ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02K219 · 1989-01-22 00:00:00 — Motion till 1988/89:K219 av m.fl. (vpk) * Förbud mot registrering av politisk åskådning. I en motion till föregående yrkade vi att skulle besluta om ett striktare förbud mot åsiktsregistrering. Flera händelser har ytterligare bestyrkt nödvändigheten av en uppstramning av regeringformens 2 kap. 3 § i enlighet med vårt tidigare förslag. Så har det t ex framkommit att omfattande åsiktsregistrering har förekommit långt efter att beslutat förbjuda sådan. bedrev bl a den s k Informationsbyrån (IB) åsiktsregistrering. Man kan befara att sådan registrering också bedrevs inom . Alltjämt finns det möjligheter att bedriva åsiktsregistrering med hänvisning till en uppmjukande skrivning i regeringsformen som inte gör förbudet absolut. Den tidigare åberopade paragrafen i RF har följande formulering: Anteckning om medborgare i allmänt register får ej utan hans samtycke grundas enbart (vår kursivering) på hans politiska åskådning. Formuleringen öppnar möjligheten att anteckna någons politiska åsikt om det finns andra ting att anteckna i registret, t ex att någon deltagit i en politisk demonstration. Därför bör förbudet mot åsiktsregistrering göras absolut och markeras genom en ändring i RF 2 kap. 3 §. En sådan ändring kommer också att få konsekvenser för personalkontrollsystemet. Eftersom denna fråga diskuteras inom SÄPOkomittén avstår vi emellertid från att ta upp den i detta sammanhang. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anta följande förslag till ändring i regeringsformen 2 kap. 3 §: Anteckning om medborgare i allmänt register får ej utan hans samtycke grundas enbart på hans politiska åskådning. Anteckning om medborgare i allmänt register får ej utan hans samtycke grundas på hans politiska åskådning. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1988/89 K219
mot · GC02K223 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89 :K223 av m.fl. (fp) Grundlagsskyddad näringsfrihet, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:N256 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att näringsfriheten bör grundlagsskyddas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stabilitet och långsiktighet i lagar och regler, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökad rättssäkerhet. () () () () () () ()
mot · GC02K224 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:K224 av m.fl. (mp) Sänkt rösträttsålder Den representativa demokratin i baseras på allmän och lika rösträtt. Rösträtten i har utvecklats och har varken könstillhörighet eller tillgång på pengar någon betydelse för rätten att välja representanter till politiska församlingar. Åldern har däremot betydelse. får man inte rösta förrän . Detta måste betraktas som mycket sent. Skolplikten upphör och den obligatoriska skolan har bland annat till uppgift att informera om hur samhället fungerar inklusive det politiska systemet. En 16-åring skall alltså ha fått den information som staten anser behövs för att kunna deltaga aktivt i samhällslivet. Det finns därför ingen anledning att behöva vänta med att få rösträtt ända till . Människor i vårt land lever allt längre, vilket förskjuter den politiska makten alltmer till äldre människor. Det är viktigt att såväl människor med lång livserfarenhet som människor med kortare livserfarenhet kan påverka politiken. Många politiska beslut påverkar direkt unga människors situation t.ex. beslut som rör skolan. Om det politiska systemet skall kunna fungera är det viktigt att människor intresserar sig för politik och tycker att politik är viktigt. Om yngre människor ges rösträtt kan det politiska intresset bland ungdomar stimuleras eftersom det känns mer meningsfullt att engagera sig i politik om rätten att rösta inte ligger alltför långt fram i tiden. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att rösträttsåldern bör sänkas till . () () Hans Leghammar (mp)
mot · GC02K225 · 1989-01-20 00:00:00 — 1988/89 :K225 av m.fl. (mp) Fyraprocentsspärren vid riksdagsval, m.m. I en parlamentarisk demokrati är det väsentligt att olika opinioner kan komma till tals i den högsta beslutande församlingen, . Detta måste även gälla opinioner som är relativt små eller regionalt begränsade. Av avgörande betydelse för demokratins vitalitet och livskraft är att nya rörelser och opinioner får möjlighet att komma in och berika den politiska debatten. Alltför höga spärrar och andra hinder för nya och mindre opinioner att komma in och göra sig hörda i får lätt en konserverande effekt. De redan etablerade riksdagspartierna kan ytterligare stärka sin maktställning och deras känslighet för strömningar i tiden minskar. Argumentet för de höga spärregler och ekonomiska hinder som finns har främst varit att garantera en stabilitet i regeringsutövandet. Man har ansett att om inga spärrar finns, är risken stor att splittras på ett flertal mindre partier vilket kan göra det svårt att skapa regeringsdugliga majoriteter. vill inte nonchalera dessa argument men anser att nuvarande spärrar och hinder är orimligt höga och att det bör vara fullt möjligt att behålla regeringsdugligheten även med lägre spärrar. Lägre spärrar kan leda till att regeringen blir mer beroende av och att dennas makt och inflytande stärks. Detta är helt i grundlagens anda och något vi i ser positivt på. de gröna föreslår att den nuvarande fyraprocentsspärren sänks till . Vi anser att en sådan spärr skulle underlätta för starka, men mindre opinioner att göra sina stämmor hörda i . skulle den på en rimlig nivå vara ett hinder för alltför små eller dagssländebetonade rörelser att komma in. I konsekvens härmed föreslår vi också att den nuvarande spärren på av rösterna i en enskild riksdagsvalkrets sänks till förslagsvis . Nya rörelser som vill ta sig in i har ett avgörande ekonomiskt handikapp gentemot de redan etablerade partierna. De etablerade partierna får stora statliga partistöd medan nya rörelser helt får lita på medlemmarnas idealitet och offervilja. Det finns till och med ett visst skyddsnät inbyggt i systemet för att hjälpa gamla partier som åker ut att haen chans att kunna ta sig in igen. 1988/89 anser att det är viktigare att nya idéer tar sig in än att förlegade idéer hänger K225 kvar. En rättvis inriktning enligt de grönas uppfattning bör omfatta ett rejält grundstöd till alla partier som önskar ställa upp i riksdagsval och som i föregående riksdagsval fått minst en procent av rösterna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att spärren till sänks till , 2. att beslutar tillsätta en parlamentarisk utredning för att lägga förslag om ekonomiskt stöd till politiska partier enligt vad i motionen anförts. Hans Leghammar (mp) ()
mot · GC02K227 · 1989-01-25 00:00:00 — 1988/89 :K227 av () Medlemskap i politiskt parti De korporativa inslagen i svenskt politiskt liv är betydande och oroande. Vi behöver stärka de enskilda människornas möjligheter till inflytande i politiken inte korporationers och föreningars. En demokratisk grundregel är nämligen lika och allmän rösträtt för alla vuxna medborgare. Det är enskilda inidivider som väljs in i beslutande församlingar - inte korporationer. Den valde har ett personligt ansvar inför dem som med hans eller hennes namn på en valsedel röstat in honom eller henne i riksdag, landsting eller en fullmäktigeförsamling. är det de politiska partierna som ställer upp till val och nominerar kandidater. Med parti avses i regeringsformen (RF) varje sammanslutning eller grupp av väljare som uppträder i val under särskild beteckning. De är i övrigt - av principiella skäl - undantagna från lagreglering. I detta sammanhang bör understrykas att RF talar om en grupp av väljare och att väljare rimligen aldrig kan vara annat än individer. Sedan de borgerliga partierna kritiserat den s.k. kollektivanslutningen till det socialdemokratiska partiet och sedermera några medlemmar i samma parti kallat kollektivanslutningen för en kvarnsten har socialdemokraterna numera beslutat ändra formerna för kollektivanslutningen. skall inte de enskilda medlemmarna i fackföreningarna antas som medlemmar utan istället skall de fackliga organisationerna bli det. Den praktiska förändringen blir dels att ett parti inte längre som RF förutsätter blir en grupp av individer, dels att den individuella reservationsrätt som enskilda fackföreningsmedlemmar haft försvinner. kommer även fackföreningsmedlemmar som inte sympatiserar med socialdemokraterna att indirekt via sin organisation ha en anknytning till det socialdemokratiska partiet. Detta är minst lika förkastligt som kollektivanslutningen. Ur konstitutionell synpunkt är det utomordentligt viktigt att säkerställa att endast enskilda personer skall kunna vara medlemmar i politiska partier. Detta framgår också av grundlagens anda. Uppenbarligen krävs numera ett förtydligande i lagtexten. Ett sådant tillägg till lagtexten bör efter viss utredning kunna utarbetas inom . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av regeringsformen att det klart och tydligt framgår att endast enskilda personer får vara medlemmar i politiska partier.
mot · GC02K228 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :K228 av m.fl. (mp) Lagrådets prövning av EG-anpassningen För motivering, se också motion 1988/89:U570 angående och Europasamarbetet. Enligt , chef för det s.k. integrationssekretariatet inom kommer ingen ny lag att stiftas utan att man först sneglat på EG. Detta betyder att EG-harmoniseringen direkt påverkar lagstiftningen. För konkreta förslag angående lagar skall normalt lagrådet höras. I detta fall förelåg ingen lagtext, utan istället handlar det om ett unikt principbeslut om viss utformning av samtliga lagar. Det kan ändå hävdas att det hade varit i överensstämmelse med RF 8:18 att inhämta yttrande från lagrådet före ett riksdagsbeslut som innebär att alla framtida lagar avses bli anpassade till EG. Vi anser det som självklart att lagrådet måste få göra en allmän granskning av de lagtekniska konsekvenserna av EG-anpassningen. Detta bör ges regeringen tillkänna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att lagrådet får i uppdrag att göra en allmän granskning av de lagtekniska konsekvenserna av EGanpassningen. Per () ()
mot · GC02K229 · 1989-01-24 00:00:00 — 1988/89 :K229 av och (båda mp) Regionala parlament Vi har i en dubbel samhällsorganisation på regional nivå. Dels har vi som väljs i allmänna val. Dels har vi där landshövdingen utses av regeringen och styrelsen i övrigt väljs av . har beskattningsrätt och finansierar till stor del sin verksamhet med landstingsskatten. finansieras till stor del av statliga medel som alltså härrör från de statliga skatterna. En viss funktionsuppdelning finns mellan dessa två regionala organ. arbetar mest med sjukvårdsfrågor. fungerar som statens förlängda arm med stark betoning på regionala näringslivsfrågor. Om dessa två regionala organ slås ihop till ett regionalt parlament kan betydande rationaliseringsvinster göras. Onödig byråkrati kan tas bort. Det skulle också ge en tydligare samhällsstruktur med klarare ansvarsförhållanden. Det öppnar också möjligheter till starkare regionalt självstyre, och därmed en decentralisering av samhällsstrukturen. En rad uppgifter som handhas av statliga verk och myndigheter skulle kunna föras ut till de regionala parlamenten. Dessa regionala parlament ska väljas i direkta allmänna val . De ska ha beskattningsrätt som landstingen. De bör också få viss annan beskattningsrätt som är förbehållen staten, som t.ex. företagsbeskattning, beskattning av vissa naturresurser, miljöskatter etc. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att regionala parlament skall inrättas och att dessa skall ersätta nuvarande landsting och länsstyrelser, 2. att beslutar att de i yrkande 1 föreslagna parlamenten skall väljas i direkta, allmänna val , 3. att som sin mening ger regeringen till känna att ett förslag om hur regionala parlament, enligt vad i motionen anförts skall införas i hela landet, skall föreläggas .
mot · GC02K231 · 1989-01-23 00:00:00 — 1988/89: K231 (båda mp) Varje individ har rätt att vara medlem i en organisation. Men varje individ måste också ges rätt att stå utanför. Rätten att fritt ansluta sig till en förening är inskriven i såväl MBL som i grundlagen. Detta är oerhört viktigt för att stärka anställdas möjlighet att stå emot ensidiga kapitalintressen från dem som köper deras tid. Lika viktigt är det att grundlagsskydda rätten att stå utanför en organisation. Detta-är grundläggande för en demokratisk syn på individen och individens rätt till att själv ta ställning. Den negativa föreningsrätten måste alltså garanteras i lag, som dessutom omfattar förbud mot s.k. organisationsklausuler. Organisationsklausuler innebär att kollektivavtal kan innefatta att arbetsköpare/arbetsgivare inte får anställa en person som söker arbete om denne inte är organiserad i rätt organisation. Detta strider mot vår rättsuppfattning. Starka parter (arbetsköparna och dominerande fackförening) skall inte på detta sätt kunna sätta sig över den lilla enskilda människan. Historiskt sett finns det anledning att betona att tillkomsten av denna förmyndarattityd kan förstås - enär kampen mot de ensidiga kapitalintressena byggde mycket på att stärka några få organisationers makt för den enskilda arbetarens bästa. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att negativ föreningsrätt skrivs in i grundlagen samt att organisationsklausuler förbjuds. () () 1 1988/89.3 sami.
mot · GC02K235 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:K235 av och (båda fp) M t Medlemskap i 1988/89 I en demokrati borde det vara självklart att en viljeyttring konstituerar medlemskap i ett trossamfund. Så är det inte i . Religionsfrihetslagens bestämmelser om medlemskap i strider emot regeringsformens portalparagraf. infördes s k negativ religionsfrihet, dvs varje medborgare skall gentemot det allmänna vara skyddad mot tvång att tillhöra trossamfund. Vid införandet av denna regel konstaterades att reglerna om medlemskapet för inte var förenliga med grundlagsregeln. För att lösa denna lagkonflikt har tvingats införa övergångsbestämmelser enligt vilka bestämmelserna om medlemskap i gäller utan hinder av 2 kap. 2 § regeringsformen. har vid kyrkomötet uttalat att den inte anser att det råder någon strid mellan regeringsform och religionfrihetslag. beslut är dock ett klart konstaterande av motsatsen. Dessutom tenderar övergångsbestämmelserna att bli permanenta, vilket aldrig varit avsikten. kyrkomöte beslöt att skulle föranstalta om en förutsättningslös och allsidig utredning om kyrkotillhörighet och dop i . En arbetsgrupp lade fram ett delbetänkande Dop och kyrkotillhörighet. lades ytterligare ett diskussionsbetänkande fram. Detta är föremål för en omfattande remiss, bl a till samtliga församlingar i . Arbetsgruppen beräknas lägga fram sitt slutbetänkande till centralstyrelsen . Efter att centralstyrelsen slutligen behandlat ärendet kommer kyrkomöte att ta ställning. Det är allvarligt att en lagkonflikt som endast lösts genom övergångsbestämmelser får pågå - . Detta är ett konstitutionellt problem och en religionsfrihetsfråga och därför bör besluta om en annan tingens ordning. Mot bakgrund av vad som här anförts hemställs att hos regeringen begär att initiativ tas syftande till att undanröja den påtalade motsättningen mellan regeringsformens 2 kap. 2 § och religionsfrihetslagen. () () 1 1988189.3 sami NrK235-241
mot · GC02K237 · 1989-01-16 00:00:00 — 1988/89: K237 av m.fl. (mp) Grundlagsskydd för de outbyggda älvarna Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Jo860 hemställs att de fyra sista större outbyggda älvarna grundlagsskyddas: älv, älv, älv och . () () () Hans Leghammar (mp)
mot · GC02K238 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :K238 av m.fl. (mp) Medlemskapet i m.m. Rätten att vara aktiv i och organisera sig i föreningar är en grundläggande rättighet i ett demokratiskt samhälle. Det borde vara en lika självklar rättighet att slippa vara medlem i och betala pengar till föreningar som man inte sympatiserar med eller inte vill vara medlem i. Naturligtvis skall det krävas ett medvetet beslut för att bli medlem i en förening. Det skall inte krävas en aktiv handling för att slippa vara medlem i en förening som man aldrig har gått med i. Dessa principer gäller inte på flera områden. Både statskyrkan, studentkårerna och socialdemokraterna tillämpar kollektivanslutning. Syftet måste vara att finansiera delar av sin verksamhet, eftersom kollektivanslutningen knappast bidrar med några aktiva medlemmar. I har vi religionsfrihet, vilket också borde innebära att speciella religioner eller samfund inte favoriseras av staten. Det måste betraktas som en mycket märklig ordning att människor föds som medlemmar i statskyrkan och måste aktivt gå ur kyrkan om de inte är intresserade av att vara medlemmar. Anslutningstvånget till studentkårerna är omöjligt att komma undan för den som vill skaffa sig en högskoleutbildning i . Obligatoriet att tillhöra en studentnation går att komma undan i genom att gå med i Skånelandens nation, vilken saknar både verksamhet och medlemsavgift. Men det är löjligt att högskolestuderande som inte vill vara med i någon nation istället måste ansluta sig till en fiktiv nation. Fackföreningar kollektivansluter fortfarande medlemmar till socialdemokraterna. Systemet har länge varit omdebatterat men finns fortfarande kvar. Det borde vara en självklarhet att ingen skall behöva agera aktivt för att undgå att vara med i ett politiskt parti. V K .»II K238 1. att beslutar att kollektivanslutningen till statskyrkan skall avvecklas, [att beslutar att kårobligatoriet skall avskaffas,1] 2. att avskaffar möjligheten att kollektivansluta människor till politiska partier. () () Hans Leghammar (mp) 1 1988/89:Ub718.
mot · GC02K239 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89 :K239 av m.fl. (m) Den negativa föreningsrätten, m.m. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1988/89:A753 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om arbetsmarknadslagarnas nuvarande utformning och effekter, 2. att hos regeringen begär förslag om ändring i regeringsformen för att säkerställa den negativa föreningsrätten, 3. att beslutar att upphäva reglerna i 3 kap. 4-7 §§ kommunallagen (1977:179) om personalföreträdares närvarorätt vid sammanträden med kommunala nämnder och styrelser. () () (m) () ()
mot · GC02K243 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:K243 av m.fl. (mp) Längre mandatperioder m.m. vid riksdags- och kommunalval De nuvarande - korta - valperioderna riskerar att medföra att beslut fattas med hänsyn till eventuella röstvinster snarare än sakpolitiska grunder. De korta valperioderna ger inte heller riksdagsledamöterna den arbetsro som kan behövas om arbetet skall utföras seriöst. Nuvarande valperioder sammanfaller för riksdag och landsting/kommun. Detta innebär att landstings- och kommunval kommer i skymundan och rikstrender slår igenom även kommunalt. Detta är oacceptabelt utifrån demokratins grundvärderingar. Allt talar således för längre mandatperioder och särade valdagar för riksdag resp. för landsting och kommunfullmäktige. Valperioder är rimligt och lämpligt är då också att gå till riksdagsval och val till kommunfullmäktige och landsting . Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts vad gäller mandatperiodens längd samt om skilda val till riksdag resp. landsting och kommuner. Hans Leghammar (mp)
mot · GC02K244 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :K244 av och Hans Leghammar (båda mp) Tidsbegränsning av politiska uppdrag Ett konserverande inslag i politiken är att maktpositioner uppehålls av samma individer. Det gäller även riksdagsledamöter. Politiska förtroendeuppdrag är något som alla människor borde ha av sitt liv. Politiska förtroendeuppdrag får inte bli ett livstidsyrke; ett yrke vilket som helst genom vilket man försörjer sig. För att komma tillrätta med den konserverande och förstoppande effekt politiker som suttit kan ge upphov till - och för att ge fler människor möjlighet att få aktiva förtroendeuppdrag - bör besluta att omval efter tre valperioder till riksdag, landsting och kommunfullmäktige förbjuds. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar förbjuda omval till efter 3 valperioder, 2. att beslutar förbjuda omval till landsting efter 3 valperioder, 3. att beslutar förbjuda omval till kommunfullmäktige efter 3 valperioder. () Hans Leghammar (mp)
mot · GC02K245 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89 :K245 av och Hans Leghammar (båda mp) Samernas rätt Samerna är ett ursprungligt folk i med egen historia, egna traditioner, egen kultur och eget språk. Det samiska folket har en självklar rätt att behålla och utveckla sitt sätt att leva, de måste ha rätt att på egna villkor utveckla sina näringar och sin kultur. Alltför länge har samernas möjligheter att bedriva renskötsel sargats. Den storskaliga skövlande skogspolitiken har medfört stora svårigheter för rennäringen, där det till och med gått så långt att renarnas naturliga instinkter börjar avta. de gröna föreslår en särskild lagstiftning som ger samerna skydd mot exploatering i sameområden. Lagen bör ge samerna rätt att själva förvalta sina naturtillgångar - t.ex. renbeten och fiskevatten. Lagen bör dessutom ge samerna vetorätt i frågor som är av grundläggande betydelse för deras försörjning-t.ex. vetorätt mot kalhuggning som drabbar renskötseln. Dessutom skall lagen ge garantier för att det samiska språket och kulturen kan leva vidare. I motion 1988/89:Ub309 kräver de gröna att hemspråksundervisning också skall ske på samiska. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om skydd för samernas rättigheter enligt vad som anförts i motionen. Hans Leghammar (mp)
mot · GC02K246 · 1989-01-24 00:00:00 — 1988/89 :K246 av och Hans Leghammar (båda mp) Åtgärder mot politiskt mångsyssleri Politiskt mångsyssleri har av många kommit att upplevas som hög status. Riksdagsledamotskap kombineras ofta med ledamotskap i landsting och/ eller kommunfullmäktige. Till detta kommer inte sällan en mängd uppdrag i nämnder, styrelser etc. på olika nivåer. Att politiker med många uppdrag skall kunna sköta sina uppdrag med glöd och intresse är osannolikt. Genom att "ockupera flera uppdrag stängs andra ute och konserveringsprocessen befrämjas. Mycket få politiker - om ens någon - är oersättliga. Uppdragen måste spridas. Politiska förtroendeuppdrag är något som alla människor borde ha av sitt liv - det okar kunskapen om hur politiska beslut kommer till, det ökar medvetenheten om positiva sidor såväl som om brister. Ju fler människor som tagit aktiv del av politiska uppdrag ju mer levande kan de parlamentariska demokratin bli. I grunden kan man påstå att det åligger politiker ett ansvar att inte ta på sig för många uppdrag utan släppa ifrån sig till andra. Med hänvisning till ovanstående hemställs att begär att regeringen utreder frågan om politiskt mångsyssleri och vidtar åtgärder för att minska mångsyssleriet. Hans Leghammar (mp)