ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Fi203 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi203 av m.fl. (c, m, fp) Avskaffande av löntagarfonderna Motiven för att införa de kollektiva löntagarfonderna var att i första hand genom s.k. vinstdelning bidra till att bryta den onda cirkel som består i att höga vinster alltid tenderar att följas av kraftig löneglidning vilket i sin tur leder till högre inflation och försämrad tillväxtkraft. kan konstateras att löntagarfonderna inte haft någon mätbar dämpande inverkan på löneglidning och avtalade löneökningar utan att vår löneutveckling fortsätter att vara ogynnsam gentemot våra konkurrentländer. Någon uttalad återhållsamhet från arbetstagarorganisationerna med hänvisning till löntagarfonderna har inte framkommit. Den höga sysselsättningsnivån och bristen på arbetskraft har drivit upp lönerna betydligt snabbare än i konkurrentländerna. Ett annat av de uppsatta målen var att ge löntagarna ett direkt ansvar för riskkapitalets användning och allokering som de får del i framtida vinster och ett ökat inflytande. Eller klarare uttryckt ge de centrala arbetstagarorganisationerna ett ytterligare inflytande över kapitalets användning. Detta mål framträder också allt tydligare i takt med att de andra motiven förbleknar. Vid slutet av kan fonderna ha ett värde på . I takt med ökade resurser har löntagarfonderna också sökt sig in på småföretagsområdet, vilket innebär att småföretagen via vinstdelningsskatt och den särskilda tilläggspensionsavgiften får betala sin egen socialisering. För att ekonomin skall ha en god balans krävs en god framtidstro inom näringslivet. En ökad framtidstro som också leder till ytterligare investeringar. Detta gäller inte minst i de mindre och medelstora företagen. Där tas besluten om investeringar av människor som själva byggt upp sin rörelse och därför mer direkt är beroende av vad som väntar . De beslut som tas i denna företagskategori är också av avgörande betydelse för sysselsättningen. skapas av de nya jobben i det privata näringslivet i mindre och medelstora företag. Den enda garantin som dessa företag har för att få konkurrera på likvärdiga villkor är att marknaden är fri. finns ett stort antal offentliga konkurrenshinder som försvårar småföretagens villkor. Och tyvärr tycks antalet snarare öka än minska. Med den inställning till fri företagsamhet byggd på enskilt ägande som visats från delar av den fackliga rörelsen finns det befogad anledning att befara att de kollektiva löntagarfonderna successivt kommer att förstärka dessa konkurrenshinder. Ett belysande exempel är den utredning inom () som föreslagit införandet av flera nya kollektiva fonder som skall ge löntagarorganisatio- Mot. nema ännu mer makt över kapitalbildningen. Därför bör de kollektiva Fi203 Med stöd av det anförda hemställs att beslutar avskaffa de kollektiva löntagarfonder som infördes genom proposition 1983/84:50. () () . Högmark (m) () () () ()
mot · GC02Fi204 · 1989-01-20 00:00:00 — 1988/89 :Fi204 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:N254 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om frisläppande av investeringsfonderna. () () () () () () ()
mot · GC02Fi206 · 1989-01-23 00:00:00 — 1988/89: Fi206 Löntagarfonderna har funnits och deras värde uppgår till bortåt . Inget av de många olika mål som ställts för fonderna genom årens lopp har uppnåtts. Inget nytt riskvilligt kapital, inget större inflytande för löntagarna, inte lägre lönekostnadsutveckling, inte tryggare pensioner osv. Härtill kommer att kommuner och landsting fonderna tillförs medel, enligt beräkningar av SCB, måste betala ungefär 1.500 milj. kr. Dessa pengar kunde givetvis använts på annat sätt. Exempelvis motsvarar kommunernas årliga inbetalning på ca 130 milj. kr. i dagens penningvärde kostnaden för 5.000 daghemsplatser. hemtjänstservice åt ca 11.000 personer eller 1.200 vårdplatser på ålderdomshem. Landstingens årliga betalning om ca 80 milj. kr. motsvaras av 500 sjuksköterskor, 2.000 höftledsoperationer eller drygt 8.000 starroperationer. Fonderna infördes mot svenska folkets vilja och därtill med mål som de inte uppfyllt. Fonderna kan alltså utan saknad (förutom av ett fåtal fondsocialister) avskaffas. Fondernas medel kan härvid användas på olika sätt. Det har framförts att medlen bör återbetalas till företagen. Det skulle emellertid vara svårt rent praktiskt - alla företagens deklarationer fick då göras om. Därtill kommer att företag bytt ägare, gått i konkurs och att löntagarna förutsatts minska löneanspråken p.g.a. fondernas existens. I stället bör avkastningen på fonderna användas till åtgärder på viktiga men eftersatta områden. Det är först viktigt att konstatera att fondernas medel inte går att realisera utan avsevärda problem på börsen, och att det därför bara är fondernas avkastning som i praktiken är disponibel. Avkastningen torde uppgå till . Det går att identifiera ett flertal eftersatta områden där det också skulle gå att uppnå stor folklig uppslutning kring användandet av fondavkastningen. Ett första är värden. Det finns stora brister i vården som torde kräva relativt stora investeringar. Gruppboende för dementa, eget rum på långvården för dem som vill och investeringar för att åtgärda köerna är några mycket angelägna exempel. Ett andra område är miljön. Omedelbara åtgärder måste vidtas för att rädda en rad av världens hotade regnskogar och andra naturområden i . Många av de länder där naturen är hotad har stora utlandsskulder. Genom debt for nature swaps, dvs att en andel av landets utlandsskuld köps upp till marknadsvärde och skänks till miljö- eller biståndsorganisatio- 1 ner som i sin tur får ersättning av det skuldsatta landet i form av Mot. 1988/89 naturområden, kan dessa områden räddas. Ett tredje användningsområde för fondmedlen är att använda avkastningen till forskningsändamål. För att bevara forskningens frihet bör inget särskilt område pekas ut, utan all forskning bör komma i fråga. Mot bakgrund av vad som i motionen anförs hemställs 1. att beslutar att avskaffa löntagarfonderna, 2. att uppdrar åt regeringen att till återkomma med ett förslag till användning av löntagarfondernas avkastning i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · GC02Fi207 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Fi207 av m.fl. (c) Den ekonomiska politikens betydelse för regionalpolitiken Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89: A435 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om den ekonomiska politikens inriktning och betydelse för möjligheterna att nå målet regional balans. () () () () ()
mot · GC02Fi208 · 1989-01-21 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi208 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Ub266 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den s.k. cash-limit-metoden. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02Fi215 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi215 av och (båda m) Slopande av löntagarfonderna, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Sk413 hemställs 1. att beslutar att löntagarfonderna bör avvecklas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att inrättandet av nya kollektiva fonder i enlighet med LO:s förslag med bestämdhet skall avvisas, 3. att hos regeringen begär en utredning rörande möjligheten att införa nyetableringskonton på sätt som i motionen anförts. () () 1 1988/89.
mot · GC02Fi216 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi216 av m.fl. (vpk) Cash-limit i skolanslagen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Ub299 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om den s.k. cash-limit-metoden. åbrink (vpk) (vpk) Margö (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02Fi217 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi217 av m.fl. (mp) Avskaffande av löntagarfonderna Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:N323 hemställs att begär att regeringen lägger fram förslag till avveckling av de regionala löntagarfonderna så att av deras tillgångar fördelas till Närfondemas finansieringsfonder enligt vad som anförts i motionen.
mot · GC02Fi219 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi219 av och (båda mp) Principerna för bidrag de gröna arbetar för en stark fördelningspolitik. Vi anser att resurser måste flyttas - inte bara från de rika länderna till de fattiga - utan också från dem som i vårt land lever i överflöd till dem som har det sämre ställt. Den skattepolitik de gröna för genomsyras av detta tänkande. som vi är för en stark fördelningspolitik vill vi ge människor ökad frihet att själva välja livsstil inom de ekologiska och sociala ramar som ett samhälle alltid måste sätta upp. Vi vill ge människorna makten över sina egna liv. De ekonomiska styrmedel vi vill använda oss av är skatter och avgifter. När det gäller bidrag till såväl kommuner som till enskilda individer menar vi att de skall vara utformade på så sätt att kommunen resp. individen själv skall kunna avgöra hur bidragen skall användas. När det gäller individen handlar det om att inse att hon är myndigförklarad - inser man det bör inte samhället uppträda som storebror. Individen skall själv få avgöra hur han eller hon vill använda sina pengar. Dessa grundläggande värderingar innebär att vi anser att vissa av de bidrag som finns är felkonstruerade - bostadsbidraget är ett exempel. Istället för bostadsbidrag kräver de gröna ett bastillägg. Bastillägget är konstruerat så att det både tillfredsställer kravet på en solidarisk fördelningspolitik och kravet på frihet för individen att själv ha kontroll och makt över sin tid och sin vardag. Storebror ser till att fördelningen blir gjord men han lägger sig inte i hur den lilla människan väljer att utnyttja vänligheten; om det sker innanför de ekologiska och sociala ramarna som finns. Medan bostadsbidraget ger bidrag till den som väljer att bo dyrt ger bastillägget bidrag till den som har låg inkomst oavsett om hon/han väljer att bo i dyr bostad eller i en kåk på landet och behöver bidraget för att klara resekostnader. Samma grundprincip återkommer i det avdragssystem som byggt upp. de gröna vill plocka bort alla specifika avdrag och ersätta dessa med ett rejält grundavdrag - som man får använda som man vill. Antingen betala räntor, eller sänka sin arbetstid eller resa jorden runt. Det måste vara upp till var och en. Med hänvisning tili det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att principerna för bidrag dels bör vara fördelningspolitiska, dels bör vara så konstruerade att de ger individen största möjliga valfrihet. () ()
mot · GC02Fi221 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi221 av m.fl. (m) Det europeiska valutasamarbetet (EMS) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:U560 hemställs att som sin mening ger regeringen och fullmäktige i till känna vad i motionen anförs om svensk anknytning till EMS, . () () () 1988/89 Fi221223 1 1988/89.3 sami. Nr Fi221 -223
mot · GC02Fi222 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi222 av m.fl. (c) Valutaregleringen m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:U561 hemställs 1. att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att utvärdera konsekvenserna av avregleringen inom valutaområdet, 2. att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om relationer med det europeiska monetära systemet (EMS). () () () () Per-O la ()
mot · GC02Fi225 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Fi225 av m.fl. (m) Bilkreditförordningen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:T447 hemställs att beslutar att avskaffa bilkreditförordningen. () () Per Stenmarck (m)
mot · GC02Fi301 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi301 av och (båda fp) Användning av skatteutjämningsmedel för strand städning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Jo729 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ställa medel till förfogande för kustkommunernas kostnader för strandstädning inom ramen för de särskilda skatteutjämningsmedlen. 1 1988/89.3 sami NrFi301-309
mot · GC02Fi302 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Fi302 av m.fl. (s) Kommuner med mycket fritidsbebyggelse drabbas på ett för den bofasta befolkningen orättvist sätt när utbobeskattningen försvunnit. Fattiga glesbygdskommuner mister skatteintäkter från de fastigheter som ägs av boende i andra kommuner, ofta personer i rika tätortskommuner. Men kommunen där huset finns har fortfarande kvar sitt serviceansvar. Genom skatteutjämningssystemet kommer dock viss kompensation när den slutliga skatteavräkningen sker. Men fortfarande återstår dock ett avsevärt bortfall. Tyvärr har det visat sig att skatteutjämningsbidraget inte täcker in det bortfall som värdkommunen råkar ut för. Beräkningar visar att i vissa fall torde skattebortfallet röra sig om minskade skatteintäkter motsvarande en utdebitering på per skattekrona eller mer. Effekten av att fritidshus inte beskattas i den kommun där de finns, utan i den kommun där ägaren är bosatt, har fått en omvänd . Därför krävs det att de drabbade kommunerna får en extra kompensation för det skattebortfall som uppstått. Det bör kunna ske genom någon form av extra skatteutjämningsbidrag. En invändning mot detta system är dock att kommunerna i ännu högre grad blir beroende av statliga beslut för sin ekonomi. Mot bakgrund av debatten om utjämning av kommunalskatterna mellan hög- och lågskattekommunerna är förändringarna rörande taxeringar av utbofastigheter enligt vår uppfattning en felaktig princip. Med det här förfarandet blir det i praktiken så att turistattraktiva och fattiga glesbygdskommuner fråntas skattemedel som flyttas till storstadskommuner. I praktiken flyttas beskattningen alltså från fattiga glesbygdskommuner till kommuner med bra skatteunderlag, vars innevånare, ofta höginkomsttagare, har råd att investera i attraktiva fritidshus. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om behovet av en förändring av skatteutjämningssystemet så att de kommuner där fritidshus finns får kompensation motsvarande det skattebortfall som uppstått p.g.a. den förändrade Mot. 1988/89 beskattningen av fritidshus. () () () ()
mot · GC02Fi303 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi303 Skatteutjämningsbidrag för finansiering av strandstädning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Jo753 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ställa medel till förfogande inom ramen för de särskilda skatteutjämningsmedlen som bidrag till kustkommunernas kostnader för strandstädning. () ()
mot · GC02Fi305 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Fi305 av och Bo Finnkvist (båda s) De extra skatteutjämningsbidragen Landets kommuner har naturligt nog ambitioner att rusta sina fastigheter och avsätta medel för det planerade underhållet. Detta gäller bl.a. det föråldrade Va-nätet. Aktuella för upprustning i kommunerna är många skolor. Dessa är ofta i mycket dåligt skick och med otillräckliga elevutrymmen. Regeringen skrev i förtexterna inför budgetpropositionen 1988/89 om behovet av att kommunerna tar sitt ansvar för skolmiljön. På grund av en tidigare alltför dålig planering av underhållet av skollokaler är de aktuella upprustningsåtgärderna så omfattande att många kommuner särskilt i glesbygd - inte förmår att klara behoven. Ofta behövs både om- och tillbyggnader för att uppnå nödvändig standardförbättring. Förhållandena är ofta likartade vad gäller många av kommunernas Va-nät. Många Va-nät har snart använts för länge för kunna betraktas som tillförlitliga och kommunerna har inte utarbetat planer för restaurering av dessa Va-nät. Av bl.a. miljöskäl är det viktigt att åtgärder vidtas även på detta område. Många kommuner har inte tillräcklig skattekraft för att kunna klara en acceptabel underhållsnivå. Det är angeläget att bedömning och beräkning av extra skatteutjämningsbidrag för dessa kommuner också baseras på tilläggsfaktorerna upprustning och miljö. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet att utöka bedömningsfaktorerna för erhållande av extra skatteutjämningsbidrag. Bo Finnkvist (s)
mot · GC02Fi306 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi306 av och (båda c) Åldersfaktorns betydelse för skatteutjämningen Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1988/89:Sf307 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om att större hänsyn skall tas till åldersfaktorn vid utformningen av den kommunala skatteutjämningen och fördelningen av resurser för vård och omsorg om äldre över landet.
mot · GC02Fi309 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi309 av m.fl. (mp) Kommunalskatteut j åmning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:A453 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående skatteutjämning. () ()
mot · GC02Fi312 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi312 av och (båda m) Kompensation till kommunerna för slopad fastighetsbeskattning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Sk449 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kompensation till kommunerna för bortfallet av fastighetsskatten på fritidsbostäder.
mot · GC02Fi37 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi37 med anledning av revisorers förs. 1988/89:16 angående statistiken över Nuvarande redovisning av socialförsäkringssystemet i budgeten är svåröverskådlig. Det förslag revisorerna framlägger är utmärkt och bör bifallas av . I förslaget saknas emellertid en diskussion av redovisningssystemets konstitutionella aspekter. Även på detta område finns behov av förändringar. måste inte enbart ges en mer klargörande redovisning av socialförsäkringssystemets ekonomiska utveckling, utan måste också ges bättre möjligheter att på basis av redovisningen pröva denna utveckling inom ramen för den ordinarie budgetbehandlingen. Enligt regeringsformen (RF 1:4 samt kap. 9) bestämmer hur statens medel skall användas. Inom socialförsäkringssektorn är denna prövning emellertid ofullständig. Som exempel kan nämnas sjukförsäkringen. I budgeten (bil. 7 D 1) föreslås ett statsbidrag till sjukförsäkringen på . för nästkommande budgetår. Detta förslag prövas av . Härutöver planerar emellertid regeringen även ett ytterligare statsbidrag till sjukförsäkringen på , ett bidrag som inte kommer under socialförsäkringsutskottets prövning. Det senare statsbidraget är nämligen upptaget i budgeten inte som en utgift utan som ett underskott på inkomsttitel, i detta fall titel . Regeringen förutser redan nu att inflytande avgifter inte kommer att täcka förväntade utgifter, men detta förutsedda miljardunderskott anses inte vara av sådan vikt att det antyds med en enda stavelse i bilagan till budgetpropositionen. För att skall få en god överblick av kostnaderna för olika åtaganden är det angeläget att fackutskotten i ett sammanhang skall kunna pröva alla statsutgifter för ett visst ändamål, vare sig de kallas utgifter eller underskott på inkomsttitel. Eventuella bemyndiganden som förhindrar detta bör återkallas. Budgetpropositionen bör utformas så att en sådan prövning underlättas. 1 1988189.3 sami. Med anledning av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om en samlad prövning av utgifter inom socialförsäkringssystemet.
mot · GC02Fi401 · 1989-01-12 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi401 Behovet av statistik över kooperativ verksamhet 1988/89 Fi401-408 konstaterade i sitt betänkande (SOU 1981:60) Kooperationen i samhället att arbetet avsevärt försvårats p.g.a. att det saknades ett tillförlitligt uppgiftsunderlag rörande kooperationens omfattning, struktur och förhållanden i övrigt. Utredningen förutspådde ett ökat intresse för kooperativa lösningar inom olika samhällsområden och föreslog därmed att en särskild datasammanställning om kooperationen och kooperativ verksamhet skulle byggas upp för att utgöra grunden för en regelbundet utkommande kooperativ årsbok. Förslaget mottogs positivt av de flesta remissinstanserna, men inga insatser föreslogs av den då sittande regeringen. har frågan om kooperativ statistik diskuterats inom regeringens kooperativa råd. Behovet av väl utvecklad kooperativ statistik har understrukits genom de senaste årens ökade intresse för kooperativa lösningar inom en rad olika samhällsområden. Inom t.ex. barnomsorgen har skett en omfattande utveckling av kooperativ verksamhet såväl kvantitativt som kvalitativt. De drygt 300 föräldrakooperativa daghem som startats står för en betydande del av barnomsorgsutbyggnaden. Härutöver sker en omfattande utveckling av kooperativa former såväl i boendet som i skolan och annan väsentlig samhällsverksamhet. Detta gör frågan om samhälleliga satsningar för att utarbeta sammanfattande, systematisk och aktuell kooperativ statistik åter aktuell. Genom att den kooperativa organisationsidén och/eller företagsformen kommit att verka över ett allt större fält och med allt mer omfattande uppgifter behövs, enligt vår mening, en systematiskt uppbyggd faktasammanställning över kooperation och kooperativ verksamhet, gärna i form av en regelbundet återkommande kooperativ årsbok. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att utveckla statistik om kooperation och kooperativ verksamhet. () ()
mot · GC02Fi402 · 1989-01-11 00:00:00 — 1988/89 :Fi402 av och (båda fp) Allmänna arvsfonden Allmänna arvsfonden är avsedd att användas för främjande av vård och fostran om barn och ungdom samt omsorg om handikappade. Understöd ur fonden utdelas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Understöd får inte lämnas för åtgärd, vars bekostande åligger stat och kommun. Regeringens tolkning av dessa regler har blivit allt friare. Anslag beviljas numera till många ändamål som endast perifert anknyter till de i lagen stipulerade syftena. Stora anslag beviljas statliga och kommunala myndigheter. Särskilt anmärkningsvärt är att regeringen tillsätter egna arbetsgrupper vilkas verksamhet bekostas av arvsfonden. I fjolårets s.k. äldrepropositionen aviserade föredraganden att 10 milj. kr. av arvsfondens medel skulle anslås åt för utveckling av anhörigvård. erinrade (SoU 1988/89:6) om att arvsfondens medel enligt lagen och flera riksdagsbeslut inte får användas till stöd åt äldre. Regeringen föregrep emellertid granskning av propositionen och beviljade det aviserade anslaget. Kontrollen över utnyttjandet av allmänna arvsfondens medel behöver skärpas. Vi föreslår i detta syfte två förändringar: dels att beslut fattas om att en årlig redovisning av utdelade anslag skall avges, dels att uppgiften att utdela anslag överförs från regeringen och de myndigheter den bestämmer till en oberoende och parlamentariskt förankrad styrelse. Bestämmelser härom bör intas i lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden. Erforderlig lagtext bör kunna utformas inom utskottets kansli. 1. att uppställer krav på en årlig redovisning av de understöd som beviljas ur allmänna arvsfonden, 2. att genom ändring i 2 § lagen om allmänna arvsfonden fastställer att understöd ur fonden skall utdelas av en oberoende styrelse med parlamentarisk förankring.