prop · GD0386 · 1989-12-31 00:00:00 — a. genom överläggningar ochinformation arbeta för alt gällande rättsregler på området iakttas och för attkartlägga behovet av ytterligare åtgärder mot etnisk diskriminering. Påarbetslivets område gavs ombudsmannen befogenheter att vid vite föreläggaarbetsgivare att komma till överläggningar med och lämna upplysningar lillombudsmannen. Nämnden gavs treuppgifter: att pröva besvär över vite som ombudsmannen förelagt, geombudsmannen råd i principiellt viktiga frågor samt hos regeringen föreslåförfattningsändringar eller andra åtgärder som är ägnade att motverka etniskdiskriminering. DO-myndighetenfick från början tre befattningshavare: , en juristhandläggare och enassistent. Arbetsstyrkan har utökats med två halvtidsanställdapersoner. Nämnden består av tre ledamöter, av vilka ordföranden skall vara lagkunnigoch ha erfarenhet som domare. DO:s verksamhet har utvärderats efler tre verksamhetsår. Utredaren har underarbetets gång haft omfattande kontakter med berörda myndigheter ochorganisationer, bl.a. de invandrarorganisationer som ingår i invandrarrådet.Någon remissbehandling har därför inte ansetts erforderlig- tillskapades förelåg en del oklarheter om hur den nyaverksamheten borde utformas och med vilka metoder den borde bedrivas.Osäkerheten gällde inte bara vilket behov som egentligen fanns av ett organ avdetta slag, utan också i vilken omfattning det skulle komma att utnyttjas avenskilda rättssökande och huruvida den nya ombudsmannen skulle kunna mötadessas krav utan all själv vara utrustad med några egentliga rättsliga medel. Ombudsmannenoch de medarbetare som tillträdde successivt grep sigan sin uppgift med engagemang, aktivitelslust och fantasirikedom. Detta kom atlleda lill en mångfald i verksamheten som, enligt min bedömning, har varithuvudsakligen positiv. Den har säkert bidragit till att DO har fått etl positivtgenomslag hos allmänheten och hos myndigheter och andra berörda. Härvidlag har,såvitt jag har kunnat bedöma det, DO och hans medarbetare alltså varit frajngångsrika. Hardå utvärderingen givit belägg för att DO: s existens har minskat eller motverkatetnisk diskriminering? Ett bestående intryck av samtal som utredaren haft medföreträdare för olika samhällsorgan är all de senare årens flyktinginvandringhar skapat ett stort engagemang på alla nivåer. Den har också lett till enpåtaglig medvetenhet om riskerna för etnisk diskriminering i samband härmed.Därvid har del vid upprepade tillfällen från dessa företrädare framhållits allDO: s existens har kommit all betyda ett starkt stöd i den egna verksamheten.Råd har kunnat erhållas från DO i grannlaga bedömningsfrågor och har kunnatåberopas i lokala sammanhang. DO har kommit atl bli en"galjonsfigur" som genom sin centrala placering och sitt gehör i denallmänna debatten har gett den egna verksamheten stadga. Detta är, enligt minmening, i och för sig tillräckliga skäl för att anse DO-institutionen motiveradoch värdefull. DOhar i en skrivelse framfört synpunkter,önskemål och förslag . Han framhåller där bl.a. att DO har attverka,/or etnisk rättvisa och inte bara del negativa att verka mol etniskdiskriminering. DO anser vidare att lagen mot etnisk, diskriminering inte ifortsättningen bör ha den särskilda hänsyftningen på arbetslivet som den för närvarandehar utan atl den skall vara riktad mot samhällslivet i stort. Han föreslårförändringar i lagen härvidlag. Utvärderingensåväl som DO: s skrivelse har givit vid handen att verksamheten har berörtsamhällslivet i dess helhet och detta förhållande bör också avspeglas i denlagstiftning som reglerar DO: s verksamhet. mot etnisk diskriminering kan kanske sägas ha en viss negativ klang,men då benämningen är inarbetad bör den bibehållas tillsvidare. Jag vill framhållaall jagar hell enig med DO om att denne har all verkaför etnisk rättvisa ochinte bara det kanske negativa att verka mol etnisk diskriminering. Jag äremellertid inte beredd att nu föreslå konkreta ändringar i lagen mot etniskdiskriminering, varken i delta avseende eller i fråga om den särskildahänsyftningen på arbetslivet. Jag har tidigare nämnt attjag avser att återkomma till regeringen i fråga om direktiv till en särskild utredning för att se över skyddet mol organisa- 36 tionersom i sin verksamhet främjar och uppmanar till rasdiskriminering. I Prop.1989/90: 86 sambanddärmed bör, som jag förordat, även övervägas behovet av en lagmot etnisk diskriminering i arbetslivet med utgångspunkt bl. a. från det förslagsom DO presenterat. I uppdraget bör också ingå alt göra en översynav lagen mol etnisk diskriminering mot bakgrund av de tankar somframförts av DO och de överväganden jag har gjort. DO:s roll i arbetet mot rasism och främlingsfientlighet är viktig. DO-myndighetenhar visat sig ha en stor opinionsbildande betydelse. Ombudsmannen har i höggrad lyckats få sitt budskap uppmärksammat i massmedierna och han och hansmedarbetare har enligt mitt förmenande genom sin utbildnings- ochföreläsningsverksamhet, sitt deltagande i debatter och möten och genom altpublicera och sprida informationsmaterial ökat kunskaperna om etnisk rättvisaoch påverkat opinionen i gynnsam riktning. DO bör fortsätta att sprida kunskapom vad etnisk diskriminering är, i vilka former den vanligast förekommer samtvilka rättsmedel eller övriga utvägar som står till buds för att motverkaetnisk diskriminering. För alt förstärka myndighetens möjligheter till bl.a.extern information föreslår jag all ombudsmannen tilldelas kraftigt förstärktaresurser härför. Jag återkommer i samband med anslagsfrågorna lill delta. DOhar föreslagit atl det i instruktionen för ombudsmannen mol etniskdiskriminering bör tas in en uttrycklig bestämmelse att en ställföreträdare förDO skall vara utsedd. Utredaren har instämt i detta önskemål. Enligt 2§ iinstruktionen får ombudsmannen bestämma att en annan tjänsteman vidombudsmannens kansli får utöva ombudsmannens tjänst när denne är förhindrad altgöra det. Jag finner därför inte anledning att tillmötesgå förslaget. Antaletinkomna ärenden angående påstådd diskriminering har varit stort och väljämförbart med vad som registreras hos t.ex. justitieombudsmannen (JO) och justitiekanslem(JK). En inte så liten andel har dock utgjorts av anmälningar som har bottnatantingen i etl missförstånd angående DO:s uppgifter eller i andramissuppfattningar. Inte heller detta är emellertid unikt för ;liknande erfarenheter redovisas från t.ex. JO och JK. DO har vidare haft enoväntat omfattande och tidsödande telefon rådgivning. DOhar själv något ifrågasatt värdet av verksamheten med rådgivning åt enskilda.Delta har gjorts mol bakgrund både av ärendenas art och den arbetsinsats somhar gjorts beträffande många ärenden som trots detta inte fört till konkretaresultat. DO har också fört fram tanken all många av ärendena hellre bordehanteras lokalt på klagandens hemort, förslagsvis av personal vidinvandrarbyråerna. har DO framhållit atl de enskilda ärendena utgören nödvändig kunskapskälla för ombudsmannens utåtriktade informativa policyskapandeverksamhet. Föregen del och i enighet med utredaren gör jag den bedömningen atl DO, trots avsaknaden av egna rättsliga medel, har uppnått goda resultat i ett stort antal ärenden enbart genom att begära in yttranden eller ta 37 Mitt intryck är alt de som tillskrivits av DO med Prop.1989/90:86 anledning av en anmälanregelmässigt har tagit detta på största allvar och varit angelägna altmedverka till att frågan blivit ordentligt utredd. ioch för sig dela DO:s uppfattning att vissa av de ärenden som har kommit in lika väl ellerkanske bättre skulle ha kunnat ut på Jagdelar emellertid utredarens uppfattning om all del knappast vore en framkomligväg att ålägga t. ex. kommunerna att ta på sig DO: s rådgivande uppgift. Däremoibör DO naturiigtvis kunna använda sig av kunskapen hos den personal som finnsvid t.ex. invandrarbyråerna för bistånd i utredningen av ell enskilt ärende. Jagvill här erinra om att det i flera kommuner på försök harinrättats eller håller på att inrättas särskilda tjänster för diskrimineringsfrågor,s.k. Jag välkomnar varmt denna utveckling. Det ärmin förhoppning all fler kommuner följer exemplen och utgår från all en sådanutveckling stimuleras, både av och DO själv. Förall det skall vara möjligt för DO-ämbelet all ägna krafterna ål de ärenden somär principiellt viktiga eller som verkligen kräver aktiva insatser, bör manbättre sprida kunskaper om vad DO egentligen har till uppgift. Detär ell viktigt motiv lill all jag nu förordar en kraftig förstärkning av DO-ämbetelsresurser för bl. a. extern information. DOhar framfört önskemål om en ytterligare juristtjänst lill myndigheten medhänsyn till myndighetens arbetsbelastning. Med den prioritering på principielltviktiga ärenden som jag föreslagit anser jag emellertid atl det inte finnsbehov av en sådan tjänst. Utredarenhar visat att den generellt inriktade verksamheten hos DO har omfattat mångaolika områden och ger ett något splittrat intryck. måste framhållasatt verksamheten varit ny och oprövad. Jag utgår ifrån all DO, nar nu denförsta uppbyggnads- och prövotidsfasen är till ända, kommer all"ekonomisera" sin verksamhet och koncentrera sina krafter. DOhar också genomfört eller påbörjat etl antal projekt av närmast ulredningskarakiär,i vissa fall ensam, i andra tillsammans med forskningsorgan eller andramyndigheter. I ett fall har del skett på uppdrag av regeringen. Dessa initiativhar legat i linje med myndighetens syfte och uppgifter. Jag ställer mig docknågot tveksam till, om del på är del mest effektiva sättet attanvända myndighetens begränsade resurser. Visserligenär det naturligtvis av största betydelse för DO: s möjlighet all informera och påverka attityder att han skaffar sig ell gott faklaunderiag. Men om del blir fråga om mer omfattande arbete, bör DO: s insats begrän sas till att ge regeringen uppslag lill särskilda utredningar resp. forsknings uppdrag. I en del fall kan DO själv ha anledning att initiera begränsade utredningsinsatser genom all anlita utomstående expertis. Det är ett ytter- 38 ligare motiv till denökning av DO: s medel för förvaltningskostnader som Prop. 1989/90:86 jagnämnt förut. NärDO-ämbelet tillkom fanns farhågor för atl gränsen mellan DO: s och SlV:suppgifter skulle kunna bli oklar. Dessa farhågor har dock, som utredaren visat,i alh väsentligt visals sig obefogade. Invandrarverketskall arbeta med att långsiktigt förebygga etniska konflikter genom främst invandrarpolitiskaålgärder samt spridning av kunskaper om faktorer och omständigheter som gynnarrespektive missgynnar goda etniska relationer. DO bör arbeta med alt, främstfrån ett juridiskt perspektiv, verka för all redan befintliga eller befaradeföreteelser i samhällslivet inte får diskriminerande effekter. Någon anledninglill alt skärpa gränsdragningen finns, enligt min mening, därmed inte. Denverksamhetsperiod som utvärderats är relativt kort för att den skallge en hell rättvisande bild av en ny och oprövad verksamhet. Jag anser därförliksom utredaren och DO själv all en utvärdering ånyo bör göras . Nämndenmot etnisk diskriminering tillkom av främst två skäl. Dels ansågs detvärdefullt att åtminstone under ell uppbyggnadsskede ge ombudsmannen ensamrådspartner som vid behov också kunde ge ombudsmannens uttalanden ökadstadga. Dels skulle nämnden pröva besvär över viten som ombudsmannen hadeförelagt en arbetsgivare enligt lagens särskilda regler härom. Nämndensrådgivande funktion har hillills utövats heh informellt genom att nämndenungefär har sammanträffat med DO och dennes medarbetare. Någotöverklagat vitesföreläggande har inte förekommit DO har intei något fall funnit behov att använda vitesinstmmentet. Enligtutredaren finns del skäl som talar för atl nämnden skulle kunna avvaras. Motdetta talar dock vissa andra faktorer. DO själv har uttryckl uppfattningen altnämnden utgör ell värdefullt stöd. Verksamheten hos DO är alltjämt relativtsett ny och jag har tidigare dragit slutsatsen att en ny utvärdering efterytterligare verksamhet av detta skäl kan vara motiverad. Denhittillsvarande verksamheten hos DO har i hög grad präglats avämbetsinnehavarens person. Vid skiften på befattningen kan nämnden spela enviktig roll som stöd för den nye innehavaren och för kontinuiteten iverksamheten. Förmin del anser jag all övervägande skäl talar för alt inte nu avveckla nämndeneller förändra dess uppgifter eller sammansättning. bör docknämnden enligt min bedömning kunna avvaras som självständig myndighet. Mittförslag: Opinionsbildning för alt främja goda etniska relationer är mångasansvar. Organisationer och andra som är beredda att delta i dennaopinionsbildning bör genom få utökade möjligheter lill statligt stöd förlids- och kostnadsmässigt avgränsade projekt med delta syfte. En samrådsgmppbör bistå vid utarbetandet av riktlinjer och prioriteringar för bidragsgivningen. Kommissionensförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: Har inte haft något alterinra mot kommissionens förslag. Informationoch opinionsbildning för alt hindra att främlingsfientlighet utvecklas ochbefästs i landet måste bedrivas på olika fronter och med olika medel. Berördamyndigheter och kommuner har etl ansvar alt inom sina områden motverkadiskriminering av invandrare och flyktingar och alt därmed verka för godaetniska relationer. Menäven föreningar och organisationer måste självfallet engageras i arbetet.Folkrörelserna, som bygger på människors gemensamma intresse och engagemang,har ofta en bred geografisk spridning och särskilda möjligheter till insatserför solidaritet och goda relationer människor emellan. Jag återkommer i detföljande närmare till folkrörelsernas roll och lill opinionsbildningsinsaisersom bör göras inom skolans och kulturiivets område. Den enskildamänniskans förståelse och vilja till tolerans och medmänsklighet och hennesberedvillighet alt också i handling visa detta inför flyktingar och invandrareär naturligtvis av gmndläggande betydelse i opinionsbildningen. Del måstedärför vara en strävan att få med så många som möjligt i delta arbete. Använd de kunskaper ocherfarenheter som Jinns Undersenare år har erfarenheter och kunskap samlats om hur opinioner bildas och hurinformation bör utformas och spridas för att få den avsedda verkan.Diskrimineringsutredningens slutsatser har omsatts och utvecklats i praktiskverklighet, framför allt av . Även DO: s och andra myndigheters ochorganisationers opinionsbildande verksamhet har gett nyttiga erfarenheter.Dessutom kommer de olika projekten som fått kommissionens stöd att utvärderas.Med hjälp av dessa erfarenheter måste arbetet nu intensifieras och utvecklas. Enviktig erfarenhet, som jag berört tidigare, är alt en intolerant inställning lillinvandrare hänger nära ihop med en intolerant inställning också till andraföreteelser som avviker från del vanliga och nära. meningslöstall isolerat försöka påverka den enskilde individens attityder Prop.1989/90: 86 lill invandrare. De.måste behandlas i ett sammanhang där ocksåfrågor som t. ex. demokrati och synen på mänskliga rättigheter hör hemma. Ett intressant exempel på hur attityder mot invandrare kan behandlas tillsammansmed andra liknande frågor som rör normer och värderingar är polishögskolansprojekt som har stötts av kommissionen. Projektets syfte har varit atl för utbildningenvid finna relevanta sakområden, metoder och kontaktytor förutveckling av undervisningsområdena demokrati, folkrätt och inlerelniskarelationer. liksom många andra har gjort den erfarenheten alt information ochfaktaförmedling inte förmår att i någon avgörande mån mbba gmndinslällningenhos uttalat främlingsfientliga personer. Därför bör man i försöken att påverkaopinionen i första hand rikta insatsema lill personer som redan har en positiv gmndinställningoch stärka och stödja deras vilja och förmåga alt påverka opinionen i rättriktning. Glädjande nog finns del överallt i landet människor som med entusiasmoch kraft redan gör mycket och som vill göra ännu mera. Informationenmåste också ges med nära anknytning lill de erfarenheter människorna själva göri sina liv och i sina möten med andra. Allt fler människor i träffar nuinvandrare i bostadsområden, förskolor och skolor, på arbetsplatser och underfritiden. Allt fler kommer underfund med atl del är mera som förenar invandraremed svenskar än som skiljer. Informationen skall bygga på detta och inte fallaoffer för en "exolisering". Ominformationen bygger på den egna erfarenheten och utgår från de frågor mansjälv ställt blir den mer angelägen och skapar motivation för att skaffa sigmer kunskap. Detta gäller inte minsl i fortbildningen av de yrkesgmpper sommöter och ger tjänster till invandrare. Press,radio och TV präglar många människors bild av verkligheten. Massmediema spelaren oerhört viktig roll och har därmed ett mycket stort ansvar föropinionsbildningen. Flyktingfrågor har fått en stor plats i mediema.Glädjande nog präglas i övervägande del rapporteringen av en humanitär och medkännandeinställning. 1 allmänhet är journalister måna om alt inte underblåsafrämlingsfientlighet. är dock bilden alltför fragmentarisk eller skevoch även ytlig sensalionsjour-nalislik inriktad enbart på det dramatiska kanförekomma. Liksom kommissionen anser jag det vara angeläget atl de eliskaregler som anlagils av pressens egna organisationer efterföljs. Deskeenden och sammanhang som skildras är ofta komplicerade och känsliga. All beskriva och kommentera dem kräver insikt och kunskap. De måste behandlas på ell nyanserat sätt. Del vore välkommet om fortbild ning och diskussion om dessa frågor fick en mera framträdande roll både i pressens egna organisationer som inom de enskilda redaklionema. Kurser med denna inriktning ges vid joumalisler i . som under en lång rad av år anordnat joumalislseminarier bör öka sina insatserhärvidlag. Stöd lid projekt . Sedanlång tid tillbaka har haft möjligheter att ge ekonomiska bidrag till projektsom syftar till att öka kontakten och förståelsen mellan invandrare ochsvenskar. Projektbidrag ges även för att stärka organisationsbildningen blandinvandrare. Under /89 disponerade knappt 1,6 milj. kr. Vid sidan härav har verket kunnat ge stöd till vissa tidningarfrämst bland små och nya språkgrupper. Sådana bidrag har utgåttmed ca . /90 fick kraftigt utökade resurser alt stödja projekt sompåbörjats av kommissionen. Tillgängliga medel för projektbidrag ökade med ca 2milj.kr. lill drygt 3,6 milj.kr. Detta gav också möjligheter atl ge stöd lillvärdefulla projekt med utgångspunkt i den mångkulturella skolan samt tillprojekt som rör återvandring. Jagdelar kommissionens mening att : s möjligheter atl ge stöd lill krafter somkan främja goda etniska relationer bör förstärkas. Jag kommer i det följandeall föreslå en uppräkning av medlen med ytterligare 4,2 milj.kr. Bidraginom totalramen bör även ges till vissa ändamål som redan fömt kommit i fråga.Det gäller bl. a. utveckling av invandrarnas organisations-liv och stöd lillprojekt om flyktingars återvandring. Inom ramen för projektbidragen bör även ifortsättningen stöd kunna ges till tidningar och tidskrifter bland små och nya språkgmppervars behov inte tillgodoselts genom det allmänna utbudet av medier. Jagåterkommer i del följande till ytterligare ändamål som bör kunna beaktas. Bidragenbör liksom nu kunna ges lill föreningar och organisationer, såväl ideella somfackliga liksom religiösa sammanslutningar, humanitära organisationer m. fl.Bidragen bör inte finansiera löpande verksamhet utan vara avsedda till attstimulera och starta verksamheter som annars kanske inte kommer i gång.Kommuner och myndigheter bör bara undantagsvis kunna få bidrag för projekt somordnas i samverkan med föreningar. Jaganser att bidragsansökningarna bör bedömas i ell sammanhang vilket ger enmöjlighet atl överblicka behoven och deras förändringar. En långsiktigbedömning underlättas därmed och fömtsättningar skapas för erforderliga omprioriteringar.Bidragsgivningen bör dock vara så flexibel att den ger utrymme för akutainsatser vid ofömtsedda behov. Stora krav bör ställas på rapportering ochutvärdering. Det bör ankomma på regeringen och att dra upp närmare riktlinjerför bidragsgivningen. om projektbidrag bör inte få överklagas Idetta sammanhang vill jag ta upp frågan om atl avskära möjligheten all lillregeringen överklaga SIV:s beslut i ärenden om projektbidrag. Den möjlighet attöverklaga invandrarverkels beslut som funnits är med den anslagskonstmktionoch de fömtsättningar i övrigl som gäller för verksamheten, i praktikenillusorisk. Ärendena kan inte heller anses vara av sådan vikt all de behöverunderställas regeringens prövning. dar därför att möjlighetenatt överklaga SlV:s anslagsbeslut i dessa ärenden tas bort. Samrådsgruppvid fördelning av projektbidrag Kommissionenhar föreslagit att skall knyta till sig ett folkrörelseråd för samråd vidfördelningen av projektbidragen. Jag anser i likhet med del värdefullt omSIV skaffade sig breddat expertstöd i detta arbete. Jaganser som också framfört i sin anslagsframställning för /91att gruppen bör vara ett rådgivande organ, där frågor av principiell naturdiskuteras. Gmppen bör bistå vid utarbetandet av riktlinjer ochprioriteringar för bidragsgivningen. Min bedömning:Barn och ungdomar är den viktigaste målgmppen i arbelet för goda etniskarelationer. Våra grundläggande värderingar och vår människosyn byggs upp underuppväxtåren. Skolan haren central och självklar roll och därmed ett särskiltansvar i arbetet med att motverka rasism och främlingsfientlighet. Detta ansvarkommer lill ullryck i bl. a. måldokumenten för ungdomsskolan och i planerna förgrundutbildningen av lärare. Kommissionensförslag: Överensstämmer med min bedömning. Kommissionen föreslog atlläroplanen för bör förtydligas i fråga om ell inlerkulturdltsynsätt i undervisningen och atl särskilda medel anvisas för lokaltutvecklingsarbete om etniska relationer m. m. i skolan och läramtbildningen.Regionala kontaktnät för skolans arbete med etniska relationer bör byggas utoch omfatta alla län. Särskilda insatser bör göras i utbildning ochfortbildning av rektorer och studierektorer och etniska relationer bör ges ökatutrymme i lärarfortbildningen. Remissinstanserna:I princip överensstämmer remissinstansernas uppfattning med kommissionens.Skolöverstyrelsen (SÖ) anser alt den nuvarande kompletteringsfortbildningenskall kunna bidra till den fördjupning av kunskaper och den medvetenhet somkommissionen vill skapa. Vad beträffar fortbildning av skolledare avser SÖ allinom ramen för sitt ansvarsområde och tillgängliga resurser göra insatser avdel slag som kommissionen förordar. Skälen till min bedömning:En av skolans viktigaste uppgifter är att aktivt och medvetet påverka ochstimulera barn och ungdomar att vilja omfatta våra gmndläggande demokratiskavärderingar. 1 läroplanen för (Lgr 80) anges som en huvuduppgiftför skolan att väcka respekt för sanning och räll, för människans egenvärde ochför människolivets okränkbarhet. Dessa skolans övergripande mål preciseras ikursplanen för samhällsorienterande ämnen. Som mål för undervisningen angesdärvid bl. a. att eleverna skall träna sig att söka orsaker lill motsättningar ochalt bearbeta konflikter. Skolan skall hjälpa eleverna atl förstå hur konfliktermellan enskilda människor, mellan grupper och mellan stater Prop. haruppstått i det förflutna och kan uppstå , vilken grund konflikterna kanha, och hur de kan förebyggas och lösas. förståelsenför och behovet av internationell solidaritet vilket naturligtvis även omfattar de människorfrån andra länder som invandrat eller flytt till Ocksåi läroplanen för gymnasieskolan (Lgy 70) finns liknande mål. Denu gällande måldokumenten för ungdomsskolan ger således enligt min mening enklar anvisning om vikten av en undervisning som bl.a. syftar till att skapaförutsättningar för goda relationer mellan olika etniska grupper i . Delinnebär att frågor som rör grundläggande mänskliga rättigheter, solidaritet,tolerans och likaberättigande mellan människor skall behandlas i skolan.