prop · GD0350 · 1989-12-31 00:00:00 — Tillägget bör sättas till och avse belopp som avsatts vid 1990års taxering eller i de undantagsfall där det är aktuellt - taxering. För redan gjordaavsättningar gäller de riktlinjer som regeringen ger i frisläppsförordningen.Fonder avsatta i bokslut till ledning och tidigare års taxeringar harhittills varit frisläppta för investeringar i de regionalpolitiska stödområdenat. o. m. och för miljöförbättrande investeringar i helalandet t.o. Regeringen har denna dag beslutat att förlänga invesleringsperiodenför dessa avsättningar med . Det nya frisläppet omfattaremellertid inte avsättningar i bokslut till ledning taxering. Mitt förslag: Densärskilda avdragsrätten för avskrivning på skeppskontrakt och kontrakt påluftfartyg avskaffas. 1 fråga om skriftliga avtal som träffats senast den 13november 1989 behålls den särskilda avdragsrätten vid 1990 och 1991 årstaxeringar. URF:sförslag: Samnia som mitt bortsett från ikraftträdandet. Remissinstanserna:Förslaget bemöts positivt eller lämnas utan erinran. riktar kritik mot förslaget och påtalar likviditetsproblem tillföljd av att det kan gå mellan kontraktsskrivning Manframhåller att yrkesfiskarnas köp av fiskefartyg kom- Prop. 1989/90:50 meratt styras av skatlelagstiftningen och inte av branschens förhållanden. Skälenför mitt förslag: Enligt de allmänna reglerna i punkt 2 sista stycket av anvisningamalill 41 § KL kan under vissa fömtsättningar avdrag för inventarier medges redanpå kontraktssladiet. 1 princip fömtsätts atl en värdenedgång har skett.Medgivet avdrag skall minska anskaffningsvärdet med motsvarande belopp ochvärdeminskningsavdrag beräknas alltså på det reducerade beloppet. Utöverde allmänna reglema finns särskilda bestämmelser om avskrivning på kontraktavseende skepp och luftfartyg. Dessa regler får tillämpas oavsett om det i detindividuella fallet föreligger någon värdenedgång eller ej. Reglerna finns ilagen (1966:172) om avskrivning på skeppskontrakt m.m. Enligtnu gällande bestämmelser medges avdrag för avskrivning på ej fullgjordaköpekontrakt generellt med totalt högst av det avtalade priset. Avdragsrättengäller skattskyldiga som bedriver rederirörelse, yrkesmässigt fiske resp.luftfartsrörelse. Lagstiftningen innehåller regler av skatteflyktshindrandekaraktär vid bl.a. överlåtelse av kontrakt, skepp eller luftfartyg samt vidutflyttning. Sommotiv för de särskilda bestämmelserna om rätt till avskrivning på kontraktavseende skepp och luftfartyg har anförts bl. a. att förhållandena inom rederi-och luftfartsnäringarna är särpräglade. Investeringarnas storlek i föreningmed den långa tid som förflyter mellan beställning och leverans ställer mycketstora krav på företagens finansiella styrka. Reglerna om konlraktsavskrivningger företagen ökade möjligheter lill resultat-utjämning. Vad gällerfartygspriserna reagerar dessa kraftigt även på små förändringar i balansenmellan utbudet och efterfrågan på fraktmarknaden. Sompåpekas av URF utgör en generell avskrivningsrätt redan på kon traktsstadiet ulan en därtill kopplad värdeminskning ett tveksamt inslag i ett basbreddat system. Till följd av utvecklingen mot en avreglerad kreditmarknad kan inte längre finansiella skäl anföras som motiv till att avskrivningsreglema skall behållas. Jag delar därför URF:s uppfattning att möjligheten till kontraktsavskrivning bör slopas. Reglemaom kontraktsavskrivning kan utnyttjas av företag som vill minska sina skattepliktiga inkomster. Aktiviteten på detta område kan förväntas öka ytterligare när del står klart att bolagsskattesatsen kommer att sänkas kraftigt. Från allmän synpunkt är det inte önskvärt att övergång en till etl nytt skattesystem driver fram en artificiell efterfrågan på kon trakt avseende skepp och luftfan.yg. Jag föreslår därför att dessa regler . Deskäl som jag redovisat för mitt ställningstagande utgör enligt min meninganledning att med tillämpning av undantagsbestämmelsen i 2 kap. 10 § andrastycket regeringsformen avskaffa avdragsrätten för den särskildakontraktsavskrivningen med verkan i fråga om avtal som träffas efter dagen förpropositionens avlämnande, dvs. efter den 13,. Lagenföreslås upphöra att gälla vid utgången av . lagen skall dock alltjämttillämpas vid 1990 och taxeringar såvitt avser skriftliga avtal somträffats före . Har avdrag medgetts enligtden upphävda lagen bör 2 § lagen tillämpas även vid senare taxeringar. Detgäller här konsekvenser av bl.a. avyttring av kontrakt eller fartyg resp.luftfartyg eller utflyttning. Mittförslag: Rätten till primäravdrag på byggnader avskaffas med verkan fr.o. m.beskattningsår som påbörjas efter . URF:sförslag: Primäravdraget föreslås avskaffat för byggnad eller byggnadsdel somfärdigställts efter ikraftträdandet . Remissinstanserna:Förslaget har lämnats utan erinran av de flesta remissinstansema. Från någrahåll godtas förslaget med förbehåll atl del åriiga värdeminskningsavdragethöjs. Skälenför mitt förslag: Värdeminskningsavdrag för byggnader bestäms med hänsyn tillbyggnadens antagna användningstid. När det gäller rörelsebyggnader är deårliga avdragen av anskaffningsvärdet (RSV Dt 1974:30). Vidare medges -inom avskrivningsplanen - primäravdrag under de fem förstabeskattningsåren efter färdigställandet. Dessa regler får också tillämpas fören fastighet som redovisas i inkomstslaget annan fastighet i den månfastigheten används för rörelseändamål e. d. Reglema om primäravdrag gällerockså i inkomstslaget jordbmksfastighei. Jaghar inte anledning att i det här sammanhanget ta ställning till utformningen istort av avdragsreglema för byggnader. Frågan om primäravdragen bör dock kunnaavgöras för sig. Enligt min mening talar övervägande skäl för attprimäravdragen avskaffas . URF:s förslag innebäralt rätten till primäravdrag behålls i fråga om byggnader och byggnadsdelar somfärdigställs före . Jag anser att övergångsbestämmelsema börutformas mer restriktivt. Någon koppling bör inte göras till tidpunkten förfärdigställandet. I stället bör primäravdragen avskaffas generellt med verkan såvitt avser företag med kalenderår som räkenskapsår årstaxering. Förinkomståren 19891990 sammantagna är den föreslagna omläggningen avföretagsbeskattningen statsfinansidlt neutral i förhållande lill en situationmed oförändrade skatteregler. Begränsningen av lagernedskrivning m. m. ger ikombination med övriga ålgärder ett ökat skatteuttag på ca . Detta balanseras dock av minskat skatteuttag i sammastorleksordning för . Mittförslag: Personer för vilka sparbeloppet, enligt det tillfälliga obligatoriskasparandet, för skulle understiga , skall inte erlägganågot sparbdopp. Sparbdoppför som understiger . skall återbetalas senast i juni1990. Skälenför mitt förslag: Lagen (1989:474) om tillfälligt sparande trädde i kraft den 1juli 1989 och innebär alt tillfälligt sparande skall äga rum under tidenseptember . Av finansutskottels betänkande om den ekonomiskapolitiken (1988/89:FiU30) framgåratt syftet med del tillfälliga sparandet äratt minska utrymmet för konsumtion och dämpa tendenserna till en ökadinflation. I belänkandet framhöll utskottet att undantagen från sparandet börvara få för att det skall ge en tillräcklig effekt och vara så förddningspolitisktneutralt som möjligt. Sparskyldigheten enligt lagen gäller därför i stort settalla som måste betala skatt. Staten, kommuner och landstingskommuner undantogsdock från sparskyldigheten. Jaggör själv samma bedömning som utskottet och har gjort. Behovet avekonomiska åtstramningsåtgärder kvarstår och skäl till att göra få undanlagfrån sparskyldigheten gäller därför i och för sig alltjämt. Beräkningar som har gjortsinom visar emellertid att personer för vilka sparbeloppet1990 skulle uppgå till endast ett lägre belopp, kan undantas från sparandelutan att detta äventyrar den önskade åtstramningseffekten med sparandet. Med etllägre sparbdopp avses här ett belopp som understiger . Detta svarar moten årsinkomst om . Om personer med ett lägre sparbdopp än 1000kr. undantas från sparskyldigheten, minskar det totala sparandet under 1990enligt beräkningarna med endast . att jämföras med attdet totala sparandet med oförändrade regler kan uppskattas tillomkring . Minskningen är inte större än att den kan antas haendast en mindre betydelse för den ekonomiska åtstramningen i stort. På antaletsparande blir effekten däremot mer betydande. Bl.a. slipper mer än hälften avålderspensionärerna all spara . Att undanta dessa pensionärer ochövriga personer med ett sparbdopp som understiger . från sparskyldigheten,medför dessutom att sparandet får en mer tilltalande förddningspolitiskprofil. Denna ändring iomfattningen av sparskyldigheten bör beaktas redan vid betalningen avpreliminär skatt, bl. a. genom utformningen av skattetabeller. Vidutbetalning av lön e.d. bör arbetsgivaren inte göra avdrag för sparande omavdraget för preliminär A-skatt inte svarar mot ett sparbdopp som räknat förhela året uppgår till . Som exempel kan nämnas det fallet att skatteavdragskall göras med . på en månadslön. Sparbeloppet kan då i och för sigberäknas till (på . Eftersom sparbeloppet räknat för helaåret kan beräknas till endast (12x75 =) 900 kr.och således understiger . skall emellertid inget sparavdrag göras. Sammaprinciper bör gälla även vid debitering av B-skatt. Vad gäller sparandet för1989 kan man av naturliga skäl inte på samma sätt undanta personer varssparande uppgår till endast låga belopp. Del är emellertid möjligt att fördessa fall i stället återbetala sparandet än somför närvarande fömtsätts i lagen. Från har jag inhämtat attdel finns tekniska och praktiska möjligheter till återbetalning under juni1990. Jag föreslår därför att sparande som understiger visst beloppskall återbetalas . Med hänsyn till att detta sparandeomfattar bör återbetalningen avse fall där sparbeloppetunderstiger . Förslagetföranleder ändringar i 2 4 §§ lagen om tillfälligt sparande. 9 Särskilda åtgärder för förberedelsearbetet inför 1992års allmänna fastighetstaxering av lantbruksenheter Mitt förslag: Densom före taxeringsåret äger lantbmksenhet, som helt ellerdelvis förvärvats , är efter anmaningav länsskattemyndighet skyldig att lämna de uppgifter som behövs till ledninginför allmän fastighetstaxering. Skälen för mitt förslag: 119 kap. faslighetslaxeringslagen (1979:1152), ETL, finns bestämmelser angåendede förberedande åtgärder som behövs inför allmän fastighetstaxering. År 1986infördes i kapitlet en ny bestämmelse, 8 §, bl.a. av innebörd att länsskattemyndighelgavs möjlighet att inhämta uppgifter om hyror från den som förvärvat hyreshus-resp. industrienhet sedan föregående allmänna fastighetstaxering, AFT, avsådana enheter ( prop. 1985/86:160, SkU 44, rskr. 284, SFS 1986:258). Uppgifternaansågs nödvändiga för att få erforderligt underlag till en rättvis och riktigtaxering. års AFT avsmåhusenheter ändrades taxeringsbestämmelserna i vissa avseenden, bl.a. vadgäller standardklassificeringen av dessa enheter. Av den anledningen behövdes ytteriigarestatistiskt material för att på etl rättvisande sätt konstruera värdetabellernaför småhus. Ett förtida uppgiftsinsamlande från ägare till småhusenheternamöjliggjordes genom att den nämnda paragrafen utvidgades till att ocksågälla småhusenheterna (prop. 1987/88:164, SkU 41, rskr. 317, SFS 1988:544). Beträffandelantbruksenheterna skall en allmän fastighetstaxering ske . Dettaxeringsvärde som då åsatts skall motsvara av marknadsvärdet.Marknadsvärdet bestäms därvid med hänsyn till det genomsnittliga prislägetunder . Provvärdering av lantbruksenheterna kommer att göras under år1991. Prov värderingen görs bl. a. med ledning av fastig- hetsförsäljningar i orten,dvs. med inhämtat ortsprismaterial. Enligt vad jag har erfarit har emellertid ortsprismaterialetförsämrats sedan föregående AFT vad gäller redovisningen av relevantaklassindelningsdata. De nämnda bristerna uppges bestå i bl.a. osäkra uppgifterom arealer, virkesförråd, slutavverkningsbar skog, eventuella rotpostköp m. m.I princip föreligger det ett behov av fastighetsprismaterial för jämförelserav marknadsvärden inom värdeområden AFT. Medanledning av att jordförvärvslagen (1979:230) ändrats avseende prisprövningsregdnm.m. torde emellertid enbart förvärv efter detta datum vara relevanta under fömtsättningatt ett tillräckligt antal jämförelseobjekt kan erhållas. Arbetet medmodellkonstruktion, inställning av värderingsmodellen och provvärdering lordedock kunna genomföras med hjälp av ca 14000 representativa köp, om ett förtidauppgiftsinsamlande sker för förvärv 31 december1990. Mina överväganden grundar sig på det samråd jag i dessa delar haft medskatteförvaltningen. Jagföreslår mot bakgmnd av del anförda en förtida uppgiftsinsamling förlantbruksenheterna liknande de som företogs inför AFT-88 resp. AFT-90. Enbestämmelse härom bör kunna intas i 19 kap. 8 § ETL som ett nytt femte styckeav innebörd att den som före taxeringsåret äger lantbruksenhetsom helt eller delvis förvärvats 31 december 1990är skyldig att lämna de uppgifter som behövs efter anmaning avlänsskattemyndighet. För att insamlingen skall kunna påbörjas under våren 1990bör regeln träda i krafl . 10 av uppgifter från bostadsrättsföreningarm. Mitt förslag: Enlag om särskild insamling av uppgifter från bostadsrättsföreningar m.fl.införs. Enligt denna är sådan förening, efter anmaning av länsskattemyndighet,skyldig att lämna uppgifter om de lägenhetsförsäljningar i föreningensfastigheter som förekommit . Uppgifterna skall avseuppgifter om köpet, taxeringsenheten samt byjnads- och lägenhetsdala. Bakgrunden till mittförslag: tillkallade regeringen en särskild utredare meduppdrag alt utreda hur ett syslem för taxering och beskattning av bostadsrätlslägenheteroch bostadsrättsföreningar skall utformas. Utredningen har antagit namnet Bostadsrättsvärderingskommit-tén(BVK). I denna del kan uppdraget ses som en fortsättning på den del av RINK:sarbete som rör bostadsbeskattningen. RINK konstaterade nämligen bl. a. attavsaknaden av rättvisande skattevärden inom bostadsrättssektorn är ett hinderför reformarbetet i den delen. I direktiven till BVK(Dir. 1989:27) betonas att del gmndläggande problemet, såvitt gäller laxeringeninom bostadsrättssektom, är att det saknas en självständig värderingsmoddlför såväl bostadsrätter som flerfamiljshus ägda av bostadsrättsföreningar. Detingår därför i uppdraget att lämna förslag till hur en sådan modell skall varautformad. Direktiven lämnar däremot öppet hur de särskilda värden som därvidframkommer skall användas vid inkomsttaxeringen. Det framhålls dock att vissa idirektiven närmare angivna omständigheter talar för att den löpande beskattningenför framtiden alltjämt bör knytas till föreningen och inte till de enskildaandelama. Skälen för mitt förslag: 1en skrivelse till chefen för hemställer kommittén om attdet genomförs en särskild uppgiftsinsamling från bostadsrättsföreningar ochdärmed jämställda. Undersökningen behövs för att den tidigare nämndavärderingsmodellen skall kunna konstmeras. Det är därvid sambandet mellanpriset och vissa egenskaper hos de enskilda bostadsrätterna som behöverbelysas. Föregen del finner jag, mot bakgmnd av vad jag har anfört, att det ärändamålsenligt med en uppgiftsinsamling av det slag som kommittén hemställtom. Förfarandet motsvarar vad som redan tillämpas inom fastighetstaxeringen. Ensådan särskild uppgiftsinsamling bör därför komma till stånd. De fakta som på dettasätt bör få inhämtas avser uppgifter om köpet, såsom köpetidpunkten,köpeskillingen, uppgifter om taxeringsenheten, såsom föreningens tillgångar,låneförhållanden och antal lägenheter, uppgifter om byggnadsdata, såsomunderhåll, fasad, ledningsstammar, tak och övrigt samt slutligen uppgifter omlägenheten, såsom dess nummer, andel i behållna förmögenheten, gmndavgift,årsavgift, husets belägenhet, våningsplan, antal mm och boyta eller annanarea. De efterfrågade uppgifterna bör lämpligen ställas upp i ettfrågeformulär på det sätt som kommittén föreslagit. Formuläret bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 2. De efterfrågadeuppgifterna avses vara sådana som kan besvaras utan att ingående kunskapinförskaffas om varje individuell lägenhet. Del bör därför varabostadsrättsföreningen, dvs. dess styrelse, som åläggs att besvarafrågeblanketten. Antalet bostadsrättsföreningar som anmanas bör inte görasstörre än som är nödvändigt för att ett tillräckligt material skall erhållas.Enligt vad jag erfarit behövs ett garanterat utfall om 10000 köp för attmaterialet skall vara statistiskt säkert. Ansvaret för att uppgifterna inhämtasoch bearbetas bör ankomma på länsskattemyndigheten. Delär angeläget alt det nämnda förfrågningsförfarandet riktas till olika slag avbostadsrättsföreningar, dvs. såväl organiserade som oorganiserade som s. k.äkta och oäkta bostadsföretag. Mitt förslag:Regeringen får rätt att delegera beslutanderätten i fråga om befrielse frånbevillningsavgift för utländska artister. Skälen för mitt förslag:Utomlands bosatta artister som framträder i 9 1989/90. Sverigebetalar bevillningsavgift enligt lagen (1908:128 s. 1) om bevill- Prop.1989/90:50 ningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter, BevL.Bestämmelserna är knutna till ett tillståndsförfarande som regleras ikungörelsen (1913:380) om rätt för den som är bosatt i utlandet att giva ellermedverka i offentlig föreställning m. m. i . Bestämmelserna innebär ihuvudsak följande. Iutlandet bosatt fysisk person som medverkar vid offentlig föreställning m. m.här i landet (utländsk artist) skall betala bevillningsavgift på ersättningenför framträdandet. Avgiften beräknas på hela bmttoersältningen inkl.naturaförmåner, kostnadsersättningar och omkostnader som har betalats direktav arrangören. Avgiften uppgår till av ersättningen. Anordnaren avföreställningen ansvarar för att avgiften betalas. Befrielsefrån skyldighet att betala bevillningsavgift föreligger dels för gatumusikanteroch liknande som endast uppbär frivilliga avgifter, dels för deltagare iidrottstävlingar som har anordnats av en organisation som är ansluten tillSveriges riksidrotlsförbund eller representerad inom eller som genom särskilt beslut av regeringen förklaras likställd meddessa. Vidare kan befrielse fås genom särskih beslut av regeringen för visstframträdande. Densom vill engagera en utländsk artist skall ansöka om tillstånd lill föreställningene. Avgiften skall i princip betalas innan tillstånd meddelas. Om avgiftenutgörs av en andel av intäktema och alltså inte kan beräknas på förhand skallsäkerhet ställas. Bevillningsavgiftskall också betalas av utomlands bosatt fysisk person eller utländsk juridiskperson som anordnar offentlig föreställning m. m. här i riket (utländsk anordnare).Avgiften är i detta fall av bmtloin-täklen. Inkomsterpå vilka BevL är tillämplig undantas från och statlig inkomstskatt.Detta gäller även vid befrielse från avgift. Av betydelse i sammanhanget ärnaturligtvis också bestämmelsema i de dubbelbeskattningsavtal som Sverigeslutit med andra länder. År1985 tillsattes en kommitté med uppdrag att göra en översyn av beskattningen avutländska artister m. fl. Kommittén, som antog namnet artistbeskallningsmmittén,lade den 28 febmari 1989 fram belänkandet (SOU 1989:9) Särskild inkomstskattför utländska artister m. fl. Ibetänkandet föreslås att systemet med bevillningsavgift slopas. I stället föreslåsen ny lag om särskild inkomstskatt för utländska artister m. fl. Förslagetinnebär i korthet följande. Artist,som inte är kyrkobokförd i , blir skattskyldig för inkomst av artistisk verksamhet i med vissa undantag. Även utländsk person som tillhandahåller eller arrangerar artistisk verksamhet med ut ländsk artist här i landet skall beskattas. Förslaget omfattar också utländsk idrottsman. Från skattepliktig inkomst undantas ersättning för resor och transporter. Avdrag för kostnader skall medges antingen i form av scha blonavdrag (av skattepliktig inkomst vid betalning till artist eller vid betalning till artistföretag) eller, efter särskild ansökan, som avdrag för faktiska kostnader. Särskilda regler skall gälla när artistisk verksamhet bedrivs i egen regi av utländska artister eller andra utländska personer. Skattesatseni den nya lagen föreslås bli av beskattningsbar inkomst, dvs. denskattepliktiga inkomsten minskad med kostnadsavdrag. Länsskattemyndigheteni län föreslås bli skattemyndighet för alla ärenden om särskildinkomstskatt. beslut skall kunna överklagas hos länsrätten iÖrebro län. Möjligheten att genom särskilt beslut av regeringen erhållaskattebefrielse försvinner. Förslaget, som remissbehandlats,har fått ett blandat mottagande och är föremål för överväganden inomregeringskansliet. I avvaktan på ett slutligt ställningstagande till denframtida artistbeskattningens utformning finns det dock skäl att omprövahanteringen av de nuvarande befrielseärendena. Denna är ofta administrativtkrånglig och betungande. Den materiella prövningen är däremoi i flertalet fall rutinbetonad.Mot denna bakgmnd anser jag skäl föreligga att låta en annan myndighet änregeringen handha denna fråga. Uppgiften bör ankomma på RSV. RSV:s beslut börinte kunna överklagas. För alt regeringen inte skall betas bestämmanderätten ipolitiskt känsliga ärenden eller möjligheten att styra praxis bör RSV dockkunna överiämna ärenden lill regeringen då särskilda omständigheter föreligger.Sådana ärenden kan t. ex. röra artister som är politiska flyktingar. De nyareglerna bör gälla från . Regeringens överlämnande avifrågavarande uppgift lill RSV liksom möjligheten för RSV att hänskjuta ärendeför avgörande till regeringen får regleras i administrativ ordning. Mittförslag är inte avsett att innebära någon ändring av den praxis som förnärvarande gäller i befrielseärendena. I korthet innebär denna praxis attbefrielse medges vid kulturellt utbyte med annat land. Sökande är i det övervägandeantalet fall den ambassad eller utländska beskickning som representerarartistens hemland i . Ansökan görs på begäran av artisten ellerarrangören av den offentliga tillställningen. Ambassadens eller beskickningensmedverkan anses utgöra en garanti för att artisten är representativ för landetskultur. För artister som är här som t. ex. politiska flyktingar medverkar avnaturliga skäl inte hemlandsambassaden vid ansökan. I dessa fall harregeringen ändå i vissa fall medgett befrielse. Utländska medborgare somstadigvarande vistas i medges inte befrielse. Gränsen bmkar bestämmas . Artister som medverkar med underhållning på restauranger, pubaroch liknande ställen vägras befrielse för dessa uppträdanden. Svenska eller f. d.svenska medborgare medges inte heller befrielse. Slutligen kan nämnas allartister som är upptagna på FN:s s. k. "svarta lista" för att deuppträtt i inte får befrielse. 12 Fortsatt giltighet av lagen mot skatteflykt Mitt förslag:Lagen mot skatteflykt ges fortsatt giltighet t. o. m. . Skälen för mitt förslag:Lagstiftningen om en generalklausul mot skatte- flykt, som trädde i kraftden (SFS 1980:865), har tidsbegränsats för att möjliggörafortlöpande utvärderingar av dess tillämpning från rättssäkerhetssynpunkt. Vidden senaste förlängningen av dess giltighetstid (prop. 1987/88:150, SkU1987/88:40, rskr. 397, SFS 1988:780) aviserades att en särskild utredare skulletillkallas för att se över lagstiftningen. I avvaktan på resultatet av denutredningens arbete utsträcktes lagens giltighetstid, som då gällde t.o. m. år1988, . Direktiv till utredningenutfärdades (Dir. 1988:59). Ett betänkande (SOU 1989:81) medforslag lill ny generalklausul mot skatteflykt har överlämnats. Underden tid som kan beräknas åtgå till remissbehandling och övrig beredning av samtställningstagande till del nya lagförslaget bör den nuvarande klausulenalltjämt äga tillämpning. Jag föreslår därför all giltighetstiden för lagen motskatteflykt förlängs t. o. m. . 13 Anställda ombord på utländska fartyg Mitt förslag: Densärskilda se;4månadersregeln för sjömän på utländska fartyg ges fortsatt giltigliett.