mot · GC02Fi411 · 1989-01-19 00:00:00 — Införande av vinstdelning i företagen, oavsett om det är raka rör till plånboken eller avsättningar till stiftelser, skall beslutas av dem som arbetar i företagen och företagens ägare, inte av politiska eller centrala fackliga organ. Varje företag är unikt och måste få välja hur premierings- och vinstdelningssystem skall se ut, om de kommer i fråga. vill därför inte rekommendera en viss typ av vinstdelning eller en viss modell för belöningssystem. Det är en fråga för företagsledningar och de lokala facken som - i fallet med vinstdelning - endast kan införas med bolagsstämmans godkännande. Däremot vill vi på politisk väg uppmuntra, inte förhindra, företagsanknutna andel-i-vinst-system. Därför vill vi slopa de sociala avgifterna på andelarna under förutsättning att bindningstiden ej underskrider . Vi vill inte genom politiska beslut detaljstyra andel-i-vinst-systemen men likväl har vi som parti i ett par frågor en uppfattning om hur systemen bör organiseras. Stiftelsen som skall förvalta medlen bör ha en majoritet av de anställda i sin styrelse för att syftet att sprida inflytandet i näringslivet skall kunna nås. Placeringsfilosofin bör inte kunna påverkas av företaget, genom att t. ex. diktera att viss andel av medlen måste placeras i det egna företaget. Avvägningen mellan riskspridning och delägarskap i det egna företaget bör beslutas av stiftelserna själva. Det kan t.ex. vara lämpligare i börsnoterade företag än i mindre och icke-noterade att placera en stor del eller kanske t.o.m. alla andelarna i det egna företaget. Om företaget inte är ett aktiebolag, utan t. ex. ett handelsbolag eller en sparbank, får stiftelsen i stället köpa aktier utanför det egna företaget. Möjligheten att införa andel-i-vinst-system begränsas alltså inte till en viss företagsform. Vi anser det riktigt att avsättningarna till andel-ivinst även skall vara avdragsgilla för företaget och att förmögenhetsskatt, liksom skatt på ränta och utdelningar, skall tas ut hos stiftelserna. När den enskilde löser ut sin andel, oavsett när det sker, skall andelen beskattas sorn inkomst, dvs den enskildes marginalskatt avgör skatteuttaget. Bindningstiden är ett civilrättsligt avtal mellan de anställda och Fi411 stiftelsen som inte har med skattelagstiftningen som sådan att göra. Däremot anser vi att den bindningstiden bör krävas för befrielse av sociala avgifter. Om man slutar sin anställning innan passerat bör inlösen kunna ske senare så att även dessa andelar kan få samma behandling som för den som arbetar kvar i företaget. vill successivt avvskaffa dubbelbeskattningen av aktier. Därför bör den anställdes utdelning från en andel-i-vinst-stiftelse inte heller dubbelbeskattas. Det undviks genom att avsättningarna till stiftelsen är avdragsgilla i företaget. I förslag till nytt skattesystem föreslås ett nytt inkomstslag för kapitalinkomster. De nuvarande inkomstslagen kapital, annan schablontaxerad fastighet (egnahem) och tillfällig förvärvsverksamhet (reavinster) slås samman och för nettot i detta nya inkomstslag tillämpas skattesatsen , d. v. s. den marginalskattesats som vi anser skall gälla för de flesta inkomsttagare. Vinstandelar bör ingå i detta nya inkomstslag. Även detta bör endast gälla sådana andelar som binds . För pensionsstiftelser gäller redan förmånligare regler (de skattar t. ex. inte för värdestegringen). lade ägarutredningen (SOU 1988:38) fram sitt slutbetänkande Ägande och inflytande i svenskt näringsliv. Av utredningens kartläggning framgår med skrämmande tydlighet att det enskilda aktieägandets andel av börskapitalet har minskat kraftigt. Utredarna har koncentrerat sig på en period till senast tillgängliga data, oftast 1986. har institutionaliseringen av ägandet ökat kraftigt. Nedgången i de fysiska personernas direktägda andel av börsvärdet första hälft var . Preliminära uppgifter visar att denna utveckling fortsatt och att de fysiska personernas andel gått tillbaka med ytterligare ett par procentenheter och deras ägande utgör nu av det totala börsvärdet. Det faktum att en allt större del av aktiestocken kommit att innehas av institutioner kan förklaras bl. a. med att de skattemässiga betingelserna för ackumulering av kapital och placeringar i aktier är mer gynnsamma för dem än för fysiska personer. Det är till och med så att hushållen har nettosålt börsnoterade aktier av den studerade perioden. Vidare deltog de i oproportionellt låg utsträckning i de nyemissioner som genomfördes . Till en viss del kan hushållens minskade direktägande av aktier förklaras med skattemässigt gynnade, indirekta, placeringar i aktier som uppkom i form av aktiespar- och allemansfonder. Dessa aktiefonder kan betraktas som mellanhandsägare för fysiska personers aktieinvesteringar. Inte endast värdeandelen av hushållens direktägande har minskat. Dessutom har koncentrationen i företagens ägar- och inflytandestrukturer ökat Ett omfattande bruk av aktieslag med olika röstvärden har medfört Mot. att röstandelskoncentrationen blivit avsevärt högre än kapitalandelskoncen- Fi411 trationen, såsom måtten på dessa företeelser operationaliserats av utredningen. 3.1 Bättre förutsättningar för aktiesparande Makt- och ägandekoncentrationen måste ersättas med dess motsats, maktspridning och ägandespridning. Det gäller såväl kollektiv som enskild koncentration. En av de viktigaste åtgärder som kan vidtagas för att bryta koncentrationstrenden är att skapa bättre villkor för enskilt aktiesparande. Under de borgerliga regeringsåren infördes skattestimulanser för enskilt aktiesparande. Detta medförde att en halv miljon människor, som inte haft aktier, blev aktieägare. Antalet aktieägare har även därefter ökat och uppgår nu till ca två miljoner trots att fysiska personers andel av aktierna minskat. Det stora intresset för aktiefondssparandet visar att många människor vill vara delägare av företag. Detta stora intresse bland allmänheten bör respekteras och tas tillvara. Det är bra för vitaliteten i svensk ekonomi att många människor bryr sig om hur det går för företagen. När fler låter sitt sparande förvandlas till ett aktivt ägande, får detta även positiva effekter för tillgången på riskvilligt kapital. Gällande skatteregler har gynnat aktiesparande i olika typer av aktiefonder och pensionsfonder i förhållande till direktägande av aktier. Dessa regler bör ändras så att likställdhet uppnås. den socialdemokratiska majoriteten i ägarutredningen ansåg att det är av största vikt att de fysiska personernas andel av aktiestocken inte ytterligare minskar. anser att detta mål är otillräckligt. Utvecklingen måste vändas så att fysiska personers andel av den totala aktiestocken ökar. För att stimulera ökat privat aktieägande och rörlighet på den svenska aktiemarknaden önskar vi, i avvaktan på en mer genomgripande skattereform, genomföra följande åtgärder. För det första måste möjligheten till större avdrag för den latenta skatteskulden förbättras. Detta sker enklast genom att aktier och liknande värdepapper åsätts ett taxeringsvärde på av marknadsvärdet vid tiden för skattskyldighetens inträde. För det andra önskar vi avskaffa dubbelbeskattningen på aktier. För det tredje bör aktievinstbeskattningen ändras så att omplaceringar inom en aktieportfölj inte blir realisationsvinstbeskattade. En dylik reform skulle förbättra marknadens effektivitet. Vidare bör alla anställda i börsnoterade och andra företag ges möjlighet att spara i aktier i det egna företaget utan att eventuell skillnad mellan marknadsvärde och förvärvspriset betraktas som löneförmån. Vi föreslår skattefrihet för alla anställdas aktieköp i det egna företaget utan annan begränsning än att köpen skall ha skett på samma sätt som tillämpas för utomstående. Förutom ägarutredningen har även röstvärdekommittén studerat den differentierade rösträtten, d.v.s. att samma kapitalinsats föranleder olika stort inflytande vid bolagsstämman. Trots att flera offentliga utredningar kartlagt detta har inga åtgärder vidtagits för att stävja bruket av differentieringen av röstvärdet. valde att inte förorda en förändring av bestämmelserna rörande aktiebolags möjligheter att emittera aktier med olika röstvärde. delar inte denna uppfattning. Lika risk på aktiemarknaden skall ge lika rätt till inflytande. Rätten för börsföretag på A I- och A Il-listan att vid nyemissioner utge aktier med lägre röstvärde bör avskaffas. minskar då maktkoncentrationen inom börsföretagen, som aktiemarknadens funktion förbättras och de små aktieägarna skyddas. Att införa retroaktiva lagar är av rättsäkerhetsskäl inte acceptabelt. Vi avvisar därför möjligheten att införa en sådan regel för redan emitterade aktier. Den bör enbart komma att gälla nyemissioner. De företagsägare som absolut vill behålla möjligheten till kontroll enligt nuvarande regler har fortfarande valmöjligheten att inte låta notera företaget på A I- eller A Il-listan, men är ju inte utestängda från riskkapitalmarknaden därmed. 3.3 Ömsesidigt ägande - en osund företeelse Det ömsesidiga eller cirkulära ägandet anser vi allvarligt försvårar kontrollägarskiften och cementerar existerande ägandestrukturer, vilket kan vara till förfång för ett vitalt och dynamiskt näringsliv. Sambandet mellan ägande och inflytande bryts. Företagsledningarna tenderar att kontrollera varandras företag över huvudet på ägarna, med åtföljande maktkoncentration. Företeelsen med ömsesidigt eller cirkulärt ägande är en företeelse som man i andra länder söker minska omfattningen av. I flera fall har lagstiftning tillgripits mot det. Det ömsesidiga eller cirkulära ägandet måste brytas. Vi anser att det bäst sker på frivillig väg genom självsanering. Klarar inte marknaden av detta på egen hand bör lagstiftning tillgripas efter de utländska förebilder som finns. Ägandespridning genom konvertibla skuldebrev Konvertibler har liksom andel-i-vinst-system fått en stor utbredning . Enligt en undersökning som presenterades , gjord av en forskare på arbetslivscentrum, har totalt 200 företag (börsnoterade såväl som icke-börsnoterade) ställt ut personalkonvertibler för 13 Mrd till ca 200 000 anställda. Enligt en undersökning i Veckans affärer (40/88) har 79 av de 152 börsföretagen på A I- och A Il-listorna låtit de anställda teckna konvertibler för sammanlagt 9,3 Mrd. principiella inställning är även när det gäller konvertibler att det är bra med ägandespridning. Anställdas aktie- och konvertibelköp fungerar, liksom andel-i-vinst-system, som ett sätt att öka deras engagemang i det egna företaget. De anställda får då köpa aktier via en riktad emission, där arbetsgivaren ofta hjälper till att ordna förmånliga lån för aktieköpet, eller låter dem köpa konvertibla skuldebrev, konvertibler i dagligt tal. En konvertibel kan sägas vara ett förstadium till en aktie, som efter en viss Fi411 tid berättigar till utbyte mot aktie i företaget enligt en i förväg bestämd kurs. Till skillnad från aktieköp är det förknippat endast med en begränsad risk att köpa en konvertibel. Deras stora popularitet är naturligtvis baserad på denna begränsade risk, i kombination med de avsevärda kursuppgångar som de flesta aktier noterat . 4.1 Invändningar mot personalkonvertibler I kölvattnet på dess utbredning har också osunda företeelser uppkommit. Många kritiska röster har hörts mot företagsledningars möjligheter att berika sig och göra klipp genom konvertibler. En del av invändningarna är av samma karaktär som dem som berör andel-i-vinst-system och som behandlades i avsnitt 2. Det är kritik som kommer främst från de centrala fackliga organisationerna, medan anställda, lokala fackklubbar och företagsledningar är positivt inställda. Andra invändningar är specifika för just konvertibler och utgår från aktieägarperspektivet. Flera fall har uppdagats där företagsledningar berikat sig själva genom riktade nyemissioner utan övriga aktieägares medgivande. Efter det att skarpt kritiserade riktade emissioner till företagsledningar, infördes en lag som innebär att av rösterna av de på bolagsstämman företrädda aktierna måste godkänna emissioner riktade till ledande befattningshavare eller anställda i allmänhet. välkomnade detta förslag som innebar ett bättre skydd för aktiägarna, även om vi ville gå något längre än regeringen och krävde att bolagsstämman inte bara skall få godkänna emissionen i efterhand utan även fatta själva beslutet om sådana riktade nyemissioner. Med stöd av denna lag inträffade ett par uppmärksammade fall där bolagsledningar fick bakläxa av bolagstämman för de sätt på vilka de lovat personalkonvertibler till sina anställda. Kritiken gällde bl. a. informationen till övriga aktieägare. Värdering av utspädningseffekterna, huruvida villkoren för konvertibeln är marknadsmässiga och rimligheten i konverteringskursen är i regel komplicerad och för den oinvigde oöverblickbar. Införandet av 90-procentsregeln har sålunda satt igång ett viktigt saneringsarbete i företagen. Förhoppningen är att bolagen i fortsättningen skall ge bättre upplysningar om sina planerade emissioner av personalkonvertibler. anser vi inte att det finns anledning att ytterligare lagstifta i denna fråga. Sorn framgått ovan har konvertibler vissa egenskaper som skiljer dem från vinstdelning. Dit hör också de samhällsekonomiska effekterna. Till skillnad från andel-i-vinst-system innebär personalkonvertibler i regel inte ett ökat sparande, eftersom de som köper dem genom lån tillförsäkrar sig en andel av företagets framtida värdetillväxt. I själva verket utgör dessa lån en ganska omfattande rundgång. Arbetslivscentrums undersökning pekar på att många 19 av de företag som givit ut konvertibler inte var i behov av nytt riskkapital. anställda lånar i bank för att kunna nappa på företagets erbjudande; Fi411 företaget lånar pengar av sina anställda genom att ge ut konvertibla skuldebrev som kan förvandlas till aktier och - om de inte behöver investeringsmedlen - placeras dessa, kanske åter i bank. Vi har i och för sig inget att anföra mot detta beteende eftersom det möjliggör förmögenhetsuppbyggnad och delägarskap för de anställda. Det förtjänar dock att påpekas att det däremot inte i sig innebär ett ökat sparande i hushållssektorn. Det vill säga att andel-i-vinst-system av det slag som vi förordar är att föredra framför konvertibler från samhällsekonomisk synpunkt. Däremot tycker vi inte att det ena behöver utesluta det andra: en mångfald former för att skapa ett mera spritt ägande är enligt vårt sätt att se det av godo. Med anledning av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om vikten av ett mera spritt enskilt ägande, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om ytterligare fonduppbyggnad, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om spridning av andel-i-vinst-system till flera företag och människor, [att hos regeringen begär förslag om att avskaffa de sociala avgifterna på avsättningar till företagsanknutna andel-i-vinststiftelser, där vinstandelarna binds i enlighet med vad som i motionen anförs,1] [att hos regeringen begär förslag om att företagen skall få göra avdrag för avsättningar till de i motionen angivna stiftelserna för att undvika att vinstandelarna dubbelbeskattas i enlighet med vad i motionen anförs,2] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en rimligare aktiebeskattning,2] [att hos regeringen begär förslag om lindrad beskattning av anställdas köp av aktier i det egna företaget enligt vad som anförs i motionen,2] [att hos regeringen begär förslag om förbud mot röstvärdesdifferentiering vid börsnoterat företags nyemission på börsens A I- och A Il-listor.3] () () () () () () () () 1988/89 Fi411 ' 1988/89: Sf280. 2 1988/89 :Sk371. 3 1988/89:L206.