ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02A609 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A609 har i ansökan till regeringen, i vilken hemställts om pension statlig kriminalteknisk tjänstgöring i samt genom svenska utrikesdepartemenet kontrakterad regeringstjänst i , fått avslag på denna sin begäran. I yttrande avgivet av statens löne- och pensionsverk () anges att en lösning med gratialpension kan komma i fråga. Remissvaret från statens löne- och pensionsverk bifogas. Av vad som framkommer av handlingarna i ärendet har på grund av att frågan om pensionsförmåner förbisetts, hamnat i ett utsatt läge. Han har gjort mycket förtjänstfulla insatser för svenskt biståndsarbete. Med hänsyn till vad som ovan anförts hemställs att medgiver att (född ) beviljas gratialpension i enlighet med vad Statens löne- och pensionsverk anfört. Remissvar angående ifrågasatt pension åt , adress: , 117 21 Om 1962 erhållit tjänst som kriminalkommissarie vid och efter uppnående av pensioneringsperioden avgått från sådan tjänst, skulle han - med tillgodoräkning som tjänst av viss del av tiden för hans tjänstgöring i - sannolikt ha erhållit hel ålderspension enligt allmänt pensionsavtal för statliga och vissa andra tjänstemän. Med hänsyn till att inte haft anställning inom den statliga pensionssektorn anser sig SPV av principiella skäl inte kunna tillstyrka ansökningen. Därest han emellertid - efter medgivande - skulle tillerkännas en gratialpension, bör denna med hänsyn till familjepensionsskyddet utformas som en bruttoförmån, vari skall inräknas folkpension och allmän tilläggspension. Därjämte bör föreskrivas att förmånen skall minskas med från SPP, Kommunernas pensionsanstalt och AB Skånska Cementgjuteriet utgående pensionsförmåner. Gratialpensionen bör på samma sätt som en reguljärpension förses med tillägg enl 12 § 3 mom. och ändras enligt 15 § 1 mom. SPR. PM angående beräkningen av eventuell pension bifogas. F 15 A 28 F 13 A 26 F 11 A 24 STATENS LÖNE-OCH PENSIONSVERK PM K-A Beräkning av eventuell pension åt C-E Lönegradsplaceringn för ord. poliskommissarie i var : Bruttobelopp (BPF) nivå BPF efter förhöjning med basbeloppsfaktorn 17800 = 1,17115 TTO5Ö F 15/A 28 F 14/A 27 F 13/A 26 1982 utgår för månad följande pensionsförmåner: Folkpenson och ATP Från SPP 472 KPA (fast belopp) 100 SCG( ) 833
mot · GC02A610 · 1989-01-11 00:00:00 — Motion till 1988/89:A610 av m.fl. (mp) Arbetstidsklasser i statlig och Nuvarande system med tjänstetidsklasser Inom de avtal som gäller för statlig och sker normalt uppflyttning i tjänstetidsklass var tolfte månad upp till ett maximum som kan vara åtta eller fler uppflyttningar beroende på vilken löneplan det gäller. Den anställde som har anpassat sin budget till en viss inkomst, får därmed tillfälle att expandera denna. För arbetsgivaren innebär systemet en automatisk utgiftsökning och fungerar därmed som en inflationsdrivande kraft. Vi vill härmed väcka förslaget att en arbetstagare i samband med en uppflyttning i högre tjänstetidsklass skall kunna välja mellan ökad lön och minskad arbetstid. Valet bör göras i samband med lokala löneförhandlingar och i samförstånd med arbetsgivaren. Likaså bör formerna för arbetstidsförkortning diskuteras mellan arbetsgivare och arbetstagare. I vissa fall, bl.a. när flextid normalt tillämpas torde det vara helt möjligt att minska arbetstiden , medan i andra fall ytterligare semesterdagar kan vara en lämpligare kompensation för den löneökning som arbetstagaren enligt nuvarande system skulle vara berättigad till. Effekter för berörda parter Effekt för den anställde: Den anställde skulle med gällande löneplanstruktur kunna välja att i stället för uppflyttning en löneklass minska sin arbetstid med nära eller att förlänga sin semester . skulle den anställde kunna ha uppnått fyradagarsvecka eller en extra semestermånad som alternativ till en löneförhöjning av . Den anställde har därigenom fått tillfälle att byta ekonomisk standard mot livskvalitet. Effekt för arbetsgivaren: Arbetsgivaren skulle med det föreslagna systemet få en med avseende på lönekostnader oförändrad budget för varje anställd som väljer arbetstidsförkortning. Den minskning av arbetstid som en äldre anställd bidrar med, torde uppvägas av den större effektivitet som en mera erfaren person har. Dessutom visar gjorda undersökningar att deltidsarbetande gör ett förhållan- Mot. devis mer effektivt arbete än heltidsarbetande. Effekt för samhället: Principen om fortgående arbetstidsförkortning skulle, ifall den finge genomslagskraft, innebära en minskning av ekonomisk överhettning samt av inflation. kan man också vänta sig att den är ett gott vapen för bekämpande av arbetslöshet. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att begär att regeringen utarbetar tabeller, i vilka de mot löneklasser svarande arbetstidsförkortningarna anges, 2. att uttalar sig för att avtalsförhandlingarnas parter inför den ovan beskrivna valfriheten. () () () () () ()
mot · GC02A611 · 1989-01-25 00:00:00 — Pension för dem som innehaft huvudlärar- eller institutionsföreståndart j anst Efter beslut av majoritet 1985 avskaffades huvudlärar- och institutionsföreståndaretjänsterna . Tjänsterna var pensionsgrundande. Genom utformningen av pensionsbestämmelserna på detta avtalsområde skulle därmed pension inte utgå utom i de fall någon innehaft sådan tjänst under de tre första av . Staten accepterade slutligen (efter förhandlingar) vissa övergångsbestämmelser, som emellertid inte omfattade det stora flertalet sorn innehaft de berörda tjänsterna. Många lärare, som tidigare innehaft tjänst som huvudlärare eller institutionsföreståndare har därmed inte fått någon som helst pensionsförmån för den ersättning de erhållit. Detta är inte rimligt. Regeringen bör därför vidta åtgärder som eliminerar de rättsförluster enskilda befattningshavare kan ha lidit. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om pension för dem som innehaft huvudlärar- eller institutionsföreståndartjänster. () ()
mot · GC02A612 · 1989-01-25 00:00:00 — av () Nattraktamenten Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Sk454 hemställs att beslutar av regeringen begära förslag till återinförandet av generella nattraktamenten.
mot · GC02A701 · 1989-01-09 00:00:00 — Motion till 1988/89:A701 (båda m) 1988/89 Individuella avtal om arbetstid A701-705 Det finns ett uttalat behov av att kunna anpassa arbetstidsuttaget efter olika behov under olika perioder i livet. Det är värdefullt att småbarnsföräldrar och andra som har ansvaret för vård av exempelvis handikappade eller äldre i hemmet har möjligheter till kortare arbetstid. Därför behöver emellertid inte alla ha kortare arbetstid. De som önskar arbeta mer bör givetvis kunna göra det utan hinder. En och samma människa har olika behov under skilda perioder. Den unga människan, som bygger upp ett hem, vill kanske arbeta mycket och tjäna bra med pengar. Småbarnsföräldrar har större behov av ledig tid för att öka arbetstiden igen då barnen blivit större. Även senare kan dock en förälder behöva kortare arbetstid för att kunna ge mer tid åt sina tonårsbarn. Under ytterligare någon period av livet behöver kanske samma person kortare arbetstid för att ta hand om åldrig förälder. Ny teknik och en utökad tjänste- och servicesektor innebär stora möjligheter till en decentralisering av arbete och boende och förbättrade möjligheter att förena arbetsliv med familjeliv. För såväl kvinnor som män är det väsentligt att dessa möjligheter tas till vara. Inte minst för kvinnornas möjligheter att satsa på utveckling i yrkeslivet är det viktigt att båda föräldrarna har möjligheter att under olika perioder i livet variera arbetstid och förläggning av arbetet. I stället för den lagstadgade mycket detaljerade reglering av arbetstiden som vi nu har, behöver vi utökade möjligheter att träffa individuella avtal om arbetstidens längd och förläggning. bör belysa hur detta kan ske. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen uppdrar åt arbetstidskommittén att belysa hur utökade möjligheter att träffa individuella avtal om arbetstidens längd och förläggning skall kunna åstadkommas. () ()
mot · GC02A702 · 1989-01-10 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A702 av och (båda s) Den fackliga verksamheten i mindre företag Näringslivet rymmer tusentals små företag och arbetsplatser som saknar fackliga förtroendevalda. Det är en brist som måste undanröjas för att medbestämmandelagen skall kunna föras ut till anställda i små företag. mellan SAF och LO/PTK innehåller regler om facklig verksamhet i mindre företag. Enligt dessa skall man verka för att kontaktombud tillsätts vid mindre arbetsplatser. Erfarenheterna av utvecklingsavtalet visar emellertid att de inte räcker till för att säkerställa en tillfredsställande facklig verksamhet i små företag. Den nya arbetsrättskommittén föreslog i ett delbetänkande 1977 (Ds A 1977:4) att förtroendemannalagen skulle utbyggas med regler om regionala förtroendemän. Dessa skulle utgöra ett stöd till kontaktombuden i den fackliga verksamheten. För att fullgöra detta sitt uppdrag behöver dessa regionala förtroendemän tillträde till de berörda arbetsplatserna. Enligt nuvarande lagstiftning har endast de hos arbetsgivaren anställda rätt till närvaro och facklig verksamhet inom ifrågavarande företag. Enligt kommitténs förslag skulle de regionala förtroendemännens verksamhet under inledningsskedet finansieras av statsmedel. Nya arbetsrättskommitténs förslag i detta avseende har ännu inte resulterat i någon ny lagstiftning. Förtroendemannalagen utesluter förvisso inte facklig verksamhet som bedrivs av andra fackliga företrädare än de som är anställda på arbetsplatsen. I flertalet fall kommer dessa också in på arbetsplatserna trots att de saknar tillträdesrätt. Men det finns också otaliga exempel på motsatsen. Det bör i sammanhanget också påpekas att det nu gått Nya arbetsrättskommittén föreslog att förtroendemannalagen skulle byggas ut med regler om regionala förtroendemän. Enligt vår mening har de fackliga medlemmarna, som arbetar på små företag, i lika hög grad som de som arbetar i stora företag, berättigade behov av att få del av de förmåner som lagar och avtal avser att ge dem. Med hänsyn tagen till att förutsättningarna för facklig verksamhet i små företag ännu inte fått en tillfredsställande lösning, anser vi att de av den nya arbetsrättskommittén föreslagna ändringarna i lagen om facklig förtroendeman bör genomföras. Detta innebär att regionala förtroendemän kan utses med laglig rätt att bedriva facklig verksamhet i de företag som utgör deras verksamhetsområde. Med hänvisning till det anförda hemställs A702 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de regionala förtroendemännens rätt till tillträde till arbetsplatser i enlighet med Nya arbetsrättskommitténs förslag, Ds A 1977:4.
mot · GC02A703 · 1989-01-11 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A703 av och (båda Semesterersättning vid ofrivillig arbetslöshet Den nu gällande semesterlagen (1977:480) började tillämpas från . Den väsentligaste nyheten i lagstiftningen var en förlängning av semestern . Betydelsefullt var även en ökad möjlighet att intjäna semester vid viss s.k. privilegierad frånvaro. Detta gäller främst sjukdom, arbetsskada och föräldraledighet. En typ av frånvaro som icke blev semestergrundande genom den nya lagstiftningen var arbetslöshet. Det måste anses otillfredsställande att de som ofrivilligt drabbats av arbetslöshet avstängs från rätten till semesterersättning och därmed till möjligheten att få den rekreation och det miljöbyte som semestern innebär. Därför bör det övervägas att ändra lagstiftningen så att också arbetslöshet kan bli semestergrundande. I motioner till , /88:A709, har vi krävt att semesterkommitté skulle få tilläggsdirektiv om att utreda frågan om semesterersättning till den som ofrivilligt drabbas av arbetslöshet. har avslutat sitt arbete utan att föreslå några lösningar på det problem som vi här aktualiserat. Man kommer fram till att frågan om ekonomiska konsekvenser av arbetslöshet i första hand bör behandlas inom arbetslöshetsförsäkringens ram. En angelägen reform hotas därmed bli onödigt fördröjd. Det är i högsta grad otillfredsställande. har i ett avgivet betänkande (SOU 1987:56) inte heller föreslagit några åtgärder som särskilt gäller semester. Enligt vår mening bör semesterlagen ändras så att ofrivillig arbetslöshet blir semestergrundande. Vid en lösning av finansieringsfrågorna finner vi det lämpligt att inrätta en riskfond för ändamålet. En sådan föreslogs av semesterkommitté. Det utesluter naturligtvis inte att även andra finansieringssätt kan övervägas. I har man löst problemet så att medlem i arbetslöshetskassa, som inte tjänat in full rätt till semester, kan erhålla semesterdagpenning för resterande dagar. Frågan om semesterersättning vid ofrivillig arbetslöshet är som vi ser det en angelägen rättvisereform och bör bli föremål för utredning och bringas till sin lösning möjligt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående semesterersättning vid ofrivillig arbetslöshet.
mot · GC02A704 · 1989-01-13 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A704 av och (båda c) Rätten till ledighet för vård av barn Alla barn har rätt till en trygg uppväxt. Barnens och föräldrarnas behov av mer tid för varandra är en viktig grundprincip för familjepolitiken. Rätt till tjänstledighet för vård av barn har därför stor betydelse. har förälder rätt till tjänstledighet på heltid till dess barnet är . Vi anser att denna rätt bör byggas ut till dess barnet är . För att motverka att den, som varit hemma för vård av barn drabbas av försämrade villkor i arbetslivet, är det också viktigt att barnavårdande tid beaktas vid meritvärdering. Det har stor betydelse att småbarnsföräldrar, både kvinnor och män, kan kombinera förvärvsarbetet med ansvaret för barnen. Ett barnvänligt arbetsliv är till fördel för alla. har förälder rätt att förkorta arbetstiden till tre fjärdedelar av normal arbetstid fram till dess barnet fyller eller till den senare tidpunkt då barnet har avslutat sitt första skolår. Tillgången på fritidshemsplatser varierar mycket och beroende på detta också upp till vilken ålder barnen kan få vistas där. Det är inte ovanligt att 10-11-åringar är helt utan tillsyn en stor del av dagen. För både barn och föräldrar innebär detta en mycket otrygg situation. Enligt vår mening bör därför rätten för föräldrar att förkorta sin arbetstid utsträckas till att gälla till dess barnen fyllt . Det är mycket angeläget att barnen får en trygg uppväxt och att föräldrarna ges större möjlighet att kombinera förvärvsarbete med omsorg om sina barn. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar om en utvidgning av rätten till tjänstledighet för föräldrar i enlighet med vad som i motionen anförts. () ()
mot · GC02A705 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A705 av och (båda s) Rätten till ledighet för vård av barn har samtliga föräldrar rätt att förkorta sin arbetstid till dess att ett barn har uppnått ålder. Denna rätt är mycket uppskattad och utnyttjas av många föräldrar. Barnen är emellertid inte mogna att och själva klara sig före eller efter skoldagen. I många kommuner är fortfarande också utbyggnaden av fritidshemmen eftersatt. Många föräldrar har därför en önskan om att kunna förlänga sin arbetstidsförkortning till dess barnet fyllt . Nämnas kan att statligt anställda har genom kollektivavtal rätt att förkorta sin arbetstid till utgången av det skolår då barnet fyller . Denna rätt bör även tillerkännas övriga föräldrar och problem torde inte uppstå för arbetsgivaren då ersättare för den anställda redan bör finnas beroende på tidigare utnyttjad rätt till förkortning av arbetstiden. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätt till förkortning av arbetstiden. () ()
mot · GC02A706 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A706 Kostnadsfördelningen av semesterlön vid frånvaro Kostnaderna för den del av det sociala skyddsnätet som består av semesterlönegrundande frånvaro åvilar enligt nuvarande lagstiftning det enskilda företaget. Vid en mångfald ledighetstillfällen får företaget räkna upp den faktiska semesterlönekostnaden med den semesterlönegrundande frånvarorätten. I en bransch som har arbetskraftsintensiv verksamhet är denna kostnad en tung börda. Är arbetstagarna till övervägande del kvinnor i fertil ålder, är kostnadsbördan i många fall orimlig. Lagstiftningen enligt nuvarande konstruktion är i högsta grad ojämlik. Den särbehandlar manlig och kvinnlig arbetskraft och det företag dessa arbetar hos. Den försvårar sannolikt kvinnors möjlighet på arbetsmarknaden och den belastar företag med främst kvinnlig arbetskraft orimligt hårt. Den kommitté som hade att utarbeta riktlinjer för semesterlönegrundande frånvarotid (SOU 1975:88) förutsåg detta. Som framgår av proposition 1976/77:90 ansåg kommittén att utvidgningen av rätten att tjäna in semesterlön vid frånvaro förutsatte, att kostnaderna kunde fördelas jämnt på alla arbetsgivare. Annars skulle en enskild arbetsgivare drabbas orimligt hårt om en av hans anställda råkade ut för t.ex. långvarig sjukdom eller annan längre frånvaro, som grundar rätt till semesterlön. En utvidgning ansågs inte heller få försvåra ställningen för vissa grupper på arbetsmarknaden, detta gällde bl.a. småbarnsföräldrar. Kommittén föreslog därför också att kostnaderna för den semesterlönegrundande frånvaron skulle jämnas ut genom en särskild fond, att förvaltas av . följde icke kommitténs förslag, utan beslutade att kostnaden för den semesterlönegrundande frånvarorätten skulle åvila det enskilda företaget. beslut när det gäller semesterlönegrundande frånvaro följer inte den princip som gäller i övrigt; att det sociala skyddsnätet i landet skall finansieras via skatter och arbetsgivaravgifter, där alla solidariskt får bidra med sin del av samhällsansvaret. Kostnaderna för semesterlönegrundande frånvaro borde behandlas på liknande sätt. Det är ett motivfel i lagstiftningen att kalla denna kostnad för lönebikostnader - det är en social skyddskostnad. Kostnaden har inget faktiskt samband med lönebikostnader i övrigt. Av det skälet borde denna del av det sociala skyddsnätet finansieras på samma sätt som övriga kostnader. Alla borde solidariskt bidraga med sin del av utgifterna. Därför bör en översyn göras för att få en utjämning till stånd och en Nuvarande system drabbar olika företag och Mot. 1988/89 branscher olika hårt. Dessutom missgynnas kvinnor - särskilt de som söker A706 anställning i ett företag där stor del av arbetskraften förut är kvinnor. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om kostnadsfördelningen av semesterlön vid frånvaro.
mot · GC02A707 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:A707 av m.fl. (vpk) Semesterlönefond semesterkommitté har avlämnat sitt betänkande (SOU 1988:54) om semester. I semesterkommittén finns ingen klar majoritet för en sjätte semestervecka för de grupper som inte har sex veckors semester. Utredningen har inte heller berört frågan om hur en ytterligare semestervecka skulle utnyttjas. En förstahandsfråga är att skapa sådana ekonomiska betingelser för de arbetande att de på ett meningsfullt sätt kan tillgodogöra sig en semester. Klasskillnaderna i samhället ökar. Löne- och inkomstklyftorna innebär att allt fler kan hänföras till gruppen lågavlönade. Flera rapporter visar att det är de LO-anslutna och lågavlönade som inte har möjlighet till semesterresor eller andra semesteraktiviteter. Denna orättvisa har ökat i takt med att de kommersiella krafterna ökat sitt inflytande över turismen. Många förslag har framlagts inom arbetarrörelsen för att i solidaritetens och jämlikhetens anda förbättra låginkomsttagarnas möjligheter till en meningsfull semester. En extra veckolön till semestern är en tanke - men det mest genomtänkta är en semesterlönefond. En sådan fond skulle inte bara förbättra de lågavlönades ekonomiska möjligheter till en semester utan även kunna spela en roll som förvaltare av "folkliga semesteralternativ, som alternativ till det kommersiella utbudet av rekreationsmöjligheter. Ur rättvise- och jämlikhetsperspektiv är en semesterlönefond den för dagen bästa formen. När semesterlagen ändrades 1977 blev semesterlönefonden en av de frågor som skulle utredas ytterligare. Under de borgerliga regeringsåren lades utredningen om en semesterlönefond ned. När socialdemokratin återkom i regeringsställning beslutade på ett socialdemokratiskt motionsinitiativ att det nedlagda utredningsarbetet om semesterfrågorna skulle återupptas. På den socialdemokratiska regeringens förslag beslöt emellertid att en utredning om en semesterlönefond inte skulle komma till stånd. Införande av en semesterlönefond är ett viktigt inslag i jämlikhetspolitiken och den socialdemokratiska regeringens handlande är direkt utmanande mot de grupper i samhället som har de sämsta betingelserna vad avser arbetsvillkor, arbetsmiljö och ekonomi. Möjligheter till meningsfull fritid och rekreation är en viktig rättvisefråga för dessa grupper, men innebär också en investering av samhället för att motverka utslagning. Därför bör frågan om en semesterlönefond med förtur utredas av regeringen. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen tillsätter en snabbutredning med uppgift att inrätta en allmän semesterlönefond. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02A708 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:A708 av m.fl. (s) Ledighet för visst föreningsarbete Erfarenheten visar på att ett av hindren för ett aktivt föreningsengagemang i kommunalt driven verksamhet är att de flesta föreningsmedlemmar inte kan delta i verksamheten under arbetstid. Undersökningar visar att ett ökat föreningsengagemang är särskilt önskvärt när det gäller barnomsorg, komplettering till social hemtjänst, hälso- och sjukvård samt omsorger om psykiskt utvecklingsstörda. Folkrörelse-/föreningsengagemang i omsorgen måste uppfattas som mycket värdefullt för såväl samhället som föreningen och den som får hjälp genom föreningens medlemmar. För att möjliggöra ett ökat engagemang måste rätten till ledighet fastläggas så att arbetstagare skall ha rätt till ledighet från anställning under . Detta bör gälla under förutsättning att ledigheten användes till föreningsarbete som har anknytning till , hälso- och sjukvården eller omsorger om psykiskt utvecklingsstörda och att föreningsarbetet ifråga är betingat av uppdrag som förening åtagit sig att utföra åt kommunen eller landstingskommunen. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om rätt till ledighet för föreningsarbete relaterad till .
mot · GC02A709 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:A709 av m.fl. (s) Ledighet för arbete i föräldrakooperativt daghem Flera undersökningar har visat på att ett hinder för föreningsengagemang i verksamhet inom område bl.a. är att de flesta föreningsmedlemmar inte kan delta i verksamheten . Det gäller särskilt för föreningsdrivna daghem där kravet om arbetsplikt ofta omöjliggör för stora grupper att välja och delta i den kooperativa formen. Ett ökat föreningsansvar med engagerade föräldrar tillför enligt vår mening en väl fungerande barnomsorg ytterligare kvaliteter. Demokratiskt inflytande och social gemenskap innebär att personalen tillföres viktiga komplement. Ett ökat föreningsengagemang på barnomsorgens område är enligt vår mening en väg att förverkliga målen om delaktighet i den offentliga verksamheten, som personalen stöttas i sin yrkesutövning. Bildandet av är ett tecken på det ökande intresset för föräldrakooperativa daghem. /88 fanns drygt 300 föräldradrivna daghem i landet. Flera föräldrar skulle kunna erbjudas den kooperativa samverkansformen som lösningen för sina barnomsorgsbehov om det finnes en rätt till ledighet från anställning för arbete i föräldrakooperativa daghem. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om arbetstagares rätt till högst tio dagars ledighet per barn och år för att bidra med egen arbetsinsats i föräldrakooperativa daghem.