mot · GD02Fö23 · 1989-10-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö23 av m.fl. (c) med anledning av prop. 1989/90:9 om arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem, m.m. Inte sedan har det politiska och ekonomiska läget i förändrats så snabbt som . som förhandlingsklimatet mellan supermakterna radikalt förbättrats minskar förutsebarheten i utvecklingen i vår närhet. Å ena sidan har avspänningen mellan öst och väst nu resulterat i konkreta avtal som kan leda till en nedrustning i världen. Å andra sidan präglas situationen i av stora svårigheter av politisk, ekonomisk och social natur. Utvecklingen i inger dock förhoppningar . Att redan nu ta den förändrade situationen till intäkt för en förändring av totalförsvarets inriktning och omfattning är dock vanskligt. Olika från varandra fristående myndigheter och organisationer som överbefälhavaren och har också varnat för så snabba slutsatser av en pågående process. Frågan är också föremål för utredning försvarskommitté. delar förhoppningarna om en framtid som möjliggör en nedrustning för långsiktig fred i såväl som världen i övrigt. I den pågående utvecklingen är det dock vår mening att bäst gagnar arbetet för fred och nedrustning genom att fortsätta föra en konsekvent utrikes- och försvarspolitik på de grunder som vi i stor politisk enighet slutit upp kring. Det ligger ett värde i att slå vakt om säkerhetspolitikens grund: Alliansfrihet i fred syftande till neutralitet i kris/krig. För att bevara tilltron till den förda neutralitetspolitiken är det dock nödvändigt att även värna om andra grundsatser i säkerhetspolitiken. Dit hör vår uppfattning att det svenska försvaret i fred skall organiseras så att hela vårt territorium har tillgång till försvarsinsatser av en sådan styrka att alla intrång inom vårt område kan avvärjas. När det gäller organisationen av det svenska totalförsvaret är det således nödvändigt - inte minst för att bevara internationell trovärdighet - att detta organiseras utifrån en säkerhetspolitisk bedömning av situationen i vår omvärld. Varje mer betydande förändring av det svenska försvaret - civilt såväl som militärt - måste vara förenlig med dessa bedömningar. Det svenska försvarets fredstida organisation måste sålunda bygga på krigsorganisationens behov. Mot denna bakgrund är det anmärkningsvärt att nu inbjuds fatta beslut som i flera avseenden väsentligt förändrar det svenska . organisation utan att den föreslagna organisationen till sin omfattning eller Fö23 inriktning ställs i relation till övergripande slutsatser om säkerheten i vår omvärld. försvarspolitiska beslut förelåg inga klara indikationer på de förändringar i som vi nu upplever. Det är därför knappast rimligt att nu ta försvarspolitiska beslut utan förnyade säkerhetspolitiska bedömningar. Trots insikten hos regeringen och bland FK 88:s ledamöter om vikten av ett gott underlag inför förändringar i försvarsorganisationen har försvarsministern valt att avstå från att ge kommittén direktiv som skulle möjliggjort detta. har såväl inför kommitténs tillsättande som under kommittéarbetet hävdat att eventuella förändringar av arméns grundorganisation måste bygga på en bedömning av våra säkerhetspolitiska förutsättningar och de krav på vårt totalförsvar som dessa ställer. Förslag till förändringar i försvarsorganisationen skall således vara en följd av kommitténs arbete och inte som en inledande förutsättning till detta. Enligt mening är det angeläget att markerar vikten av fasthet och konsekvens i vår försvarspolitik. I avvaktan på försvarskommitténs fortsatta arbete bör avstå från att nu fatta beslut om förändringar i arméns grundorganisation. Det svenska offentliga utredningsväsendet kännetecknas vanligen av noggrannhet och saklighet. Genom att knyta företrädare för myndigheter, intresseorganisationer och andra experter till en utrednings arbete skapas förutsättningar för en allsidig belysning av den fråga som är föremål för prövning. För att möjliggöra en så bred förankring som möjligt av en utrednings slutresultat, men även för att kritiskt granska detta, är det praxis att regeringen bereder de offentliga organ och fackliga och andra intresseorganisationer som kan beröras av resultatet tillfälle att yttra sig däröver. När det gäller de offentliga myndigheter som kan komma i fråga utformas remissen som ett direkt åliggande. medborgare har dessutom tillfälle att inkomma med synpunkter och har rätt att förvänta sig att dessa behandlas och avvägs i det fortsatta arbetet. Skälen för denna utarbetade praxis med breda remissförfaranden är flera. som utredningsförslagen blir föremål för en kritisk detaljgranskning utifrån en mångfald av aspekter skapas möjligheter för förankring av desamma. De synpunkter som kommer fram i remissarbetet kommer också att utgöra en del i ett nödvändigt beslutsunderlag. I riksdagsarbetet är det utomordentligt ovanligt att behandla förslag som varit föremål för offentlig utredning men inte remissbehandlats. har både rätt och skyldighet att ställa höga krav på ett fullgott underlag före ett beslut. Trots berättigade krav från en minoritet i FK 88 om en remiss av FK 88:s delförslag rörande arméns grundorganisation har regeringen valt att vägra detta utan att ange godtagbara skäl härför. Det förslag som majoriteten överlämnat till regeringen är inte tillfredsstäl- Mot. lande berett och uppfyller inte de krav på allsidighet som har rätt Fö23 Proposition 1989/90:9 om arméns organisation och försvarets planeringssystem m.m. bör således i sin helhet avslås av . Om trots den felaktiga utredningsgången och bristerna i beredningen av ärendet finner anledning pröva de förslag som presenteras vill anföra följande. I propositionen föreslår regeringen besluta att lägga ned regementena 13, 111 och 117. Därutöver aviseras en avveckling av P6:s anläggningar och P6:s verksamhet föreslås sammanföras med A3:s. I ett senare skede har regeringen aviserat att en nedläggning av P 6 kan komma att ske. Vad gäller förläggningen av specialtruppslagen förordas ett antal lokaliseringsförändringar. Skälen till förslagen är enbart av ekonomisk natur och motiveras inte utifrån en förändrad säkerhetspolitisk syn och en därav förändrad bedömning av totalförsvarets behov. Slutligen inbjuds ta del av regeringens synpunkter när det rör totalförsvarets planeringssystem. Förbandsomsättningssystemet (FOMS) överförs vanligen de värnpliktiga från fältförbanden till territorialförsvaret efter 12 till . Systemet har upplevts som stelt och inte givit möjligheter till individuella bedömningar för enskilda värnpliktiga i erforderlig utsträckning. Bl.a. av detta skäl, och mot bakgrund av att antalet brigader minskats, har frågan om en kortare förbandsomsättningstid prövats försvarskommitté. Kommittén konstaterar att en kortare förbandsomsättningstid kan leda till att de värnpliktiga kan användas i fältförband då de är mest lämpade för detta. Dessutom kan behovet av repetitionsövningar förmodas minska eftersom de värnpliktiga är relativt sett nyutbildade under sin placering i fältförbanden. Ett sådant system kan även leda till en kvalitetshöjning av fältförbandens stridsförmåga. En kortare förbandsomsättningstid beräknas dock vara mera kostsam än nuvarande system. Bl.a. av dessa skäl avstår kommitténs majoritet från att föreslå en sådan förändring. och moderata samlingspartiets företrädare i kommittén har dock redovisat en positiv inställning till en kortare förbandsomsättningstid. Av propositionen framgår att försvarsministern förordar en uppluckring av nuvarande regler rörande förbandsomsättningstid, dock utan att förorda en generell sänkning av densamma. Tvärtom förefaller regeringen ansluta sig till majoriteten i FK 88 och därmed utgå från en i normalfallet lång omsättningstid vilket innebär att en stor andel av de värnpliktiga direktutbildas 14 till territorialförsvaret med en kortare grundutbildningstid. En sådan ord- Mot. ning ger ekonomiska fördelar men är till nackdel ur kvalitativ synpunkt. anser att frågan om omsättningstidens längd inte har belysts på ett tillfredsställande sätt. Flera beräkningar rörande förbandsomsättningstiderna har presenterats. Skillnaderna i utfallen mellan de olika materialen är betydande. Det är därför inte möjligt att dra några säkra slutsatser rörande de ekonomiska konsekvenserna av korta omsättningstider i förhållande till långa. försvarspolitiska beslut är det nödvändigt att dessa frågor kan prövas. För att möjliggöra detta krävs en noggrann genomlysning av frågan ur utbildningssynpunkt samt ur operativ och ekonomisk synpunkt. Vi utgår från att FK 88 i sitt fortsatta arbete kommer att ägna frågan särskilt intresse där bl.a. de kvalitativa fördelarna med kortare förbandsomsättningstider beaktas. Vad ovan anförts bör ges regeringen till känna. beslutade i anledning av proposition 1988/89:80 om ett tvåårigt försök med en förkortad utbildning för vissa värnpliktiga. sänks utbildningstiden från 7,5 för en begränsad grupp värnpliktiga. I anslutning till propositionen föreslog att försöksperiodens längd skulle begränsas till eftersom detta skulle ge FK 88 möjligheter att utvärdera försöket. I nu föreliggande förslag förordar regeringen - trots att försöksperioden med förkortad utbildning ännu pågår och att verksamheten därmed inte kunnat utvärderas - att instämmer i uppfattningen att grundutbildningen skall differentieras ytterligare. anser att frågor som rör grundutbildningens innehåll, längd och omfattning är direkt avgörande för det svenska försvarets framtida kvalitet. Försvarsförmågan kräver en väl avvägd utbildning av de värnpliktiga såväl kvantitativt som kvalitativt. Enligt vår mening finns inget underlag som motiverar en förändrad principiell inställning till grundutbildningens omfattning eller längd. Ett minimikrav måste vara att nu pågående försöksverksamhet noggrant utvärderas. Detta bör ges regeringen till känna. Organisationen för grundutbildningen av värnpliktiga har kapacitetsproblem. Detta har medfört att ett ökande antal inskrivna väntar på att få göra sin värnplikt. Den s.k. värnpliktspuckeln förväntas också öka och kvarståendeläget förvärras från ca 40000 till drygt 50000 väntande . Av kostnadsskäl prioriteras de yngsta värnpliktiga. Värnpliktsersättningen för de yngsta grupperna i utbildning är vanligen lägre än för de äldre årsgrupperna. En sådan prioritering medför att kostnader skjuts och leder därutöver till stora problem för de värnpliktiga och deras familjer. Förändringar i arméns grundorganisation - brigadproducerande regementen Arméns grundorganisation måste utformas på ett sätt som medger största möjliga handlingsfrihet inför kris/krigssituationer. omfattar minst 21 brigader har av överbefälhavaren bedömts erforderlig för Mot. att garantera ett försvar i hela landet. Inget har framkommit som ger anled- Fö23 ning att ifrågasätta den bedömningen. För att på ett kvalitativt bra sätt svara upp mot det utbildningsbehov som en organisation med 21 brigader fordrar krävs, enligt uppfattning, en grundorganisation med 21 brigadproducerande regementen - pansar eller infanteri - dvs. en brigad per regemente. En sådan decentraliserad organisation ger dessutom en ökad mobiliseringssäkerhet och ett bättre stöd till och kontakter med de frivilliga delarna av försvaret. Dessutom underlättas rekryteringen av värnpliktiga. Enligt uppfattning är det därför angeläget att bevara alla brigadproducerande landskapsregementen. Regeringen föreslår i propositionen en nedläggning av landskapsregementena 13 i , lili och 117 i . Skälen för detta anges i propositionen vara huvudsakligen ekonomiska. Regeringen avstår dock från att närmare analysera de effekter som en sådan nedläggning kan ha ur totalförsvarssynpunkt. Tvärtom medger regeringen att nuvarande grundorganisation är dimensionerad och lokaliserad med utgångspunkt från bl.a. säkerhetspolitiska bedömningar, krav på mobiliseringsberedskap och ur operativ synpunkt. Inledningsvis redovisade sin syn på vilket förarbete som erfordras för att med en rimlig grad av säkerhet skall kunna fatta beslut om förändringar av arméns grundorganisation. Om ändock skulle besluta att ta ställning till sådana förändringar finner vi det väsentligt att slå vakt om de funktioner som nuvarande landskapsregementen har. Vi kan inte finna att regeringen beaktat de negativa konsekvenser för bl.a. försvarsviljan och mobiliseringsförmågan, men även för grundutbildningens kvalitet, som en nedläggning av de tre föreslagna regementena kan komma att få. Förslaget om nedläggning av 13 i , lili och 117 i bör därför nu avvisas av . På samma grunder bör P6 i bevaras som en självständig utbildningsenhet. När det gäller förslaget till avveckling av P6:s anläggningar i genom en samlokalisering med A 3 i , vilket förväntas medföra besparingar, anser det rimligt att en sådan förändring av organisationen skall underställas för beslut. Av propositionen framgår inte klart om avsikten är att P 6 skall kvarstå som en självständig myndighet. Enligt vår uppfattning är det angeläget att bevara förbandets självständiga myndighetsstatus och säkerställa en tillräcklig utbildningskapacitet. Detta bör ges regeringen till känna. Merkostnaderna för att behålla 13,111 och 117 har uppskattats till per budgetår. Detta belopp skall ställas mot de investeringar som blir nödvändiga vid andra förband. Vidare minskar behoven av kostnadskrävande personalåtgärder om de tre regementena bevaras. En nedläggning kan slutligen beräknas medföra förluster i samband med befarade befälsavgångar och ökade resekostnader för de värnpliktiga. Eftersom vårt förslag därutöver medför att behovet av att bygga upp försvarsområdesmyndigheter i och bortfaller reduceras kostnaderna ytterligare. Sammantaget bedömer vi att den ekonomiska vinsten av 16 nedläggningarna endast blir marginell. Organisation och lokalisering av försvarsområdesmyndigheter Som en konsekvens av förslaget till nedläggning av 13 och 111 föreslår regeringen inrättande av försvarsområdesmyndigheter där. I vårt förslag bevaras regementena varför propositionens yrkande i denna del bör avslås av . När det gäller upprättande av försvarsområdesmyndigheter i för försvarsområde samt i för försvarsområde , vilket tidigare aktualiserat, instämmer vi med propositionen. I propositionen föreslås en centralisering av den operativa ledningen genom en sammanläggning av Bergslagens militärområde och Östra militärområdet till ett område, Mellersta militärområdet. är ledningsfunktionerna för Bergslagens militärområde lokaliserade till medan ledningen för Östra militärområdet är förlagd till (militärbefälhavaren i Östra militärområdet) och till (ledningen för Östra militärområdets materielförvaltning respektive verkstadsförvaltning). har prövat olika former för den operativa ledningen och därvid funnit att kraven på effektivitet och samordning är förenliga med olika lokaliseringsorter för stabs- och förvaltningsledningsfunktionerna. Detta är f.ö. det nuvarande förhållandet i det Östra militärområdet. Enligt uppfattning är det viktigt att ledningsfunktionerna lokaliseras så att största möjliga uthållighet i en kris/krigssituation kan upprätthållas. Av det skälet finner vi det olyckligt att såväl stab som förvaltningsledning förläggs till en ort belägen i de östra delarna av området. Ur operativ synpunkt är en placering av militärbefälhavaren i Mellersta militärområdet i och ledningen av Mellersta militärområdets materiel- respektive verkstadsförvaltning i att föredra. En sådan ordning ger även möjligheter att bygga vidare på de redan etablerade förvaltningsorganisationerna i och . Behoven av personalomflyttningar begränsas, och förslag är därmed även ur personalpolitisk synpunkt fördelaktigt. bör därför besluta, med avslag på propositionen i denna del, att lokalisera ledningen av Mellersta militärområdets materielförvaltning och verkstadsförvaltning till . Mot bakgrund av vad i motionen anförs hemställs 1. att avslår proposition 1989/90:9, arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem m.m., därest ej bifaller yrkande 1 hemställs 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om förbandsomsättningssystemet, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om grundutbildningens längd m.m., 17 1989/90 Fö23 4. att , med avslag på propositionen i denna del, beslutar Mot. att bevara landskapsregementena 13 i , lili och 117 i FÖ23 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om P6:s i framtid, 6. att , med avslag på propositionen i denna del, beslutar att inrätta försvarsområdesmyndigheter för försvarsområde i och för försvarsområde i , 7. att , med avslag på propositionen i denna del, beslutar att lokalisera ledningen av Mellersta militärområdets materiel- och verkstadsförvaltning till . () () () () () () () ()