mot · GC02T403 · 1989-01-10 00:00:00 — av () Användningen av dubbdäck, m.m. Från och med vintersäsongen infördes i vårt land ändrade regler för dubbdäcksanvändning. Den period som dubbdäck numera får användas är betydligt förkortad jämfört med tidigare. Dessa regler gäller likvärdigt över landet. Anledningen till dubbförbudet sägs vara det ökade slitaget av vägbanorna som noterats . I de länder där man genomfört förbud för dubbdäck har det visat sig att vägslitaget ej påverkats. Således har helt förbjudit dubbdäck. Under vårarna uppkommer dock stora skador på vägarna även där. Det visar sig att det inte är dubbarna som står för skadorna, utan det är det ökade antalet bilar och inte minst de allt mera tunga laster som dessa transporterar som orsakar slitaget. Blixthalkan skapar stora problem och där är de dubbade däcken överlägsna när det gäller väghållningen. Blixthalka uppträder oftast i Syd- och . För de norra delarna av landet är det också den första snön och den första halkan, liksom det oberäkneliga vårvädret, som utgör de största olycksfallsriskerna. Det är därför mycket olyckligt att detta beslut har fattats som innebär att dubbar förbjuds när de verkligen behövs. För den tunga trafiken kommer det att bli förbud med dubbade däck. Detta innebär för alla de timmertransporter och busstransporter som sker i inland stora problem. Man har prövat att köra utan dubbar vissa bussträckor, med den påföljden att man inte kunnat hålla tidtabellen och med många tillbud till olycksfall. När det gäller den trafiksäkerhetsaspekten anser jag det märkligt att vi förbjuder dubbdäck under allt samt godkänner ett mönsterdjup i däcken på en millimeter. Vore det en strävan att ge en god trafiksäkerhet borde mönsterdjupen vara , detta gäller oavsett dubbdäcken används eller inte. Inte minst när det gäller vattenplaning har mönsterdjupen stor betydelse för bilens förmåga att styras. Enligt vissa beräkningar skulle förbudet av dubbdäck innebära att av de svenska vägarna slapp dubbslitage. På av vägarna är det helt andra faktorer än dubben som orsakar de skador som ser ut som dubbslitage. Dessa skador beror istället på dåligt vägunderhåll, dålig vägbyggnad, dåligt eller tunt ytmaterial och inte minst tung trafik. De skador som åstadskoms genom dubbar sker på de mest trafikerade vägarna, främst runt storstäderna, och svarar för av alla skador. Det kostar cirka 50 Mot. 1988/89 miljoner att reparera dessa skador. För övriga vägar åstadkommer T403 dubbarna försumbara skador. Trots ett dubbförbud behövs dock av de totala reparationskostnaderna för att reparera skador beroende av andra orsaker. Det är därför beklämmande att bristen på vägunderhåll och dåligt byggda vägar skall repareras med att bilisterna inte får utnyttja de säkrare vägegenskaper som dubbdäcken utgör. Genom att allt mera överföra transporter från järnväg till landsväg kommer vägnätet ytterligare att försvagas och försämras. Detta förhållande gäller i de norra länsdelarna där timmer- och malmtransporter överförs från till landsväg. ökar det vägtryck som lastbilarna får utsätta vägbanan med. sker det ytterst få förbättringar av redan hårt slitna vägar. Detta tillsammans med de svåra påfrestningar som väderleksförhållandena utsätter vägbanan för utgör ett stort hot mot trafiksäkerheten i dessa trakter. Det finns aliså betydligt starkare skäl att lägga över transporter från landsväg till järnväg istället för att minska dubbdäck får användas. Med stöd av det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att period då dubbdäck får användas ändras i överensstämmelse med tidigare regler, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om minsta mönsterdjup på däck.