mot · GC02Fi313 · 1989-01-25 00:00:00 — av och (båda c) Skatteutjämningen i län En viktig grundprincip för skattesystemet måste vara rättvis fördelning. Det innebär att skatt skall betalas efter bärkraft. Skatt skall också vara omfördelande. Det nuvarande skattesystemet som har präglats av socialdemokraterna innehåller en rad inbyggda fördelningspolitiska orättvisor. Den mest uppenbara är skillnaderna i den kommunala beskattningen. mellan högsta och lägsta kommunalskatt. Dessa skillnader ger påtagliga fördelningspolitiska effekter beroende på kommuninnevånarnas olika inkomstnivå. Hög kommunalskatt slår särskilt hårt mot lågavlönade. Omsatt i lönetermer innebär detta att av två personer med exakt lika inkomster behöver den som t.ex. bor i få en lönehöjning som är högre än den som bor i för att båda skall få behålla samma reallön efter lönehöjningen som före. Görs jämförelsen mellan en lågavlönad respektive högavlönad kan skillnaden i lönehöjning uppgå till , beroende på i vilken kommun de bor. Detta innebär att en sänkt marginalskatt som gynnar högavlönade i kombination med en kommunalskattehöjning får helt orimliga fördelningspolitiska snedeffekter. Det som har sagts visar kommunalskattens stora betydelse i det totala skatteresonemanget. Den fördelningspolitiskt mest angelägna skattereformen är därför en skatteutjämning som utjämnar skillnaderna i kommunalskatt mellan kommunerna. Skulle, som diskuteras i den allmänna skattedebatten, en kraftig marginalskattereform genomföras utan att hänsyn tas till kommunalskatterna kommer en sådan reform att slå mycket hårt och orättvist mot lågoch normallönegrupper. Den skulle också förstärka den regionala obalansen och t.ex. slå orättvist mot ett län som . I län är det relativa löneläget mycket lågt. Kommuninnevånarnas inkomster påverkar i sin tur kommunernas inkomster, dvs. län ligger näst sist i den inkomstligan. Det visar prognosen över taxeringsutfallet , dvs. Om genomsnittsinkomsten i riket sätts till 100 har län en genomsnittsinkomst på 88. Alltså har län lägre inkomster Mot. än genomsnittet i . har t.ex. 121, 89, Fi313 90, 92 och 95. Endast ligger under län med 82. Skillnaden mellan och län är således . Detta utjämnas genom de statliga skatteutjämningsbidragen. Därmed har skillnaderna minskat men är fortfarande långt ifrån helt utjämnade. har den socialdemokratiska regeringen kraftigt försämrat skatteutjämningen. sänktes skatteutjämningen ytterligare för län med 30 milj.kr. Rättvis fördelning som grund Diskussionen om ett nytt skattesystem eller förändrade skatteskalor kan med hänvisning till vad som anförts således inte isoleras till en fråga enbart om en marginalskattesänkning genom förändrad statsskatteskala. Förutsättningen för att en ny skattereform skall få en rättvis fördelningsprofil är bl.a. att den kombineras med en effektiv skatteutjämning. Detta är också förutsättningen för att även alla i län skall få del av en skattesänkning och inte bli de som får finansiera en sänkning av skatten enbart för höglönegrupper. Detta bör ges regeringen till känna. Andra viktiga fördelningspolitiska åtgärder för län är höjt grundavdrag eller skattereduktion och sänkt matmoms. Avgifter värre än skatt I län är småföretagen väl företrädda. För många små företagare är avgifterna ofta tyngre än den direkta skatten. Egenavgifterna slår helt omvänt så att de drabbar dem med låg inkomst hårdare än den som har hög inkomst. Avgifterna måste betalas med från första kronan i inkomst. Skatt betalas först på inkomst . Dessutom ger avgiften på inkomster under ett basbelopp () ingen pensionspoäng. Eftersom avgiften är en avdragsgill kostnad kommer avdraget från en hög inkomst med hög marginalskatt dessutom att betyda en större skattelindring än avdraget från en låg inkomst med låg marginalskatt. Dessa missförhållanden blir ännu värre om en kraftig marginalskattesänkning genomförs utan att hänsyn tas till egenavgiftsuttaget. Skall en skattereform bli fördelningspolitiskt rättvis måste vid en skatteomläggning hänsyn tas till avgiftssystemet för småföretagare. Ett basbeloppsavdrag skulle ge en sådan rättvis fördelningspolitisk effekt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om nödvändigheten av en förstärkt skatteutjämning som förutsättning för rättvisare skatter i län, Mot. [att som sin mening ger regeringen till känna vad i Fi313 motionen anförs om nödvändigheten av basbeloppsavdrag från småföretagarnas egenavgifter.1] () () 11988/89 :Sf371.