ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Bo253 · 1989-01-25 00:00:00 — 1988/89 :Bo253 av Per () Stödet till byggnadsforskning Genom ett riksdagsbeslut förbättrades byggforskningsrådets möjligheter till långsiktiga åtaganden. Utöver beslutsbefogenheter för det löpande budgetåret gavs möjligheten att fatta beslut inom givna ramar . I budgetpropositionen, bil 13 sid 67, föreslås en kraftig minskning av beslutsramarna för det andra och tredje året. Om förslaget accepteras av begränsas BFR:s möjligheter att fatta långsiktiga beslut. Begränsningen träffar exempelvis de normalt treåriga basanslagen till högskoleinstitutioner och forskningsinstitut. Planeringsmöjligheterna och tryggheten för anslagsmottagarna kommer att försämras. Det finns vidare en risk för att forskningsprojekt som kräver vissa ekonomiska resurser över tiden får stå tillbaka för korta projekt. En sådan utveckling står i skarp kontrast till det forskningspolitiska beslutet som skulle verkställas med ökad långsiktighet och kunskapsuppbyggnad vid universitet och högskolor. Det här refererade förslaget är än svårförståeligare då det läggs fram med hänvisning till de forskningspolitiska överväganden som kommer att ske och att motsvarande inskränkningar inte görs för andra sektorsforskningsorgan. För något av dessa betonas i stället i budgetpropositionen (bil 16, sid 86) behovet av kontinuitet och långsiktighet. Ett förhållande som jag instämmer i och som rimligtvis borde gälla även fortsättningsvis för BFR. Den sifferserie ( i ) som ger ramarna för de aktuella budgetåren borde därför vara följande Det bör framhållas att en höjning av ramarna i praktiken saknar effekter på statsbudgeten. För den händelse inte vidgningen av ramarna godtas på det sätt jag föreslagit så bör entydigt klarlägga att de åtaganden som medges avser de fem budgetåren efter /90 med beloppen i enlighet med regeringens hemställan nr 2. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om att stöd till byggnadsforskning, exklusive stöd till experimentbyggande, under budgetåren 1990/91, 1991/92, 1992/93, 1993/94 och 1994/95 preliminärt får meddelas inom en ram om 100 milj. kr., 55 milj. kr., 25 milj. kr., 25 milj. kr. respektive 15 milj. kr. 1988/89 Bo253
mot · GC02Bo254 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo254 av och Hans Leghammar (båda mp) Kommunala energirådgivare Under intryck av den så kallade energikrisen inrättades så kallade energirådgivartjänster i de flesta kommuner och staten anslog särskilda medel för denna verksamhet. avskaffades statsbidraget till energirådgivarna vilket av många kommuner tolkades så, att staten inte längre ansåg att denna verksamhet var angelägen. Vissa kommuner behöll dock funktionen och är intresset för energirådgivning i växande. Ungefär en tredjedel av kommunerna torde ha fasta tjänster för ändamålet. En trygg energiförsörjning är i allra högsta grad ett kommunalt intresse som energifrågorna och en miljövänlig energihushållning i högsta grad är ett nationellt intresse. Med hänvisning till de grönas krav på en 25-årig energihushållningsplan med minst 2 procents reduktion av energiförbrukningen är det särskilt angeläget med kontinuerlig, sakkunnig energirådgivning. Vi föreslår därför att kommunallagen ändras så att inrättande av tjänst som energirådgivare blir en obligatorisk uppgift. Kravet bör vara att det skall finnas minst en energirådgivare med hög kompetens i varje kommun. I små kommuner kanske det räcker med en deltidstjänst, i stora kommuner krävs säkerligen flera tjänster. Att en del av denna verksamhet kan finansieras genom avgifter är säkert, men lika säkert är att den behöver ett kraftigt samhällsstöd för att den skall bli effektiv. Vi yrkar att energirådgivning genom särskilda energirådgivare med hög kompetens skall ingå i varje kommunförvaltning och att detta inskrives i kommunallagen. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar av regeringen begära förslag till ändring i kommunallagen i enlighet med vad i motionen anförs. Hans Leghammar (mp)
mot · GC02Bo255 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo255 av m.fl. (s) Ökat samhällsstöd till hissinstallationer Samhällets målsättning för äldre och handikappade är att de skall kunna bo kvar i eget boende. Eget boende är också alternativ till institutionsboende. I många landsting och kommuner pågår en planering för utflyttning från institutioner till egen lägenhet. I takt med utflyttning till lägenhet ökar kraven på tillgängligheten i flerfamiljshus, framför allt i det äldre bostadsbeståndet. Det är en samhällelig angelägenhet att så många bostäder som möjligt blir tillgängliga för äldre och handikappade. Därför är det rimligt och rättvist att hisskostnaderna till den övervägande delen betalas av samhället. Hisskostnaderna bör inte belasta de boende mer än vad som är motiverat ur bruksvärdessynpunkt. Önskemålet från samhällets sida är att de flesta människor skall ha eget boende. I linje med detta borde samhället ge ett ökat ekonomiskt stöd till hissinstallationer. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökat samhälleligt stöd till hissinstallationer.
mot · GC02Bo257 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo257 av och (båda s) Bostadsbidragen till hushåll utan barn Bostadsbidragssystemet har , utöver barnfamiljerna, också omfattat hushåll utan barn. Man kan nu se växande svårigheter, särskilt för ungdomar med låga inkomster, att hävda sig på bostadsmarknaden. har funnit att många barnlösa hushåll lever under knappa ekonomiska villkor och föreslår att bostadsbidrag skall återinföras för dessa grupper. Bidraget bör dessutom förbättras med hänsyn till storlek, inkomstgränser och hyreskostnadsgränser. behandlade motioner i denna fråga och förutsatte att bidraget återinförs och att förslag om den närmare utformningen skulle föreläggas när beredningen av bostadskommitténs betänkande avslutats. En stor grupp som tidigare fanns i system var studerandehushåll utan barn. Bostadsbidraget är för dessa hushåll ett mycket viktigt komplement till de generella studiemedlen som ju inte tar någon hänsyn till skillnader i boendekostnader. återinfördes ett mycket bra bostadsbidrag till hushåll utan barn, men det begränsades till ungdomar . Deras ställning stärktes sedan ytterligare när bidraget blev obligatoriskt i hela landet. Utvecklingen på bostadsmarknaden med stor efterfrågan och stigande boendekostnad gör det mer nödvändigt att också stötta den som fyllt och som har låg inkomst och som en följd härav låg bostadsstandard. Många studerandehushåll berörs också. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av bostadsbidrag till hushåll utan barn.
mot · GC02Bo258 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: Bo258 av m. fl. Reglerna för tilläggslån vid ombyggnad Tilläggslån för ombyggnad av egnahem lämnas bland annat för åtgärder i syfte att minska radondotterhalten till en nivå som är godtagbar från hälsoskyddssynpunkt. Tilläggslånet skall motsvara den godkända kostnaden för åtgärden, till den del kostnaden inte kan bäras av huset i ombyggt skick. Detta innebär att tilläggslån ofta inte kan utgå för ett lågt belånat egnahem. Den husägare som sparat och avstått från att medelst lån finansiera sina husinvesteringar drabbas jämfört med en som har högre belåning. Tillspetsat skulle man kunna säga att sparsamheten i detta fall straffas. Detta kan inte vara riktigt. Regeln bör ändras så att lånets storlek, när det gäller radonsanering m.m., bedöms med utgångspunkt från kostnaderna för saneringsåtgärderna. Husets belåning bör därvid inte spela någon roll. Följande exempel belyser det ovan beskrivna förhållandet. Belåning i fastigheten -88 självriskbedömning av marknadsvärdet ger ett självriskvärde på . Självrisk minus summa skulder = självrisk. 1988/89 Bo258 266 1 1988/89. 1988/89 Bo258 () () () () Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om ändring av reglerna för tilläggslån till egnahem.
mot · GC02Bo259 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89: Bo259 av m. fl. (mp) Bostadsbidragen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:A453 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att nuvarande bostadsbidrag skall ersättas med ett bastillägg, () ()
mot · GC02Bo260 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: Bo260 av m.fl. (m) Fritidshus I vissa attraktiva områden, framfor allt på , har efterfrågan på fritidshus lett till att priserna på husen stiger kraftigt. Många permanentbostäder omvandlas till fritidshus. Den höga prisnivån gör att den bofasta befolkningen har svårt att prismässigt konkurrera med andra köpare. Det är ur miljösynpunkt en tråkig utveckling när en stor andel av husen i ett samhälle står obebodda stor del av året. Denna utveckling har socialdemokraterna det fulla ansvaret för. Genom lagstiftning och regleringar har möjligheterna att bygga nya fritidshus kringskurits. Strandskyddslagen och hindrar på ett effektivt sätt byggnationen. Nybyggnad stoppas effektivt. På detta sätt begränsas tillgången på tillgängliga hus. Det är bara befintliga hus som står till förfogande för dem som vill skaffa sig ett fritidshus. När efterfrågan vida överstiger tillgången kommer priserna givetvis att stiga. Risken finns att socialdemokraterna, sin vana trogna, vill lösa även detta problem med ännu flera lagar och mer styrande regleringar. Detta måste avvisas eftersom det inte löser problemet. Andra lösningar måste väljas. Vi anser att de förändringar och lättnader i PBL och i strandskyddslagen som vi i andra motioner föreslagit på ett radikalt sätt skulle öppna möjligheterna för nybyggnad av fritidshus i stora delar av vårt land. Den döda hand som legat över stora områden skulle försvinna. Ökar tillgången på billiga tomter i strandnära lägen i glesbygd kommer också prisnivån på befintliga hus i attraktiva kustområden att påverkas. En annan möjlighet som bör tas till vara är att låta den bofasta befolkningen få statliga bostadslån vid köp av permanentbostäder. Då skulle dessa människor på ett helt annat sätt än nu kunna konkurrera med andra köpare. Många fastighetsägare hyr ut hus till semesterfirare. Gränsen för skattepliktig inkomst från denna verksamhet är för lågt satt varför vi föreslår att den skal! höjas till ett halvt basbelopp dvs. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställes att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs a) om åtgärder för att öka tillgången på mark för fritidshusbyggande, och b) om bostadslån till bofast befolkning vid köp av äldre hus, [att hos regeringen begär förslag om att gränsen för beskattning av inkomst från uthyrning av fritidshus höjs till ett halvt basbelopp.1] () () () () 1988/89 Bo260 1 1988/89:Sk418
mot · GC02Bo262 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: Bo262 av () Lantmäteriförrättningen I mångå delar av landet råder besvärliga fastighetsstrukturella förhållanden. Särskilt påtagligt är detta i , där såväl jord- som skogsbruksägorna i stora delar av landskapet uppvisar synnerligen stor ägosplittring och komplicerade äganderättsförhållanden. I andra delar av landet finns också såväl regeltekniska som ekonomiska hinder för att smidigt kunna köpa, byta och sammanlägga mark till rationella enheter för olika nyttjande. En faktor som oftast åberopas som hinder för en smidig strukturrationalisering är de oerhört snabbt stigande lantmäterikostnaderna. I med de särskilda förhållanden som där råder, är de höga lantmäterikostnaderna ett direkt och påtagligt hinder för att genomföra omarrenderingar. Även om dessa kostnader slås ut på många markägare vid en omarrendering, blir summorna sådana att många markägare av detta skäl icke vill medverka till en i övrigt önskvärd strukturrationalisering. I andra delar av landet har de besvärliga, långdragna och dyrbara lantmäteriförrättningarna lett till framväxten av en flora av mer eller mindre olyckliga arrenden, nyttjanderättsavtal, ja t.o.m. muntliga byt-låneavtal vad gäller mark. Såväl de rådande olyckliga strukturförhållandena i vissa delar av landet som framväxten av nya markavtalstyper och den uppenbara kopplingen till kostnaderna för en regelrätt omarrendering, föranleder att statsmakterna måste angripa dessa kostnader. En enkel och bra lösning är att medge avdrag i beskattningen för styrkta förrättningskostnader. Härutöver finns behov av att få ett regelsystem som innebär att ett förenklat genomförande blir möjligt där äganderättsförhållandena är klara och parterna är överens. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till förenklad lantmäteriförrättning på det sätt som i motionen anförs, [att hos regeringen begär förslag om avdragsrätt vid beskattning för styrkta lantmäterikostnader i samband med strukturrationalisering.1] 1988/89 Bo262 1 1988/89: Sk423
mot · GC02Bo263 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: Bo263 av och (båda s) Bostadsbidrag till studerande Bostadsbristen är i många av kommuner akut. Inte minst gäller det situationen i storstäderna. Ungdomar är en av de grupper som drabbats hårt av det allt kärvare klimatet på bostadsmarknaden, värst är situationen för de arbetslösa och de studerande ungdomarna. För att förstärka ungdomarnas situation på bostadsmarknaden beslutade att införa ett bostadsbidrag för ungdomar upp till . Syftet var att underlätta ekonomiskt för ungdomar med låg betalningsförmåga att söka bostad och åldersstrecket sattes för att även de större grupperna av högskolestuderande och universitetsstuderande ungdomar skulle komma i åtnjutande av bostadsbidraget. Bostadsbidraget för ungdomar är fr. o. m. obligatoriskt i samtliga kommuner, detta för att så långt som möjligt vara rättvist bland ungdomarna oavsett var och i vilken kommun i landet de är bosatta i. Bostadsbidraget kommer att underlätta för många ungdomar att efterfråga en egen bostad eftersom den höga kostnadsnivån på bostäder varit en av de avgörande spärrarna som hindrat unga människor att komma ut på bostadsmarknaden. som bostadsbidraget kom att bli en positiv reform för många så kom åldersgränsen 28 åratt utesluta en annan grupp, d.v.s. de studerande som är och som inte har möjlighet att på andra vägar få ekonomiskt stöd för sitt boende. Främst består denna grupp av studerande som sökt in till högskolan på den s. k. 25:4 och studerande som ännu inte avslutat sina studier. Denna grupp av studerande har liksom de som är , trots höjda studiemedel, ofta en svag ekonomi. Det är oklart hur många studerande som inte kommer ifråga vad det gäller någon form av bostadsbidrag som det är olyckligt att ungdomsbostadsbidraget lett till ojämlikheter mellan olika studerande grupper på grund av deras ålder. För att motverka dessa ojämlikheter och för att underlätta för alla studerande med låg betalningsförmåga att efterfråga bostäder oavsett ålder är det därför en förutsättning att regeringen dels undersöker hur stor denna grupp är, dels mot bakgrund av detta föreslår lämpliga åtgärder för ett ökat ekonomiskt stöd till dessa studerande grupper. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd till studerande . () () 1988/89 Bo263
mot · GC02Bo264 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: Bo264 av m. fl. Räntestöd till konstnärlig utsmyckning har det varit möjligt att göra tillägg till låneunderlaget vid beslut om bostadslån till bostäder när det gäller konstnärlig utsmyckning eller gestaltning vid ny- eller ombyggnad av hyres- och bostadsrätter. gäller att också bidrag för sådana kostnader lämnas av skälig kostnad för utsmyckningen eller gestaltningen dock med högst och per kvadratmeter primär bruksarea. För resterande kostnader kan bostadslån utgå. Bidrags- resp. långivningen regleras genom särskilda förordningar. Omfattningen av bidragsgivningen styrs genom rambeslut. Ramen är för innevarande budgetår 15 milj. kr. Regeringen föreslår att ramen för beslut om bidrag för konstnärlig utsmyckning i bostadsområden för /90 bestäms till oförändrat 15 milj. kr. Bostadslån som kan förenas med räntebidrag kan erhållas genom föreskrifter i nybyggnads- och ombyggnadslåneförordningarna samt genom föreskrifter i bostadsfinansieringsförordningen. Dessutom kan statligt räntestöd till kostnader för förbättring av bostadshus (hyres- och bostadsrättshus) erhållas bl. a. för underhållsåtgärder i eller i anslutning till huset, dock inte för åtgärder i de enskilda lägenheterna i huset. Enligt denna sistnämnda förordning (1983:974) kan dock inte räntebidrag till konstnärlig utsmyckning eller gestaltning erhållas. Genom denna förordning kan emellertid ekonomiskt stöd erhållas för investeringar som avser förbättringsåtgärder i den gemensamma miljön. Mot denna bakgrund måste det anses vara en brist att det inte är möjligt att bland sådana förbättringsåtgärder inräkna också åtgärder som avser konstnärlig utsmyckning när det gäller sådant statligt räntestöd som utgår enligt förordningen 1983:974. Skillnaden i finansieringsvillkor mellan bostadslån som medger tillägg för konst och räntebidrag som inte gör det kan bl. a. utgöra hinder för samtidig upprustning av två fastigheter. Ett tillägg till 3 § i förordningen 1983:974 bör därför göras så att bland de åtgärder för vilka räntebidrag kan utgå också upptas konstnärlig utsmyckning eller gestaltning i den gemensamma miljön. Reglerna om hur räntebidraget skall beräknas och reglerna om högsta bidragsbelopp m. m. bör ansluta till de regler om konstnärlig utsmyckning m.m. som redan finns i bostadslåneförfattningarna. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att räntebidrag enligt förordningen (1983:974) om statligt räntestöd vid förbättring av bostadshus skall kunna utgå för åtgärder i den gemensamma miljön som omfattar konstnärlig utsmyckning eller gestaltning. () (s) 1988/89 Bo264
mot · GC02Bo265 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: Bo265 av () Ombyggnadslånen till gruppbostäder I proposition 1988/89:47 föreslog regeringen att räntebidragen vid ombyggnad med stöd av bostadslån skulle halveras. Därmed skulle ökade resurser skapas för nyproduktion. För bostadsanpassningslån skulle emellertid bidraget bli oförändrat. Med anledning härav beslöt ge regeringen till känna att bidragen borde bli oförändrade även för bl. a. ombyggnad av ålderdomshem, servicebostäder för äldre och installation av hissar (1988/89: FiU 10, bil 5). Motivet för dessa undantag var tidigare beslut om stöd för ökad tillgänglighet och förbättrade boendeförhållanden för äldre. pågår en omfattande planering för att ge mentalt handikappade fullvärdiga bostäder. Landstingen och kommunerna planerar och genomför i stor utsträckning gruppbostäder för dessa människor som bor på institutioner av olika slag. De försämrade räntebidragsvillkoren försvårar kraftigt möjligheterna att genom ombyggnad tillskapa tillfredsställande bostäder för de mentalt handikappade. Detta är speciellt allvarligt på orter där behovet att tillskapa bostäder genom nybyggnad är litet och där det enda realistiska alternativet kan vara ombyggnad av befintliga bostäder. På sådana orter finns det heller inte någon stark anledning att begränsa ombyggnadsverksamheten för att öka nybyggnadsresurserna. Mot ovanstående bakgrund anser jag att även ombyggnad till gruppbostäder för handikappade bör undantas från de försämrade villkoren för ombyggnad. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om räntevillkoren för bostadslån vid ombyggnad till gruppbostäder för utvecklingsstörda.
mot · GC02Bo266 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: Bo266 av () Ombyggnadslånen för bostäder behandlade (1988/89:BoUly) ett regeringsförslag om ändringar i räntebidragssystemet för bostadslån till ombyggnader. 1 avsikt att få en inte alltför förändrad långivning vid ombyggnad av bostäder beslöt att de räntebidrag som gällde före skulle tillämpas även i fortsättningen. beslöt också att dessa villkor skulle få tillämpas i låneärenden som registrerats hos de kommunala förmedlingsorganen efter utom när det gällde storstadsområdena och . Regeringen har i samband med det ovan åsyftade regeringsförslaget beslutat att i princip införa länsvisa ramar för ombyggnader av bostäder i hela landet. Vid bedömningen av storleken på dessa ramar har regeringen uppenbarligen utgått från att skulle godkänna regeringens förslag. Så blev emellertid inte fallet i alla delar. Detta innebär att ramarna i vissa fall temporärt kan ha fått en inte avsedd och begränsande verkan när det gäller ombyggnader i vissa län. bör därför följa upp förra årets beslut om räntebidrag till ombyggnad av bostäder och föreslå regeringen att ompröva ramarnas storlek så att dessa inte begränsar ombyggnadsverksamheten på ett sätt som inte kan ha varit avsikt. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om omprövning av ombyggnadsramarna i vissa fall.
mot · GC02Bo267 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Bo267 av och (båda c) Bostadsanpassningsbidraget Regeringen föreslår i årets budgetproposition att kommunerna skall ta ett större ekonomiskt kostnadsansvar för arbetet med att anpassa bostäderna för handikappade. Regeringens förslag innebär att staten skall svara för av bidraget och kommunerna för . har det omvända förhållandet beträffande procentsatserna gällt mellan stat och kommun. En anpassning av bostäderna så att alla äldre och handikappade kan bo hemma är en angelägen uppgift för samhället att stimulera. Det bör vara en rättighet för alla att få bo hemma i sin invanda miljö oavsett var i landet man bor. En åtgärd som innebär att man beträffande de viktiga anpassningsåtgärderna lägger kostnaderna i större utsträckning på kommunerna kan medföra att denna rättighet eftersätts. är det län i landet näst som har flest äldre per 1 000 invånare. Regeringens förslag innebär en direkt övervältring av kostnader på kommunerna utan att kommunernas roll i sammanhanget ändras. En sådan övervältring kommer att slå särskilt hårt mot län liknande med hög åldersstruktur. I län har 789 ansökningar om anpassningsåtgärder utförts till en sammanlagd kostnad av . Regeringens förslag innebär omsatt på dessa siffror en ökad kostnad direkt för länets kommuner på . För att nå ökad rättvisa och jämlikhet i boendet för de äldre över hela landet bör staten svara för huvuddelen av anpassningsbidraget. Den nuvarande ordningen bör därför gälla även fortsättningsvis. Regeringens förslag bör därför avvisas av . Med hänvisning till det anförda hemställs att med avslag på prop 1988/89:100 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om kommuners delfinansiering som förutsättning för bostadsanpassningsbidrag. () () 1 1988/89.
mot · GC02Bo268 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo268 Räntebidragsbestämmelserna vid byggnation av förskola Vid nybyggnation av en förskola i en mindre tätort inom kommun har följande problem uppmärksammats. Förskolan har byggts i ett bostadsområde tillsammans med nybyggnation av bostäder. Räntebidrag utgick till bostadslägenheterna men ej till förskolan. Motiveringen var att förskolan inte tillkommit för att tillgodose behovet av barnomsorg enbart i det nybyggda området, utan att den också skulle komma att rekrytera barn från övriga delar av tätorten. Detta får mycket stora kostnadsmässiga konsekvenser. Hyreskalkylen ger vid handen att hyran med räntebidrag blir . och utan räntebidrag . Detta skapar en mycket ogynnsam situation för mindre tätorter och för mindre kommuner. Knappast någon byggnation ens i centralorten kommer upp till det antal lägenheter som skulle krävas. Regeln verkar mera vara anpassad för större kommuner som bygger hela områden på en gång. Mindre kommuner missgynnas och utbyggnaden av barnomsorgen försvåras avsevärt genom att så stora resurser binds i kapitalkostnader. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att åtgärder vidtas för att förändra tillämpningen av räntebidragsbestämmelserna vid byggnation av förskolor så att mindre kommuner och tätorter inte missgynnas.