prop · GD0334 · 1989-12-31 00:00:00 — del av de livränteförsäkringar som meddelas utgör ålderspension eller efterievadepension.För livränteförsäkringar meddelade som livförsäkring med fondanknytning,utfaller livräntan i form av ett antal fondandelar. Detta kommer att innebäraatt livräntans nominella värde kommer att fluktuera med värdet påfondandelarna. För en del försäkringstagare kan det därför finnas skäl att,åtminstone då en livränta börjar utbetalas, kunna omvandla denna till entraditionell försäkring av samma typ. Troligen kommer en sådan option atttillhandahållas av flertalet försäkringsbolag som meddelar livförsäkring medfondanknytning, åtminstone av sådana försäkringsbolag som ingår i sammakoncern som ett traditionellt livförsäkringsbolag. Från försäkringstagarsynpunktkan det ifrågasättas om inte en sådan rättighet borde göras obligatoriskåtminstone för vissa försäkringstyper. Riktlinjerbör finnas i lagförarbetena angående vilka typer av försäkringar som kanmeddelas utan grunder. Vidfondanknuten livförsäkring överförs den investeringsrisk som i tradi tionell livförsäkring har vilat på försäkringsbolaget till försäkringstagarna. Eftersom försäkringsbolaget saknar fullt inflytande över hur försäkringsta gamas tillgodohavanden är placerade kan försäkringsbolaget inte heller 112 generelltgarantera dessas tillväxt. Om emellertid ett försäkringsbolag vill Prop.1989/90:34 utfärda sådana garantier är det att betrakta som en affärsrisk ochbör som Bilaga 3 sådan inte vara otillåten. En dylik begränsning skulleutgöra ett allvarligt konkurrenshinder då sådana produkter redan finns ibanksektorn. Riktlinjerbör finnas i lagförarbetena angående vilka typer av försäkringar som kanmeddelas utan grunder. Onödigdetaljreglering gäller den begränsning av försäkringsbolagens möjligheter atttillhandahålla produkter där någon form av garanterad värdetillväxt ellergaranterat försäkringsbelopp ingår. Sådana typer av garantiåtaganden är attbetrakta som affärsrisker för försäkringsbolagen och borde definitivt varamöjliga att tillhandahålla. För försäkringstagare som uppnått pensionsåldernkan det vara av stort intresse att erhålla ett garantiåtagande som ger honomen värdetillväxt av pensionen. En begränsning av rätten att lämnagarantiåtagande skulle också utgöra ett allvarligt konkurrenshinder då sådanaprodukter redan finns inom banksektorn. Riktlinjerbör finnas i lagförarbetena angående vilka typer av försäkringar som kanmeddelas utan grunder. Enlivräntas nominella värde kommer att fluktuera med värdet på fondan-delama. Enförsäkringstagare kan då finna skäl för att vilja ändra livräntan till entraditionell försäkring av samma typ. SLR kan tänka sig att en sådan rättighetgörs obligatorisk, åtminstone för vissa försäkringstyper. Såvälpensions- som kapitalförsäkring av kollektiv natur bör kunna komma i fråga. Enunit linked-försäkring bör likaväl som en konventionell livförsäkring kunnaomfatta rätt till premiebefrielse vid arbetsoförmåga till föjd av sjukdom ellerolycksfall. Enunit linked-försäkring, där riskmomentet är av dödsfallskaraktär, är i principutformad så att försäkringsgivaren, mot att försäkringstagaren betalar en inomvissa ramar bestämd premie, åtar sig att vid dödsfall inom avtalstiden betalaett på visst sätt definierat dödsfallsbelopp. När avtalstiden upphör (inkl.upphör genom återköp om sådant är möjligt) utbetalas värdet av detantal andelar i försäkringspremiefonden som och utdelningar givitupphov till efter det att försäkringsgivaren fortlöpande gottgjort sig förriskkostnader, driftskostnader och i förekommande fall skatter. Riskkostnadenkan bestämmas fortlöpande enligt erfarenheten utan att bolaget gör några utfästelser i förväg angående kostnadens storiek och 113 8 1989/90. motsvarandekan gälla driftskostnaderna. I sådant fall är avtalet en renodlad Prop.1989/90: 34 form av vad som brukar benämnas försäkringsteknisk förvaltning. Uppbyggnadenav försäkringstagarens sparkapital fungerar i detta fall på i princip sammasätt som uppbyggnaden av den enligt återbäringsgrunderna för konventionelllivförsäkring förekommande retrospektivreserven. Närdet gäller bolagets uttag av riskpremie kan avtalet alternativt utformas såatt försäkringsbolaget gör viss utfästelse angående storleken av riskpremien.Denna kan t. ex. bestämmas enligt en i taget fixeraddödlighetstabell. En mellanform är också möjlig, enligt vilken riskpremienbestäms enligt erfarenheten men försäkringsbolaget förbinder sig att inte ta uthögre riskpremie än enligt en given dödlighetstabell. Beträffandedriftskostnaderna gäller motsvarande som för riskkostnaden. Nämndenhar tolkat promemorian så att sådana alternativa former som här beskrivits ärförenliga med arbetsgruppens intentioner. Utmärkandenför dessa fall är att några långsiktiga beräkningsantaganden inte behövergöras (varvid förutsätts engångsutbetalning av sparbelop-pet). Något annorlundablir det för en försäkring som är av livräntetyp. Ävenvid livränteförsäkring kan man tänka sig mer eller mindre långt gåendeutfästelser från försäkringsbolagets sida. En möjlighet är att avtalet utformassom ren försäkringsteknisk förvaltning, d.v.s. bolaget gör inga utfästelser omhur många andelar som kommer att utbetalas vid varje utbetalningstillfälle utanantalet bestäms med utgångspunkt från hur många andelar som finns vid detaktuella tillfället. Man kan därvid knyta an till den teknik som allmänttillämpas enligt återbäringsgrunderna för konventionella livräntor. Den går utpå att man arbetar med prognosreserv som beräknas enligt betryggandeantaganden. Dessa kan ändras . Med ledning av dennareserv bestäms hur många andelar i försäkringspremiefonden man kan börja mednär utbetalningarna startar. (eller eventuellt något längreperiod) gör man om kalkylen. Genom att antagandena väljs betryggande får mannormalt en i andelar räknat växande eller i vart fall inte avtagandeutbetalning. Skulle trots allt antagandena inte visa sig betryggande blir detdock en minskning av antalet utbetalade andelar. Detbör också finnas möjlighet för ett bolag att utfästa sig att - mot att försäkringstagarenbetalar premie uttryckt i ett givet antal andelar utbetala en temporär ellerlivsvarig livränta som uppgår till ett bestämt antal andelar vid varjeutbetalningstillfälle. För att bestämma premien för en sådan försäkring måstebolaget göra antaganden om dödlighet och driftskostnader i princip även omev. avkastning i form av utdelning från försäkringspremiefonden efter avdragför skatt för hela försäkringstiden. Långsiktigheteni de beräkningsantaganden som måste göras, om utfästelse lämnas, ställerenligt försäkringsrörelselagen särskilda krav på att antaganden skall väljasbetryggande. Särskilt påtagligt blir detta vid livsvariga livräntor. Deöverskottsmedel som därför normalt uppkommer kan då disponeras på samma sättsom enligt ovan beskrivits som försäkringstek- Härigenom blir utbetalningarna i andelar räknat Prop.1989/90:34 normalt större än enligt utfästelsen. Mankan även tänka sig någon utformning som ligger mellan de två här beskrivna, t.ex. så att utfästelse lämnas för en begränsad tidsperiod. Detframgår inte klart hur arbetsgruppen har tänkt sig utformningen av ettlivränteavtal. Den skriver (i 7.2 första stycket) att för en livräntaberäkningen av antalet fondandelar vid varje utbetalningstillfälle skall görasmed utgångspunkt i det samlade antalet andelar vid första utbetalningstillfället.Denna skrivning tyder på att arbetsgruppen haft viss utfästelse i tankarna närman väl är framme livräntan skall börja utgå. Den beräkningsom enligt denna skrivning behöver utföras måste innehålla sådanaberäkningsantaganden som ovan beskrivits för utfästelsealternativet.Arbetsgruppen torde dessutom närmast ha tänkt på försäkringspremiefonder förvilka någon utdelning inte utbetalas. Nämnden anser emellertid att deskisserade alternativa utformningarna av ett livränteavtal i vad gäller grad avutfästelse måste anses täcka av lagförslaget. Iförslaget pekar utredarna på att den finansiella risken överförs från försäkringstagarnasom kollektiv till den enskilde genom att försäkringstagarna (som kollektiv)inte längre får den garanterade avkastningen om . Med tanke på attgarantin i sig är beskedlig har Sparbanksföreingen inga invändningar mot attgarantin avskaffas som en konsekvens av att livförsäkringar med fondanknytninggenomförs. 4 Inrättande av särskilda försäkringspremiefonder Inspektioneninstämmer med utredarna att försäkringssparandet bör knytas till självständigafondförvaltare enligt aktiefondslagens regelsystem. Inspektionenifrågasätter om utgångspunkten nödvändigtvis behöver vara en skattemässiglikabehandling av konventionell livförsäkring och fondförsäkring. Det bordesåledes vara möjligt att acceptera att försäkringstagarnas tillgodohavandeplaceras i vanliga aktiefonder och därmed beskattas annorlunda än konventionelllivförsäkring. Ett sådant förfaringssätt skulle underlätta introduktionen avden nya formen av livförsäkring, eftersom särskilda försäkringspremiefonderinte behöver bildas som ett stort utbud av väl etableradeaktiefonder finns tillgängliga för försäkringstagarna. Närdet gäller frågan om man ska inrätta särskilda försäkringspremiefon der eller tillåta placering i traditionella aktiefonder, hänvisar bankinspek- 115 tionen till inspektionesskrivelse 1989-01 - 19, dnr 132/89-Ö6A, till de- Prop. 1989/90:34 partementet ivilken man framför synpunkter på förekomsten av s. k. Bilaga 3 förvaltarregistreringav fondandelar. Bankinspektionen framför där uppfattningen att man böröverväga att i lagen införa ett förbud mot förvaltarregistrering avfondandelar eller, om man anser att ett sådant förfarande bör tillåtas, att detregleras i lag med likartade bestämmelser som gäller förvaltarregistrering avaktier. Denna fråga måste lösas om placering på marknaden ska fungera. Bankinspektionenförordar lösningen med särskilda försäkringspremiefonder, dels eftersom dessa fömtsätteren del andra mtiner, dels för att försäkringsbolagen annars skulle kunna kommaatt bli alltför dominerande andelsägare i de befintliga fondema. Ett exempel påatt fondernas speciella verksamhet kan motivera att de drivs som särskildafonder är att försäk-ringspremiefondema kan få möjlighet att hålla en högrelikviditet än vanliga aktiefonder för att säkerställa frekventa avräkningar förpremier resp. inlösen i samband med fondbyte utan att fondbolaget regelbundet behöversälja värdepapper vid mindre lämpliga tillfällen. Inspektionenanser att det eventuellt kan ifrågasättas om inte verksamheten pga. dessspeciella karaktär borde drivas i särskilda fondbolag. Mot en sådan lösningtalar dock att det för fondbolag som redan finns på marknaden är merkomplicerat och kostnadskrävande att starta ytteriigare ett fondbolag för attdelta i konkurrensen om försäkringstagamas medel, än att starta en ny fondunder ett redan etablerat fondbolag. Det skulle vara olyckligt om de redanetablerade fondbolagen av den anledningen skulle avhålla sig från att etableraförsäkringspremiefonder. Inomfinansdepartementet arbetar en arbetsgmpp (aktiefondsgmppen) meden översyn av aktiefondslagens regler. Aktie-fondsgmppens förslag tilländringar i lagen väntas bli klart . Bankinspektionenframhåller betydelsen av att lagen om livförsäkringar med fondanknytningharmoniseras med aktiefondslagen såsom den kommer att utformas. NOvill inte invända mot förslaget att bilda särskilda försäkringspremiefondervilka knyts till aktiefondslagen. Härigenom vinns fördelar i form av enhetligaskyddsregler för försäkrings- och aktiefondsparare liksom enhetligaplaceringsregler. Ipromemorian ställs som ett krav upp att försäkringspremiefonderna skall knytastill självständiga aktiefondsförvaltare. NO anser att det är svårt att exaktavgöra hur systemet är avsett att fungera i praktiken. NO fömtsätter dock attden valda principen endast gäller en redovisningsmäs-sig åtskillnad så att detej uppstår onödiga administrativa kostnader. Det bör t. ex. vara möjligt förfonderna att utnyttja den expertis som finns i försäkringsbolagens allmännafinansförvaltningar. NOanser det också positivt att även andra än försäkringsbolag skall kunna bilda försäkringspremiefonder. Härigenom öppnas för konkurrens från fristående fondförvaltare, t. ex. banker och finansbolag. 4.4 Fullmäktige i riksbank Prop. Bilaga 3 Enligtförslaget skall placeringama i aktiefonderna ombesörjas av fondbolag vars .aktierförsäkringsbolagen skall få tillstånd att äga. På så sätt, menar arbetsgmppen,begränsas deras koncentration av inflytande över de finansiella marknadema.Fullmäktige instämmer i att en formell uppdelning sker men vill ändå peka påatt en tilltagande koncentration av inflytande på så sätt knappast kanförebyggas. Det ligger också nära till hands att hänvisa till den koncentrationav aktieägande som skett i bankvärlden genom tillkomsten avaktiefonder förvaltade av bankägda fondbolag. Fullmäktige anser dock inte attden nya försäkringsformen av denna anledning måste ifrågasättas. Iförslaget framhålls att aktiefondslagen i tillämpliga delar skall gälla för förvaltningenav premiefondema. Fullmäktige vill dock hänvisa till den pågående översynen avaktiefondslagen och fömtsätter att en ändring av denna lag inte sker utan attkonsekvenserna för försäkringssparandet har undersökts. Arbetsgmppenförordar att knyta försäkringssparandet till självständiga fondförvaltareenligt aktiefondlagens regelsystem. Här menar att motsvarandeverksamhet också kan ske inom ramen för befintliga livförsäkringsbolaguppdelad enligt nu gällande praxis när det gäller försäkringsgrenar. Detalternativet borde ha prövats mer ingående i utredningen. Nämndenhar ingen erinran mot inrättandet av särskilda försäkringspremiefonder. Humvidalängre fram placeringsobjekten kan vidgas till att t. ex. även omfatta fastegendom bör prövas i samband med översynen av försäkringsrörelselagen. Föratt unit linked-försäkring skall bli ett konkurrenskraftigt och attraktivtalternativ till konventionell livförsäkring föreslår bankföreningen att premiemedlen genom aktiefondernas försorg även får placeras i fastigheter - liksomredan är möjligt för nuvarande försäkringsbolag. Ett alternativ till direktköpav fastigheter är köp av aktier i fastighetsförvaltande bolag. För att sådanaaktieplaceringar skall bli likvärdiga med direktköp av fastigheter anserBankföreningen att aktiefonderna bör få placera premiemedlen i aktier ifastighetsbolag utan någon procentuell begränsning. Motbakgmnd av att uppbyggnaden av nya fonder och fondbolag sanno likt skulle medföra betydande och onödiga administrationskostnader för kunderna, jämfört med om även nuvarande fonder kunde ifrågakomma, anser att det skulle vara till stor fördel för försäkringsta gama om premiemedlen även tilläts placeras i redan existerande aktiefon- 117 Ett krav på attpremiemedlen skall placeras endast i nya fonder anses Prop. 1989/90:34 vidarebetyda en trög start för unit linked-systemet. Vidare anses att Bilaga 3 utbudetoch konkurrensen, liksom en snabb och bred spridning av unit linked-försäkringarunderiättas utan ett sådant krav. I nuvarande fonder finns väl fungeranderutiner för regelbundet månatligt sparande; ett utnyttjande härav skulle ocksåbidraga till en snabb och bred spridning av den nya försäkrings- och sparprodukten. Bankföreningenunderstryker att arbetsgruppens synpunkter på skattemässig likabehandling av unitlinked-försäkring och konventionell livförsäkring kan tillgodoses även isådana redan existerande fonder som lämnar utdelning. Föreningen kan därförinte se några skattemässiga skäl som motiverar att endast nya särskilda aktiefonderskulle kunna komma i fråga vid placering av premiemedlen. Bankföreningenanser mot bakgmnd av ovanstående att starka skäl talar för attförsäkringstagare med unit linked-försäkring skall ha möjlighet att välja ävenredan existerande aktiefonder. Arbetsgmppenföreslår att hela premien skall gå in i fonden och ersättning föradministrativa kostnader m. m. successivt tillföras försäkringsbolaget genombl. a. minskning av andelsinnehav. Bankföreningenvill påpeka att när från försäkringsbolag fristående fondbolag skall förvaltamedel, måste speciella mtiner skapas mellan försäkringsbolag och fondbolag somär individuellt utformade vad avser kostnadsbelastningen. Detär naturligt att även existerande fondbolag kan användas för placeringar i ettunit linked-system. Härigenom kan uppnås en större effektivitet och flermöjligheter erbjudas allmänheten att välja bland de fonder som finns och kommeratt etableras på marknaden. Lösningenav särskilda försäkringspremefonder tillstyrks. Denna lösning innebär att existerande fondbolag har möjlighet att vid sidan om befintliga fonder inrätta särskilda försäkringspremiefonder till vilka försäkringskun dernas sparpremier kan uppsamlas. Det är synnerligen viktigt att denna gmndprincip nämligen att försäkringsbolagen inte får något teoretiskt eller faktiskt monopol på inrättande av försäkringspremiefonder bibe hålls i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Möjligheten för andra fondbolag att konkurrera om spararnas medel är väsentlig av två skäl. För det första stimuleras konkurrensen på marknaden. För det andra öppnas nya möjlig heter för samverkan mellan försäkringsbolag och banker, vilket i sin tur kan bidra till en utveckling mot ökad integration. 5 Möjligheter att tillskjuta kapital i Prop-1989/90:34 försäkringspremiefonder vid etablering m. m. '' Inspektionendelar i princip arbetsgmppens uppfattning att försäkringsbolagen inte bör haegna tillgångar i form av fondandelar. Inspektionen anser dock att bolagen föratt klara den praktiska hantering av verksamheten av skäl som närmare redovisasnedan måste tillåtas att i någon utsträckning ha egna fondandelar i fonderna. Storiekenpå detta kapital måste emellertid begränsas till vad som kan anses varamotiverat av praktisk betingad cash flow mdlan fonder och fondförsäkringsbolag.Ett försäkringsbolags fondandelar bör emellertid inte ge bolaget rösträtt ifondbolaget. Avförsäkringstekniska skäl måste bolagen för försäkringar av dödsfallstypkontinuerligt ta ut riskkostnader från försäkringstagarnas tillgodohavandegenom att minska deras fondandelar. För försäkringsbolagen är det troligenorealistiskt att göra kapitalöverföringar från fonderna, eftersombeloppen ifråga kan vara obetydliga. Bolagen måste därför tillåtas att ha ettvisst kapital i fonderna i form av frigjorda fondandelar. Liknandesynpunkter gäller för det omvända fallet i fråga om kapital somförsäkringsbolagen kontinuerligt skall tillföra försäkringstagarnasfondsparande vid försäkringar av livsfallstyp. För dessa typer av försäkringarbör försäkringsbolagen ha möjlighet att inom rimliga gränser ha ett "buffertkapital"i fonderna. Inspektionenifrågasätter om inte fonderna bör vara etablerade innan de marknadsförs tillblivande försäkringstagare. Detta innebär att bolagen eller stiftarna avfonderna bör tillåtas att tillskjuta kapital till nystartade fonder för att fåigång handeln med värdepapper för att därigenom åsätta fondandelarna ettmarknadsvärde. Enligt aktiefondslagen får kapitalet som används till stiftandetav ett fondbolag inte utnyttjas till fondens aktiehandel. Tillåts bolagen atttillskjuta etableringskapital bör detta i så fall reduceras i samma takt sommedel från försäkringstagarna inflyter till fonden. De nu angivna problemenbortfaller i viss mån om existerande aktiefonder öppnas för försäkringssparandeti fråga i enlighet med vad som har anförts tidigare. 5.2 Ansvar m.fl, och Föratt det i praktiken skall vara möjligt att erbjuda försäkringstagarna något eller några fondalternativ fordras att fonderna är etablerade. Det borde därför finnas möjlighet för fondbolagen, såväl försäkringsbolagsan knutna som fristående, att åtminstone till en början kunna skjuta till kapital för att etablera fonderna ("seeding money"). Även under annantid bör det finnas möjlighet att skjuta till kapital för att inte fondernas kapital skall underskrida en kritisk nivå. 5.3 Ansvar m.fl. Prop. Bilaga 3 Från riskutjämningssynpunktborde det också vara möjligt för försäkringsbolaget att skjuta till kapitaltill försäkringspremiefonderna, speciellt för sådana försäkringar vilkasförsäkringsbelopp är beroende av fondutvecklingen. 5.4 Ansvar m. fl., , och FörsäkringsjurididiskaFöreningen Eftersomkostnader för försäkringarna tas ut kontinuerligt från försäkringstagarnastillgodohavande torde det inte vara praktiskt för försäkringsbolaget attdagligen lösa in "frigjorda" fondandelar, speciellt inte om dessa svararmot obetydliga belopp. Det bör därför finnas möjlighet för försäkringsbolagetatt, inom rimliga gränser, kunna hålla kvar sådana "frigjorda"fondandelar. 5.5 Ansvar m. fl, och Dådet är fråga om försäkringar med negativ riskpremie är det heller inte praktisktmöjligt för försäkringsbolaget att skjuta till fondandelar som svararmot den negativa riskpremien. Det bör därför vara möjligt förförsäkringsbolaget att kunna hålla en "buffert" för dessa typer avförsäkringar. Detframgår av lagförslaget och understyrks i kommentarerna att det skall finnasett direkt samband mellan ett individuellt försäkringsavtal och till avtalethörande andelar i en försäkringspremiefond. Endast och utdelningar fårplaceras i en sådan fond, således inte reservfond och eget kapital i övrigt.Nämnden ifrågasätter om detta krav är nödvändigt. Det måste i vart fall finnasett buffertkapital i försäkringspremiefonder. Det behövs för att verksamhetenskall kunna igångsättas och det krävs av likviditetsskäl i flera sammanhang.Det är också nödvändigt att eventuellt erforderlig förstärkning avpremiereserven placeras i försäkringspremiefond. Avpromemorian framgår att försäkringspremiefonderna uteslutande är avsedda för kapitaltillskott genom för unit linked-försäkringar. utgår ifrån att såväl försäkringsbolagsanknutna som fristå ende fondbolag till en början får skjuta till kapital för att etablera fonder na. 6 Byte av fonder m. m. Prop. Inspektionendelar utredarnas uppfattning att försäkringstagaren bör kunna byta fonder ochatt detta borde öka konkurrensen mellan fondförvaltarna. Inspektionenanser dock att det finns skäl att överväga att ge försäkringstagaren möjlighetatt flytta sina fondandelar mellan olika försäkringsbolag. Detta skulleytterligare främja konkurrensen mellan försäkringsbolagen. Inspektionen villtillägga att en sådan möjlighet borde prövas också för konventionelllivförsäkring. En svårighet är dock där värderingen av tillgångarna ochbestämningen av hur stor andel av återbäringsmedlen som skall tillfallaförsäkringstagaren vid ett byte av försäkringsbolag. Dessa svårigheterbortfaller vid fondförsäkring, eftersom värdet av försäkringstagarenstillgodohavande i fonderna följer marknadsvärdet. Inspektionenär medveten om att möjligheten att byta fondförsäkringsbolag innebärandra problem som måste klarläggas närmare. Exempelvis kan försäkringstagarenshälsa ha försämrats så att det mottagande bolaget intevill överta försäkringen på tidigare villkor. De skattemässiga fömtsättningamaför att göra sådana överflyttningar måste också klarläggas. Ytterligareett skäl till att öppna möjligheter för en försäkringstagare att överföra sinfondförsäkring från ett försäkringsbolag till ett annat är utredningensförslag att slopa vinstutdelningsförbudet. En försäkringstagare kan finna atthans försäkringsbolag på ett oskäligt sätt tillgodogör sig vinster pga. förhöga drifts- och riskkostnadsuttag. Att enbart byta fondförvaltare hjälperinte försäkringstagaren i ett sådant fall, eftersom detta inte påverkar nivånpå kostnadsuttagen. Försäkringsgivarnas intresse av att effektivisera sinverksamhet och sänka driftskostnadsuttagen samt att använda rimliga men ändåsäkra dödlighetsantaganden skulle dessutom troligen förbättras om bolagsbytevar möjligt. Iförslaget tar man upp möjligheten för försäkringsbolaget att "styra"försäkringstagarna till vissa fonder genom att i marknadsföringen premiera ettbegränsat antal fonder.