mot · GC02So301 · 1989-01-25 00:00:00 — Fler småkollektiv av den här typen bör startas för ungdomar som är på väg ut i ett liv utan droger. Kommunernas fortlöpande kontakter med familjehemmen är i stor utsträckning bristfälliga, vilket bl.a. har uppmärksammats av JO . har här ett särskilt ansvar att vaka över att kommunerna uppfyller sina skyldigheter. 4 Vård av vuxna missbrukare Primärvården kommer i kontakt med en stor del av befolkningen. Personer med missbruksproblem är överrepresenterade bland patienterna på vårdcentralerna. Genom att samma person ofta söker och läkaren ofta träffar även familjen har läkaren goda förutsättningar att skaffa kunskaper om patientens situation och kan även behandla patienten i en tidig fas av missbruket. Det är angeläget att en rad olika metoder för vård och förebyggande behandling av missbruksproblem prövas. Särskilt angeläget är att utveckla åtgärder som leder till tidig upptäckt. En metodutveckling bör ske så att bl.a. företagshälsovården och primärvården blir effektivare i att upptäcka och åtgärda missbruksproblem. Företagshälsovården har speciella förutsättningar att göra en insats för att få bukt med missbruket. Problemen löses bäst genom preventiva åtgärder och en tidig upptäckt. Tillsammans med arbetsgivaren och fackliga organisationer kan företagshälsovården här spela en betydande roll. Fördelarna är att man når ut till en stor del av befolkningen. Arbetsplatsen är en neutral plats att samtala på, arbetsanpassnings- och missbruksproblem är ofta sammankopplade varför de måste lösas tillsammans, företagshälsovården kan påverka arbetsmiljön som kan ha framkallat besvären, vänner arbetar kanske inom företaget och företagshälsovården kan då ta kontakt med dem. Trivseln i arbetet/arbetsglädjen och kontakten med arbetskamrater kan utnyttjas i rehabiliteringsprocessen. Företagshälsovården kan ha en kontinuitet i kontakten. Företagshälsovårdens åtgärder kan också kombineras med kamratstödjande verksamhet inom företaget. Kamratstödet bör förenas med utbildning, information och handledning av arbetsledare, chefer och fackliga förtroendepersoner. Behandlingen av missbrukare bör så långt möjligt ske på frivillig basis, men i vissa situationer krävs tvång. För effektiv rehabilitering förutsätts dock i alla lägen ett eget engagemang och en aktiv vilja hos missbrukarna själva. Det måste först och främst finnas tillräckligt med vårdplatser för alla missbrukare som frivilligt vill ha vård. En brist i dagens narkomanvård är de långa väntetiderna mellan missbrukarens kontakt med och initierandet och genomförandet av åtgärder. En missbrukare kan därmed hinna tappa sin motivation att bryta sitt missbruk. Väntetiderna kan bero både på bristande administrativa rutiner och på faktisk resursbrist. Båda måste åtgärdas, av både humanitära och samhällsekonomiska skäl. Att arbeta med missbrukare ställer stora krav på personalen. Det krävs en klart uttalad vårdfilosofi, en bestämd vilja att inte släppa individen förrän han eller hon mår bra och en arbetsorganisation där de anställda får stöd av varandra. Missbrukaren måste motiveras till förtroende och fortsatt vård. Samhällets insatser efter vården måste förbättras. Den verksamhet som bedrivs av enskilda exempelvis som stöd- och kontaktfamiljer måste stöttas och uppmuntras. Bostad och arbete eller utbildning är oftast en förutsättning för att vårdtiden inte skall vara bortkastad. Det måste finnas utrymme för olika vårdformer. Rädslan för att ett projekt skall misslyckas får inte skrämma oss från att pröva nya metoder. Den missbruksvård som drivs i ideell regi, t.ex. och , har i många fall kunna påvisa mycket goda resultat. Att vård i ideell regi lyckas så bra sammanhänger sannolikt med den tillämpade vårdfilosofin som oftast förutsätter en total sinnes- och attitydförändring hos missbrukaren. Så länge en missbrukare har kvar sitt sociala nät är förutsättningarna att lyckas ta sig ur sitt missbruk goda. Familjen, vännerna och arbetskamraterna kan både vara ett stöd och aktivt delta i vård och rehabilitering. Många av de nya behandlingsformerna bygger på att man inte bara behandlar missbrukaren utan även har hjälp av och engagerar omgivningen. Familjevård används ofta som ett alternativ till institutionsvård eller eftervård. Att få bo i en familj kan ge missbrukaren ett socialt nätverk, en rik fritid och trygghet. Familjevården utnyttjas i första hand till barn och ungdomar. Denna vårdform bör i högre utsträckning användas även för vuxna missbrukare. Från finns möjlighet att döma till kontraktsvård. Det innebär att människor som har missbruksproblem och begår något brott kan dömas till vård i stället för till fängelse. Vi tror att denna metod kan visa sig framgångsrik. Att få vård och hjälp att bearbeta sitt missbruk i stället för att vara på anstalt där många fortsätter att missbruka måste betecknas som positivt. När det gäller narkotikamissbruket är möjlighet till kontraktsvård speciellt viktig därför att drogen i sig leder till fortsatt kriminell verksamhet. Metadonbehandling och rena sprutor Narkotikapolitikens mål är ett narkotikafritt samhälle. Men ibland slår alla ansträngningar slint. För en del narkomaner som inte lyckas befria sig från sitt beroende kan metadon möjliggöra en återgång till ett ordnat liv. Sådan behandling måste ske under medicinskt kontrollerade former. Alltför många narkomaner står i kö för metadonbehandling och många avlider i väntan på denna behandling. En snabb utbyggnad av välfungerande metadon program som svarar mot behoven är därför angelägen, inte minst med tanke på nödvändigheten av att hejda spridningen av FIIV bland narkomaner. Denna fråga behandlas vidare i vår motion om HIV (1988/89:Sf277). Ett stort problem är den smittspridning av HIV/aids som sker när narkomaner delar sprutor. Därför bör använda sprutor i kontrollerade former kunna bytas ut mot nya. Fler sprututbytesprogram bör inrättas i enlighet med förslag. Även denna fråga behandlas i vår HIV-motion. De människor som arbetar inom missbrukarvården - såväl som frivillig - lägger ofta ned ett stort engagemang i sitt arbete och gör stora insatser för att återföra alkoholisten eller narkomanen till ett normalt liv. I takt med att pendeln svänger mellan olika vårdfilosofier förändras arbetssituationen, vilket är och har varit påfrestande för dem som arbetat inom vården. För de anställda inom missbrukarvården där man bara ser de mest utslagna och inte kan följa hela vårdkedjan, är arbetet ofta tungt och pressande. Det är därför viktigt att personalen ges möjligheter till vidareutbildning och handledning. Personalen inom missbrukarvården är i stort behov av att få positiva reaktioner och uppmuntras på sina arbetsinsatser. Personalen måste i högre grad kunna påverka och kunna förändra sin arbetssituation. Återgången - tillbaka till livet När den som missbrukar har genomgått behandling och skall flytta tillbaka ut i samhället krävs stöd. fungerar denna utslussning inte på ett tillfredsställande sätt. Bostad, sysselsättning och kontakter med olika människor är viktiga faktorer för att man skall klara av att sluta missbruka. Ett stort problem är att finna bostäder för människor som har haft missbruksproblem. Det är svårt att få en egen bostad därför att man är känd av bostadsföretagen. Grannarna protesterar, och det finns farhågor som ibland är berättigade om återfall och fyllefester. Men de missbrukare som har kämpat sig igenom sitt missbruk måste också få möjligheten att börja om på nytt. För att öka tryggheten för den enskilde missbrukaren och minska oron hos grannar kan det vara bra om det finns en kontaktperson. krävs utbildning till de flesta arbeten. Många av missbrukarna har därför svårt att komma tillbaka ut på arbetsmarknaden. Detta leder i sin tur till att många av missbrukarna har, eller kommer att bli, förtidspensionerade. Anställning med lönebidrag är i de flesta fall ett långt bättre alternativ. Förslag om ökade insatser på detta område framläggs i vår handikappmotion. Arbetet med återanpassning av missbrukare kräver samverkan mellan , arbetsförmedlingen, bostadsförmedlingen samt parterna på arbets- och bostadsmarknaden. I dagens läge är ofta maktlös i sina ansträngningar att bistå missbrukarna. För att rå på detta problem behövs ett starkare engagemang från de stora intresseorganisationernas sida. Vi föreslår att regeringen anmodas att ta upp överläggningar med arbetsmarknadens och bostadsmarknadens organisationer. I en annan partimotion föreslår förstärkta resurser till lönebidragsarbete och tjänster inom samhället. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att medlen inom alkoholpolitiken måste anpassas så att WFJO:s målsättning att sänka totalkonsumtionen av alkohol uppnås, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om åtgärder som är ägnade att stävja de problem som är förknippade med snabbvinsatserna, 3. att hos regeringen begär förslag till insatser för att förhindra att teknisk sprit utnyttjas som berusningsmedel, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för regelbundna höjningar av alkoholpriset,1] [att hos regeringen begär förslag om höjning av alkoholskatten i enlighet med vad som har anförts i motionen,'] [att hos regeringen begär förslag om beskattning enligt alkoholstyrka i enlighet med vad som anförs i motionen,1] 4. att hos regeringen begär en kampanj mot langning i enlighet med vad som anförts i motionen, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om insatser mot missbruk bland kvinnor, [att hos regeringen begär förslag om att promillegränsen vid vilken ansvar för trafikonykterhet inträder sänks till den lägsta nivå som kan fastställas med bibehållna krav på rättssäkerhet,2] 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om forskning och statistik, 7. att hos regeringen begär en initiering av ett större forskningsprojekt om barns villkor i missbrukarmiljöer, [att beslutar avskaffa begränsning av påföljden till enbart böter för eget bruk av narkotika,2] [att hos regeringen begär förslag till åtgärdsprogram för att skära av tillförseln av narkotika till kriminalvårdsanstalterna,2] 8. att begär att regeringen tar initiativ till överläggningar med arbetsmarknadens och bostadsmarknadens parter om missbrukarnas svårigheter att finna bostad och sysselsättning. () () () () () () () () ' 1988/89:Sk674 2 1988/89:Ju815