ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Fö18 · 1989-03-21 00:00:00 — Motion till 1988/89:Föl8 med anledning av prop. 1988/89:110 om handläggningen av ärenden om tillstånd till vapenfri tjänst, m.m. I proposition 1988/89:110 föreslår regeringen att tillstånd till vapenfri tjänst i första instans ska avgöras av en ny myndighet, vapenfristyrelsen. Vapenfristyrelsen ska också ansvara för utbildning, uttagning till tjänstgöring och krigsplacering av vapenfri tjänstepliktig. Till styrelsen föreslås knytas ett särskilt lekmannaorgan för tillståndsprövningen. Det är viktigt att dessa grannlaga prövningar av skälen till att få göra vapenfri tjänst blir sakliga och rättvisa. De bästa förutsättningarna för detta skapas om det finns ett starkt lekmannainflytande på besluten. Hitintills har detta inflytande garanterats genom prövningen i andra instans av vapenfrinämnden. I propositionen talas enbart om rådgivande organ. Jag anser att lekmannainflytandet ska finnas i styrelsen och inte i ett lekmannaråd med oklara befogenheter. Lekmannarepresentanterna ska ha ett avgörande inflytande på besluten. Jag anser också att rätten att överklaga till regeringen ska bibehållas av rättssäkerhetsskäl. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar om ett starkt lekmannainflytande i vapenfristyrelsen i enlighet med motionen, 2. att beslutar bibehålla rätten att överklaga beslut om vapenfri tjänst till regeringen.
mot · GC02Fö19 · 1989-03-21 00:00:00 — Motion till 1988/89: Fö 19 av m.fl. (mp) med anledning av prop. 1988/89:110 om handläggningen av ärenden om tillstånd till vapenfri tjänst, m.m. Handläggningen av ärenden om tillstånd till vapenfri tjänst vållar mycket bekymmer och omgång. Vi förstår regeringens ambition att få administrativt och ekonomiskt bättre ordning, men menar att propositionens förslag kan innebära att de som söker vapenfri tjänst fåren svagare ställning. Människor som av djup övertygelse inte kan kompromissa med sin mänskliga natur och bära vapen mot sina medmänniskor bör ha samhällets stöd för sin hållning. Dagens värnpliktssystem borde utvidgas till en allmän samhällstjänsteplikt för både män och kvinnor. Inom dess ram skulle rymmas totalförsvarsarbete i dess vidaste mening. Där skulle finnas plats för vård av människor och natur, räddningstjänst, utbildning för civilmotstånd och vapentjänst. Ungdomar kunde då på ett odramatiskt sätt efter mönstringsförfarande och samråd placeras i den verksamhet för samhällets värn och fortbestånd som var och en har bäst fallenhet för. skulle dock placeringsmyndigheten ha ett ansvar för att krigsmakten fick en rekrytering som sammantaget utgjorde ett tvärsnitt av folk. Samhällstjänstsystemet borde på ett avgörande sätt kunna främja solidariteten i vårt samhälle och ge en ökad förståelse mellan militära och civila försvarsarbetare. I avvaktan på att en utredning tar fram ett mera konkret förslag till hur en allmän samhällstjänsteplikt bör utformas bör man vara mycket försiktig med förändringar i nuvarande system. Förslaget att sammanföra vapenfrinämnden och vapenfristyrelsen innebär att samma myndighet blir prövande, beslutande och verkställande. Detta reser krav på att besluten kan överprövas av en myndighet som besitter ett stort mått av mänsklig integritet och står mycket fri från olika partsintressen. I denna sak tror vi att vårt vanliga domstolsväsende, lämpligen tingsrätterna med viss lokal bedömningsförmåga, är bättre skickade än någon specialsammansatt domstolsliknande myndighet eller regeringen. Vi föreslår i avvaktan på ett förslag om samhällstjänst att man bibehåller nuvarande ordning med vapenfrinämnden och separata myndigheter. De kan dock lämpligen samlokaliseras till . Därtill bör tillses att vapenfrinämnden sammansätts av människor som står mycket fria gentemot militära myndigheter och intressen. Med stöd av det anförda hemställs att med hänvisning till vad i motionen anförts avslår proposition 1988/89:110. () ()
mot · GC02Fö4 · 1989-03-16 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Fö4 av och (båda c) med anledning av prop. 1988/89:80 om verksamhet och anslag för det militära försvaret m.m. under /90 I proposition nr 1988/89:80 tas bi a upp frågan om totalförsvarets geografiska indelning på högre regional nivå. Som underlag för propositionen finns en utredning av generaldirektör . Regeringen väljer att begränsa reformen till att avse en sammanslagning av Östra militärområdet med Bergslagens militärområde och av motsvarande civilområden. Den fråga som i sammanhanget måste aktualiseras gäller huruvida skall föras till Nedre militärområde istället för till Östra som förordas i propositionen. 1 den bakomliggande utredningen påtalas att det finns goda civila skäl att föra till Nedre och denna ståndpunkt har i utredningen ytterligare framhållits i ett särskilt yttrande. Det måste understrykas att de militära och andra aspekter som kan finnas i organisationsfrågan måste anses ha relativt underordnad betydelse. Behovet av samverkan mellan de olika områdena är ändå betydande eftersom en eventuell fiende knappast kan tänkas ta hänsyn till vår administrativa indelning i sina aktiviteter. Att föra till Nedre miltär- och civilområde skulle för området självt vara det naturligaste och dessutom skulle en sådan indelning vara en styrka för stabiliteten och underlaget för Nedre militär- och civilområde och underlätta den vidare samordningen. Av synnerlig vikt är naturligtvis också yttrandet från i , vilken uttalat sig för att tillhöra Nedre . Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att skall tillhöra Nedre militär- och civilområde i enlighet med det i motionen anförda. () ()
mot · GC02Fö5 · 1989-03-15 00:00:00 — av och (båda vpk) med anledning av prop. 1988/89:80 om verksamhet och anslag för det militära försvaret m.m. under /90 I propositionen tas bl.a. upp totalförsvarets geografiska indelning på högre regional nivå. Vi vill i den här motionen ta upp en fråga av bl.a. geografisk karaktär för civilförsvarets del. Även om vi väl vet att frågan om inrättandet av en civilförsvarshögskola i olika omgångar avvisats av med bl.a. motiveringen att ärendet utreds och bereds t.ex. inom försvarsdepartementet, så vill vi ändå föreslå att pröva möjlig lokalisering av högskolan. I motionen föreslår vi att i det fall en civilförsvarshögskola inrättas uttalar att bör bli lokaliseringsort. finns olika för civilförsvaret vitala ansvarighetsfunktioner lokaliserade till . Nämnas bör och för beteendevetenskapliga studier. Vidare finns försvarets sjukvårdsstyrelse och delar av försvarets förvaltningsskola i . På den militära sidan kommer en stor anläggning för ABC-övningar att förläggas vid Villingsbergs skjutfält. Vi vill också i sammanhanget peka på den kompetens som finns samlad och som successivt byggs upp i samarbete mellan i och A9 när det gäller katastrof- och verkskyddsövningar. ligger geografiskt bra till i det fall ett samarbete med Sivilforsvarets Centralskole i är önskvärt. Eftersom en civilförsvarshögskola bör ha en civil prägel ser vi det som naturligt att den samarbetar med , vilken har en väl dokumenterad kompetens för utbildning inom områdena ledarutveckling, samhällsplanering, samhällsutveckling, kommunikations- och informationsteknik, psykologi, pedagogik, datorsystem och datakommunikation. Utöver nämnda områden bör nämnas högskolans lärarutbildning vad gäller områden som didaktik, metodik och och pedagogik som en intressant samarbetspartner för ledarutveckling inom civilförsvaret. Som synes skulle en etablering av en civilförsvarshögskola till mycket väl kunna motiveras av bland annat de samordningsvinster vi pekat på. Vi ser inget hinder i att högskolan förläggs till och att t.ex. ÖCB är lokaliserad till . I det sammanhanget kan det erinras om organisationsstrukturen vad gäller all annan utbildning i och dess olika geografiska lokaliseringar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sägs om lokalisering av en civilförsvarshögskola till . (vpk) (vpk) 1988/89 Fö5 1 * 1988189.
mot · GC02Fö9 · 1989-03-16 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fö9 av Tom () med anledning av prop. 1988/89:80 om verksamhet och anslag för det militära försvaret m.m. under /90 I propositionen föreslås att anläggningen i bibehålles och långsiktigt utnyttjas för - kontor för östra värnpliktskontoret Anläggningen i tillhör en av de få anläggningar som har ett betydande värde på den civila fastighetsmarknaden som värdet från försvarssynpunkt är obefintligt. Östra värnpliktskontoret och datacentralen kan med fördel lokaliseras till andra och billigare lokaler. Kustartilleriets skjutskola bör inte lämpligen ligga mitt i ett stort villaområde. Denna utbildning torde med fördel kunna förläggas till befintliga anläggningar i eller , orter där kustartilleriet kommer att få lediga lokaler genom en minskad verksamhet. Flottans behov av konferensansläggningar torde också kunna lösas på enklare och billigare sätt än genom att behålla . Anläggningen i betingar ett stort värde som flottan har omfattande behov av investeringsmedel för att klara en önskvärd utbyggnad av en andra ubåtsjaktstyrka. De medel som en försäljning av kan inbringa bör därför utnyttjas som grund till investering i ett nytt ytstridsfartyg för flottan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att marinens tidigare skola i bör försäljas, samt att intäkterna från försäljningen i första hand skall användas för beställning av nytt ytstridsfartyg från .
mot · GC02Ju10 · 1989-03-21 00:00:00 — av m.fl. (mp) med anledning av prop. 1988/89:108 om säkerhetspolisens inriktning och organisation m.m. I den föreliggande propositionen presenteras förslag till nya riktlinjer för säkerhetspolisens arbete baserade på vissa principiella ställningstaganden om polisverksamheten rörande brott mot rikets säkerhet. Med tanke på den pågående debatten i vårt land om huggning, åsiktsregistrering, åsidosättande av lagen, etc., etc., - som bl.a. lett till de öppna KU-förhören - så är det synnerligen väsentligt att de framtida besluten om säkerhetspolisen och dess verksamhet vilar på en total och fulländad demokratisk grund. Av dessa skäl kan vi inte finna annat än att det måste vara en absolut nödvändighet att samtliga i invalda partier har en representant i och också i säkerhetspolisen - om beslutar att denna skall särbehandlas i enhets- och ledningshänseende - för att den parlamentariska insynen skall kunna garanteras fullt ut. Samma sak måste gälla vid skapandet av riktlinjerna för säkerhetspolisens verksamhet, där regeringen föreslår att samråd endast skall ske med de partier som f.n. sitter i utrikesnämnden. Detta skulle således innebära att de gröna och vpk ställdes utan insyns- och påverkandemöjlighet vad gäller säkerhetspolisens verksamhetsuppbyggnad trots att av svenska folket givit dessa partier förtroendet att verka för landets och medborgarnas bästa. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att samtliga i invalda partier skall medverka i samrådet i framtagandet av riktlinjer för säkerhetspolisens framtida verksamhet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att samtliga i invalda partier skall ha insyn i såväl som säkerhetspolisens arbete. () Hans Leghammar (mp) gotab 88459, 1989
mot · GC02Ju3 · 1989-03-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1988/89:108 om säkerhetspolisens inriktning och organisation m.m. Ju3-10 1 propositionen föreslås att den parlamentariska styrelsen i () skall få en mera aktiv roll också vad gäller granskning och uppföljning av säkerhetspolisens verksamhet. Man skall nära följa verksamheten med avseende på tillämpning av riktlinjer som regeringen utfärdar. Man skall också avrapportera granskningen till regeringen. Tjänstemännen vid myndigheten skall biträda styrelsen i den utsträckning som begärs. Ordförande i är rikspolischefen. Vid förfall för denne är chefen för säkerhetspolisen ordförande vad gäller säkerhetspolisens ärenden. Därest lekmännen i styrelsen vill rikta kritik mot verksamheten vid säkerhetspolisen måste de därför rikta kritik mot sin egen ordförande. är det så att denna ordförande, i egenskapen verkschef, skall vara behjälplig att ta fram underlag för kritiken. Enligt min mening leder den planerade organisationen till en oklar rollfördelning där det ytterst kan ifrågasättas om lekmannastyrelsen i varje situation kan vara säker på att alla relevanta uppgifter kommer fram. Det kan t ex vara så att ordföranden inte själv vill delta i kritik av verksamheten men heller inte vill markera oenighet med lekmannastyrelsen genom avgivande av reservation. En mera tillfredsställande ordning vore att leddes av en lekmannaordförande, en ordning som många andra verksstyrelser numera har. Verkschefens ansvar mot organisationen och som föredragande i styrelsen skulle därmed tydligare kunna markeras. Lekmannastyrelsen skulle också genom en sådan ordning kunna agera friare och därmed bättre fylla sin granskande roll som stöd för regeringen. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag innebärande att en av lekmannarepresentanterna kan utses till ordförande i . 1 1988/89.
mot · GC02Ju5 · 1989-03-20 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju5 av m.fl. (vpk) med anledning av proposition 1988/89:108 om säkerhetspolisens inriktning och organisation m.m. Det är av stor betydelse för vårt lands säkerhet att vi förfogar över en effektiv och omdömesgill säkerhetstjänst. Tyvärr synes alltför ofta kompetens och omdömesförmåga inom SÄK ha överskuggats av paranoida politiska vanföreställningar. Vissa åsiktsriktningar, enkannerligen på vänsterkanten, har utan grund stämplats som hot mot landets säkerhet, medan reella hot försummats eller nonchalerats. Detta missförhållande äventyrar inte bara landets säkerhet utan också rättssäkerheten. Efter alla avslöjanden om missförhållanden inom SÄK är det nu hög tid att genomgripande förändringar sker inom säkerhetstjänsten. På några punkter föreslår nu regeringen förändringar som vi välkomnar. Det gäller t ex förslaget att säkerhetspolisen skall tillföras specialkunskaper bl a på det utrikespolitiska området - ett förslag som vpk för övrigt väckt i en partimotion till årets . Förslaget om personalcirkulation ansluter vi oss också till. Säkerhetstjänsten måste med nödvändighet arbeta hemligt. Desto viktigare är det då att se till att säkerhetspolisen inte utvecklas till en stat i staten och till ett hot mot vår demokrati. En omfattande demokratisk och parlamentarisk insyn i verksamheten är nödvändig. Här är bristerna mycket stora. och regeringens slutsats att insynen fungerat väl genom den parlamentariska representationen i saknar all grund. Parlamentarikerna har inte visat förmåga (eller vilja?) att göra något åt de missförhållanden som tid efter annan kommit till offentlighetens kännedom. Det finns därför anledning att förstärka den parlamentariska representationen och ge samtliga i företrädda partier representation i samt öka styrelsens befogenheter. Detta är emellertid inte tillräckligt. En särskild med företrädare för samtliga riksdagspartier bör inrättas. Denna nämnd bör ges vittgående insyn i och kontroll över säkerhetspolisens arbete. Nämndens verksamhet bör inte inskränkas till månatliga sammanträden utan den bör kontinuerligt följa och granska säkerhetspolisens verksamhet. Förslaget att regeringen skall ge riktlinjer för säkerhetspolisens arbete efter överläggningar med företrädare för oppositionspartierna ansluter vi oss till. Men självklart bör dessa överläggningar äga rum med företrädare för samtliga riksdagspartier. Kopplingen till utrikesnämnden, där olyckligtvis ett par partier är orepresenterade, är obegriplig och kan enbart uppfattas som en diskriminering av vpk och de gröna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar om inrättandet av en med representation av samtliga riksdagspartier, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om verksamhet, 3. att beslutar att samtliga riksdagspartier skall företrädas i , 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om överläggningar med samtliga riksdagspartier i samband med att riktlinjer utfärdas för SÄPOs verksamhet. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02Ju6 · 1989-03-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1988/89:108 om säkerhetspolisens inriktning och organisation m.m. I propositionen föreslås bl.a. att godkänner de riktlinjer som civilministern i propositionen förordat i fråga om säkerhetspolisen beträffande ledning och parlamentarisk insyn. I detta hänseende uttalar civilministern under avsnittet statsmakternas styrning att regeringen bör utfärda riktlinjer för säkerhetspolisen och att riktlinjerna bör tillkomma efter samråd med partiledarna för de partier som är företrädda i utrikesnämnden. Riktlinjerna bör utfärdas i samband med regeringens regleringsbrev för säkerhetspolisen. I propositionen uttalas vidare att det av sekretesskäl inte är lämpligt att, såsom sker beträffande den öppna polisen, frågor om närmare riktlinjer för säkerhetspolisen behandlas i samband med budgetbehandling. Jag delar i princip denna uppfattning. Både utrikespolitiska och säkerhetspolitiska skäl talar för en sådan grundsyn. Här finns emellertid en risk för en konflikt med principerna för budgetbehandling. Såsom anges i propositionen förekommer det i nuvarande ordning att i samband med budgetbehandlingen i fråga om säkerhetspolisens verksamhet tar ställning till mera övergripande frågor. Det är också självklart att så bör ske i samband med anvisning av medel och att det beredande utskottet måste ha underlag för sitt ställningstagande till regeringens budgetförslag. Enligt mitt synsätt är det alltså rimligt att de närmare riktlinjerna för säkerhetspolisens verksamhet i detalj utformas på det sätt som förordas i propositionen. Det är emellertid från parlamentariska utgångspunkter minst lika rimligt att frågor om riktlinjerna i huvuddrag och frågor om ändringar häri blir föremål för ställningstagande och bedömning i samband med budgetbehandlingen. En annan sak är att det beredande utskottet framgent såsom inhämtar underlag för sitt ställningstagande i särskild ordning (jfr. 1971:1 bilaga 4 s. 26 och JuU 1987/88:23 s. 2). Mot denna bakgrund bör vid sitt ställningstagande till den här aktuella propositionen som sin mening ge regeringen till känna att i detta sammanhang bör gälla - utöver vad civilministern förordat - att frågor om allmänna riktlinjer för säkerhetspolisens verksamhet i huvuddrag och ändringar häri bör behandlas av såsom ovan sagts. Med anledning av ovanstående hemställs att beträffande riktlinjer i fråga om säkerhetspolisen såvitt gäller ledning och parlamentarisk insyn som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen.
mot · GC02Ju7 · 1989-03-21 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju7 med anledning av prop. 1988/89:108 om säkerhetspolisens inriktning och organisation m.m. Propositionen tar upp och behandlar några principiella frågor som rör säkerhetspolisens inriktning och organisation. I allt väsentligt är föredragande statsråds förslag bra och kommer att ge stadga och integritet åt säkerhetspolisen som organisation inom . Att aktivera lekmän att mer aktivt ta del i de frågor som rör säkerhetsavdelningen är positivt för båda parter. har en närmare kontakt med politiker efterfrågats av säkerhetsavdelningens personal. Frågan om personalrörlighet har väckt ett berättigat uppseende. Föredragande statsråd väljer i förslaget att till skillnad från kommittén föreslå att denna cirkulation endast skall gälla spanare och livvakter. När det gäller spanare, är detta personal som också har andra uppgifter i organisationen. Spanare skapar snabbt ett kontaktnät som är högst personligt och som förloras om spanaren övergår till annan verksamhet. Säkerhetsavdelningens personal på spaningssidan är ofta invecklad i arbetsuppgifter med mycket långt utdraget förlopp. Att föreslå en ordning där dessa byts ut är att i vissa fall avbryta en kvalificerad spaning som är i sitt slutskede. Det finns mycket som talar för att skickliga spanare kan komma att övergå till annan polisiär verksamhet om förslaget antas. Därmed förloras som exempelvis RPS framhåller i sitt remissyttrande kompetens; under alla förhållanden kommer förslaget att leda till oro och lägre prestationer. Det kan knappast vara i regeringens eller intresse att försvaga säkerhetspolisens spaningsverksamhet i ett läge när aktiviteterna på informationssidan kanske är högre . som ett neutralt och alliansfritt land är den plats som lockar många kontakter. Om en cirkulationscykel skall beslutas bör den i vart fall inte understiga femton årsperioder. Med den aktiva personalpolitik som statsrådet efterlyser inom säkerhetspolisen torde riskerna för inkapsling vara små och därmed skulle personcirkulation för spanare inte krävas. Mot bakgrund av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den kompetensskada som en personalcirkulation för spanare inom säkerhetspolisen medför.
mot · GC02Ju9 · 1989-03-21 00:00:00 — av och (båda s) med anledning av prop. 1988/89:108 om säkerhetspolisens inriktning och organisation m. m. I propositionen tar regeringen upp betydelsen av att säkerhetspolisens ledning får en hög kompetens och kan verka med gott omdöme förankrat på många av samhällslivets områden. Chefen skall därför rekryteras ur samma krets som kan komma i fråga som verkschefer och särskild hänsyn skall tas till insikter och erfarenheter i allmänna samhällsfrågor. Detta är utomordentligt väsentligt och bör ytterligare understrykas. För att ytterligare förstärka ledningsfunktionen bör dock även det parlamentariska inflytandet öka. Ledningen bör få en annan status genom att en särskild styrelse för säkerhetspolisen tillsätts. Den bör emellertid ha en nära kontakt med , eventuellt i form av samma personer i båda styrelserna. Säkerhetspolisens organisation och arbetsuppgifter på regional- och länsnivå bör även den ytterligare uppmärksammas i behandling av propositionen. På den regionala nivån, som sammanfaller med de sex militärområdena, bör av många skäl ökade satsningar ske, delvis på bekostnad av länsnivån. Den hotbild man kan se får allt mer anknytning till ekonomiska konflikter och försörjningsberedskap vilket i ökad utsträckning även bör påverka säkerhetspolisens verksamhet. Detta kräver mera specialistfunktioner även regionalt, men också en ökad samverkan med andra myndigheter och näringsliv. Ett annat skäl för en förstärkning av den regionala organisationen är att det krävs både en öppen och en sluten avdelning i varje region. På länsnivå bör arbetsuppgifterna begränsas till spanings- och vissa bearbetningsuppgifter samt kontaktverksamhet. Regionsektionernas säkerhetsskydd, som ingår i den öppna delen av verksamheten, skall i princip utföra alla uppdrag där publika evenemang ingår. Det kan gälla liwaktsuppdrag inom regionen, olika typer av säkerhetsskyddsundersökningar samt teknisk rådgivning till myndigheter och företag. Detta bör beaktas i rekryteringen, framför allt en förstärkning av den tekniska kompetensen men även vad gäller inom industri- och företagsfrågor. En viktig merit vid all rekrytering till säkerhetspolisen bör vara ett dokumenterat samhällsintresse i ett brett perspektiv. För att få in personal med en bred erfarenhet av utredningsarbete bör rekryteringen dessutom ske från olika åldersgrupper inom den öppna polisverksamheten och inte ensidigt inriktas mot yngre befattningshavare, vilket har skett under senare 14 Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det parlamentariska inflytandet över säkerhetspolisens ledning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att den regionala organisationen bibehålls och förstärks, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att rekryteringen bör ses över. () ()