntligt som skriftligt. 4.1 Domarutbildningen bör fbrkortas och fullgöras i ett sammanhang Mittförslag: Domamlbildningen bör innehålla tre obligatoriska inslag, nämligen aspiranltjänstgöring,underrällstjänslgöring och adjunktionstjänstgöring. Tjänstgöringstiden bör iprincip motsvara minimitidema för varje obligatoriskt moment. Minimitiderna börvara för aspiranlljänslgöringen , för underrättstjänstgö-ringen ellår och för adjunklionen . Del nuvarande kravet på viss lid somfiskal i överrätl tas bort. Utredningensfiirslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Så gott som alla remissinstanser ställer sig bakom utredningens förslag. Vissainstanser anser dock alt liden som aspirant i överrätl bör kombineras med enobligatorisk minsta tid som föredragande fiskal där och alt tiden för underrältstjänstgöringenblir för kort. Skälenför mitt förslag: Domamlbildningen och domarkarriären i de allmänna domstolamaoch de allmänna förvaltningsdomstolarna är länsrättsreformuppbyggd efter samma principer. Den som vill träda in på domarbanan har attefter juris kandidatexamen eller juristexamen och notariemeritering sökatjänst som aspirant i hovrätt eller kammarrätt. Som aspiranler antas barasökande som förväntas klara provtjänstgöringen. Aspiranlljänslgöringen pågår iaUmänhel . Är tjänstgöringen godkänd vilket den normall bmkarvara förordnas aspiranten av överrälten lill fiskal. Därefter tjänstgörfiskalen ytterligare i överrälten innan han eller hon förordnas lill tingsfiskaleller länsrätlsfiskal i en tingsrätt eller en länsrätt för atl tjänstgöra minstell år. För framför allt hovrältsfiskalerna blir tjänstgöringen i underrättofta betydligt längre. Nästa obligatoriska momentär adjunklion i överrälten. Fiskalen tjänstgör då som ledamot i överrälten. Omadjunktionstjänstgöringen är godkänd vilken den så gott som alllid brukar vara och fiskalen alltså befinns vara lämplig för domarbanan, förordnas han ellerhon av domstolen lill assessor. För all bli förordnad lill assessor krävs altfiskalen förutom underrältstjänstgöringen har tjänstgjort i överrätt etl åroch efter fiskalsförordnandet, varav som fiskal ochminst som adjungerad ledamot. I viss utsträckning förekommer ocksåatl fiskaler, utöver den obligatoriska underrältstjänstgöringen ochtjänstgöringen som fiskal i överrälten, under viss lid arbetar som föredragandei specialdomslolar och domstolsliknande organ. Deobligatoriska inslagen i domarkarriären från inträdet som aspirant i överrätl lillassessorsförordnandet lar formellt och . Ofta bmkar det dockta innan man blir förordnad lill assessor. Framför allt gäller dettai de allmänna domstolarna där del i regel dröjer från börjedagen i hovrätt till dess adjunklion kan påböijas. Prop.1989/90:79 Denna ordning är av flera skäl otillfredsställande. Enligtmotiven till regeringsformen skall den dömande verksamheten i största möjligautsträckning utföras av ordinarie domare. Därför bör andelen domare iunderrätt som ännu inte har avslutat sin domamlbildning bli mindre. Del är inteheller tillfredsställande att den prövning av en persons lämplighet fördomaryrket som skall göras efler del sista obligatoriska momentet i domamlbildningenkommer efter del atl han eller hon rent faktiskt har tjänstgjortsom domare. Härtill kommer de ölägenheter för den sökande och hans eller hennesfamilj som kan följa med atl de obligatoriska inslagen i domamlbildningen oftaär förlagda tiU olika orter. Olägenhetemaskulle minska, om ett eller flera av de nuvarande obligatoriska inslagen i domamlbildningenlogs bort. Men i likhet med utredningen anser jag all aspiranlljänslgöringen, underrältstjänstgöringenoch adjunklionen var för sig har sådant värde för en blivande domare alt de börvara kvar även i fortsättningen. Ellsätt att minska de nackdelar som trots afil är förknippade med det nuvarandesystemet är atl som utredningen föreslagit söka håUa nere den faktiskatjänstgöringstiden så alt den i stort sett kommer all motsvara minimitiden förvarje obligatoriskt moment. Domamlbildningen fram tifi assessorsförordnandetbör därför koncentreras och fullgöras i ell sammanhang. Härigenom bör både domarulbildningenoch domarkarriären bli attraktivare. Den egna personliga planeringen kommer allunderlättas när de obligatoriska inslagen kan fullgöras direkt efler varandraoch den sammanlagda tjänstgöringstiden begränsas. Den som blivit godkänd somassessor har större möjligheter atl själv styra sitt yrkesliv fram lill dessdel blir dags för en ordinarie domartjänsl än fiskalen som väntar på alt fullgörasin adjunktionstjänstgöring. En viktig fördel med en koncentrerad domamlbildningär vidare alt den underlättar en reell prövning av domar-aspiranlens lämplighetsom domare. Domamtredningenhar föreslagit all aspiranttjänstgöringen skall pågå under en bestämd lid , den obligatoriska underrällsljänsl-göringen och adjunktionstjänstgöringenunder . De obligatoriska minimitidema blir därmed och sexmånader mot och enligt gälland(; ordning. Som jag redanframhållit är dessutom de nuvarande minimitidema i praktiken i allmänhetbetydligt längre. Utredningensförslag har i denna del utsatts för viss kritik under remissbehandlingen.Framför allt har delta gällt liden för undertällsljänslgöring-en. Från en delhåll har det också påpekats all det har praktiska ölägenheter att aspiranlljänslgöringenskall pågå under en exakt fastställd lid. Jaganser alt de av utredningen föreslagna tidema är i huvudsak väl avvägda. Närdet gäller liden för aspiranlljänslgöringen håller jag emellertid med om atldel har praktiska olägenheter med en exakt fastställd tid för aspiranlljänslgöringen.Jag anser därför all det också för denna tjänstgöring bör fastställas enminsta tid, lämpligen bestämd liU . Samtidigtbör det dock slås fast att tjänstgöringen, om inte aUdeles speci- Prop.1989/90:79 ella omständigheter föreligger, inte bör överstiga . Fleraremissinstanser har ansett all det bör uppställas ett krav på obligatorisktjänstgöringstid i överrätten efler fiskalsförordnandet. Man pekar i delsammanhanget på överrältemas behov av föredragande och den risk som ligger ialt aUtför många nya aspiranler måste anställas för atl läcka dettaföredragandebehov. Enligt min mening bör man inte ha ytterligare ett moment avobligatorisk tjänstgöring. Därmed inte sagt att det inte skulle finnas utrymmeför tjänstgöring som fiskal någon tid i överrätten efter fiskalsförordnandetinnan det blir dags för underrältstjänstgöringen. Ett sådant utrymme kan uppslåav rent praktiska skäl; det kan behövas en viss lid för att klara planeringen. Överrättemabör även se lill alt ha erfarna föredragande i tillräckligutsträckning. Och som påpekats från några håll kan det vara av värde med någonytterligare lid i överrätten, t. ex. för den fiskal som gjort sintingstjänstgöring vid det andra domslolsslagel. Under den lid som sålunda kankomma all ligga mellan fiskalsförordnandet och underrältstjänstgöringen börockså finnas utrymme för fiskalen att genomgå den särskilda domarkurs somdomstolsverket anordnar för nyblivna fiskaler. I likhet med utredningen anserjag emeUer-tid alt fiskalen i allmänhet inte bör vara kvar än högstett halvår i överrälten innan underrältstjänstgöringen tar vid. Somjag nämnde har den föreslagna liden för underrältstjänstgöringen möttviss kritik under remissbehandlingen. Tiden har av utredningen satts till etttill ett och ell halvt år med en minsta tid av ell år. Flera remissinstanseranser atl delta är för kort lid för all fiskalen skall hinna få tillräckligerfarenhet inför en framlid som domare. Tilldetta vill jag först säga all minsta tid för underrältstjänstgöringen är . Även om många fiskaler i praktiken tjänstgör , är detinte hell ovanfigt och i de allmänna förvaltningsdomstolama regel att fiskalens underrällstjänslgöring pågår just ell år. Jag menar all denföreslagna tiden normalt är tillräcklig för all ge den gmndläggande träning iatt självständigt handlägga och avgöra mål och ärenden som är del huvudsakligasyftet med underrältstjänstgöringen. TiU detta kommer atl fiskalen i omedelbaranslutning till underrältstjänstgöringen får tillfälle till ytterligare erfarenheterav dömande verksamhet under adjunktionstjänstgöringen. Och innan det är dagsför en ordinarie domartjänst finns del lillfaUe till ytterligare erfarenheter,såväl av arbete inom domstolsväsendet som på andra håll. Entjänstgöring som på detta sätt är begränsad i liden fömlsäller självfallet allinnehållet är allsidigt och i övrigl meningsfullt. Jag återkommer till denfrågan i nästa avsnitt. 1likhet med flertalet remissinstanser anser jag den föreslagna tiden för adjunklioni överrätl väl avvägd. En förkortning av adjunktionsliden kan dock övergångsvisbli aktuell för de fiskaler som har lång underrällstjänslgöring bakom sig närdet blir dags för adjunklion. Jag återkommer också till den frågan längre fram. Domamtredningensförslag utgår från atl domaraspiranten rent faktiskt har tjänstgjort på heltid under de föreskrivna minimitidema för varje 21 moment.Jäg instämmer i den uppfattningen. Frånvaro som går utöver sedvanlig ledighetför semester och annan kortare frånvaro får således kompenseras genom förlängdtjänstgöring. Jagavser att återkomma till regeringen med de förslag till ändringar i domstolsinstmklionemasom blir nödvändiga. Jag vill här också någotberöra den framlida tjänstgöringen för de assessorer som för kortare ellerlängre lid arbetar kvar inom domstolsväsendet innan de får en ordinariedomartjänst. Liksom utredningen anser jag alt assessorema bör anlitas förvikariats- och förslärkningsändamål i domstolama. För underrätlemas del innebärdet atl de fiskaler som används för sådana ändamål i stor utsträckningkommer att ersättas med assessorer. Delta är också principiellt tilltalande avdel skälet alt det innebär all huvuddelen av den dömande verksamheten kan skötasav ordinarie domare eller assessorer som har genomgått fullständig domamlbildning.Vid bl. a. de största lingsrältema kan man fömtse all ett antal assessorerkontinuerligt kommer atl behövas för just förslärkningsändamål. 4.2 Innehållet i domarutbildningen Min bedömning:Utbildningsmomentet i den obligatoriska tjänstgöringen bör betonas kraftigare. Utredningensförslag: Överensstämmer i princip med min bedömning. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser har inte haft något atl erinra mot utredningensöverväganden. Skälen för min bedömning: Etlviktigt syfte med de inledande obligatoriska inslagen i domarkarriären är atlge den som genomgår utbildningen träning i kvalificerat juridiskt arbete och påså sätt lägga en god gmnd för en framlida uppgift som domare. Man måste därförsträva efter all utforma tjänstgöringen så all domaraspiranten ges relevantaoch utvecklande uppgifter under de olika momenten i domamlbildningen. Detta ärsjälvfallet särskilt viktigt, om domamlbildningen avkortas och koncentreras. Del är angelägel allintensifiera och vidareutveckla den utbildning som och domstolamasjälva ordnar för de unga juristema på domarbanan. Jag ser del också somvärdefullt att del numera finns särskilda utbildningsplaner för hovrätt ochkammarrätt som omfattar tiden från aspiranlljänstgöringens början lill assessorsförordnandet. Del förekommer tyvärr all fiskaleroch fiskalsaspiranter som tjänstgör i överrätl får syssla med rent kansliarbele.Detta sägs ofta vara en följd av domstolamas stora arbetsbörda och knapphet påpersonal. Del är nödvändigt att förändra detta. Arbetet i överrätl liksom iövriga domstolar skall organiseras så all kansliuppgifler i huvudsak utförsav just kanslipersonal. Jag har i skilda sammanhang framhåUit viklen av attdomarrollen renodlas och atl domamas arbetsuppgifter inriktas på den dömandeverksamheten. I linje med del ligger all fiskaler och aspiranler får tid atlägna sigåt sådana arbetsuppgifter som innefattar en träning i rättslig analys och Prop.1989/90:79 metodikoch således utgör förberedelse för det kommande arbelet som Jagvill också framhålla betydelsen av all domama i alla instanser är villigaall dela med sig av sina kunskaper och erfarenheter lill dem som genomgår domamlbildningenoch tar ansvar för deras utveckling. Så sker men det blir viktigarei ell system med en kortare och mera koncentrerad domamlbildning. Utan tvekanär ett av de mest värdefulla inslagen i domamlbildningen de erfama domamasexempel och handledning i det dagliga arbetet. Deras attityder har också storbetydelse för hur de yngre uppfattar domaryrket. Det är angeläget atl denna typav vad som på andra håll bmkar kallas menlorskap lever kvar och vidareutvecklasinom domstolsväsendet. Fråganär då om detta, som utredningen har föreslagit, bör ske genom att man under aspiranlljänslgöringenoch underrältstjänstgöringen utser en särskild handledare för den yngredomaren. Vad gäller handledare för aspiranler fungerar detta i princip på det sätt som utredningen har tänkt sig, och jag har inget alt erinra motalt detta ytterligare markeras genom en särskild instmklionsbeslämmelse. Betänkligheterhar däremot framförts mot att en särskild handledare utses också för fiskaler iunderrätt. För egen del hyser jag inga farhågor för att en handledare skulleinkräkta på fiskalens självständighet i dömandet. Alla domare är väl förtrognamed atl de dömer självständigt och på egel ansvar. En eventuell handledareskall självfallet inte ingripa i själva dömandet eller beslutsfattandet genomdirekta anvisningar om hur en fråga skall avgöras i ett visst fall. Däremotskulle han eUer hon ha etl särskilt ansvar för att fungera somdiskussionspartner för fiskalen i olika frågor. Framför aUl skulle detta gälla handläggningsmliner,sättet att bereda målen, metoder för att främja förlikning och sättet alt ledaförhandlingar. Också i olika praxisfrågor kan en ung domare ha stor nytta av enäldre kollegas erfarenheter. Somjag ser det är det en naturlig uppgift för lagmannen eller, i förekommandefall, chefsrådmannen alt ta ell särskilt ansvar i detta hänseende. Del ärdärmed inte sagt att del är till chefsdomaren som fiskalen vid varje tillfälleskall vända sig. I många faU kan del vara lika naturligt att rådgöra med någonav de andra domama. Mot denna bakgmnd finner jag det inte nödvändigt att författningsreglerafrågan om en handledare i underrätt. Utredningenhar i sitt betänkande föreslagit atl fiskalsplalsema med hänsyn lillutbildningsmomentet i tjänstgöringen och den begränsade tjänstgöringstiden istörsta möjliga utsträckning skall förläggas till stora och medelstoraunderrätter. För egen del menar jag atl även tjänstgöring i små underrätter börvara möjlig och att sådan tjänstgöring kan ha ett stort värde ur utbildningssynpunkl.Härtill kommer att del i vissa delar av landet finns många små underrätter medendast en eller ett par ordinarie domare. Även i dessa delar av landet måstedel finnas en domamlbildning i underrätt. Det är därför som även utredningen påpekat oundvikligt att det finns fiskalsplatser också vid sådana mindre domstolar.Jag anser att en viss smidighet vid förläggningen av underrätts-tjänstgöringenäven i övrigt är att föirorda. Del får närmast bli enfråga fiir alt i samråd med överrättema ombesörja en lämpligdimensionering och lokalisering av lingsfiskalstjänstema och göra deanpassningar som från lid lill annan kan visa sig vara nödvändiga. Inriktningenbör vara den all varje fiskal så långt det är möjligt får fullgöra hela sin underrällstjänslgöringi en och samma domstol. Detta är viktigt för alt fiskalen skaU få ansvar för enrotel med egna mål, något som är ett betyddsefuUt inslag i tjänstgöringen. Härigenomunderlättas också den bedömning av fiskalens lämplighet som domare som skallgöras i underrätten. Till detta kommer inte minsl hänsynen lill den enskildefiskalens egna personliga planering. I den mån det behövs någraregler i domstolsinstmklionema med anledning av vad jag anfört i detta avsnittkommer jag atl återkomma till regeringen i frågan. 4.3 Vitsord under domarutbildningen Min bedömning: Densom inträtt på domarbanan bör få vitsord i anslutning lill varje genomförtobligatoriskt moment i domamlbildningen. Utredningensförslag: Överensstämmer med min bedömning. Remissinstanserna:En majoritet bland de remissinstanser som har yttrat sig över frågan hartillstyrkt utredningens förslag i den delen. Skälen för min bedömning:1 ell nytt meritvärderingssystem där skickligheten skall vara avgörande vidtillsättningen av alla ordinarie domartjänster är det självfallet viktigt attdel finns ett fullgott underlag för att bedöma den sökandes lämplighet fördomaryrket. Detta ställer särskilda krav på att domslolschefer och andra somhar ansvar för domaraspiranlemas utbildning noggrant följer deras arbete föratt bilda sig en uppfattning om deras lämplighet som domare och samtidigtfortlöpande ger synpunkter på hur arbetet utförs. I likhet med utredningenanser jag därför atl del bör åvila domstolama atl i anslutning lill varjeavslutat obligatoriskt moment utfärda skriftliga vitsord. En uttryckligskyldighet alt lämna vitsord gör att bedömaren vid vilsordsgivningen måstepröva prestationema mot de krav som domaryrkel ställer. får den somvitsorden avser tillfälle att rätta till eventuella brister. Vitsorden kommersjälvfallet att ha betydelse vid tillsättning av domartjänster. De kommervisserligen då i regel inte atl vara helt aktuella, men de fyller ändå enfunktion som stöd för minnet för den som har att i efterhand avge muntligareferenser. En del remissinstanser haruttryckt farhågor för att ett system med vitsord kommer all påverka domarbanansattraktionskraft negativt genom att inslagen av prövning i domamlbildningenhärigenom betonas yllerliga- Jag hyser för egen delinga sådana farhågor. Alla som börjar på domarbanan måste vara införstådda medall de första stegen i karriären är förenade med en fortlöpande bedömning ochprövning. Om domarutbildningen skallfylla sin dubbla funktion alt skilja ut och utveckla dem som är lämpliga fördomarbanan och all sålla bort dem som är mindre lämpade något som i förstahand görs i den rättssökande aUmänhelens intresse bör prövningsmomenlel inteunderskattas. Jag ser det som en fördel, om domaraspiranten genom vilsordsgivningenfår del av de bedömningar som görs. Jag vill emellertid med skärpa strykaunder att de vitsord jag har talat om här inte får ersätta de muntliga beskedoch samtal om sina arbetsinsatser som aspiranler och fiskaler skall fåfortlöpande . Jag anser i likhet medutredningen all vitsorden i princip bör utformas som sedvanliga arbetsbetyg.Del kan vara lämpligt all efler samråd med domstolama och tjänsleförslagsnämndenanger riktlinjer för vilsordsgivningen. Utgångspunkten bör vara att vitsordenskall belysa de egenskaper som är vikliga för en domare. Ansvaret för all betygutfärdas bör ligga på domstolschefen. Min bedömning: Tjänstledigheterbör beviljas generösare än . Utredningensförslag: Överensstämmer med min bedömning. Remissinstanserna:De allra flesta remissinstanser har tillstyrkt utredningens förslag. Skälen för min bedömning:Jag har i avsnittet om meritvärderingen betonat värdet av att en blivandedomare skaffar sig erfarenheter också utanför domstolsväsendet. Sådanaerfarenheter är ofta meriterande vid bedömningen av en sökandes lämplighet fören ordinarie domartjänsl. Detta fömtsätter att den som börjat på domarbananockså får möjligheter att inom ramen för sin fortsatta karriär skaflfa sigytterligare meriter. Dessa möjligheter hör nära samman med möjligheterna att fåtjänstledighet. infördesrestriktioner i fråga om möjlighet lill tjänstledighet för annan verksamhet Gfrprop. 1984/85:100 bil. 4, JuU 25, rskr. Bakgmnden var den bristandebalansen mellan antalet ordinarie domartjänster och antalet icke ordinariedomare som kunnat förmärkas och farhågor för all den okontrollerade Ijänslledighelsgivningenskulle leda till en långsammare domarkarriär. En avsikt med regleringenvar atl åstadkomma en rimligare proportion mellan antalet ordinarie och ickeordinarie domare och undvika den förlängning av den gmndläggande domarulbildningensom visats sig särskih i de allmänna domstolarna. Reglerna har fått avsedd eflfektså till vida all det totala antalet domare som är tjänstlediga för annanverksamhet har minskat och del sammanlagda antalet icke ordinarie domare hargått ned. Men delta har sannolikt till stor del berott på att kåren av ickeordinarie domareminskat på gmnd av att många yngre domare har lämnat banan. 1989/90:79 vilkenutsträckning dessa avhopp berott på den förlängning av tiden fram till assessorsförordnandesom reglerna avsågs motverka, på de restriktiva reglema för tjänstledigheteller på något annat låter sig knappast utredas. Så myckel slår emellertidklart atl utredningens förslag om en ny meritvärdering och en koncentrerad domamlbildningställer tjänslledighetsfrågan i etl nytt ljus. Delsagda leder mig lill slutsatsen alt de icke ordinarie domama eflerassessorsförordnande - bör ges ökade möjligheter till tjänstledighet för att innehaannan statlig tjänst. För dem som genomgår den nya, koncentrerade domamlbildningenfinns däremoi knappast skäl all överväga någon ändring. Enligtmin mening finns det inte heller skäl all överväga någon ändring i fråga ommöjligheterna all få tjänstledighet för att pröva annan anställning. Jagtänker framför allt på privata anställningar. Enföljd av de förändringar av domarbanan som jag redogjort för i del föregåendeblir alt den som genomgår domamlbildningen får utrymme för all vara tjänstledigför verksamhet utanför domstolama först efter assessorsförordnandet. Förframliden får man därför räkna med all viss tjänstgöring som i dagregelmässigt ulföirs av tjänstlediga fiskaler, l.ex. som sekreterare i olikaspecialdomstolar., i stället kommer att ulföras av assessorer. Förslag häromlades fram i den promemoria som föregick reglering av tjänslledighetsfrågornamen mötte då stark kritik. Men också den här frågan kommer i ell nytt läge meden förkortad domamlbildning. De nu aktuella arbetsuppgifterna lorde i allmänhetpassa bra för sådana nyblivna assessorer som fåll sina förordnanden efterungefär tjänstgöring inom domstolsväsendet. HärtiU kommer att det iviss utsträckning torde vara fullt möjligt att utveckla arbetsinnehållet i tjänslemaoch göra det mera kvalificerat. Jagär väl medveten om de svårigheter som på sina håU finns all få arbetsuppgifterutanför domstolsväsendet. Den som vill pröva något annal och skaffa sig meriterinför en framlida domartjänst tvingas på gmnd härav att bytabostadsort. Hell går väl detta inte alt undvika. Men del har länge varitregeringskansliets ambition atl sprida uppdrag inom främst kommittéväsendettill orter utanför . Etl uttryck för detta är all det förnärvarande finns särskilda utredningsavdelningar i , ochJönköping. Avslutningsvisvill jag också något uppehålla mig vid frågan om de ordinarie domamas möjligheter till tjänstledighet för offentliga uppdrag. har regeringen lill efterkommande av intentionema bakom regeringsform - behandlat önskemål härom mycket restriktivt. Jag anser för egen del all en viss uppmjukning är möjlig. Exempelvis kan vissa uppdrag ställa sådana krav på utövaren att del är angeläget att uppdraget utförs av någon ordinarie domare, Dessutom är del naturligtvis önskvärt all även ordinarie domare har möjligheter att fördjupa och bredda sina erfarenheter. Min ståndpunkt är således all tjänstledighet i något större utsträckning än bör kunna beviljas för regeringsuppdrag och andra kvalificerade uppdrag, framför allt om den ordinarie domaren på gmnd av 26 tidigareerfarenheter eller speciell kompetens är särskilt lämpad för upp- Prop.1989/90:79 draget och del inte är av aUtför lång varaktighet. 5 Vissa frågor inför ett genomförande av förslagen 5.1 Omfbrdelning av domartjänster