mot · GC02Fi226 · 1989-01-25 00:00:00 — av m.fl. (c) Den ekonomiska politiken valprogram innebar satsningar på miljöpolitik, rättvis fördelning, likvärdiga levnadsvillkor i hela landet, utbildning och utveckling samt grundtrygghet i vård och omsorg. Dessa satsningar följer vi nu upp i vårt budgetalternativ. Styrkan i en ekonomi måste bedömas utifrån dess förmåga att utnyttja högkonjunkturer, överbrygga lågkonjunkturer och långsiktigt bibehålla ekonomiskt välstånd och utvecklingsförmåga. från dessa utgångspunkter ter sig framtiden inte enbart ljus för svensk ekonomi. Den ekonomiska tillväxten i är betydligt lägre än i våra konkurrentländer, produktionen hämmas av kapacitetsbrist och låg produktivitetsutveckling, inflationen är betydligt högre än i våra konkurrentländer och bytesbalansen är negativ och vikande. De regionala obalanserna består. vill göra regional balans liksom en god miljö till mål för den ekonomiska politiken. Den överhettade konjunktur som präglade verkar nu ha dämpats något. Den svenska konjunkturen kommer förmodligen att mattas något innevarande år, även om den internationella konjunkturen är relativt stark. anser att följande nu är av vikt för den ekonomiska politiken: - aktiv sysselsättningspolitik för att möta arbetskraftsbehovet - en genomgripande skattereform med fördelningspolitiskt acceptabel inriktning - reformerad offentlig sektor - politik för regional balans - överhettade områden måste dämpas - satsning för framtiden på småföretagande - satsning för framtiden på utbildning och infrastruktur - samhällsplanering för ekologisk balans - bromsad ökningstakt för vissa transfereringssystem som har en lavinartad kostnadsutveckling - strukturomvandling inom industrin - enklare och mer stabila spelregler i ekonomin Statsbudgeten är i balans /63. Detta är tillfredsställande. Balansen i ekonomin har emellertid till stor del 1 1988/89. kommits genom en lägre disponibel inkomst för flertalet hushåll under Mot. 1988/89 80-talet. Undersökningar har visat att inkomst- och förmögenhetsklyftoma Fi226 ökat under de socialdemokratiska regeringsåren. Flera grundläggande problem i svensk ekonomi är dessutom ännu olösta och riskerar att leda till nya obalanser . I förhållande till regeringens budget innebär alternativ en ytterligare budgetförstärkning med 3,5 miljarder under budgetåret. Skattetrycket skulle också sänkas . En flyktig blick ger intryck av en stark svensk ekonomi. En statsbudget i balans och hög privat konsumtion förmedlar denna bild. Styrkan i ekonomin måste emellertid bedömas utifrån dess förmåga att utnyttja högkonjunkturer, överbrygga lågkonjunkturer och långsiktigt bibehålla ekonomiskt välstånd och utvecklingsförmåga. från dessa utgångspunkter ter sig framtiden mer bekymmersam. Regeringen har inte klarat ut de grundläggande problemen i ekonomin. Detta riskerar att ge en svårare situation när konjunkturen vänder, än vad som annars skulle varit fallet. Den överhettade konjunktur, som präglade förhösten, verkar nu ha kylts ner något. Ekonomin befinner sig i en mer ordinär högkonjunktursituation. Den svenska konjunkturen kan vända nedåt ; den kan också ligga kvar på ungefärligen nuvarande nivå. Utvecklingen har dock av allt att döma passerat konjunkturtoppen. Det ekonomisk-politiska läget i kan beskrivas genom att se på graden av fullföljande av de traditionella målen för den ekonomiska politiken: Den ekonomiska tillväxten är betydligt lägre än våra konkurrentländers. Produktionen hämmas av brist på arbetskraft och riskkapital. Produktivitetsutvecklingen är svag i såväl näringslivet som inom den offentliga sektorn. En svag regionalpolitik har skapat koncentrationsområden med arbetskraftsbrist och stagnationsområden med lägre utnyttjande av produktionsresurser. Sysselsättningssituationen präglas generellt av mycket låg öppen arbetslöshet. Det finns dock ett stort antal personer i arbetsmarknadsutbildning, anställda med lönebidrag och ofrivillig arbetslöshet, t.ex. många deltidsarbetande kvinnor. Antalet förtidspensioneringar har kraftigt ökat och gått allt längre ned i åldrarna. Det finns också stora regionala skillnader i arbetslöshetsnivån. Inflationen är betydligt högre än våra konkurrentländers. Jämfört med de sju stora länderna inom är vår inflation , nära dubbelt så hög. Endast och inom har högre inflation än . Detta inflationsgap försämrar successivt konkurrenskraft och riskerar att leda till ökande bytesbalansunderskott och ökad arbetslöshet. Bytesbalansen är kraftigt negativ och trenden är vikande. Underskottet har dock begränsats tack vare en gynnsam utveckling av bytesförhållandet; stigande priser på skogsprodukter och fallande oljepriser. Sjunkande dollarkurs och en stark utveckling av världshandeln har också mildrat bytesbalansunderskottet även om alltmer tappar marknadsandelar Mot. 1988/89 utomlands. Regeringen har inte förmått åstadkomma en rättvis fördelning av det välstånd som högkonjunkturen skapat. Regeringens devalveringspolitik, avregleringen av finansmarknaderna, höjningarna av skattetrycket i kombination med nuvarande funktionssätt hos skattesystemet, strama statsbudgetar i kombination med överföring av ökat ansvar för olikautgiftsposter på kommunerna samt regionala obalanser har skapat ökade förmögenhetsklyftor i samhället i jämförelse med de icke-socialistiska regeringsåren. Den socialdemokratiska tredje vägens politik har lett till stora förmögenhetsomflyttningar i samhället. anser därutöver att också regional balans samt god miljö är mål som bör jämställas med de traditionella i den ekonomiska politiken. Det ekonomisk-politiska läget på dessa områden kan mycket kort beskrivas enligt följande: - De regionala obalanserna består. Regeringens koncentrationspolitik har skapat överhettningsområden, vilket bl a lett till att ekonomisk-politiska problem såsom inflationen förvärrats. De mindre förbättringar i form av befolkningsutveckling som kommit, har inträffat mycket sent i den högkonjunktur som rått, varför en konjunkturnedgång återigen försämrar skogslänens utveckling. Långsiktigt är dessa läns utveckling därför fortsatt vikande. En trend som varit tydlig är dessutom att även om ökningstakten i de inomregionala skillnaderna något minskat, har de inomregionala obalanserna ökat. De flesta länscentra har t ex haft en betydligt bättre utveckling än omlandet. - Miljöpolitiken är trots regeringens löften fortsatt passiv. Förnyelsen av energisystemet har stagnerat. Miljöförstöringen kostar det svenska samhället stora summor. Forskning har beräknat dessa till av BNP, motsvarande ca . Miljöförstöringen förstör våra naturresurser, orsakar reparationsbehov, ökar vård- och sjukförsäkringskostnader p g a försämrad hälsa hos befolkningen etc. Långsiktigt undergräver miljöförstöringen förutsättningarna också för det ekonomiska välståndet. Den ekonomiska politikens inriktning Regeringens finansplan andas en hel del insikt om problemen i svensk ekonomi men väldigt litet konkret föreslås. Forskare anser att de ekonomiskpolitiska åtgärderna mot bakgrund av det läge som beskrivits ovan bör syfta till: En stram finanspolitik. Statsbudgeten är åter i balans vilket är tillfredsställande. Den ekonomiska politiken bör emellertid förbereda en konjunkturavmattning. En mer omfattande åtstramning av hushållens efterfrågan är därför inte tillrådlig. Den svenska prisutvecklingen måste åtminstone ner till genomsnittet hos våra viktigaste konkurrentländer inom . 1 * 1988/89.3 sami. De nominella lönekraven måste dämpas som ett led i en inflationsbekämpan- Mot. Överhettade områden måste kylas ner. En sänkt ränta. Den ekonomiska politiken måste föras på ett sådant sätt att räntenivån pga valutaregleringen kan bli stabilt nedjusterad. Sparandet bör öka av såväl stabiliserings- som finanspolitiska skäl. En politik för ökat utbud av arbetskraft och kapital inom bristsektorer i ekonomin bör föras. Produktionshinder i form av flaskhalsar måste undanröjas. Kapacitetsutbyggnad och ökade investeringar inom den konkurrensutsatta sektorn för att möta nästa konjunkturuppgång. Förbättrad produktivitetsutveckling inom såväl den privata som den offentliga sektorn. Långsiktig strukturomvandling inom industri och näringsliv mot en mer högteknologisk och kunskapsintensiv verksamhetsstruktur. En politik för regional balans som tar vara på hela landets utvecklingsförmåga. Förutsättningar för att skapa en varaktig tillväxt. För att åstadkomma en utveckling i enlighet med ovanstående anser att ekonomisk-politiska åtgärder med följande inriktning är nödvändiga: - Politiken för regional balans måste intensifieras för att få till stånd en regional utveckling före en konjunkturavmattning och för att möta nästa konjunkturuppgång. Politiken måste föras såväl mellanregionalt som inomregionalt. En utbyggd politik för regional balans är dessutom extra nödvändig för att ta vara på den produktionskapacitet som fortfarande finns. - Överhettade koncentrationsområden inom ekonomin måste svalkas av. Koncentrationspolitiken innebär köer, snabbare pris- och kostnadsutveckling, löneglidning m fl ekonomisk-politiska problem. vill pga detta införa investeringsavgifter på nybyggda lokaler och kontor i de värst utsatta koncentrationsområdena. - En sysselsättningspolitik som förmår möta det akuta arbetskraftsbehov som föreligger inom vissa delar av arbetsmarknaden. Åtgärder som krävs är en ökad satsning på utbildning inom arbetsmarknads- och företagsutbildning, utökat platsantal på treårig teknisk gymnasielinje, främjande av näringslivsinvesteringar syftande bl a till ökad automatisering av de tunga jobben, förbättrad arbetsmiljö för minskad personalomsättning och ökad rekrytering till sektorer med arbetskraftsbrist, bättre utnyttjande av de arbetslösa eller undersysselsatta. - En satsning för framtiden på nyföretagande, små- och egenföretagande, entreprenörskap, kunskapsuppbyggnad över hela landel. Vi måste ta vara på människors och regioners utvecklingsmöjligheter bl a genom: a) Utveckling av infrastruktur; decentraliserat vägnät, utbyggd järnvägstrafik, regionala flygförbindelser, telekommunikationsnät. b) Decentraliserad högskoleutbildning via en utbyggnad av de mindre högskolorna med bl.a. fasta forskningsresurser vid de tidigare filialhögskolorna samt i inland. - För att säkra en ekonomisk utveckling också för framtiden måste vi nu styra in samhället mot ekologisk balans. Framtida ekologiska katastrofer måste förebyggas och skadade livsmiljöer återställas. Miljöhänsyn måste komma in som en reell och självklar del av all samhällsplanering. Kortsiktiga ekonomiska intressen skall vara underordnade ekologiska hänsyn och förutsättningarna för en varaktig tillväxt.En viktig del för att styra samhällsutvecklingen rätt är energi- och råvaruskatter samt miljöavgifter. kräver också en översyn av hela miljöskyddslagstiftningen och dess tillämpning. - Den kraftiga ökningen av statens utgifter för vissa transfereringssystem måste bromsas. Detta måste göras långsiktigt och socialt ansvarsfullt. - Den offentliga verksamheten måste fås att fungera bättre. Produktivitetsutvecklingen måste förbättras. - avvisar cash-limit-användning i regeringens tappning. - Strukturomvandling inom industrin mot mer högteknologi och kunskapsintensiv industri måste stimuleras. Detta kan ske genom en reformerad företagsbeskattning, satsning på högteknologisk forskning, en politik för sänkt ränta och ökad tillgång på riskvilligt kapital samt spridning av kapitalanvändningen. - Det behövs enklare och mer långsiktiga spelregler i ekonomin. Härvidlag är en reformering av skattesystemet viktig. upprepar kravet på en avveckling av vinstdelningsskatten. - De kvarvarande delarna av valutaregleringen bör avskaffas när detta är möjligt. - En genomgripande skattereform. En sådan bör inriktas mot sänkta marginalskatter med bibehållna fördelningspolitiska ambitioner. Den kommunala skatteutjämningen måste förbättras. Momsen på mat skall sänkas. Den internationella ekonomin Mot. präglades av hög ekonomisk aktivitet i . Tillväxten ^i226 uppgick inom området totalt till . väntas en avmattning i tillväxttakten till och 1990 sjunker tillväxten till enligt egna bedömningar. Den ekonomiska aktiviteten väntas alltså bli fortsatt hög men konjunkturtoppen som helhet för har av allt att döma passerats. Ett flertal faktorer i den internationella bilden gör dock ekonomiska förutsägelser osäkra. Det gäller de fortsatt stora obalanserna mellan , och , inflationstendenserna i vissa industriländer, den höga arbetslösheten i , integrationssträvandena inom m m. började den internationella konjunkturen ta fart. , och uppvisade en snabb ekonomisk tillväxt. Kurserna på världens aktiebörser ökade också kraftigt. Börsfallet blev därför desto djupare. En recession i världsekonomin spåddes. Recessionen uteblev dock. Börskraschen blev ingen krasch, bara ett fall. Produktions- och efterfrågetillväxten fortsatte, nu med lättnader i penningpolitiken till hjälp i ett flertal . I medförde dollarfallet ytterligare stimulans för exportindustrin. Hela världshandeln fick ett uppsving. Reagan-administrationens utbudspolitik med bl a kraftiga skattesänkningar skapade dock ett kraftigt budgetunderskott i som och fick stora överskott.Flera faktorer i världsekonomin talar nu för en något minskad ekonomisk tillväxt inom : - Produktionsutvecklingen tenderar att bromsas upp p g a att flera länder har ett högt kapacitetsutnyttjande och närmar sig taket för möjlig produktion. - Stigande räntor hotar, sedan börjat strama åt penningpolitiken för att hålla nere konsumtion och inflation samt för att skydda mot ytterligare dollarfall. - Penningpolitisk åtstramning har också skett i flera andra industriländer med bytesbalansunderskott. - Den kreditexpansion med åtföljande konsumtionsutveckling som i ett flertal länder inom följt på avregleringen av kreditmarknaderna tenderar att mattas av. Stabiliserande faktorer såsom fortsatt lågt oljepris samt en måttlig inflationsutveckling talar emellertid för att konjunkturavmattningen blir måttlig. Obalanserna i handelsutbytet mellan de tre stora länderna i väntas vara fortsatt stora även om bytesbalansunderskott minskat avsevärt . Den inhemska efterfrågeutvecklingen i har dämpats som exporten till länder vid sidan av Också har ökat sitt bytesbalansöverskott. väntas fortsätta att minska sitt underskott men i långsammmare takt som överskotten i och endast minskar långsamt. som handels- och bytesbalansunderskott minskat har OPEC-länderna samt fått stora underskott. I är dessutom inflationen i stigande gentemot OECD-genomsnittet. OECD-genomsnittet var 1988 och väntas 1989 stiga till . Av betydelse för världsekonomin är ett samordnat internationellt uppträdande för att minska obalanserna i handelsutbytet. Överskottsländerna måste se till att den inhemska efterfrågan i högre grad tar hand om produktionsutvecklingen som underskottsländerna håller tillbaka inhemsk efterfrågan. måste angripa sitt budgetunderskott via en finanspolitisk åtstramning som skapar förtroende internationellt. bör verka för ett sådant samordnat internationellt uppträdande för att reda ut obalansproblemen. Den ekonomiska utvecklingen inom gynnades 1988 också av en ökad efterfrågan från . Till följd av en påbörjad sanering av flera skuldsituation samt höjda råvarupriser förbättrades den ekonomiska situationen för flera . väntas råvaruprisutvecklingen bromsas upp. Om farhågorna om en ökad ränta slår in kan utvecklingen åter dämpas för del. Oljepriset sjönk till /fat vilket missgynnade OPECländerna, av vilka flera fick ett underskott i bytesbalansen. väntas stabiliserade oljepriser. Långsiktigt kommer oljepriset att stiga en kvarts dollar per halvår enligt bedömningar inom . En glädjande utveckling är den politiska och ekonomiska öppning gentemot väst som skett i flera östeuropeiska länder inklusive . Konkret har dock detta ännu inte inneburit mer än en marginell ökning i öst-väst-handeln. Utvecklingen i de skandinaviska länderna, exklusive , är sammantaget svag. BNP-tillväxt väntas halveras . Tillväxten i och är i stigande men från mycket låga nivåer. Inflationen i samtliga skandinaviska länder ligger betydligt över OECD-genomsnittet. Det kanske främsta problemet för har varit att pressa ned kostnadsökningarna till omvärldens nivå. 197374 bedrevs en expansiv politik i syfte att kompensera för den kontraktiva politik som fördes i utlandet till följd av oljeprischocken. Den internationella lågkonjunkturen skulle överbryggas. Vinsterna steg och omfattande investeringar gjordes i branscher som senare skulle visa sig mindre framgångsrika. Dessutom sjönk de årliga produktivitetsökningarna drastiskt inom den svenska ekonomin. Den expansiva politiken skapade ett inflationstryck och krav på stora löneökningar. 1974-76 ökade också företagens lönekostnader med 40 En stor del av denna ökning härrörde från ökade löneskatter. 1988/89 minskade produktivitetsökningstakten och oljeprischocken hade nödvän- Fi226 diggjort en anpassning nedåt av reallönerna. Istället skedde motsatsen. hamnade i en allvarlig kostnadskris. tappade snabbt marknadsandelar till följd av försämrade relativpriser och vinstmarginalerna föll kraftigt. devalverade vilket ökade tillväxten påtagligt. Landet var på väg mot balans då uppgången bröts av den andra oljeprischocken 1979-80. Tillväxten blev till skillnad från tidigare dock inte lägre i än internationellt. Den nödvändiga anpassningen nedåt av reallönerna skedde inte heller . Istället devalverades åter kronan 1981 och 1982 med sammanlagt . Devalveringarna medförde en högre vinstnivå och marknadsandelarna för den svenska exportindustrin steg åter. Sysselsättningen räddades genom omfattande arbetsmarknads- och industripolitiska insatser. Medan arbetslösheten steg till tvåsiffriga tal i i övrigt, lyckades hålla den på mycket rimliga nivåer. omvandlades den svenska industristrukturen i snabb takt och landet kunde därför tack vare de centerledda regeringarnas insatser sedermera gå ut ur den internationella lågkonjunkturen med en låg arbetslöshet och en stark industri. Efter devalveringarna 1981 och 1982 skedde, bl a till följd av dessa goda förutsättningar, en snabb återhämtning i svensk ekonomi. Till en början vann den svenska industrin åter marknadsandelar. Tillväxten var exportledd. Löne- och kostnadsutvecklingen var dock fortfarande för hög i relation till omvärlden. Relativpriserna försämrades och svenska marknadsandelar började därför åter minska. Tillväxten blev konsumtionsledd vilket försvagade bytesbalansen. har dock klarat sig från att anpassa sig till omvärldens kostnadsutveckling till följd av en rad lyckliga omständigheter. För det första har den svenska valutakorgens konstruktion orsakat en konkurrenskraftsförstärkning i förhållande till våra viktigaste konkurrentländer (undantaget) genom en smygdevalvering i takt med dollarraset. För det andra innebar oljeprisfallet 1986 en engångsförbättring av den svenska bytesbalansen med 15 miljarder. För det tredje sjönk de internationella räntorna samt den internationella inflationen kraftigt. Utvecklingen har för svensk ekonomi varit gynnsammare än vad som allmänt spåddes . En fortsatt stark internationell konjunktur har hindrat att de problem med bl a konsumentprisutveckling och produktivitetsutveckling som föreligger i svensk ekonomi slagit igenom med full kraft. Att BNP-tillväxten preliminärt varit ; en uppjustering med nära en procentenhet från 87/finansplan är ett bevis för detta. Tillväxttakten i svensk ekonomi är dock klart lägre än OECD-genomsnittet där 1988 innebär en ökning med . Produktivitetsutvecklingen i såväl näringsliv som i offentlig sektor har varit svag. Denna svaga produktivitetsutveckling leder till att ekonomiska tillväxtmål i högre grad måste nås via en ökad sysselsättning, vilket leder till ökad arbetskraftsbrist med åtföljande löneglidning och ökad inflation, vidare till försämrad bytesbalans eftersom minskad produktion innebär att inhemsk efterfrågan måste tillgodoses via en ökad import. ovanstående inses lätt att den svaga produktivitetsutvecklingen är ett av de allvarligaste problemen i svensk ekonomi. Inflationen i har alltsedan 1982 legat betydligt över OECDgenomsnittet. Regeringens inflationsmål har missats lika regelbundet som de återkommit i finansplaner och kompletteringspropositioner. väntas enligt finansplanen utfallet för KPI-utvecklingen bli . Enligt ökade priserna 1988 däremot . Den ofta utskällda livsmedelssektorn drog ner den genomsnittliga prisutvecklingen genom en långsammare prisutveckling än övriga konsumentpriser. Ett diagram nedan ur finansplanen visar utvecklingen av KPI i gentemot . 12 månaders förändringstal t.o.m. nov. 1988 för , t.o.m. oktober för 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 Utvecklingen av lönerna är en återspegling av, men också en orsak till konsumentprisutvecklingen. De totala löneökningarna för hela arbetsmarknaden stannar enligt på . Av denna totala löneökning står löneglidning för . Löneglidningen förekommer bl a som en följd av arbetskraftsbrist framför allt inom privat sektor i överhettade koncentrationsområden. Löneglidning minskar utrymmet för de fria avtalsförhandlingarna och späder på inflationen p g a att löneglidning inom en sektor leder till kompensationskrav inom andra delar av arbetsmarknaden. Bytesbalansens utveckling har allt visat en klart nedåtgående trend. väntas underskottet i bytesbalansen bli enligt finansplanen. Denna bedömning är i underkant. prognos för pekar på ett underskott på mellan 11 och 12 Mot. 1988/89 miljarder. Denna utveckling beror på att den höga inhemska efterfrågan inte Fi226 kunnat mötas av de svenska företagen bl a på grund av en låg produktivitetsutveckling. Den snabba prisstegringstakten har dessutom inneburit att svensk exportindustri tappat marknadsandelar. Underskottet har trots detta hållits tillbaka p g a en för gynnsam utveckling av bytesförhållandet. Prisutvecklingen för svenska exportprodukter såsom massa, papper och stål har varit god, medan oljepriserna fallit. En ökning i den totala världshandeln har dessutom kompenserat för tappade svenska marknadsandelar. Den tredje vägens devalveringspolitik har skapat nya obalanser. Vinsterna i storföretagen har stigit till rekordnivåer. med storföretagens vinstutveckling har offentlig verksamhet som vård och skola naggats alltmer i kanten. Reallöneutvecklingen för de svenska löntagarna har varit svag. Avregleringen av kreditmarknaden i kombination med kraftigt likvida storföretag och en stark utveckling av de internationella börserna har skapat ett uppsving för de finansiella marknaderna i . Hushållen har haft lätt att låna och höga marginalskatter och generösa avdragsregler för räntor har stimulerat upplåning. Trots höga räntor har svenska folket lånat för att tillfredsställa konsumtionslusten. har hushållens finansiella sparande varit negativt, dvs de har netto skuldsatt sig. Se diagram 2. 1987 var hushållens sparkvot . Preliminära beräkningar pekar på en sparkvot i samma storleksordning . Man kan konstatera att den socialdemokratiska tredje vägens politik lett till stora förmögenhetsomflyttningar i samhället. Regeringen har inte förmått se till att det nya välståndet fördelats jämlikt i folkhushållet. Disponibel inkomst, konsumtion och sparande Hsr. 75T :9'6 :*77 :97a' ;s_s -555 FWi :sse :9E3 :se« T5E5 THT-T5S7 fSeS fnr1 Den tredje vägens politik har också ökat de regionala obalanserna. har skogslänen förlorat mellan 3 000 och 6 000 invånare , medan storstadslänens befolkningsökning stigit . Enbart uppgick den till 23 000 personer. Mindre förbättringar i skogslänens befolkningsutveckling har kommit till följd av den allmänna konjunkturutvecklingen. Dessa förbättringar har dessvärre anlänt mycket sent i högkonjunkturen. En konjunkturavmattning riskerar att återigen försämra befolkningsutvecklingen. Om inget görs, är därför dessa läns utveckling på lång sikt fortsatt vikande. I koncentrationsområdena har en inflationsdrivande överhettning skapats pga bostads- och arbetskraftsbrist.