mot · GC02K429 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:K429 av m.fl. (s) Förhandsgranskning av videogram Innehavet av videoapparater har ökat kraftigt, nästan hälften av svenska folket kan se videofilm i hemmet. Utbudet av videofilmer har haft samma utveckling. Vi lägger ner så mycket pengar på videofilmer som på bio. Till största delen används videon till att spela in TV-program medan ungdomsgrupperna tittar i större utsträckning på videofilmer. Utbudet av nya filmtitlar ökar och de ges ut i allt större upplagor. Flertalet titlar har varit biofilm och har därmed genomgått en förhandsgranskning. Likaså har den frivilliga förhandsgranskningen ökat. Videobranschen är också mån om att det sker en sanering för att få bort så mycket som möjligt av det grova våldet och har därför vidtagit åtgärder. Det är bra för det behövs åtgärder av skilda slag inom olika områden för att förbättra kvaliteten i filmutbudet och om möjligheterna till att välja god film ska öka. Trots dessa insatser kommer det att finnas ett utbud av videofilmer med våldsinslag av olika grad. De filmer, där man redan före kan ana att de inte skulle passera en prövning, kommer givetvis inte att ställas inför en granskning. Barns och ungdomars behov av spänning och skräck styr naturligtvis valet av videofilmer. Det är just därför stor risk att valet faller på filmer som innehåller grova inslag av våld och man kan inte begära att de ska kunna avgöra om de bör se filmerna eller ej. Hög konsumtion av videovåld kan bidraga till att många, många ungdomar inte mår bra. Det kan också ge avtrappningseffekter som att man tål mer och mer våld. Det är risk för att man tillsist tappar verklighetsförankringen och känner mindre avsky för våld. Föräldrarnas möjligheter att påverka valet av filmer är begränsade. Dels måste man ha kunskaper om innehållet, om grövre våldsinslag ingår i filmen, dels hyr och ser ungdomarna filmerna tillsammans. Även om det finns begränsningar för uthyrning av filmer med våldsinslag till personer finns det ingen garanti för att inte yngre personer tittar på dessa filmer. Hemmagjorda kopior cirkulerar mellan olika ungdomsgrupper. Med ett ökat utbud av nytillkommande filmer blir det allt svårare för föräldrar och andra vuxna att hålla sig underrättade om filmernas innehåll och ta del av dem för att vid behov anmäla dem till en eftergranskning. Forskning och kunskapsspridning om våldsskildringarnas effekter måste ökas. En bred upplysningsverksamhet för att nå attitydförändringar samt underlätta för föräldrar och ungdomar att göra medvetna val och efterfråga kvalitetsfilmer bör påbörjas. Nuvarande lagstiftning och andra frivilliga åtgärder är inte tillräckliga för att få bort de grova våldsinslagen i videofilm . 1988/89 utan en obligatorisk granskning av alla videogram, ett liknande förfarande K429 som det som sker med biofilm och videogram för offentlig visning bör införas. Dessutom krävs ett ökat stöd till information och kunskapsspridning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en lag om allmän förhandsgranskning av alla videogram samt ökat stöd till informationsverksamheter. () ()