mot · GD02A459 · 1989-01-01 00:00:00 — Motion till 1989/90:A459 av m.fl. (s) Regionalpolitiska insatser i har haft en stark högkonjunktur med högt kapacitetsutnyttjande och brist på arbetskraft. Bilden har varit densamma för . Sysselsättningen har fortsatt att öka och kapacitetsutnyttjandet är bland det högsta som uppmätts i länet . Utvecklingen mot en bättre regional balans har fortsatt. 1 alla län i landet har befolkningen ökat. har haft en ökning av invånarantalet med nära 1 700 personer. Den gynnsamma utvecklingen får dock inte dölja att det råder betydande olikheter i utvecklingstakten mellan olika delar av landet. Den högteknologiska utvecklingen är främst koncentrerad till storstadsområdena och till områden med universitet och tekniska högskolor. Skogslänen och däribland får en allt mindre del av denna utveckling vilket gör dessa regioner sårbara vid en framtida lågkonjunktur. Inom har Bergslagskommunerna svåra problem. Andelen ungdomar minskar snabbt, medan andelen äldre ökar mer än riksgenomsnittet. Andra problem är att industrisysselsättningen minskar och att arbetsmarknaden på mindre orter ofta leder till ett dåligt arbetsutbud, särskilt för kvinnor. är ett av de län som har den allra största andelen deltidsarbetslösa. Det finns också en rad förhållanden som för länet i dess helhet kan komma att leda till mycket svåra problem vid en konjunkturnedgång. Basnäringarna i länet är mycket kraftigt konkurrensutsatta och därmed särskilt konjunkturberoende. De är dessutom mycket energikrävande. Till detta kommer att fjärrstyrningen av de värmländska basindustrierna ökat påtagligt. En rad anläggningar är i utländsk ägo. I sysselsätter den s.k. kablageindustrin (tillverkning av kablar m.m. till framför allt bilindustrin) ett betydande antal personer. Omstrukturering och förändring av den hanteringen inom dessa företag kan innebära betydande inskränkningar av antalet sysselsättningstillfällen. Vi är djupt oroliga för den framtida utvecklingen inom just denna bransch, som sysselsätter ett stort antal personer inom de de- Mot. lar av länet som redan tidigare drabbats hårt av arbetslöshet. rering och eventuella nedläggningar i branschen krävs stora resurser för att ersätta dessa arbetstillfällen. Flera orter i länet är starkt beroende av stålindustrin och skogsindustrin. De sysselsättningsminskningar som skett har inte kunnat uppvägas av en ökning av sysselsättningen inom andra näringar. Vissa orter ligger dessutom så långt från starkare arbetsmarknadsregioner att daglig arbetspendling inte är möjlig. En extra osäkerhet för utvecklingen i länet innebär de ändrade förutsättningarna för jordbruket och EG-anpassningen. Dessa förändringar kan komma att medföra drastiska förändringar i villkoren för det värmländska jordbruket, vilket kan leda till stora svårigheter för levnadsbetingelserna i glesbygden och för möjligheterna att bevara ett öppet attraktivt landskap. Det senare är en förutsättning för att kunna behålla och utveckla turistnäringen i länet. Behov av fortsatt förnyelse Det som redovisats visar att länet ånyo riskerar att hamna i ett mycket besvärligt läge. En eventuell lågkonjunktur kan leda till nya strukturförändringar med stigande arbetslöshet, inte minst på de värmländska bruksorterna. Förnyelsearbetet i länet måste därför pågå med oförminskad kraft. Grundförutsättningarna för näringslivet - kommunikationer, utbildning, forskning och boendemöjligheter - måste förbättras. De stora neddragningarna av arbetsstyrkan vid AB drabbar även de östra delarna av vårt län. Den arbetsmarknad som finns inom / och i Karlskogaområdet är intimt förknippade med varandra och många värmlänningar har sin utkomst inom . Ett särskilt problem är svårigheterna att rekrytera nyckelpersoner till företag i de värmländska bruksorterna. Den begränsade differentieringen av arbetsmarknaden och de långa pendlingsavstånden gör det särskilt svårt att erbjuda anställning åt den medflyttande. Detta problem begränsar allvarligt möjligheterna att utveckla företagen på de mindre och medelstora orterna i länet. Den tilltagande befolkningsökningen och koncentrationen av antalet arbetstillfällen till storstadregionerna innebär ökade problem i dessa områden. Det finns därför stora behov att i ökad utsträckning utlokalisera befintlig verksamhet till sysselsättningssvaga regioner. Utöver statliga verk och myndigheter bör åtgärder vidtas för att även tjänstesektorn omlokaliseras. har mycket stora förutsättningar att ta emot arbetstillfällen från exempelvis . Vi förväntar oss att den aviserade propositionen om regionalpolitik uppmärksammar dessa möjligheter. För att länet skall kunna utvecklas på ett bra sätt krävs goda person- och godstransporter. och andra myndigheter har därför lagt fram utredningen "Värmlandsvision - Samhällsfunktioner och transporter. Utredningen ger en gemensam grundsyn för länets utveckling när det gäller samverkan mellan näringsliv, offentliga organ, arbetsmarknad och transportsystem. Det är av största betydelse för det värmländska näringslivet att det finns möjlighet att nå vissa europeiska centra samt andra delar av landet med dagsbesök. Detta kräver goda flygförbindelser. Stockholmsförbindelserna bör därför förbättras ytterligare. Dessutom bör linjer inrättas för direkt flygtrafik till , och . För att flyget skall kunna utvecklas krävs en ny länsflygplats. Det är därför angeläget att staten aktivt verkar för att en ny länsflygplats kommer till stånd möjligt. För de interregionala kontakterna spelar även järnvägsförbindelserna en stor roll. Därför måste anslutas till snabbtåglinjen StockholmGöteborg. Vidare bör förbindelserna med och förbättras och resestandarden höjas. Det är också angeläget att de nya järnvägssträckningar som planeras i utsträcks via till . En förlängd Svealandsbana skulle väsentligt förbättra möjligheterna till samverkan mellan viktiga samhällsfunktioner som sjukvård och utbildning i stråket Karlstad-Kristinehamn-Karlskoga-Örebro. Vidare skulle arbetspendlingen underlättas avsevärt. För att underlätta pendlingen inom länet och knyta arbetsmarknaderna närmare varandra krävs också en utveckling av järnvägsförbindelserna . Vägar av god standard krävs om länets näringsliv skall klara konkurrensen. Anslagen för vägbyggande i är inte tillräckliga. Med anslag på nuvarande nivå kommer angelägna projekt inte att kunna genomföras inom överskådlig tid och vägstandarden kommer successivt att försämras. Den tekniska utvecklingen på teleområdet sker med stor snabbhet. Det är nödvändigt att vid utbyggnaden av telenätet också tar hänsyn till de regionalpolitiska behov som föreligger i länet. En annan viktig basförutsättning för möjligheterna att utveckla länet är utbildningssystemet. Den kanske viktigaste regionalpolitiska insats som kan göras i är att utveckla högskolan i till ett centrum på nationell nivå för utbildning, forskning och utveckling. Ett sådant centrum skulle väsentligt förbättra näringslivets utvecklingsmöjligheter. måste därför få ett kraftfullt stöd för sin framtida utveckling. I vissa delar av länet finns utbildningscentra som börjat tjäna som utvecklingsmotorer för branscher och för den lokala och regionala utvecklingen. Exempel på sådana centra är i , Rikssågverksskolan i och Gammelkroppa skogsskola. Till dessa kan också räknas de tek nikcentra som växt upp i länet, t.ex. i , , och Mot. Det är nödvändigt att dessa utbildnings- och teknikcentra får statligt A459 stöd för den fortsatta utvecklingen. Stöd till utveckling av näringslivet I finns goda möjligheter att utveckla näringslivet vidare genom att driva förädlingen av länets råvaror längre. Detta skulle ge ökad sysselsättning samt bidra till att minska näringslivets konjunkturkänslighet. Vidareförädlingsinsatser på träindustrisidan skulle också kunna verka vitaliserande inom den värmländska glesbygden. Det regionalpolitiska stödet har haft och har en mycket stor betydelse för denna förnyelse och differentiering av det värmländska näringslivet. Det näringspolitiska arbetet i länet visar klart att det är nödvändigt att kommunerna kan erbjuda lokaler dels för företag som vill expandera, dels för att underlätta nyetableringar. Detta bör beaktas och komma till uttryck i den nya regionalpolitiska modell som aviserats. Av stor betydelse i är att stöd kan utgå till turistnäringen och detta bör i första hand riktas mot de s.k. primära rekreationsområdena inom länet. Turismen är i många områden den enda näring som kan komma ifråga när det gäller att skapa nya arbetstillfällen. Turismen bidrar också till att serviceföretag och andra serviceinrättningar kan behållas i glesbygden. Glesbygdsstödet har möjliggjort en offensiv och utvecklingsinriktad glesbygdspolitik. Trots detta har det inte varit möjligt att i önskad utsträckning tillgodose behovet av stöd. Det är nödvändigt att ökade resurser ställs till förfogande. De regionalpolitiska projektmedlen har inneburit en förnyelse och effektivisering av det regionala utvecklingsarbetet. Betydelsefulla satsningar på framtidsinriktade projekt har kunnat göras. Dessa medel är särskilt viktiga för skogslänen. Länsanslagen bör ges en ännu mer markerad regionalpolitisk profil. Som framgår av lägesbeskrivningarna är Bergslagskommunerna i länet särskilt utsatta. De riskerar också att få de största problemen vid en framtida lågkonjunktur. Detta bör beaktas vid fördelningen av de regionalpolitiska medlen och vid beslut om olika utvecklingsinsatser från regeringen och de centrala myndigheterna. Särskilt viktigt är att alla de projekt och förslag till insatser som kommit fram genom Bergslagsdelegationen genomförs. Detta kan ske t.ex. genom att länsstyrelserna och utvecklingsfonderna i Bergslagslänen får särskilda resurser. Invandringen till länet är betydande. Invandrarna är ofta välutbildade och de utgör en resurs som måste tas till vara. Det är angeläget att den undervisning som ges i bl.a. svenska språket i betydligt större omfattning än varvas med praktik på arbetsplatser ute i samhället. 1989/90 A459 pågår i Vänerlänen ett projekt - Laxfond - för att bevara och utveckla bestånden av unika stammar av lax och öring. Förutsättningar för en betydande utveckling av sportfisket och förbättrade villkor för yrkesfisket skall därigenom kunna skapas. Verksamheten har finansierats genom bidrag främst från berörda kommuner, länsstyrelser och landsting. För att trygga Laxfond framtida verksamhet krävs dock en långsiktigt stabil ekonomi. Detta torde dock endast kunna ske om statsmakterna uttalar sitt stöd för och bidrar till finansieringen av en fond som kan garantera Laxfondens fortsatta verksamhet. Det är också viktigt att uppmärksamma kulturens betydelse i den framtida regionalpolitiken och i arbetet med lokal och regional utveckling. Enligt vår uppfattning är med sin kulturella bakgrund ett lämpligt försöksområde för en kraftfull kulturell satsning. Regeringen bör få uppdrag att utreda hur en sådan utveckling kan åstadkommas. I motionen har framhållits att det föreligger stora risker att en kommande lågkonjunktur kommer att medföra fortsatta strukturåtgärder. Dessa kan komma att leda till arbetslöshet, utflyttning och utarmning främst av länets bruksorter. Utvecklingen i fordrar en långsiktig strategi i regeringens och de centrala myndigheternas regionalpolitiska arbete. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av regionalpolitiska insatser i . Ett livskraftigt jordbruk i länet är nödvändigt för att kunna behålla och utveckla en levande landsbygd. Den ekonomiska situationen för många lantbrukare är besvärlig. Det finns i den nuvarande situationen en stor oro . En väntad avreglering av jordbruket måste enligt vår mening följas av ett kraftfullt regionalpolitisk! stöd till jordbruket. Ett sådant stöd är det allra bästa sättet att kunna bevara ett öppet landskap. Satsningen på alternativa odlingsformer och grödor bör stödjas och utveckling av teknik för mer småskaliga verksamheter bör intensifieras. Detta bör också förbättra möjligheterna att bo och leva i glesbygder. () () () ()