mot · GC02U570 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:U570 av m.fl. (mp) och EG Till denna huvudmotion angående Sverige- och Europa-samarbetet är knutna ytterligare 35 motioner som tar upp konsekvenserna för enskilda svenska samhällsområden av den pågående EG-anpassningspolitiken. Detta sker i enlighet med anvisningar för riksdagsarbetet om att yrkanden inom skilda fält som kan falla inom olika utskotts arbetsområden skall behandlas i skilda motioner. Vi har gett våra EG-motioner särskilda interna EG-nummer EG 1 (denna motion) - EG36. EG:s karaktär, den svenska EG-politikens allmänna strategi och taktik, det gröna alternativet 1992 The bad news (1992 - de dåliga nyheterna). Så löd rubriktexten till omslaget på den europeiska affärstidskriften (sept 88). I tidningen slogs fast att den enkla brutala sanningen är att de dåliga nyheterna troligen kommer att väga tyngre än de goda som mycket väl kan sträcka sig betydligt längre än till 1992. Som exempel på bad news på grund av EG:s inre marknad nämndes bl.a.: ökad arbetslöshet, företagsnedläggningar, handelsbalansunderskott och ökad EG-protektionism gentemot omvärlden, växande sociala klyftor (få tror att den inre marknaden kan förhindra en ytterligare ökning av klyftorna mellan rika och fattiga) och risker för främlingsfientlighet; dessutom påpekades att den oundvikliga överföringen av politisk suveränitet från de enskilda staterna till EG-organen i kommer att skapa påfrestningar. Enligt ordförande kommer av den ekonomiska politiken att fastläggas av EG-organ. Denna bild av EG - i det här fallet t.o.m. i en - har den eftertryckligt förnekat. I ett interpellationssvar dristade sig statsrådet att göra följande kategoriska utfästelse: "Jag vill här slå fast att regeringens inställning är klar - en social nedrustning, en försämrad yttre miljö eller arbetsmiljö, minskat konsumentskydd, urholkad arbetsrätt eller eftergifter på jämställdhetsområdet är pris som vi inte är beredda att betala för ett närmare samarbete med EG. 1 Regeringens EG-politik bryter samman Mot. Därför borde det ha varit verkligt bad news när ordför- ^570 ande Jaqcues Delors gav besked till icke sorn vill delta i den inre marknaden att de inte endast kan välja fördelarna utan också måste acceptera nackdelarna. Bland annat måste de acceptera EGdomstolens överhöghet, delta i EGs handelskrig, m.m. Han slog också fast att EG är mycket mer än en inre marknad. Det är ett gränsfritt, ekonomiskt och socialt område på väg att bli en politisk union med närmare samarbete inom utrikespolitik och säkerhetspolitik (DN 18/189). DN:s reporter betecknade Delors tal som ett dråpslag mot den EG-politik, som gått ut på att närma sig EG så mycket som möjligt genom avtal eller harmonisering av svenska lagar och regler. Men om nu EG kräver att (måste) bedriva samma politik som EG på arbetsmarknadsområdet, statliga stöd, handel med fler områden kan det sätta käppar i hjulet för den svenska EG-politiken. Givetvis är det så. de gröna har mer konsekvent och med större faktaunderlag än någon annan hävdat att hela den officiella svenska EG-politiken är ohållbar. Den bygger på en helt felaktig bild av vad EG är och vill vara. Den betraktar EG som en frihandelsmarknad enbart, som man kan harmonisera sig med och därmed se till att svenska företag får samma konkurrenssituation som EG-företag, utan några som helst negativa återverkningar på andra delar av svenskt samhällsliv. de gröna anser att den nu pågående EG-harmoniseringen måste avbrytas. En parlamentarisk utredning måste tillsättas om hur det framtida Europa-samarbetet skall utformas. 2 EG vill bli supermakt Den vill bortse från det som EG självt framhåller: att EG-samarbetet syftar till skapandet av en västeuropeisk supermakt. Före Delors tal om en politisk union finns otaliga bevis och medgivanden som visar att så är fallet. Rubrikerna efter i gav inget utrymme för tvivel: Europeisk union målet. - Vårt mål är en europeisk union, sade förbundskansler . Och det inkluderar en ekonomisk och militär union med en europeisk centralbank och en europeisk valuta. (DN 28/666). företrädare, , har gett uttryck för en liknande uppfattning: Den inre marknaden måste syfta till enhetlig valuta, en enhetlig armé och en kraftigare röst i världens affärer. (1988). Att den inre marknaden utgör ett steg på vägen mot en västeuropeisk supermakt, framgår också tydligt av , paragraf 222: Liksom tullunionen måste föregå den ekonomiska integrationen så måste den ekonomiska integrationen föregå europeisk enhet. Vad denna vitbok föreslår är att gemenskapen nu tar ett steg vidare på den väg som så klart är utlinjerad i Traktaten. Inte heller alla svenska EG-anhängare döljer vad saken egentligen gäller: Mot. Avsikten var således att inrätta en enhetlig marknad av samma typ som U570 den som förekommer i Förenta Stater (E i : och ). De europeiska gemenskaperna är resultatet av målmedvetna strävanden i att förhindra krig, att söka ett väl fungerande ekonomiskt system och åstadkomma en politisk union. (EC Gyllenskiöld: EG - , , , s. 41) Gyllenskiöld betecknar EG:s statsrättsliga organisation som federal och jämför med och . Trots att de enskilda EG-staterna är suveräna är EG en särskild övernationell enhet, styrd av internationella regler och med sin egen konstitution: Romtraktaten och skall därför betraktas som en juridisk person, i enlighet med Romstadgans art 210. Vid ett Sverige-besök sa , f.d. president i EG-parlamentet, vid en i enligt TT (refererat av 17/11) följande: En del länder vill vara med i EG utan att ge upp sin nationella suveränitet och sina särdrag. Det går inte, för EG ska bli politisk union med gemensam utrikes- och försvarspolitik. Och i EG-ideologernas teoretiska tidskrift (3/88) dras riktlinjerna för framtids-EG upp i en artikel med titeln 1992 av , chef för . Enligt Ludlow vilar framtids-EG på fem pelare: 1) gemensam valuta och en gemensam centralbank; 2) En intern marknad; 3) Gemensam utrikeshandelspolitik; 4) Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik; 5) En gemensam militär försvarsförmåga. Av dessa fem pelare är en i full färd med att förverkligas, den inre marknaden. Till den har fattat beslut om att anpassa sig med hull och hår. Övriga fyra pelare befinner sig i olika långt framskridet utvecklingsstadium. Inom EMS sker intimt valutasamarbete, inom EPS långtgående utrikespolitisk samordning, genom en gemensam yttre tullmur existerar i praktiken en gemensam utrikeshandelspolitik och genom WEU, Västeuropeiska unionen och det intima fransk-tyska försvarssamarbete! har de första stegen redan tagits i riktning mot gemensamma EG-stridskrafter. Inför det spanska ordförandeskapet i fr.o.m. 1/189 förklarade den spanske i att man önskar klarare understryka sambandet mellan den ekonomiska integrationen och det politiska samarbetet. (Rapport från den svenska EG-delegationen 1989 -0104). Vår fråga är: Hur kan man tro att man kan harmonisera sig med en supermakt i vardande på ett sådant sätt att man kan plocka russinen ur kakan? Kan en regering verkligen vara så naiv? är det i själva verket så att man medvetet döljer att målet är en smygande steg-försteg-utveckling som gör ett formellt medlemskap oundvikligt? Hur skall man t.ex. tolka socialdemokraterna som i ett kapital i debattboken visserligen avvisar EG-medlemskap , men tror att ett inte osannolikt scenario är att vi exempelvis så nära vuxit samman ekonomiskt med att vi på det ena eller andra sättet organisatoriskt är med i EG? är ordförande i näringsutskott. De fyra partier sorn står bakom EG-anpassningspolitiken från riksdags- Mot. 1988/89 beslutet börjar nu allt tydligare göra olika tolkningar av det riksdagsbe- U570 slutets innebörd. Därför är det skyldighet att precisera det officiella svenska nejet till medlemskap. Det borde inte vara svårt eftersom statsrådet i (22/1188) har uttryckt sig ytterst kategoriskt. Hon sa att på frågan om EG-anpassningen är ett steg på vägen till ett medlemskap, är mitt svar nej. de gröna anser att bör ge regeringen till känna att svenskt medlemskap i över huvud taget icke är aktuellt eller påtänkt. 3 EG:s ideologi - extrem krämarliberalism Att det senaste riksdagsvalets båda förlorande tillväxtliberala partier vill närma sig och antagligen ansluta sig till EG är förståeligt. De och deras uppbackare bland miljöförstörande företag harju kunnat se en förstärkning av de krafter i som motsätter sig en ensidig tillväxtpolitik och som söker alternativ där andra värden än den renodlade marknadsliberala materialismen tillmäts ökad vikt i samhällsutvecklingen. De kan klart se framför sig en samhällsutveckling i som ur deras synvinkel är negativ, särskilt sedan de gröna invalts i . Därför vill de givetvis tvinga in i en politisk union (vilket alltså berövar svenska beslutsorgan deras autonomi) som präglas av deras värderingar. Den unionen är EG. Var och en som tar hänsyn till vad EG är - och inte ägnar sig åt drömmande om vad EG skulle kunna bli om inte om hade varit, måste erkänna att EG:s ideologi måste betecknas som extrem krämarliberalism, en ideologi som få tillväxtliberala partier öppet vågar stå för i sina hemländer, särskilt inte i . Också i pågår givetvis politisk kritik mot EG-ideologin. Men det EG som finns och som regeringen vill anpassa sig till präglas av en ideologi som i marknadsliberal extremism söker sin like. Tilltron till den fria marknadens och den osynliga handens välsignelsebringande inverkan är total, vilket bl.a. framgår av , paragraf 8: Målsättningen, ett genomförande av den inre marknaden, har tre aspekter: - först en sammansmältning av tio och snart tolv individuella marknader i medlemsstaterna till en stor marknad med 320 miljoner människor; - därnäst säkrande av att denna stora marknad också är en expanderande marknad, icke en statisk marknad, utan en marknad i tillväxt; - för det tredje säkrande av att den expanderande marknaden blir en flexibel marknad, där resurserna, det må vara mänskliga eller materiella resurser eller kapital- och investeringsresurser, strömmar till områden som erbjuder de största ekonomiska fördelarna. I företräds detta synsätt t.ex. av som i en ledare efter hyllade EG:s dynamik och uttryckte förhoppningen att i fortsättningen reduceras måhända politikernas uppgift till att sanktionera de resultat som marknadskrafterna åstadkommit. (30/688). de gröna anser att ska uttala att man inte instämmer med principerna för EG enligt den ovan citerade § 8 i vitboken. 4 Varför sviker socialdemokratin ? Det utmärkande för svensk utrikespolitik efter har varit ^570 att trots sin geografiska placering i och sin självklara delaktighet i europeiskt kulturarv har vägrat att isolera sig i en eurocentrisk Festung med taggarna utåt. Tvärtom - har fört freds- och biståndspolitik med utgångspunkt i en allmänmänsklig samhörighetskänsla också med fattiga människor i fjärran länder med helt andra kulturtraditioner än vår. Det var i detta perspektiv i sitt s.k. Metalltal 1961 slog fast: Det är oerhört väsentligt att inte betrakta den internationella solidariteten som uteslutande en europeisk fråga. Detta var ett skäl för att säga nej till svenskt medlemskap i , dåvarande EEC. Men han hade fler skäl. Han slog fast att inte vill delta i en organisation, vars syfte är att stärka NATO. Han och i än högre grad , stod för ett neutralitetsbegrepp som inte bara betydde formell alliansfrihet i fred i syfte att bibehålla neutralitet i krig, utan som innebar en trovärdig neutralitet som bas för en aktiv kamp på världsarenan för fred och frihet. Under tid kom denna svenska solidaritet med de små folkens rättigheter ofta att gälla tredje världens förtryckta, i , , . EG-anpassningen - hot mot frigörelse har det neutrala dessutom fått en strategisk roll i samband med frigörelseprocessen i . Men hur skall vi kunna stödja t.ex. balternas frigörelse och krav på självständig ekonomi om vi i avvecklar vår ekonomiska och politiska suveränitet. Vad blir vårt stöd för en decentralisering och ökad självständighet för regioner och nationer i värt om vi aktivt medverkar till att försvaga regioner och enskilda stater i och i stället bidrar till en centralisering av alltmer makt i händerna på centrala organ i ? Hur ska sovjetsystemets decentralisering kunna fortgå om det NATO-anknutna utvecklas till enhetsstaten ? Det handlar om självbestämmande motsatte sig att skulle uppge sin suveränitet till överstatliga organ som styrs av majoritetsbeslut. Han slog vakt om så grundläggande saker som svenska folkets rätt att sig självt beskatta, denna riksdags rätt att fatta självständiga beslut utan att fråga en supermakt om lov och den svenske finansministerns rätt att bedriva en ekonomisk politik som tryggar hög sysselsättning. ville inte avstå från svensk rätt att själv besluta över, som han sa, den ekonomiska politiken, skattepolitiken, socialpolitiken, arbetsmarknadspolitiken, jordbrukspolitiken, kapitalrörelserna, tullarna etc. Han skulle antagligen ha förlängt sin uppräkning med: miljöpolitiken, konsumentpolitiken, hälsopolitiken. de gröna anser att bör ställa sig bakom vägran att uppge svensk suveränitet till överstatliga organ som styrs av 1 5 Nationellt självbestämmande och internationellt samarbete Mot. Man behöver inte läsa många dagars tidningar för att förstå att i miljoner ^570 människors vardag är längtan efter självbestämmande en starkare drivkraft än till och med mat och vatten. dödas palestinska ungdomar i kamp för palestinsk suveränitet. I , , och Sydsudan pågår nationella befrielsekrig. Också i kräver små folk ökad suveränitet: basker, katalaner, skottar, walesare, brettoner, ester, letter, litauer och många andra. Måhända är de nationella kraven svaga, om än inte obefintliga (från samer och ). Men debatterna om närdemokrati, decentralisering, avbyråkratisering, vad gäller de i grunden om inte krav på att beslutsprocessen skall komma närmare individen, att antalet administrativa nivåer mellan folk och åtgärd skall minska, att organisatoriska och strukturella omfång skall krympa? Att vilja slå vakt om lokalt, regionalt och nationellt självbestämmande i är inget att skämmas för, inte ett utslag för isolationism - utan tvärtom en förutsättning för ett förbättrat internationellt samarbete mellan likaberättigade parter. de gröna anser att ett viktigt mål för svensk Europa-politik bör vara att stärka de små folkens självbestämmande. Naturligtvis behövs samarbete över de nationella gränserna för att klara miljökriserna. Till exempel med icke-EG-landet . Ett land där spädbarn dör i kuvöser p.g.a. luftföroreningar och insatsbehovet för att rena alla utsläpp beräknas till ligger en natts sjöresa söder om oss. Men samma regering som bugar sig till golvet för EG har i det längsta vägrat kröka ett finger för att hjälpa ! , de gröna och andra har lämnat rader av konkreta förslag om svensk miljöhjälp till . Miljövården kräver internationellt samarbete, det borde de gröna förstå, dundrar s-talesmän i talarstol när EG debatteras. Men samarbete med , mest miljöskadade land? Nej, det är visst inte det vill tillhöra. Ändå är , DDR, västra , inbegripet de baltiska staterna, minst lika viktiga europeiska samarbetspartner för som EGländerna, förutsatt att kortsiktiga exportmarknader inte är det enda samarbetskriteriet. påminner i sin bok av om att öde beror i hög grad på hur långt och i hur god tid vi förmår leva oss in i den oro som så lätt förvrider alla ryska horisonter. Och i en intervju har han med brutal konkretion visat hur vi inte ensidigt kan närma oss den ena halvan av utan att fjärma oss från den andra; EG-anhängare i har föreslagit att finska klockor skall ställas om efter EG-tid. Salminen: Klyftan skulle då öka med plus mellan och (SvD 4/12). bör självfallet prioritera miljösamarbetet i vårt lands närmiljö, dvs. inte minst med Östersjöstaterna, däribland det hårt miljödrabbade . de gröna anser att för del bör i lämplig form ge direkt ekonomiskt eller tekniskt miljöbistånd. 7 Det gröna alternativet - regionernas Den hårdaste kritiken mot EG kommer ofta inifrån EG. Inte bara från den gröna samarbetsorganisationen , vars 17 medlemspartier från 15 stater (varav 9 med gröna parlamentsledamöter) är eniga i sin kritik mot EG som en miljöförstörande, antiekologisk, odemokratisk organisation som genom sina supermaktsplaner utgör ett framtidshot mot freden. Kritiken kommer också från mer etablerat håll inom EG, t.ex. i en artikel i nr 27/88 med titeln 1992: Macht öhne Stååt: Det finns ingen anledning till jubel, ty det som kommer att uppstå 1992 kommer att köpas för politiska steg tillbaka av en okänd storleksordning. Vad de enskilda medlemsländerna har uppnått i form av sociala och demokratiska framsteg framför de andra , kommer under trycket av de frigjorda marknadskrafterna att smälta samman till ett minimum på den intenationella konkurrenskraftens altare. Exempel: Västtyska medbestämmanderegler, brittisk momsbefrielse för mat och barnkläder, danska arbetsmiljöbestämmelser. Integrationen är ett farligt och ansvarslöst projekt, också ur demokratisk synvinkel, eftersom det är EG-byråkratin som bestämmer. Exempel: Tiodubbling av gränsvärdet för radioaktivitet i mat, frisläppning av genmanipulationer, främjandet av tunga lastbilstransporter och skärpning av asylrätten - i samtliga fall tvärtemot västtyska beslut. Eller en annan västtysk röst i samma tidning, : Dieses ? (43/88) Grön EG-kritik - motsatsen till isolationism de grönas kritiska grundsyn på EG bygger på en intim kännedom om den interna debatten i och ständig samverkan med de gröna systrarna och bröderna i samtliga västeuropeiska länder och många östeuropeiska. Den isolationism som förekommer i EG-debatten finns hos de entusiaster som tycks hämta all sin information enbart från svenskspråkiga näringslivsbroschyrer eller affärstidningar. Det är inte människorna i vi riktar oss mot, inte heller de enskilda - utan mot just EG. Ungefär som de baltiska gröna och det nybildade polska gröna partier varken angriper ryssar eller i och för sig - utan det sovjetiska samhällssystemet. Alternativ till EG - regionernas EG-anhängarna efterlyser alternativ till EG, ofta underförstått att det inte finns. Ett av de mer koncisa svaren finns i slutkapitlet till bok : Ni vill alltså, om jag har förstått er rätt, ha en europeisk enhet utan enhet. 1988/89 U570 Just så skulle den gröna visionen kunna sammanfattas. Hettne, professor i freds- och konfliktforskning, gör det i en av de viktigaste U570 (och mest förbisedda) artiklar som skrivits av en svensk om (inte bara EG), bortom blockpolitiken (i , , 1988). Hettne identifierar sju olika Europa-projekt, varav bara två, Supermakten och Fästning , utgår från EG. Sex av dessa projekt förenas, enligt Hettne, av tilltron till ekonomisk tillväxt som en konsekvens av ekonomisk specialisering och arbetsfördelning mellan regioner; regional underutveckling ses som tillfällig obalans. Som enda annorlunda projekt utpekar Hettne det gröna, som fäster större avseende vid enskilda regioners och lokalsamhällens allsidiga utveckling, en utveckling som måste vara konsistent med de olika regionernas kulturella och ekologiska särart. de gröna anser att huvudmålet för Europa-samarbete borde vara: Samarbete mellan likaberättigade folk, nationer, regioner och lokalsamhällen. Mot bakgrund av ovanstående hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna att den pågående svenska EG-anpassningspolitiken bör avbrytas i avvaktan på resultaten från en bred parlamentarisk utredning om framtida Europa-samarbete, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att svenskt medlemskap i över huvud taget icke bör vara aktuellt eller påtänkt, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att icke bör ställa sig bakom principerna för EG:s inre marknad så som de utformas i vitbokens § 8, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att i enlighet med de principer gav uttryck för icke utanför det nordiska samarbetet bör uppge svensk suveränitet till överstatliga organ som styrs av majoritetsbeslut, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att ett mål för Europapolitik bör vara att stärka de små folkens och nationernas självbestämmande, 6. att som sin mening ger regeringen till känna att bör ge direkt ekonomiskt och tekniskt miljöbistånd till , 7. att som sin mening ger regeringen till känna att Mot. huvudmålet för det svenska Europa-arbetet bör vara att åstadkomma U570 intimt samarbete mellan självstyrande nationer, regioner och lokalsamhällen. () ()