ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02T816 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:T816 av och (båda fp) Teletaxorna Regeringen beslutar om kvartalsavgifter för telefonabonnemang i bostäder och samtalsmarkeringsavgiften. Beslut om alla andra avgifter fattas av . Regeringen har tillsatt en utredning, som skall vara klar i december 1989.1 direktiven sägs bl.a.: Kommittén bör bedöma vilka särskilda hänsyn som kan tas till olika användargrupper såsom hushåll och företag i glesbygd, ideella föreningar eller människor med funktionshinder, då taxor och service bestäms för grundläggande telekommunikationer och vilka åtgärder som krävs för att möjliggöra sådana hänsynstaganden. En förutsättning för telekommunikation är att man vet numret till den man vill kommunicera med. För detta ändamål finns telefonkataloger, där alla abonnenter, som inte begärt annat, finns förtecknade. Som komplement till telefonkatalogen finns nummerupplysningen. En stor grupp medborgare i vårt land kan inte läsa telefonkatalogen. Därför måste nummerupplysningen ses som en grundläggande service för telekommunikation och därmed inte beläggas med orimliga avgifter. har beslutat om en kraftig höjning av avgiften för nummerupplysningen från . Från att ha kostat per samtal blir avgiften per samtalet pågår. Det medför en beräknad genomsnittskostnad på . Orsaken till höjningen är att företag och innehavare av biltelefoner utnyttjar nummerupplysningen i en oskälig omfattning. Denna avgiftshöjning drabbar dock i första hand dem som inte kan läsa telefonkatalogen och som inte har något annat alternativ än nummerupplysningen. har i uppdrag att tillsammans med handikapprörelsen finna former för en kompensation för avgiftshöjningen på nummerupplysningen. Flera olika lösningar har diskuterats, men det finns enligt uppgift ingen lösning som når alla som vore berättigade till kompensation. Det finns t.ex. inget register över synskadade personer. Det är orimligt att en förändring av avgiften införs under pågående utredning. Det kan inte accepteras när utredningen skall vara klar . Detta bör ge regeringen till känna. Med hänvisning till ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avgiftshöjning på nummerupplysning. () () 1988/89 T816
mot · GC02T902 · 1989-01-10 00:00:00 — Motion till 1988/89: T902 Persontransportstöd för egenföretagares tjänsteresor Fr. o. m. infördes på förslag av den regionalpolitiska utredningen ett persontransportstöd (prop. 1984/85:115, ) för att minska de norrländska företagens kostnader för personkontakter med södra och . Motiven för införande av stödet var dels att resekostnaderna i många fall är mycket betungande för de norrländska företagen, dels att det ansågs vara ur regionalpolitisk synpunkt viktigt att dessa företags kontaktnät och marknadsföring byggs ut. Persontransportstöd lämnas till företag med anställd personal inom industri- och transportsektorn. Bidragsgrundande är anställd personals tjänsteresor som företas med flyg eller tåg till eller från eller plats bortom . Stödet utgår av resekostnaden för företag i utom för företag som är belägna i , , och kommuner för vilka bidragsprocenten är 35. För företag i är bidragsprocenten 30 och för företag i samt för , och kommuner i 20. I en annan väckt motion har jag begärt att persontransportstöd skall utgå även till företag belägna i kommun. Regeln om att stödet utgår till anställd personal utesluter att bidrag ges för egenföretagares egna resor. Härigenom är det alltså en skillnad mellan företag som drivs i aktiebolagsform, där alla räknas som anställda, och företag som drivs som enskild firma. Det är anmärkningsvärt att regionalpolitiska stödformer utformas så att egenföretagarna missgynnas jämfört med dem som driver företag i aktiebolagsform. Såväl rättviseskäl som hänsyn till de minsta företagens betydelse för sysselsättning och utveckling i norra talar enligt min mening för att reglerna bör ändras så att stöd utgår oberoende av företagsform. Eftersom stödet tillkommit för att underlätta en utbyggnad av de norrländska företagens kontaktnät och marknadsföring i södra och , finns det inga skäl till att reglerna för stödet skall vara sådana att det är dyrare för en enskild företagare att själv arbeta med marknadsföringsfrågorna än om han låter någon eventuell anställd utföra dessa viktiga arbetsuppgifter. Det kan tilläggas att för många småföretag kan just marknadsföringen vara av avgörande betydelse för dess verksamhet och särskilt för dess möjligheter att expandera. Krav på att persontransportstöd skall utgå även till egenföretagares egna tjänsteresor väcktes av i samband med att propostionen framlades 1985 och frågan behandlades även vid fjolårets (/88:14) Mot. 1988/89 då och reserverade sig för ett sådant system. Mot bakgrund av vikten att underlätta för alla företag oberoende av företagsform i norra att bygga ut sin marknadsföring i södra och bör , enligt min mening, göra ett uttalande om ändring av reglerna om persontransportstöd. Med hänvisning till det anförda hemställs att söm sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utvidgning av persontransportstödet till att även omfatta egenföretagares egna tjänsteresor.
mot · GC02T903 · 1989-01-12 00:00:00 — Motion till 1988/89: T903 av () Transportstöd för återvinningsglas Svensk glasåtervinning har funnits . och enda glasåtervinningsindustri är belägen vid i län. Där återvinns glas . För varje ton glas som återanvänds sparar vi inhemska och importerade råvaror som sand, soda och kalk. är ett ungt foretag och hela systemet att återanvända glasförpackningar som inte är pantbelagda alltså returglas är också en ganska ovan metod. Det tar sin tid att inarbeta hos allmänheten att insamling av förbrukat glas måste till om återvinningen skall fungera. Det samarbete som sker mellan ett stort antal kommuner och med utplacering av s. k. igloos börjar efterhand få allt större effekt. Nästa steg är att få till stånd färgseparering. har sagt att det skulle få mycket stor betydelse för glasåtervinningen om man i insamlingen separerade ofärgat och färgat glas. 1 nuläget produceras vid de båda svenska glasbruken i och ofärgade och färgade glasförpackningar. Vid grön glasproduktion använder glasbruken glasskärv och primärråvara. Inblandningen av ofärgad skärv är . För att nå bättre balans mellan glasinsamling och produktion måste en ökad färgseparation komma till stånd. Detta kräver mycket information till konsumenterna och komplicerar insamlandet liksom transporterna. Men den frågan går att lösa. Ekonomin är emellertid avgörande om effektiv glasåtervinning skall kunna ske. Från såväl ekonomisk som närings- och miljösynpunkt skall naturligtvis hela deltaga i glasåtervinning. Återvinning norr om /har försvårats av transportekonomiska skäl vilket missgynnar de norrlandskommuner som vill starta glasåtervinning. Transportstöd utgår nämligen inte, därför att återvinningsglas tillhör varugruppen skrot och avfall. Det är emellertid ytterst tveksamt om glas som skall användas som råvara vid nyproduktion skall betecknas som avfall. har tidigare uppmärksammats på problemet, men någon ändring har inte skett. Även miljö- och energiministern har lovat att se över möjligheterna, dock utan resultat. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att får i uppdrag att ändra varugrupperingen för återvinningsglas så att transportstöd kan erhållas för glastransporterna från .
mot · GC02T905 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89 :T905 av och (båda s) Kollektivtrafik tillgänglig för handikappade beslutade att kollektivtrafiken skulle göras tillgänglig för människor med funktionshinder. Som stöd för genomförandet av handikappanpassningen av kollektivtrafiken finns en lag. Mycket lite har hitintills gjorts för att genomföra beslut. Funktionshindrade och äldre är fortfarande förbisedda grupper i kollektivtrafiken. gavs i samband med lagens genomförande i uppdrag att utarbeta tillämpningsföreskrifter om handikappanpassad kollektivtrafik. Till stor del kan bristerna i verkställigheten av beslut hänföras till att dessa föreskrifter kraftigt uttunnat lagens intentioner och ger trafikföretagen allt för stora möjligheter att underlåta genomföra de nödvändiga anpassningarna. Nya föreskrifter krävs därför som ställer helt andra krav på trafikföretagen. För att stimulera anpassningen av kollektivtrafiken utöver vad som stipuleras i lag ska ett statligt bidrag kunna ges till kommuner och andra sökande. är anslagna att fördelas . Detta bidrag utgör ett värdefullt tillskott till ansträngningarna att göra kollektivtrafiken tillgänglig för dem som har ett funktionshinder. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skärpning av tillämpningsföreskrifterna för handikappanpassad kollektivtrafik. () () 1 1988/89.
mot · GC02T907 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:T907 av () Länshuvudmännens rätt att bedriva trafik beslutade socialistiska majoritet att efter en fyraårig övergångstid ge länshuvudmännen rätt att utan krav på linjetrafiktillstånd bedriva den trafik som de skall ansvara för. skall tidigare meddelade tillstånd för sådan trafik upphöra att gälla. Eftersom detta beslut gav länshuvudmännen ett faktiskt monopol i de fall där de själva i betydande utsträckning valt att utföra trafiken yrkade avslag på propositionen (prop. 1984/85:168). Denna kritik bemötte utskottsmajoriteten med följande skrivning i betänkandet: Det framstår vidare, även enligt utskottets uppfattning, som osannolikt att huvudmännen i sin upphandling skulle agera på ett sådant sätt att det endast skulle återstå en säljare av busslinjetrafik i området. Som föredraganden framhåller har huvudmännens kritik mot nuvarande koncessionssystem i väsentlig utsträckning tagit sikte på avsaknaden av konkurrens inom busslinjetrafiken. (/85:30) Syftet var som framgår av ovanstående citat och givetvis även av propositionen att konkurrens skulle skapas på trafikområdet - inte undanröjas. är vi framme vid sanningens minut. Vi står med facit i handen. 1 många län har möjligen konkurrensen ökat. Det är osäkert. Dock icke i mitt eget hemlän . Där förklarade man käckt när systemet med länshuvudmän infördes att man tänkte avliva alla privata bussbolag och köra all trafik i egen regi. Man var alltså t.o.m. värre än vad utskottsmajoriteten anförde om att det endast skulle återstå en säljare av busslinjetrafik. Man hade från början målsättningen att det inte skulle återstå någon. Man skulle själv köra allt - vilken konkurrens! blev det inte fullt så illa. Man förstod att det skulle bli tämligen knivigt att klara debatten om konkurrensen och nöjde sig med att ta hand om av trafiken. Alla tänkande människor förstår ju att det inte kan skapas någon konkurrens med Södermanlandsmodellen. Man varken vill eller kan hyra in någon trafik. Man måste självfallet utnyttja den socialiserade bussparken. Varken regeringens eller syfte med beslutet att skapa konkurrens - kan således uppnås med nu gällande lagstiftning. Den enda framkomliga vägen förefaller att vara att lagstifta om att huvudmännen inte alls, eller möjligen endast i undantagsfall, får bedriva trafik i egen regi. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i lagen om rätt att driva viss linjetrafik i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GC02T908 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:T908 av (vpk) Stöd till introduktion av vätgasdrivna fordon Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:N230 hemställs att hos regeringen begär förslag i syfte att möjliggöra för kommuner eller länstrafikbolag som vill introducera vätgasdrivna fordon att få statliga lån för detta.
mot · GC02T909 · 1989-01-20 00:00:00 — 1988/89 :T909 av och (båda c) Transportstöd till m.fl. kommuner har det väckts motioner om att inplacera och kommuner i transportstödzon. Motionerna har avslagits av . Bakgrunden till begäran om inplacering i transportstödzon har varit den kraftiga strukturomvandling som drabbat dessa bygder. Dessutom tillkommer behovet av att se länet som en enhet i detta sammanhang. Förändringarna och nedläggningarna inom gruv- och stålindustrin har varit mycket omfattande och negativt påverkat arbetsmarknaden. har inte befolkningsminskningen helt upphört i t.ex. kommun. Kännedom om dessa förhållanden har varit utslagsgivande för både länsmyndigheternas och beslut då dessa markerat sin ambition att göra satsningar i västerbergslagen genom ändrad stödområdesindelning 1982 samt senaste riktade åtgärder i form av det s.k. Bergslagspaketet. Detta har visat sig vara riktiga och framsynta satsningar. Positiva resultat har redan börjat visa sig. Mot den bakgrunden är det förvånande att inte ansett att alla länets kommuner ska ingå i transportstödzon. Transportstödet är enligt olika bedömare, bl.a. transportrådet, ett effektivt och etablerat regionalpolitiskt stöd. Stödet är till sin form konjunkturokänsligt, det har en permanent karaktär som tillgodoser företagens behov på stabila regler för näringslivet. Stödformen bör därför omfatta hela . Någon näringsgeografisk skillnad ur transport- och marknadssynpunkt mellan och kommuner, vilka ingår i stödzonen, och västerbergslagen kan knappast anses föreligga. I arbetet på en förnyelse av näringslivet i västerbergslagen - där särskilt situationen i bör uppmärksammas - vore en möjlighet till transportstöd en given fördel. och kommuner bör mot denna bakgrund inplaceras i transportstödzon 1. har i olika sammanhang pekat på nödvändigheten att beakta risken för stora inomregionala obalanser i den framtida utvecklingen. I är det nödvändigt att samhället nu förebygger sådana obalanser genom att ge den norra länsdelen vissa förmåner. Enigheten om detta synsätt är stor. Transportkostnaderna är relativt högre för företag i kommun, med dess stora avstånd. Detta är en väsentlig nackdel för näringslivet i kommunen. Regionalpolitiken måste ges en sådan utformning att den förebygger problem genom framsynta satsningar i . En förändring i zonindelningen Mot. 1988/89 för transportstödet som innebär att kommun inplaceras i stödzon 3 T909 bör påtagligt medverka till att ge företagen i norra delen av bättre konkurrensmöjligheter. Vi föreslår en sådan förändring. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av bestämmelserna om transportstödzoner så att kommunerna får en inplacering i transportstödzoner i enlighet med vad som ovan anförts.
mot · GC02T910 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:T910 av () Minibussar Ta vara på minibussars möjligheter! I vårt moderna industrisamhälle som har utvecklats till ett distributions- och kommunikationssamhälle finns det grupper som har kommit i skymundan och har svårt att kunna utnyttja de möjligheter som samhället erbjuder. Det rör sig om pensionärer, småbarnsföräldrar utan bil, handikappade samt körkortslösa. I och de två förstäderna Hökarängen och i närhet prövar man system med minibussar som ger alla invånare möjligheter att få del i den rörlighet som kännetecknar dagens samhälle. Minibussarna går runt i bostadsområdena och i vissa områden stannar bussarna när man vinkar eller säger till. I andra områden där hållplatser finns är avståndet till hållplatserna aldrig mer än två . Bussarna är små och tystgående - ca 15 sittplatser och plats för två rullstolar. Betalningssystemet i är detsamma som gäller för kollektivtrafiken inom SL. Färdtjänstberättigade åker gratis. Rapporterna från försöken med minibussar-servicelinjer är mycket positiva och minibusstrafiken har bland annat medfört att behovet av hemtjänst och färdtjänst blivit mindre. Bussarna är helt handikappanpassade. Det nya bussystemet ger också möjligheter till nya sociala kontakter. Minibussarna har visat sig ge betydande humanitära vinster genom att framför allt äldre och handikappade fått en ökad frihet och rörlighet och blivit mindre beroende av insatser - vilket har ökat de äldres och handikappades självbestämmande och självkänsla. I en rapport från Transportforskningsberedningen TFB-stencil nr med titeln redogörs i detalj för småhussars betydelse i närsamhället. Rapporten innehåller en omfattande dokumentation och utvärdering av olika busstyper som kan passa för detta ändamål. de gröna som i hela sin inriktning vill arbeta för ett fungerande närsamhälle anser att de möjligheter som minibussarna erbjuder måste utvecklas över hela landet. de gröna yrkar därför att utverkar riktlinjer för ett generöst stöd för utveckling av minibusstrafik. En utveckling av ett sådant system passar väl in med den motion som har lagts för stöd för utveckling av närbutiker. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att begär att regeringen tar fram ett tidsbegränsat ekonomiskt utvecklingsstöd för minibusstrafik till de kommuner som vill genomföra servicelinjer med minibussar, 2. att begär att regeringen informerar kommunerna om minibussarnas möjligheter och de stödmöjligheter som kommer att utvecklas som följd av förslaget i yrkande 1.
mot · GC02T912 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:T912 Postens medverkan till spridning av massreklam Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89: K414 hemställs att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om köpfrid som innebär att posten inte skall medverka till spridning av massreklam till hushållen.
mot · GC02T913 · 1989-01-23 00:00:00 — Dispens för taxi från att ha kvittoskrivande taxameter har i enlighet med propositionen Trafikpolitiken inför 1990talet bland annat beslutat att behovsprövningen och den statliga taxefastställelsen för taxi skall upphöra i hela landet fr.o.m. samt att taxibilar skall vara utrustade med kvittoskrivande och registrerande taxametrar. TSV har med anledning av detta utarbetat förslag till ändrade föreskrifter om taxametrar. Förslagen innebär i korthet att: - krav på kvittoskrivare införs - fler uppgifter än tidigare skall registreras och lagras i taxametern - taxametern kan bestå av flera separata enheter - nytt krav för typgodkännande av taxametern gäller - fr.o.m. får endast användas taxametrar med nytt typgodkännande (TK). För många taxiägare som bor i glesbygd blir den beslutade förändringen dyrbar. Ofta har man flera bilar som var för sig inte körs så lång sträcka, men behövs vid toppar. Dessa toppar i trafiken är oftast betingade av skolskjutsar och annan allmän färdtjänst. När beslutet togs framfördes synpunkter om att förändringen kan komma att innebära stora kostnader för de mindre taxistationerna. Budskapet då var att det skulle bli både enkelt och billigt. De uppgifter vi nu får ger en annan bild, det blir dyrt. En utrustning till en bil kostar . Det nya systemet förutsätter också att man utför en körning och inte, som ofta sker, uträttar ett ärende åt någon i bygden. Man kan inte stänga av taxametern. Kostnaden för den eventuella extra körningen eller väntetiden belastar då den som skjutsas. Ett praktiskt och bra system som alla varit nöjda med kommer att upphöra och det är tråkigt att det blir så. Det borde skapas generösa dispensregler så att där det är lämpligt, man kan ge dispens från de inledningsvis beskrivna kvittoskrivarna. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av dispensmöjligheter från att ha kvittoskrivare i taxi. gotab 17089, 1989
mot · GC02T914 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :T914 av och (båda fp) Mot Reglerna för bilavgasrening 1988/89 Införandet av skärpta utsläppskrav och katalytisk rening kommer att få stora effekter i form av minskade utsläpp av kväve m.m. har i mycket starkt drivit behovet att minska utsläppen från såväl nya som gamla fordon. I budgetpropositionen tas nu efter beställning upp anslag för att möjliggöra bidrag till personer som frivilligt installerar katalysatorer på äldre bilar. uttalade i samband med beslutet om att bidrag skulle utgå att det var angeläget att reglerna och kraven sattes på en sådan nivå att de byråkratiska hindren för att få ut bidrag inte skulle bli oöverstigliga. praktiska arbete med tillämpningen av bilavgaslagarna har tyvärr visat sig medföra omfattande byråkratiska bekymmer. Det är av den anledningen angeläget att också i samband med beviljandet av anslaget än en gång upprepar att det är angeläget att i samverkan med AB gör tillämpningsreglerna så enkla och obyråkratiska att den positiva effekten av bättre rening inte får motverkas av tillämpningsregler som är så komplicerade att bilägarna undviker att utnyttja bidragsmöjligheten. Bilavgaslagens regler om biltillverkarens ansvar mot konsumenterna för att bilen skall uppfylla ställda utsläppskrav eller gäller endast för bilar som som satts i omlopp på marknaden av biltillverkaren eller dennes representant i , dvs. bilar som omfattas av svenskt typintyg. På den svenska marknaden är parallellimport av bilar av vissa europeiska märken vanligt och skälet är att dessa bilar betingar ett väsentligt lägre pris inom EG än på den svenska marknaden. omfattas alltså inte dessa bilar av garantireglerna enligt bilavgaslagen. Eftersom bilavgaslagen primärt utpekar en biltillverkare som ansvarig för de bilar som säljs, torde det dock vara möjligt att även inkludera parallellimporterade bilar i systemet. Regeringen bör därför skyndsamt utreda möjligheterna att ålägga biltillverkare att, i den mån direktimporterade bilar uppfyller kraven enligt bilavgaslagen, typbesiktiga dessa. 1 1988189.3 sami. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om enkla tillämpningsregler i samband med statsbidrag för inrättande av katalytisk rening för äldre bilar, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om typintyg för parallellimporterade bilar. () ()
mot · GC02T915 · 1989-01-23 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:So255 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en översyn av handikappanpassningen av kollektivtrafiken, 2. att beslutar anslå ytterligare 50 milj.kr. på anslag B4 Byggande av länstrafikanläggninar, att användas till bidrag till investeringar som ökar handikappanpassningen och tillgängligheten i lokal och regional kollektivtrafik. () () () () () () () () ()