mot · GD02Bo12 · 1989-10-04 00:00:00 — Motion till 1989/90: Bo 12 med anledning av prop. 1988/89:154 om en ny regional statlig förvaltning Lantmäteriets organisation i länen består av ett länskontor (överlantmätarmyndigheten) och ett varierande antal lokala kontor (lantmäteridistrikt med ev. lokalkontor). Överlantmätaren, som är anställd hos , har ansvar också för distrikten. Verksamheten lokalt omfattar både myndighetsuppgifter och uppdrag inom lantmäteriets kunskapsområden. Båda slagen av uppgifter är avgiftsfinansierade. Kombinationen av myndighetsuppgifter och uppdrag är viktig för att kunna utnyttja både personalen och den lokala förankringen effektivt och att därigenom dels behålla ett tillräckligt arbetsunderlag för hela den spridda distriktsorganisationen, dels hålla kostnaderna för myndighetsuppgifterna nere. ställs dock särskilda krav på chefernas förmåga som företagsledare. Det relativt stora inslaget av uppdrag () ger lantmäteriet en särställning bland de myndigheter som är aktuella i anslutning till frågan om samordnad länsförvaltning. Ytterligare markeras en sådan särställning av att lantmäteriets myndighetsuppgifter för fastighetsbildning numera är avsevärt mera knutna till den kommunala planläggningen och till kommunala myndigheter än till länsplaneringen och länsmyndigheterna. Lantmäteriet har brottats med ekonomiska svårigheter. Till en inte oväsentlig del har dessa berott på styrningsformerna för den lokala verksamheten. Det var t.ex. stora skillnader i resultatet i olika län utan att detta kunde förklaras av yttre förhållanden. Lednings- och styrfrågorna kom därför att uppmärksammas särskilt. Genom interna försök började lantmäteriet att söka mer rationella former för en stark decentralisering med samtidig ökning av effektiviteten. Utrednings- och försöksverksamheten har successivt behandlats i verkets politiska sammansatta styrelse under full enighet om vilka slutsatser och ståndpunkter den borde leda till. har framfört sina förslag i en rapport satsar för 90-talet som överlämnades till regeringen. Det kan nämnas att lantmäteriet uppnått goda ekonomiska resultat. Enligt lantmäteriverkets förslag skall det i varje län finnas ett särskild kontor för arbetsuppgifter med anknytning till andra statliga länsmyndigheter. Detta kontor, som skall ledas av överlantmätaren, kan tillgodose alla de praktiska behov som en samordnad länsförvaltning rimligen kan ställa på Mot. 1989/90 lantmäteriet. Enligt förslaget skall däremot den lokala verksamheten ledas Bol2 av de lokala enhetscheferna med ansvar direkt till en avdelningschef inom lantmäterieverket. Denna avdelningschef ansvarar i sin tur för en viss grupp län. I regeringens proposition 1988/89:154 föreslås att fastighetsregistreringen bryts ut ur länsstyrelserna och organiseras inom lantmäteriets länskontor. Detta överensstämmer med lantmäteriverkets förslag. Emellertid görs i propositionen också ett uttalande om lantmäteriets lokala organisation. Jag vill betona att förslaget bygger på att det i varje län skall finnas en under lantmäteriverket direkt ansvarig chef med uppgift att ansvara för den lokala lantmäteriverksamheten i länet och att verka för samordning mellan lantmäteriets verksamhet och andra verksamheter i länet. Enligt vår mening bör inte lantmäteriets interna och lokala organisation behandlas i samband med beslutet om en samordnad länsförvaltning. bör därför inte ta ställning i denna fråga. Frågan om lantmäteriets interna styrning bör till de delar den regleras genom författning behandlas inom . Med hänsyn till lantmäteriverkets ekonomiska ansvar bör verkets förslag i ämnet ges stor tyngd. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande lantmäteriverkets organisation och ledning.