prop · GD0347 · 1989-12-31 00:00:00 — LRF anför: Prop. Bilaga3 Uttrycken "likartad" och "reell skall" leder till tolkningssvårigheler.Detta är inte i linje med påståendet att en legal definition skulle främja enenhetlig rättstillämpning. Skattedelegationen anser även alt den utformning somförslaget fått, i motsats till vad som sagts, kan bli ett hinder i affärsförbinddsemamed utlandet. Vidare torde det innebära stora svårigheter förbeskattningsmyndigheten att fastställa de underlag på vilka del-ägamasbeskattning skall gmndas. Skatledelegationenanser således att huvudsatsen i förslaget är acceptabel och att syftet med attdefiniera begreppet utländskt bolag därmed är uppnått. Däremot anser delegationenatl likställighetsregeln i bisatsen, om den över huvud taget är nödvändig måstebli föremål för en fömyad och gmndligare utredning. Ensvensk delägare i utländsk verksamhet beskattas principiellt för det löpanderesultatet i den utländska verksamheten. Så länge regleringen kvarstår om attutomlands självständigt bedriven rörelse skall beskattas i inkomstslagetkapital kommer detta alt innebära att den svenska delägaren beskattas enligt kontantprincipenför den del av vinsten som är tillgänglig för lyftning för den svenska delägaren.Ett nyckelbegrepp blir således åtkomligheten i betydelsen "lagligenåtkomliga inkomster". Om t.ex. vinstmedlen enligt den främmanderättsordningen tills vidare inte är utdelningsbara eller "praktisktåtkomliga" på gmnd av all den svenska delägaren ej förfogar övertillräcklig majoritet för att genomdriva överföring av vinstmedel, så skeringen beskattning. Föratl uppnå det angivna syftet bör definitionen av utländskt bolag kort och gottinskränkas till den huvudsats som utredningen angivit i sitt lagförslag dvs:"Med utländskt bolag avses i denna lag utländsk juridisk person som enligtskattelagstiftningen i den stat där subjektet är bildat är föremål förbeskattning." Definitionenföljer s. a. s. både civil- och skattelagstiftningen i bolagets"hemland". Bolaget skall vara både rättssubjekt och skattesubjekt.Sverige får alltså anpassa sig till denna stats rättsordning. Om således en iannat avtalsland bildad juridisk person inte är skallesubjekt, vilket så gottsom undantagslöst torde vara fallet när det gäller handelsbolag och därmedliknande, skall inkomsten eller underskottet hos denna utländska juridiska persontaxeras på ddägamivå. Det är teoretiskt tilltalande alt utländska handelsbolagpå detta sätt skattemässigt likställs med svenska. Eventuell dubbelbeskattninglöses s. a. s. automatiskt av den svenska intema rättens och/eller avtalensregler härom. Om den utländska juridiska personen däremot är ett skattesubjektenligt denna stats interna skattelagstiftning har all också rätta sigdärefter och beskatta delägaren endast på utdelningsbasis. Dennya definitionen av utländskt bolag är i själva verket en regel som på ett dramatiskt sätt utvidgar skalteanspråk på utländsk inkomst också på inkomster i utländska aktiebolag. Förslaget gör varje utländsk verksamhet där svensk skattskyldig är delägare skattepliktig i oavsett associationsform, om anser den utländska beskattningen vara otillräcklig. Etl skatteanspråk av sådan räckvidd torde sakna motsva righet i andra länder. Utredningendiskuterar på ca en halv sida frågan om vad som avses med Prop. 1989/90:47 "likartad"beskattning. Detta är helt otillräckligt med hänsyn till de syn- Bilaga 3 nerligenvittgående konsekvenser som förslaget skulle medföra både vad gäller teoretiskatolkningssvårigheler och praktiska tillämpningsproblem. Vivill med det ovan sagda bestämt avstyrka utredningens förslag till definitionav utländskt bolag i den del den avser kravet att bolagets beskattning i sitthemland skall vara likartad svensk bolagsbeskattning. Syftet att förhindraskatteflykt genom vinstackumulering i utlandet bör lösas med andra metoder. Institutetför utländsk rätt AB anför: Föratt uppnå en tillfredsställande lösning av beskattningsproblemen gällandeutländska handelsbolag borde lagtexten, i överensstämmelse med huvudsatsen iutredningens förslag, få följande lydelse: Medutländskt bolag avses i denna lag utländsk juridisk person som enligt skatlelagstiftningeni den stat där subjektet är bildat är föremål för beskattning. Härigenomkrävs alltså att den utländska juridiska personen är både rättssubjekt ochskattesubjekt enligt lags t tji ni ngen i det land där det bif dats. Om detbara är ett rättssubjekt men ej ett skattesubjekt uppstår den skattemässigagenomsyn som talas om i punkt 10 av anvisningarna till 53 § KL. Den utländskajuridiska personens inkomst beskattas alltså på ddägamivå. Härmed uppkommer entilltalande kongmens med beskattning av svenska handelsbolag. En sådan lösninglänkas också väl ihop med både våra interna och skatteavtalens regler förundvikande av dubbelbeskattning. Om den utländska juridiska personen även ärett skattesubjekt enligt den utländska statens skattelagstiftning har Sverigeatt rätta sig därefter och beskatta delägaren endast på utdelningsbasis. Dettaär ju ingenting annat än vad som gäller. Ettutländskt subjekt som är underkastat en bolagsbeskattning i sitt hemlandvilken där anses normal men som i inte anses "reell" skulle såledesinte anses som ett utländskt bolag. Vi anser det principiellt oriktigt attgenom en sådan gränsdragning åstadkomma väsentliga olikheter i den skattemässigabehandlingen i i fråga om olika utländska subjekt som till sinjuridiska natur och principerna för beskattningen är sinsemellan identiska.Enligt vår uppfattning bör endast följande två villkor gälla för att etlutländskt subjekt skall anses utgöra ett "utländskt bolag", nämligenatt det skall vara fråga om en utländsk juridisk person samt att denna personskall såsom sådan var underkastad en (bolags)-skatt på inkomst vilken till sinprincipiella uppbyggnad i huvudsak överensstämmer med den skatt som tas utenligt lagen om statlig inkomstskatt. föreslagna lagtexten används uttrycket "likartad", vilket i ochför sig kan accepteras om det görs klart att detta endast innebär krav på en inkomstskattestmktursom är likartad den svenska. Däremot bör det vara likgiltigt om skattesatsen är8, . Uteslutnafrån begreppet "utländskt bolag" bör således enligt vår uppfattningvara utländska subjekt som bildats i stater som över huvud tagel inte har någoninkomstskatt (bolagsskatt). Vidarebor uteslutas subjekt i sådana stater som visserligen har en inkomstskatt men vars lagstiftning generellt undantar dessa subjekt från 43 inkomstbeskattning.Däremot bör enligt vår mening definitionen omfatta Prop. 1989/90:47 sådanautländska skattesubjekt som enligt hemlandets skattelagstiftning är Bilaga3 undantagna från beskattning i fråga om vissa inkomstslag, t. ex. rea-vinsteller utdelning eller inkomst av fastighet eller rörelse i utlandet. Givetvisbör detsamma gälla i de fall då den utländska staten tillämpar exemptmetoden isina dubbelbeskattningsavtal. 3 Beskattning av i ej bosatt fysisk person Sågott som samtliga remissinstanser är positiva till den föreslagna regeln i dendel den överensstämmer med 0ECD:s modellavtal. Däremot är flera remissinstanserkritiska till en s. k. "subject to tax"-regel dvs. en regel som innebären beskattning i i de fall hemviststaten inte kan beskatta inkomsten ifråga. Flera remissinstanser är vidare kritiska till atl i KL införa en regelsom ger beskattningsrätten då fråga är om uthyrning av arbetskraft. Länsrätteni , FAR och LRF tillslyrker utredningens förslag. Ä5Ktillstyrker utredningens förslag med vissa reservationer och anför: RSVtillstyrker skatteavräkningssakkunnigas förslag såtillvida att ordalydelsen "uppburitshärifrån" tas bort ur lagtexten och alt en s.k. 183-dagarsregd medutgångspunkt från modellavtal införs. Beträffande de två undantag från 183-dagarsregelnsom föreslås enligt förebild från det nordiska skatteavtalet har RSV följandeerinringar. Desakkunniga föreslår alt beskattning i alltid ska kunna ske om ersättningenär undantagen Jrån beskattning i mottagarens hemvislstat. En regel som görsvenska skatteanspråk beroende av annat lands interna rätt är motiverad i ett skatteavialdär syftet är att fördela beskattningsrätten mellan två stater, men får ansesmycket svårtillämpad i ett lands interna lagstiftning. En sådan regel torde imånga fall innebära både oöverstigliga kontrollsvårigheter ochinformationsproblem, som den kan medföra oönskade effekter. Exempel:En person med hemvist i land A arbetar i land B där inkomsten legitimtbeskattas. Personen utsänds lill på Ijänsteuppdrag för arbete här underen vecka. Eftersom inkomsten inte beskattas i hemviststaten uppkommerskattskyldighet i såväl som land B. Denna dubbelbeskattning torde intekunna lindras ens med skatteavtal. RSVavstyrker förslaget i denna del. Omnämnda förslag ändå skulle komma att införas bör möjlighet till besvär isärskild ordning tillskapas för LSKM för de fall inkomst i efterhand undantasfrån beskattning i hemviststaten. Möjlighet till eftertaxering existerar intei denna situation. Anmälningsplikt om taxeringsnedsätt-ning i hemviststaten böräven införas. Begreppet "uthyrningav arbetskraft" bör definieras. En definition mot svarande det nordiska skatteavtalets kan lämpligen införas som sjätte stycke i punkt två av anvisningarna till 53 § KL. 44 vid tillstyrker den av Prop.1989/90:47 utredningen föreslagna ändringen innebärande att kravet på attinkomsten Bilaga 3 skall vara "uppburen härifrån" slopas. att undantagsregler införs genom att s. k. montörregel införlivas med svensk rätt. Fakultetsnämndenanser det i och för sig eftersträvansvärt att anpassa den interna svenskaskatterätten till dubbelbeskattningsavtalsrätten. I det avseendet är förslagetförtjänstfullt, även om en fullständig anpassning inte uppnås. Det anfördacitatet av den föreslagna lagtexten visar emellertid att förslaget leder orimligt komplicerad lagtext. Den s. k. monlörregdn i modellavtal ärredan som artikel i ett dubbelbeskattningsavtal svårläst och svårtillämpad i enutsträckning som medför all man har anledning att fråga sig om den ärmotiverad. Den bör därför inte införas i den svenska skattelagstiftningen. Detär inte heller behövligt. Eftersom ett dubbelbeskattningsavtal inskränker detsvenska interna beskaltningsan-språket uppnås den eftersträvade effekten likabra utan det föreslagna tillägget till 53 § anv. KL. Om kravet atl inkomstenskall vara "uppburen härifrån" slopas vidgas del svenska skalteanspråketi den interna rätten. Det får dock inte någon effekt i förhållande tillavtalsländer. De länder med vilka saknar avtal kan knappast anse dennautvidgning av det svenska beskattningsanspråket stötande, då det normall tordeöverensstämma med deras egen interna rätt. Effekten av fakulletsnämndens ståndpunktblir således att inkomst av enskild tjänst i beskattas här om denförvärvats genom verksamhet här i riket och undantag inte gjorts i dubbelbeskattningsavtal. Juridiskafakultetsstyrelsen vid anför att utredningens förslagansluter sig mycket nära lill artikel 15 OECD-moddl och attförslaget är rimligt. Fakultetsslyrelsen vill dock beträffande utredningensförslag i denna del liksom beträffande förslaget avseende beskattning avstyrelsearvoden varna för tolkningsproblem som kan uppstå om man somutredningen föreslagit söker ledning i kommentaren till OECD-mo-dellen vidtolkningen av interna svenska bestämmelser som utgår från moddlavtal. Juridiskafakultetsstyrelsen vid finner de överväganden, som liggerbakom förslaget, beaklansvärda och anför: Detär av värde att de regler som gäller för den internationella skatterätten i olika länder blir mer likformiga än de är . Ett steg i rätt riktning ärdå att i största möjliga utsträckning använda bestämmelserna i mo ddlavtal som utgångspunkt för samordning. har emellertid de sakkun niga inte helt följt modellavtalet utan som nämndes infört några regler, som återfinns i det multilaterala nordiska dubbelbeskattningsavta let. I och med att de sakkunniga sålunda avvikit från modellavtalet är dock enligt fakulletsstyrdsens mening syftet i viss mån förfelat. Kommer försla get atl oförändrat antas, innebär detta t. ex. att de interna reglerna i 53 § KL om skattskyldighet blir beroende av huruvida skattskyldighet förelig ger i hemvislslaten. Den svenska interna rätten kommer alltså att bygga på utländsk intern rätt. Detta kommer enligt fakulletsstyrdsens mening atl 45 vållasvårigheter vid en bedömning. Ett fall kan inte avskrivas av de Prop.1989/90:47 svenska skattemyndighetema innan det står klart atl inkomsttagarenär Bilaga 3 skattskyldig i sitt hemland för inkomsten. Det må vara altsvensk rätt görs beroende av utländsk rätt, när det är fråga om rättsregler iandra nordiska länder. Det är dock mer betänkligt när denna svenska intemarättsregel görs generell. Iförsta hand förordar därför fakultetsstyrelsen att bestämmelsen om beroendet avutländsk rätt stryks. I övrigt kan bestämmelsen kvarstå, så som denföreslagits. Om detta inte anses vara möjligt, finner fakultetsstyrelsen trotsallt att det förslag som lades fram i departementspromemorian Ds B 1981:10 voreatt föredra. Samfundettillstyrker föreslagna ändringar av 53 § 1 mom. KL så att den hittillsvarandeotydligheten "uppburits härifrån" ersätts med en skrivning somansluter till den regel som finns i OECD-moddlen. Däremot vill samfundetuttrycka en principiell invändning mot de som det synes alltför lättvindigahänvisningama till kommentardel och till rättspraxis från andraländer. Skall material av detta slag användas som uttryck för "den svenskalagstiftarens intentioner" e. d. torde krävas att det tydligt redovisasför den lagstiftande församlingen. Detvå tillägg till OECD-regdn som föreslås vill emellertid samfundet bestämtavråda från. Det finns ingen anledning atl låta del nordiska multilateralaavtalets regler utan vidare särskilt utan varje som helst redogörelse för bakgmndoch tillämpning - flyta in i svensk inlem rätt. "Fråga om uthyming avarbetskraft" är en mycket besvärlig fråga, som förmodligen kom in i detnordiska avtalet på gmnd av de alldeles speciella förhållandena i norsk offshoreindustrioch det alldeles speciella sätt på vilket norsk skatteförvaltning valde attangripa dessa förhållanden. Vad är enligt avräkningssakkunniga "uthyrningav arbetskraft"? Avser det mängden anställda, tidsrymden eller graden avosjälvständighet vid uppdrags utförande? Den obetydliga ledning som kan hämtasfrån frågor om arbets-tagarbegreppet och skyldighet att innehållapreliminärskatt har ju intet att göra med frågor om svenska skatteanspråk ochdessas tydlighet och fömtsebarhet. Betänkandets upplysning (s. 97 m.) ompåstådda tendenser i internationell taxering kan ej ersätta denfullständiga avsaknaden av analys. Vidarelämnas det nya kravet om beskattning i hemviststaten helt utan förklaring ochär väl också ganska intetsägande. Antag att en utländsk datortekniker flyger intill för alt ulföra en garanti-reparation. Varför skulledet påverka svensk intem skatterätts inställning lill eventuell beskattning omteknikern tjänar x, y eller z kronor hos sin arbetsgivare i ett främmande landoch om teknikern på sin inkomst av en eller annan anledning betalar 100 eller50 eller O procent av denna inkomst i sill hemvistland, som ju inte behövervara identiskt med hans arbetsgivares hemvistland. Samfundetvill alltså bestämt avstyrka de två föreslagna tillämpningarna avseendeuthyrning av arbetskraft och s. k. effektiv beskattning. SAFoch tillstyrker utredningens förslag med vissaförbehåll och anför: Vifinner del värdefullt att lagtexten utformats i överensstämmelse med vad som gäller enligt OECDsmoddlavtal. Detta skapar större möjligheter 46 förberörda skattskyldiga att tillgodogöra sig innehållet i den svenska Prop.1989/90:47 lagstiftningen. Det skapar också möjligheter att utnyttjamodellavtalets Bilaga 3 principer och kommentarer för en enhetlig tolkningav innehållet i svensk skatterätt på denna punkt. Ettförtydligande bör göras i förarbeten eller kommentarer till lagstiftningen omhur "tidrymd eller tidrymder, som sammanlagt inte överstiger 183dagar" skall beräknas. Till sådan tidrymd bör enligt vår mening räknas endasttid som "äger sammanhang" med eller har "anslutning till" denfaktiska arbetstiden. Bestämmelsen avser ju alt reglera skattskyldighet förarbetsinkomst. Tid som den skattskyldige vistats i för andra ändamålt. ex. semester före eller efter den tidrymd som arbetet varat bör inte tas medvid bedömningen av 183-dagarsregeln. Uttrycketuthyrd arbetskraft bör definieras. Detta bör lämpligen ske i överensstämmelsemed vad som angivits i det nordiska skatteavtalet. Bestämmelsenatt alltid skall kunna beskatta inkomst av arbete utfört här i riket ominkomsten är undantagen från beskattning i hemviststaten har inte allskommenterats i utredningen. Syftet med en sådan regel är uppenbarligen attförhindra total skattefrihet för inkomsten i fråga. Regeln är således en antiskatteflyktsbestämmelse.Det är tveksamt om som källstat bör göra gällande ett sådantskatteanspråk. De flesta länder, i synnerhet de vilka har skatteavialmed, bmkar som hemviststater beskatta fysiska personer för alla derasarbetsinkomster inom och utom riket. Gentemot dessa stater kan regeln integöras gällande med mindre än att avtalet tillåter detta. Så är fallet endast idet nordiska avtalet. Regeln kan alltså dämtöver göras gällande endast gentemotstater med vilka avtal saknas. Möjlighetema att beträffande dessa stater få uppgifterom deras skattesystem är begränsade och osäkra. Dessutom är det svårt att idessa fall kontrollera atl någon beskattning verkställs. Denna typ avbestämmelse lämpar sig bäst för skatteavtal. Vi avstyrker därför förslaget idenna dd. I53 § 1 mom a) av KLs bestämmelser om begränsad skattskyldighet för fysiskperson (bosatt utomlands) finns alltjämt kvar bestämmelsen om skattskyldighet"för annan härifrån uppburen, genom verksamhet här i riket förvärvadinkomst av tjänst". De sakkunniga har inte angivit några skäl för varföruttrycket "härifrån uppburen" skall bibehållas i detta sammanhang. anför att definitioner av begreppen "uthyming avarbetskraft" och "undantagen från beskattning" bör införas ilagtexten eller alternativt att det i förarbetena klart anges vad som åsyftas. 4 Styrelsearvoden som betalas av svenskt företag tillperson bosatt i utlandet Utredningensförslag till beskattning av slyrdsearvoden har genomgående tillstyrkts av remissinstansema. Kammarrätten i uttalar att "de nuvarande reglema är oklara och har föranlett en hel del processer. marrätten ställer sig därför positiv till att problemet får en lösning genom att föreslås få en generell beskattningsrätt i fråga om sådana ersättningar". 5 Omkostnadsavdrag för utländsk skatt Prop. Bilaga 3 Samtligaremissinstanser tillstyrker förslaget till utvidgning av rätten till omkostnadsavdragför utländsk skatt. Vissa har emellertid haft synpunkter på förslagetsutformning. Länsrätteni delar utredningens uppfattning att tillämpningen av de interna avräkningsreglernai fall, då omkostnadsavdrag för utländsk skatt åtnjutits, inte inneburit störresvårigheter för berörda myndigheter. Länsrätten anför vidare: Medhänsyn härtill och då så stor samordning som möjligt mellan intern skatteavräkningoch skatteavräkning enligt avtalen bör eftersträvas, tillstyrkes förslaget idenna del. Vi tillstyrker också förslaget att bokföringsskyldig vid yrkande omavräkning skall visa alt omkostnadsavdrag inte erhållits tidigare. Trotsatt utredningens förslag lorde innebära visst administrativt merarbetetillstyrker iJK förslaget och anför som gmnd härför: RSVanser att starka rättvisekrav talar för att rätten till omkostnadsavdrag förutländsk skatt bör utökas till atl omfatta även fall där den skattskyldige ärberättigad till avräkning av utländsk skatt enligt skatteavtal. gällanderegler, som innebär att erlagd utländsk skatt, vilken kan anses utgöra enobligatorisk omkostnad, ska ligga till gmnd för svensk beskattning, kan uppfattassom stötande. Eftersom en utländsk källskatt kan ses som en ovillkorlig utgiftframstår det dessutom för den skatlskyldige i många fall som mera naturligt atti deklarera nettointäkten. Då fråga är om underskott i svenskförvärvskälla, och den skattskyldige därmed inte kan utnyttja sin rätt tillavräkning av utländsk skatt, kan nuvarande regler sägas strida mot principen atlskatteavtal inte ska skärpa inlem lagstiftning. Beträffande föreslagen ny lyddseav fjärde stycket i anvisningspunkt 4 till 20 § KL kan ifrågasättas om inte denavsedda inskränkningen redan regleras av bestämmelserna i 74 § KE. vid tillstyrker förslaget men anför bl.a. att nackdelen med förslaget är att det innebär en dubbel omgång: Förstavdrag för den utländska skatten, därefter avräkning. Vid avräkningen måstedessutom avräkningsbeloppet minskas med den fördel den skattskyldige erhållitgenom att tidigare yrka avdrag. Fördelen måste särskilt beräknas. Vidlagstiftning på den internationella skatterättens område bör beaktas att intemalionaliseringenav svensk ekonomi medfört att regler, som bara angick enrelativt begränsad krets numera kommer att gälla ett avsevärt större antalskattskyldiga. En ytterligare komplexitet i regelsystemet bör därför undvikas,När del gäller förslaget om vidgade möjligheter till omkoslnadsavdrag anseremellertid fakulletsnämnden att de fördelar, som förslaget medför för deskattskyldiga, uppväger det administrativa merarbete, som det innebär. Juridiskafakultelsstyrdsen vid tillslyrker förslaget men anför att den föreslagna lagtexten ger anledning lill invändningar och detta i två avseenden: 48 Hurskall man för det första uppfatta den föreslagna nya lydelsen av första Prop.1989/90:47 meningen i Qärde stycket i punkten 4 av anvisningarna till 20 § KL?Bilaga 3 Avdragsrätt skall enligt förslaget inte föreligga, om den intäkt sombeskattats i den utländska staten "inte medtagits" vid taxeringenhär i riket. Vad skall "medtaga" här betyda? Skall del vara tillfyllest att den skatlskyldige har tagit med intäkten jämte andra i ensammansatt post i sin deklaration? Är det nödvändigt att intäkten har omnämntsoch specificerats i deklarationen? Är det nödvändigt att ett särskihtaxeringsbeslut fattals avseende den utländska intäkten? Skall det kanske t. o.m. krävas att särskild längd-föring av beslutet har skett (vilket förmodligenskulle nödvändiggöra en ändring i 68 § TL)? Någotoklar är, för det andra, även den föreslagna lydelsen av 18 § 2 st. i lagen(1986:468) om avräkning av utländsk skatt. Enligt förslaget skall skattskyldigsom är bokföringsskyldig alltid anses ha erhållit omkostnadsavdrag om ej annatvisas. Det föreslagna stadgandet förklaras närmare i betänkandet där det sägs(på s. 75) föreskriva skyldighet för den som är bokföringsskyldig att vidyrkande om avräkning av utländsk skatt visa att omkostnadsavdrag inte gjortstidigare. Men hur skall den bokföringsskyldige egentligen visa det negativum,som avses i texten? Skall han med den deklaration, i vilken yrkandetframställs, inge hela sin bokföring för den aktuella tiden i syfte att gevederbörande deklarationsgranskare tillfälle att inför taxeringsbeslutet förvissasig om att den utländska intäkten inte som en särskild post eller tillsammansmed andra poster kostnadsförts tidigare? En gammal och välkänd bevisrättslig gmndsatssäger att "negativa non sunt probanda"; att någonting icke har ägtmm eller inte finns, behöver inte bevisas eftersom det helt enkelt inte gåratt åstadkomma visshet om något sådant. Syftet med 18 § 2 st. förefaller dockinte vara alt införa grundläggande nyheter på bevisrättens område. Desakkunniga tycks helt enkelt vilja understryka att den skattskyldige i förstahand skall göra kostnadsavdrag i bokföringen och endast i andra hand, s. a. s.i nödfall, får lov att göra etl omkostnadsavdrag i särskild ordning. Om dettaär det verkliga syftet med 18 § 2 st. bör lagtexten formuleras om så att syftetbättre kommer till uttryck än i den lydelse som presenterats i betänkandet. Juridiskafakultetsstyrelsen vid finner att omkostnadsavdrag börmedges på det sätt de sakkunniga föreslagit men anför därutöver: