mot · GC02Fö203 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Fö203 De nordiska länderna har som gemensamt mål att åstadkomma stabilitet och avspänning i norra , även om vi valt olika säkerhetspolitiska lösningar. Vi kan konstatera att vår gemensamma strävan varit framgångsrik. neutralitetspolitik måste fullföljas med fasthet och konsekvens. Att vi i vår del av varit befriade från allvarliga kriser betyder inte att situationen varit statisk. är ett strategiskt viktigt område. Vi kan tyvärr också konstatera ökad militär aktivitet i . Ubåtskränkningarna fortsätter i betydande omfattning. Det är allvarligt och oacceptabelt. medverkade till att förstärka resurserna till ubåtsbevakning och incidentberedskap. Vi har i partipolitisk enighet medverkat till uppstramning av IKFN-förordningen om bestämmelser för ingripande mot främmande ubåtar. Vi måste ha kraft att i varje läge hävda vår integritet. Omvärlden måste ha klart för sig, att vi både har vilja och förmåga att hävda vår neutralitetspolitik. Spekulationer om motsatsen måste tillbakavisas. Den nation som kränker vårt territorium ska vara medveten om att det är den som får ta konsekvenserna. Den svenska neutralitetspolitiken är den främsta garanten för vår fred och vårt oberoende. Nyckeln till framgång ligger i vår förmåga att upprätthålla trovärdigheten kring våra strävanden. Den bästa förutsättningen för att uppnå trovärdighet är om vi kan visa omvärlden att folk och de politiska partierna står enade kring värnet av vårt lands oavhängighet och frihet. Vårt försvar skall vara fredsbevarande, stabiliserande och krigsavhållande. Förmågan att upprätthålla ett trovärdigt invasionsförsvar är härvid av grundläggande betydelse. Utrustning, organisation och utbildning måste anpassas så att försvarsmaktens förmåga uppfattas som trovärdig i omvärlden. Ett decentraliserat samhälle är målet för arbete. Det skulle bl a vara en viktig tillgång för såväl det civila som militära försvaret. Samhällets struktur och sårbarheten Det moderna samhället är sårbart, men det kan bli mindre sårbart genom decentralisering. Ett grundläggande krav på åtgärder är att beredskapshänsyn skall beaktas i fredstid. byggs ofta sårbarheten in i samhället istället för att vi skapar flexibla och hållbara system. strategi för hur energiförsörjningssystemet bör byggas upp utgår ifrån ett decentralistiskt synsätt och nödvändigheten av hushållning med tillgängliga resurser och energianvändningens anpassning efter de krav miljön ställer. Energiförsörjningen bör baseras på effektivare energianvändning och utnyttjande av i huvudsak inhemsk, förnybar och miljövänlig energi. Att trygga en god beredskap ifråga om livsmedel har allt sedan utgjort en av grunderna i svensk jordbruks- och försvarspolitik. Men i det försvarspolitiska beslutet var livsmedelsförsörjningen av underordnad betydelse. Försvarsbeslutet innebar dessutom att planeringshorisonten minskades till en krisperiod och därtill av total isolering. reserverade sig mot detta. Storstadslän som , har en självförsörjningsgrad kring . Blir storstäderna avskurna från övriga delar av landet i en krissituation kan stora problem med försörjningen uppstå. I Norrlandslänen ligger självförsörjningsförmågan på mellan en tredjedel och hälften. Försörjningen av övre utgör ett speciellt problem. Redan i fredstid behövs kontinuerlig tillförsel av förnödenheter motsvarande 50 långtradare . Den ökade datoranvändningen skapar nya former av sårbarhet. Allt fler system i vårt samhälle är beroende av datorer för att alls fungera. Det kan gälla kommunikationssystem, produktionssystem, informationssystem och olika former av service till människorna. Datasystemen är utsatta för en rad hot i kris- och krigssituationer. Det är nödvändigt att alternativa system behålls och byggs upp inom för samhället väsentliga områden. Det ökande beroendet av omvärlden har ett försvarspolitiskt pris. En god försörjningsberedskap är en förutsättning för ett väl fungerande totalförsvar. En försörjning med tillfredsställande tillgång på livsmedel måste kunna garanteras såväl under avspärrning som krig om neutralitetspolitiken skall vara trovärdig. Kostnaden för detta är en försäkringspremie. S- och fp-majoritetens planeringsförutsättningar beslut innebar ett ettårigt s k förkrigsskede med en gradvis minskande handel, med ett några månaders neutralitets- eller krigsskede och ett därefter följande efterkrigsskede med gradvis återgång till normal handel. Ett sådant synsätt präglas i hög grad av en strävan att söka leda i bevis att genom större import motivera sänkt lagerhållning m m på väsentliga områden. Majoritetens resonemang leder till att det blir möjligt att sälja ut fredskrislager, banta ner vårt ekonomiska försvar och allmänt reducera vår uthållighet. Detta är ett betydande risktagande, när sårbarheten tillåts öka. Det kan inte vara rimligt att först fastslå ekonomiskt utrymme som anpassas till detta. Det finns inget som tillkommit 1987 eller 1988 och som skulle tala för minskande risker jämfört med bedömningarna 1982. försvarsbeslut havererade redan i starten. Ett kompletterande beslut blev snabbt nödvändigt. Vid ingången av försvarsbeslutsperioden 198792 saknades ändå ca , då armén hade överskridit sitt anslag från föregående år. Regeringen senarelade då materielbeställningar och nybyggnationer samt förkortade grundutbildningen inom armén och begränsade årets repetitionsövningar. Men ÖB kunde redan i sin programplan konstatera att detta inte skulle komma att räcka. Materielanskaffningen beräknades bli dyrare och lönekostnaderna stiga mer än tidigare beräkningar. Till detta kommer att materielanskaffningen i försvarsbeslutet skars ned med ca . föreslog att en parlamentarisk utredning skulle tillsättas för att förbereda ett nytt beslut. De områden som vi då angav som nödvändiga att behandla var bl a: arméns grundorganisation och utbildning samordningen av försvarets centrala myndigheter - befolkningsskyddet och övriga civila totalförsvarsfrågor. Efter ett försök med en snabbutredning om arméns situation beslöt regeringen , efter förnyade krav från , att tillsätta en parlamentarisk försvarsutredning. anser att utgångspunkten för det arbetet måste vara att: - den allmänna värnplikten ska ligga fast - såväl freds- som krigsorganisationen ska vara decentraliserad - ubåtsskyddsförmågan och incidentberedskapen ska vara prioriterade områden. De militära delarna av totalförsvaret En fortsatt omstrukturering av fredsorganisationen är nödvändig. Men accepterar inte att stora delar av landet mister sin fredsorganisation. Det är vår uppfattning att det bör finnas minst ett förband och i vart fall en militär myndighet i varje län också . I och på andra håll krävs t ex flera förband/myndigheter. Arméförbandens krigsorganisation måste vara styrande för hur fredsorganisationen utformas. Ett decentraliserat militärt försvar talar för ett stort antal förband över landets hela yta. Samhällets struktur, teknikutveckling m m kräver att våra soldater är väl utbildade och väl utrustade med modern materiel. närmare inriktning måste övervägas inför kommande försvarsbeslut. Ett starkt luftförsvar är nödvändigt. För att tillgodose den allt viktigare incidentberedskapen bör möjligheterna tas till vara att i ökad utsträckning Överbefälhavaren har prövat möjligheterna att modifiera fler flygplan J 35 Draken än vad som tidigare beslutats och har föreslagit att samtliga byggs om till den s k J-versionen. Detta innebär en utökning med tolv flygplan. Enligt ÖB skapar en sådan åtgärd handlingsfrihet att organisera ytterligare en jaktdivision. föreslog i samband med försvarsbeslutet att ytterligare flygplan JA 37 borde anskaffas så att ytterligare en halv division kunde organiseras . Möjligheterna skulle därmed öka att kunna gruppera flygförband på . Vi fick inte majoritet för detta, men anser att ÖBs förslag om modernisering av J 35 är acceptabelt. JAS 39-systemets kvalitet, främst vad gäller motmedel och beväpning, bör utökas. Den närmare inriktningen bör övervägas i den parlamentariska utredningen. Ubåtsförbanden har stor betydelse för såväl invasionsförsvaret som ubåtsskyddet i fred. Vi anser att ytterligare resurser ska avdelas för ubåtsförbanden. Det är nödvändigt att marinens materielanskaffning fullföljs och om möjligt förstärks. Det krävs också ett snabbare och effektivare rapporteringssystem och en bättre insatsberedskap. Följande bör beaktas i den parlamentariska utredningen och/eller i det fortlöpande arbetet för att förbättra rapportering och insatsberedskap: Bevakningen måste förbättras bl a genom ett samarbete med yrkesfiskare och bofast skärgårdsbefolkning. Utbildning och ersättningsmöjligheter bör skapas för dessa. En bättre samordning av den statliga skärgårdspolitiken krävs, så att inte långa kuststräckor blir utan militära eller civila posteringar. Planerna på neddragningar av kustartilleriet hotar ytterligare att försämra bevakningen av våra kuster. De olika försvars- och bevakningsområdena längs kusterna bör få resurser att snabbt följa upp rapporterade kränkningar. Utbildning och bemanning för den centrala ubåtsjaktstyrkan bör planeras så att den är tillgänglig för insatser . är ett öppet samhälle som i princip ger utländska medborgare samma rätt som svenska att fritt vistas i landet, utom i sådana områden som är av särskild betydelse för försvaret. De bestämmelser som reglerar otillbörlig insyn är den s.k. skyddslagen och förordningen om skyddsområden och kontrollområden. Utredningen om tillträdesskydd överlämnade sitt betänkande Militära skyddsområden (SOU 1986:7), i april 1986.1 den föreslås en ny reglering av skyddsområden och en översyn av skyddslagen. Regeringen har ännu inte lagt fram något förslag med anledning av utredningen. Vi anser mot denna bakgrund att bör begära förslag till åtgärder. beslöt 1987 skärpa reglerna för kontroll och registrering av utländsk lastbilstrafik i . har möjlighet att ålägga misstänkta att utnyttja viss angiven vägsträcka . Vi anser att det är viktigt att misstankar om olovlig underrättelseverksamhet noggrant följs upp av tull, polis och militära myndigheter. En vaksam allmänhet är också en viktig förutsättning för att motverka främmande underrättelseverksamhet i vårt land. ÖBs utredning om FU 88 och perspektivplanen för försvaret gav förutsättningar för en debatt om försvarets framtida utformning. Debatten kom att koncentreras till utbildningsorganisationen och värnpliktens roll. Den säkerhetspolitiska debatten är däremot begränsad i vårt land. Inte minst mot bakgrund av det ökade intresset för och de initiativ som framfördes av Sovjetledaren i hans FN-tal om bl a begränsningar av landstigningstrupper, är det nödvändigt att stimulera en bredare diskussion om säkerhetspolitiken. En djupare säkerhetspolitisk diskussion kan både skapa underlag för framtida försvarsbeslut och nedrustningsinitiativ. För , som ett alliansfritt land, är det utomordentligt angeläget att ha tillgång till inhemsk säkerhetspolitisk expertis. Detta gäller naturligtvis i första hand analyser av närområdet, och övriga , men måste självfallet också ses i ett vidare perspektiv. Det är därför angeläget att ett samlat grepp tas för att utreda den säkerhetspolitiska forskningens framtid. Det är angeläget att möjliggöra och slå vakt om en på en gång oberoende och kritisk, relevant och solid forskning. På lång sikt ska ett sådant centrum skapa kompetens för att kunna formulera alternativ för ett aktivt svenskt säkerhetspolitiskt agerande. Möjligheterna att skapa ett centrum för säkerhetspolitisk forskning i landet bör klarläggas. har i en motion om fred och avspänning föreslagit att regeringen bör återkomma med förslag om ett säkerhetspolitiskt centrum, gärna knutet till ett från försvarsmakten fristående, befintligt forskningsinstitut. Export av krigsmateriel är i princip förbjuden, men kan ske efter dispens från regeringen. En krigsmaterielexport möjliggör ett bibehållet svenskt kunnande och oberoende och gör att kostnaderna för svensk krigsmateriel kan nedbringas. Exporten ska vara förenlig med svensk säkerhetspolitik. Utredningen om krigsmaterielexport bör lägga fram förslag om gränsdragning mellan civil och militär materiel. Ansvarsfördelningen mellan regering och riksdag måste utredas, inklusive den rådgivande nämndens roll. Utredningen bör också föreslå åtgärder för att förbättra insynen och pröva om en inofficiell lista kan upprättas över länder som uppfyller kraven för svensk vapenexport. Syftet ska vara att minska exportens omfattning och antalet länder till vilka marknadsföring kan ske. Samarbetsavtal ska endast få utnyttjas för att samutveckla svensk försvarsmateriel och självfallet inte för att kringgå förbud mot krigsmaterielexport. Handel med svensk krigsmateriel måste underkastas en rigorös kontroll, helt på företagens bekostnad. vill starkt understryka att det aldrig får råda någon tvekan om att reglerna för svensk vapenexport och tillämpningen av dem fullt ut ska harmonisera med den svenska säkerhets- och utrikespolitiken. Stor vikt måste dessutom läggas vid totalbedömningen av köparlandets utrikes- och inrikespolitiska förhållanden. Vi har i motionen om fred och avspänning också fört fram förslag till internationella åtgärder för att begränsa vapenhandeln. Grunden i det militära försvaret skall utgöras av allmän värnplikt för män. Den allmänna värnplikten är av avgörande betydelse för att svenska folket skall känna delaktighet i försvarssträvandena. De signaler som framförts om radikalt nedkortad värnpliktsutbildning är en utmaning mot detta synsätt. Det bör starkt understrykas, att det är uppgifterna i krig som ska avgöra utbildningstidernas längd liksom krav på erfarenhet och mognad, inte ekonomiska ramar eller teoretiskt önsketänkande. kan inte godta förslaget om 2,5 månaders utbildning. Vi anser att det är viktigt att utbildningen ger bredd och flexibilitet. Utöver den allmänna värnplikten för män finns en rad pliktlagar för både män och kvinnor. Det är viktigt att varje medborgare skall ha möjlighet att delta i försvaret av vårt land inom ramen för totalförsvaret. Den som inte gör värnpliktstjänstgöring bör ges möjlighet till civilförsvarsutbildning. Dagens vapenfria tjänstepliktiga måste också ses som en resurs för totalförsvaret och ges meningsfull utbildning, som ska leda till en relevant uppgift inom totalförsvaret. Den allmänna värnplikten och civilförsvarsplikten är den bästa garantin för nära kontakt mellan totalförsvaret och det övriga samhället. Den måste vara grunden också i det framtida försvaret. Hemvärnet och de frivilliga försvarsorganisationerna har stor betydelse och verksamheten där måste stödjas. Samarbetet mellan frivilligorganisationerna och förbanden är viktigt för totalförsvaret. har tidigare motionerat om att de värnpliktigas ekonomiska, sociala och andra villkor bör utredas. En sakkunnig utarbetade med anledning av centermotionen en förberedande studie inför ett sådant utredningsarbete. Någon utredning tillsattes inte med hänvisning till tidpunkten. Försvarsministern ansåg dock att frågan ånyo bör aktualiseras som ett led i förberedelserna för nästa försvarsbeslut. Eftersom en försvarsutredning nu har tillsatts anser att tiden är mogen för att tillsätta en värnpliktssocial utredning. Utredningsbehov finns vad gäller de ekonomiska villkoren, försäkringsskyddet, hälso- och sjukvården, kulturoch fritidsutbudet, arbetsmiljön, trafiksäkerhetsfrågor, arbetsförmedling och medinflytandefrågor. saknas försäkringsskydd för för de värnpliktiga. Informationen om detta är dessutom bristfällig. konstaterade i sitt yttrande över en centermotion om detta att vissa kompletteringar kan Förslag till lagändringar och kostnadsberäkningar för ett heltäckande försäkringsskydd bör utarbetas. Reglerna för kontant arbetsmarknadsstöd, KAS, för värnpliktiga är inte jämförbara med den ersättning som utgår för motsvarande tids förvärvsarbete. Vi anser att tjänstgöringen bör jämställas med fem månaders förvärvsarbete vid ansökan om KAS. Trafikolyckorna ökar i försvaret. Utbildningen av fordonsförare har stora brister. Ett sätt att förbättra utbildningen kan vara att ge de värnpliktiga möjlighet att ta civilt körkort på de fordon som de utbildas på i försvaret. Såväl personal som värnpliktiga måste göras uppmärksamma på säkerhetsfrågorna. De värnpliktiga skyddsassistenterna måste få rätt att stoppa förare om de t ex inte är tillräckligt utvilade efter en övning. Erfarenheterna av de åtgärder för att förbättra trafiksäkerheten som vidtagits av bl a chefen för armén bör utvärderas för att ge underlag för vidare åtgärder. Värnpliktsresandet ökar pga befolkningsomflyttningar, förbandsnedläggningar och av beredskapsskäl. Ett sätt att minska kostnaderna är den försöksverksamhet med s k 10/4-utbildning som prövas vid vissa Norrlandsförband. Det innebär att utbildningen koncentreras och . Vi anser att utvärdering av detta bör göras för att om möjligt utöka systemet till flera förband. kan förbättra transportmöjligheterna. saknas besättningar för att göra detta möjligt. Den ökande tillgången av piloter öppnar nu möjligheter att öka transporterna med dessa plan. Försvaret bör utnyttja möjligheten till utbildning av fler besättningar för Herculesplan. De värnpliktiga bör fortlöpande få del av den standardökning som sker i samhället. Vi anser att värnpliktsförmånerna återkommande måste räknas upp. Den värnpliktssociala utredningen bör utarbeta ett system för detta. Det civila kunnande som de värnpliktiga och vapenfria har, måste bättre tas till vara i tjänstgöringen. Det ökar såväl motivationen som resultatet. Vi anser att utredningen bör lägga fram förslag om hur detta kan förbättras. Informationen om vapenfri tjänst bör förbättras. Lagen säger att den som har en allvarlig personlig övertygelse mot bruk av vapen mot annan har rätt till vapenfri tjänst. Om denna möjlighet och rätt som den enskilde har, måste ges tydlig information i samband med mönstringen. Endast hälften av krigsförbanden har genomfört krigsförbandsövningar . Ett stort antal förband behöver vid en mobilisering därför kompletterande utbildning för att bli stridsberedda. Ett krigsförband som inte övas och samtränas med andra förband får en lägre kvalitet. Häri kan ligga ett ökat politiskt risktagande. anser att det måste bli balans mellan uppgifter och resurser. Regeringen måste i februaripropositionen redovisa resursförstärkningar till repetitionsutbildning inom främst armén och marinen. Försvarsmaktens viktigaste resurs är personalen. Försvaret har haft stora avgångar. Det är viktigt att personalfrågorna betonas inom försvaret. För att åstadkomma en gynnsam personalutveckling krävs att den enskilde upplever en överensstämmelse mellan mål, resurser och personliga insatser. Planerad förstärkning av utbildningsområdet medför förbättrade förutsättningar för att den enskilde skall uppleva en sådan överensstämmelse. Det stora ansvar, som det innebär att vara militär ledare, måste också märkas i personalpolitiken. Det är bl a nödvändigt att se över chefers befogenheter. Framtiden kommer att innebära ökade krav i detta avseende. I finns drygt 60 000 skyddsrum med plats för 6,3 miljoner människor. Majoriteten försvarsbeslut halverade nära nog de ekonomiska ramarna för skyddsrumsbyggande. De allvarligaste bristerna finns i de större städerna. Sammantaget konstaterar i sin programplan för 1987-92 att stora inskränkningar kommer att göras. Nya byggnader kommer att uppföras utan skyddsrum, trots behov. Bristtäckning kommer att ske i begränsad omfattning och enbart i särskilt utsatta regioner. Behovet av modernisering är stort men måste till stor del skjutas . Många äldre skyddsrum saknar godtagbara skydd mot kemiska vapen. Besiktningsoch underhållsverksamheten kan inte bedrivas i önskvärd takt. Det är allvarligt om tilltron till skyddsrumssystemet sviktar, vilket skriver i programplanen. En parlamentarisk utredning gör f n en översyn rörande behov av och principer för befolkningsskyddet. Vi avvaktar därför utredningens förslag om resursförstärkningar. Resurser till det civila försvaret , , har anmält att det behövs ytterligare ca för att nå målen enligt försvarsbeslut. Resursbehovet avser endast neutralitets-/och krigsskedet, inte förkrigsskedet. Budgetförslaget /90 innebär bl.a. - att behovet av samband och signalskydd inom det civila försvaret inte kan tillgodoses - att de av ÖCB föreslagna säkerhetsåtgärderna på ADB-området inte kan genomföras - att skyddsrumsbristerna kvarstår - att försörjningsberedskapen endast kan tillgodoses till , vid några månaders krigssituation. Bristen gäller bl a proteinfoder, elektronikkomponenter och vissa kemikalier. Medlen till beredskapslagring och industriella åtgärder minskar med ca , medan driften ökar med ca . Försvarsministern avdelar mer pengar för drift av beredskapslager än vad ÖCB anser nödvändigt - att bidragen till frivilligorganisationerna minskar med 3 milj. kr. anslår ytterligare till beredskapslagring och FÖ203 industriella åtgärder. Vi avvisar däremot höjning av anslaget för drift av beredskapslager. Frivilligorganisationerna fyller en viktig roll och vi ser därför ingen anledning att minska anslagen till dessa. Vi föreslår därför att ytterligare anvisas. har ålagt ÖCB betydande uppgifter för att förbättra samhällets ADB-säkerhet. ÖCB har föreslagit att en säkerhetsbyrå och ett säkerhetsråd på ADB-området bör inrättas. Statskontoret ställer sig bakom ÖCBs förslag, som dock avvisas av regeringen. Istället föreslås en engångsanvisning. Regeringen föreslår också en nedskärning av medlen för extern information. underströk försvarsbeslut behovet av information för att skapa beredskapshänsyn i samhällsutvecklingen. Vi föreslår att ytterligare anvisas för information och datasäkerhet. Regeringens förslag till medel till civilförsvaret innebär vidare att resurserna till hemskydd, för materielinköp inklusive andningsskydd blir begränsade. Med hänsyn till att den förrådsställda materielen till stor del är starkt föråldrad anser vi att ytterligare bör avsättas för detta ändamål. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om inriktningen av parlamentariska försvarsutredningens arbete, 2. att hos regeringen begär förstärkta åtgärder mot främmande underrättelseverksamhet i enlighet med motionen, 3. att hos regeringen begär att en värnpliktssocial utredning tillsätts i enlighet med motionen, 4. att hos regeringen begär åtgärder att förbättra trafiksäkerheten inom försvaret, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om åtgärder för att förbättra transportmöjligheterna, 6. att hos regeringen begär åtgärder för att förbättra informationen om vapenfri tjänst, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om resurser till repetitionsutbildningen, 8. att anslår , utöver regeringens förslag, till beredskapslagring och industriella åtgärder, 9. att anslår till drift av beredskapslager, en minskning med , 10. att anslår utöver regeringens förslag till frivilligorganisationerna, 11. att anslår , utöver regeringens Mot. 1988/89 förslag, till datasäkerhet och extern information i enlighet med FÖ203 motionen. () () () () () ()