ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Jo725 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo725 av m.fl. (s) Bevarande av park- och trädgårdsanläggningar av historiska skäl I utgör historiska parker och andra trädgårdsanläggningar en betydelsefull dei av det sörmländska kulturarvet och är ett viktigt stöd för tolkningen av länets kulturhistoria. Parker och trädgårdar bör ses som konstverk där värdefulla kunskaper om trädgårdskunnande och arkitektur förenas. Dessutom utgör de ofta intressanta naturtyper och är en stor tillgång som rekreationsområde. Trots detta är kunskapen om våra trädgårdsanläggningar dålig . Om de inte uppmärksammas mer och får ett bättre skydd kommer många att utplånas eller förvanskas och en del av vår historia går förlorad. Urvalet av särskilt bevarandevärda trädgårds- och parkanläggningar kan ske med utgångspunkt från olika aspekter. Det kulturhistoriska värdet är i regel det mest intressanta. Parkerna är viktiga delar av kulturlandskapet. Anläggningen har en gestaltning som speglar tiden då den anlades. I vissa fall är parken förbunden med en eller flera byggnader till en arkitektonisk enhet. En del anläggningar är betydelsefulla som refuger för hotade växt- och djurarter. Lövskogens ökade kommersiella värde gör det angeläget att även från naturvårdssynpunkt värna om lövskogar som är (eller utgör rester av) parker, trädgårdar eller djurgårdar. Anläggningarna har också pedagogiska, rekreativa och turistiska värden. Många andra länder har ett skyddsinstitut direkt avsett för bevarande av intressanta parker. I är det flera olika lagar som behandlar trädgårdsoch parkanläggningar. Detta kan vara förvirrande. Valet av bevarandeinstrument är svårt. Ofta bestämmer valet av skyddsform också hur skötseln kan ske och finansieras. Ett särskilt handlingsprogram krävs för att möta hoten mot våra parker och trädgårdar. Resurser behövs för inventering, värdering, säkerställande och vård. Lagskyddet gällande parker och trädgårdar bör ses över och en enhetlig praxis bör skapas för skydd och vård. Genom att fyra gamla lagar /89 samlats i en kulturminneslag, har problemet börjat angripas. Frågan om hur värdefulla kulturmiljöer, som t.ex. parker och trädgårdar, skall ges lagskydd besvaras emellertid inte fullständigt av denna lag. Skall kulturmiljöer skyddas genom andra sektorers lagstiftning, måste lagarna i fråga anpassas till detta. Miljö- och energiministern har aviserat en översyn av naturvårdslagen. Det är viktigt att hela bevarande- och vårdproblemet tas upp i samband med detta översynsarbete. Frågorna om enhetliga finansieringsformer och en eventuellt sammanförd bevarandelagstiftning måste därvid få en seriös behandling. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om åtgärder för att bevara historiska parker och trädgårdsanläggningar. () () 1988/89 Jo725
mot · GC02Jo726 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo726 Gränsvärden för formaldehyd i kläder och textilier Kläder och textilier behandlas med formaldehyd för att de ska se släta och snygga ut när vi köper dem. Ämnet används bland annat för skrynkel- och krympfribehandling. Men formaldehyd påverkar inte bara textilierna. Det finns undersökningar som klart visar att medlet ger allergiska besvär. Formaldehyd är en gas som frigörs i luften framför allt när det kommer i kontakt med värme. Till exempel när ett barn haft på sig en trikåtröja . De vanligaste besvären är att ögonen svider och rinner, det kliar i näsan och halsen känns torr och sträv. Ämnet irriterar också huden och ger eksem och klåda. Människor som utsatts för höga doser har fått minnesluckor och beteendeförändringar. En dansk undersökning visar att sömmerskor får cancer i andningsvägarna oftare än andra. Orsaken misstänks vara formaldhyd i tygerna. Människor reagerar olika på ämnet, en del är känsligare än andra. Känsligast av alla är spädbarn. Detta har myndigheterna i och tagit fasta på. Där finns det gränsvärden för hur mycket formaldehyd det får finnas i kläder och textilier. I har vi inte några sådana gränsvärden. Därför finns det heller ingen som kontrollerar hur höga halter av medlet som finns i kläder och textilier. Den japanska lagen föreskriver att kläder och andra textilier till barn inte får innehålla någon formaldehyd alls, medan vuxenkläder som bärs närmast kroppen får innehålla högst 75 ppm. Mellanskiktskläder som blusar, skjortor och klänningar får inte innehålla mer än 300 ppm och ytterkläder högst 1 000 ppm. I gäller att kläder upp till får innehålla högst 30 ppm formaldehyd. I övrigt gäller gränsvärdet 100 ppm för kläder närmast kroppen och 300 ppm för övriga textilier. Jag anser att det bör införas samma regler för gränsvärden för formaldehyd i kläder och textilier i som i . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening regeringen till känna vad i motionen anförs om införande av gränsvärden för formaldehyd i kläder och textilier. 1988/89 Jo726
mot · GC02Jo729 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo729 av och (båda fp) Nedskräpningen av havskusterna Nedskräpningen av stränderna längs fortsätter. Vi har besökt olika kustavsnitt i och kunnat konstatera hur illa det är ställt. Det verkar som de norra kustdelarna är särskilt utsatta. Det kan bero på att havsströmmarna går samman i detta vattenområde. När det blåser och stormar utifrån havs, driver skräpet in mot stränderna. Till och från pågår rikskampanjer i syfte att värna naturen och att hålla stränder och övrig natur rena. Tyvärr är det så att det mesta i skräpväg, när det gäller kusten, kommer från andra länder. Kommunernas invånare, fritidsfolk och turister, står för en liten del av föroreningarna. Det avfall det rör sig om är i första hand plast. Mycket av skräpet kommer från oljeutvinningen i , från sjöfarten och båtturismen. I samband med rena strändernas år engagerade sig många skolklasser i städningsuppgifter. Lokalt i har över 10 000 människor deltagit och lagts ner. 25 000 sopsäckar har samlats in och 240 skolklasser har hjälpt till. Härutöver har förnämliga insatser gjorts av hembygdsföreningar, byalag, båtklubbar, SNF, SFT m.fl. Dessa insatser till trots räknar man med att av kusten kunnat städas. Nya stormar för med sig nytt skräp. För kommunerna på börjar kostnaderna för denna renhållning bli orimliga höga. Kostnader för strandstädning i kommunerna i norra överstiger . Årskostnaden för kommunerna i är ca 1,5 milj. kr. Det förväntas, utifrån kraven från det rörliga friluftslivet, att landets kuster skall hållas rena. Där tar också staten ett ansvar, särskilt när det gäller oljesanering. Men skräp är också en sanitär olägenhet och lika ovälkommet som oljan. Som vi tidigare framhållit är det andra länder som står för merparten av skräpet. Det är rimligt att med kraft driver frågan att förbjuda nerskräpning till havs. Ett beslut i den riktningen skulle också vara gynnsamt för fiskets utövare, som lider ekonomisk skada av att skräp fastnar i garnen och redskapen. Vi anser att kostnaderna för nedskräpning bör beaktas vid fördelningen av de särskilda skatteutjämningsmedlen. 1988/89 Jo729 Med anledning av ovanstående hemställs [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ställa medel till förfogande för kustkommunernas kostnader för strandstädning inom ramen för de särskilda skatteutjämningsmedlen,1] att hos regeringen begär att den tar initiativ till överläggningar mellan nordsjöstaterna i syfte att förbjuda nerskräpning till havs. Keuth Skårvik (fp)
mot · GC02Jo730 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo730 av m.fl. (fp) Tresticklaområdet i som nationalpark har 20 nationalparker varav endast ett fåtal tillkommit . Takten i vilken nya nationalparker tillkommer är enligt vår mening alltför långsam. Arbetet med nationalparksplan bör därför forceras av . Ett område, där förberedelsearbetet pågått , och som därför bör kunna avsättas som nationalpark är Tresticklaområdet i , . Området () omfattar sjön med omgivningar samt markerna västerut mot norska gränsen. Trestickla är ett stort ödemarksområde i nordvästra . Hela området är starkt präglat av dess särpräglade berggrundsstruktur. Berggrunden utgörs av gnejs som veckats till långsmala ryggar, orienterade i nord-sydlig riktning. Landskapet är starkt kuperat och sönderbrutet. Endast mindre partier med plana hällmarker samt några diagonalt skärande dalsträckningar bryter mönstret. Denna säregna topografi fortsätter norrut in i . Övriga omgivningar utgörs av sprickdalsterräng av mer ordinärt slag och på lägre höjd över havet. Lösa avlagringar och minerogena jordar förekommer sparsamt. Vid sidan av den speciella berggrundsstrukturen präglas området av ett stort antal långsmala sjöar. Av dessa når endast Stora Tresticklan och den angränsande betydande storlek. Totalt finns ett 80-tal sjöar och tjärnar. Flertalet är klarvattensjöar med klippstränder och stort siktdjup. Tresticklaområdet täcks av äldre barrskogar. Tallen dominerar på källmarkerna medan granen förekommer i raviner och på vissa torvmarker. och asp finns inblandade här och var. Skogsbestånden har i regel en ålder på . Enstaka träd är äldre än . Skogen har av allt att döma uppkommit efter omfattande bränder . De nuvarande bestånden är naturskogar med liten grad av kulturpåverkan. Extensivt bete från närliggande gårdar har dock förekommit fram till sen tid. Tresticklaområdet ligger vid sidan om allfartvägarna och är den största väglösa och obebyggda vildmarken i . Landskapet är i flera avseenden fascinerande och vackert. Vandringar är lätta åt norr och söder men svåra åt andra håll. är nästan hela området inköpt av staten i avsikt att skyddas med stöd av naturvårdslagen. Trestickla tillhör sprickdalslandskapet med dess speciella ytformer och uppvisar snarare unika än representativa drag. Området har egna starka naturvärden och är intressant som kontrast till övriga befintliga nationalparker inom denna landskapstyp. Det är dessutom en vidsträckt, intresseväckande vildmark i sydligt läge i landet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att Tresticklaområdet i avsätts som nationalpark. () () 1988/89 Jo730
mot · GC02Jo731 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Jo731 har vi fått rapporter om omfattande och svårförklarliga skador på skog. Det råder en relativt stor enighet forskare emellan om att luftföroreningarna har betydelse för skadornas uppträdande. Det finns dock ingen klarhet om de exakta orsakssambanden. Skador av luftföroreningar på skog runt större utsläppskällor har varit kända . Det nya är att liknande skador nu uppträder i regional omfattning, ofta relativt långt från utsläppskällorna. I hela kan vi se de skadliga effekterna av kombinationen långtransporterade luftföroreningar och många lokala utsläppskällor. Barrträden drabbas först och hårdast av skogsskador och det är på gran och tall vi kunnat mäta skadorna. Med hjälp av flygbildsteknik har skadorna delvis inventerats. Flera områden visade förödande resultat, ex . Allra värst drabbad är dock regionen . I t.ex. har av det äldre granskogsbeståndet barrförluster på , har barrförluster på och har barrförluster på . Inom delar av kommunen finns också områden där mer än hälften av skogen har förluster. Normalt ska barrförlusterna aldrig överstiga . I uppges att om barrförlusterna överstiger är trädet dödsdömt inom ca en femårsperiod. Som helhet kan man konstatera att skadorna är större och mer omfattande än man kunnat konstatera inom några andra områden i . De är också betydligt större än i de hårt drabbade områdena i Baden-Wurttenberg i södra . Länsstyrelserna i samt har i sin gemensamma rapport, Luftföroreningar och naturmiljö, dragit slutsatsen att det i denna mycket starkt industrialiserade och trafikerade region skapas tröskeleffekter när lokala utsläpp adderas till en hög bakgrundsnivå p.g.a. långtransporterade luftföroreningar. Regionen är i stort behov av att åtgärder vidtas i syfte att stoppa skogsskadorna. De erfarenheter som vunnits i exempelvis Hisingen- och Dalälven-delegationerna borde därvid vara värdefulla. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om åtgärder mot skogsskadesituationen i regionen . () () 1988/89 Jo731 gotab 16546, 1989
mot · GC02Jo732 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo732 av och (båda c) Miljöeffekterna av utsläpp av klor I mer än tio är har varit i drift. Det innebär vissa utsläpp av radioaktivitet, men som vid väl fungerande drift sannolikt inte har någon större påverkan pä omgivningen. Mindre uppmärksammade är de stora mängderna kylvatten: per sek vid full drift. Detta betyder att använder mer kylvatten än den sammanlagda vattenmängd som tillförs från , , Viskan och Rolfsån. Kylvattnet värms upp av spillvärmen från . Spillvärmen utgör två tredjedelar av den energi som produceras i och är mer energi än all elvärme i . För att döda alger, plankton, havstulpaner, musslor m m som annars skulle sätta igen kylsystemet används ca 15-procentig natriumhypoklorit. Vid kontakter med ansvariga vid så försäkrade man kategoriskt att allt klor i natriumhypokloriten omvandlades till natriumklorid (koksalt). Det var helt uteslutet att det skulle bildas organiska klorföreningar. Det var helt fel att göra några som helst jämförelser med skogsindustrins kloranvändning. Tillverkaren av natriumhypokloriten var inte lika kategorisk. Deras kemister tillstod att det inte gick att utesluta att det bildades organiska klorföreningar, men sannolikt i mycket små mängder och att det sannolikt saknade praktisk betydelse. Vid dioxinkonferensen i konstaterades att all klorering innebär risk för att det bildas dioxiner, och man diskuterade tom risken för att klorering av dricksvatten kan ge upphov till dioxinbildning i dricksvatten. Efter dioxinkonferensen i blev de ansvariga vid betydligt försiktigare i sina uttalanden. Men först när i ett brev till generaldirektör efterlyser hur avser att agera och vilka resurser som kommer att sättas in för att klarlägga hur mycket dioxiner som bildas i samband med kloreringen av kylvattnet vid förklarar ansvariga vid att prover skall tas och en omfattande utredning sättas igång för att kartlägga eventuell förekomst av dioxiner. besvarade centerdistrikts brev och redovisar ett undersökningsprogram för . Enligt uppgift har - på grund av andra vattenförhållanden - aldrig använt natriumhypoklorit för rening av kylvattnet. Vid förnyade kontakter med försäkras att provtagning pågår även vid , men att provtagning m m i huvudsak utförs av 1 1 1988/89.3 sami. saknar resurser att utföra provtagningen i egen regi. Det måste - med tanke på miljösituationen i - vara av största vikt att så snabbt som möjligt få klarlagt hur mycket dioxiner och andra organiska klorföreningar det bildas i kylvatten och att nödvändiga resurser ställs till förfogande för detta. Det måste vara av intresse även för att detta sker i t ex regi så att opartiskheten inte kan ifrågasättas. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen vidtar nödvändiga åtgärder för att snabbt och säkert klarlägga miljöeffekterna av klorutsläppen från . () () 1988/89 Jo732
mot · GC02Jo734 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo734 av m.fl. (s) Miljö- och havsföroreningarna Situationen i våra kustområden .inklusive , har alltmer försämrats. Det gäller nu inte bara - där speciella insatser sker - utan hela kustområdet vid som undan för undan blivit sämre. Den ökade fiskdödligheten och den döda havsbottnen talar sitt tydliga språk. De insatser som sker är betydelsefulla men är inte tillräckliga. Nya snabba åtgärder måste till för att förhindra fortsatt förstörelse och för ett återställande av havet. Forskningen har fått ökade resurser inom detta område, och det är angeläget att denna fortsätter. Men i väntan på att forskningen kan ge oss ytterligare kunskaper måste vi , baserat på kända fakta, göra insatser. Förstörelsen av havet beror till stor del på de utsläpp som sker genom våra floder och bäckar. Gödslingen och giftspridningen på vår jordbruksmark, utsläppen från reningsverk och industrier samt luftföroreningar förs vidare ut i havet. En stor del av förstörelsen beror på de kraftiga miljöutsläpp som sker från andra länder. Inom alla dessa områden bör ökade insatser göras. När det gäller jordbruket bör samma regel om åtgärder som sker i anknytning till gälla i hela länet. Våra reningsverk måste byggas om och byggas ut så att miljöutsläppen begränsas. Våra industrier måste utsättas för hårdare krav så att de inte släpper ut gifter och miljöförstörande organismer i havet. Luftutsläppen från industrier, sopstationer, energiproducenter och trafik måste åtgärdas. På det internationella området måste fortsatta förhandlingar föras för begränsningar av miljöutsläpp. Alla dessa åtgärder måste skyndsamt vidtagas för att återställa havsmiljön. är speciellt utsatt, det framgår inte minst av den reaktion som våra yrkesfiskare visat genom att begära garantilön och överväga att flytta sina fiskebåtar till andra kuster. kommer även andra näringar att drabbas. Turismen kan komma att få avbräck om stränder måste avstängas för badning, som skett i . Vi bedömer situationen mycket allvarlig och anser att åtgärder snabbt måste vidtagas av alla berörda instanser för att rädda vårt västerhav. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om begränsning av utsläppen i , 2. att begär att regeringen beslutar att de regler som gäller jordbruksmark skall utsträckas att gälla all jordbruksmark i , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökade krav på reningen i våra reningsverk och utsläppen från industrierna, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om internationella förhandlingar för att reducera havsföroreningama. () () 1988/89 Jo734
mot · GC02Jo737 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo737 av m.fl. (s) Naturvård Naturen utgör en omistlig tillgång i våra liv. Till naturupplevelsen hör naturens mångfald, möjligheten att upptäcka sällsynta växter och djur. Allemansrätten och skyddet av naturen är viktiga för att möjliggöra dessa naturupplevelser. Att bevara och skydda flora och fauna, intressanta markområden, sjöar och är också en skyldighet vi har mot kommande generationer. är exploateringen av mark och vatten, samt utsläpp av miljögifter och andra ämnen som skadar naturen oerhört påtagliga. vaknade intresset att bevara orörd natur åt eftervärlden. 1909 bildades vår första nationalpark. Därefter har alltfler naturintressanta områden räddats undan exploatering. Utrotningshotade växter och djur har fridlysts och därmed skyddats från plockning och jakt. 1964 fick vi den första egentliga naturvårdslagen med rättsligt bindande skydds- och vårdåtgärder för nationalparker och naturreservat. Den sammanlagda arealen av naturreservat har ökat och uppgick till nästan . Antalet reservat är nu 1989 över 1 200 och antalet nationalparker 20. har många skyddsvärda områden. För att garantera att dessa bevaras åt eftervärlden bör fler naturreservat och nationalparker bildas. Urskogarna har t.ex. ett stort värde och måste bevaras. Deras träd blir ofta betydligt över . Urskogen innehåller många sällsynta växter och djur, som är helt beroende av urskogens särpräglade miljö och som inte kan överleva i vanliga skogar. Ofta ger de stora urskogarna en möjlighet åt störningskänsliga och hotade arter att överleva. Urskogen kan på så vis fungera som genbank, d.v.s. bevara hotade arter för framtiden. Det är positivt att regeringen i årets budgetproposition föreslår en kraftig höjning av anslaget för att de särskilt skyddsnära urskogsområdena skall kunna värnas. De fjällnära barrskogarna i är bland de största orörda skogsområdena i världen och är vetenskapligt mycket värdefulla. De har stor betydelse både för rennäringen och för de stora rovdjuren. De fjällnära barrskogarna finns ovanför den s.k. skogsodlingsgränsen och räknades förr inte som produktiv skogsmark. Bara en mindre del av dem är skyddade som nationalparker eller naturreservat. Skogsägarna måste ta större hänsyn till skogsvårdslagens § 1. Där stadgas bl.a. att skogsdungar skall lämnas på hygget, att kantskog kring myrar m.m. skall lämnas och att värdefulla bäckraviner skall undantas från avverkning. Om lagen följdes skulle det innebära stora vinster för naturvården. Även vid bebyggelse kan man göra mycket för att förbättra möjligheterna för växter och djur att överleva. Det öppna ljusa haglandskapet är en ovärderlig tillgång i vår natur. Skyndsamma och effektiva åtgärder måste till för att hejda den utvecklingen. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att fler nationalparker och naturreservat bildas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att åtgärder vidtas för att skydda haglandskapet. () () 1988/89 Jo737
mot · GC02Jo738 · 1989-01-19 00:00:00 — Avfallsslam vid de kommunala reningsverken Vi har i vårt land byggt kommunala reningsverk med stor kapacitet som tagits i bruk för avloppsvatten från hushåll, handel och industri. Inom storstadsregionerna sker ofta driften i samarbete mellan kommuner. Ett exempel är i som genom Ryaverksaktiebolaget utöver tar emot avloppsvatten från sex grannkommuner . Till kommer huvuddelen av det avlopp som produceras i , som utgör en av landets mest intensiva industriregioner. I industrins avfall ingår miljögifter, exempelvis tungmetaller som kvicksilver. har låtit undersöka avloppsslam från kommunala reningsverk, bl.a. utanför . Detta sprids på åkrarna och man har funnit giftiga organiska ämnen, bl.a. bensen, toluen, etylbensen, zylener, trikloretylen, perkloretylen, styren, kreosol, nonylfenol och ftalater. Resultatet av undersökningen var ingen större överraskning för . I stora undersökning av reningsverken (SWEP) studerade man bl.a. giftiga organiska ämnen, främst i avloppsvattnet, men också en del i slammet. har också låtit ta prover på slam från nio avloppsverk runtom i landet och de håller nu på att analyseras. Man tittar bl.a. på innehåll av bekämpningsmedel, fenoxisyror, organiskt klor, cyanid, nonylfenol och dioxin. Det är självfallet viktigt att de svenska gränsvärdena för miljögifter i rötslam är så hårt satta som möjligt. De kommunala reningsverken är i regel byggda för att bryta ned syreförbrukande ämnen och avskilja fosfor. Men ett stort antal industrier har anslutits till de kommunala reningsverken och deras avloppsvatten innehåller många andra kemikalier. Det medför att en lång rad miljöfarliga ämnen smutsar ned slammet eller åker rakt ut i havet. Det bästa sättet att komma till rätta med denna typ av kemikalier är att stoppa utsläppen till de kommunala reningsverken. Avloppsvatten från industrier som innehåller metaller och svårnedbrytbara ämnen borde alltid renas vid industrierna. Det måste vara betänkligt att de gifter som renas från avloppsvattnet kan återkomma i vår livsmedelsproduktion genom avloppsslam. Det är därför viktigt att en översyn genomförs när det gäller industrins anslutning till de kommunala reningsverken. Detta borde leda fram till en strängare lagstiftning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att begär att regeringen tillsätter en utredning som har till uppgift att föreslå en strängare lagstiftning för industrins utsläpp av giftiga och svårnedbrytbara ämnen till de kommunala reningsverken. () () 1988/89 Jo738