ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Sk33 · 1989-11-28 00:00:00 — av och (båda s) med anledning av prop. 1989/90:50 om inkomstskatten för , m.m. Utgångspunkten för breddningen av basen för mervärdeskatten är att skapa större neutralitet vid konsumtionen av olika varor och tjänster. är stora områden helt undantagna medan det för andra utgår en reducerad mervärdeskatt. Ett motiv för breddningen av basen för mervärdebeskattningen har också varit att finansiera sänkningen av inkomstskatten. Breddningen av basen för mervärdeskatten kommer tveklöst att innebära att det blir dyrare att turista. De stora skattesänkningar som kommer att genomföras kommer att innebära att flertalet får höjningar av sin disponibla inkomst. Detta kan förskjuta konkurrenssituationen med fördyring för utomlands ifrån kommande turister som det blir relativt sett billigare för svenskar att turista utom landet. Detta skulle kunna påverka vår bytesbalans i fel riktning. Det det finns därför skäl att försöka undvika negativa konsekvenser av skatteomläggningen för svensk turistnäring. Turismen omsätter i vårt land , bara i t ex län uppgår omsättningen till . Turismen har en stor regional spridning och utgör på många orter en basnäring. Försämrade villkor för turistnäringen innebär risk för att arbetstillfällen går förlorade, vilket skulle beröra många orter där alternativ sysselsättning saknas. Eftersom turismen även spelar stor roll för andra delar av näringslivet, vilka levererar varor och tjänster till företagen inom denna näringsgren, kan även dessa att drabbas. I debatten har ibland framförts krav på att befria utländska turister från en momshöjning. Detta torde dock vara orealistiskt eftersom det med säkerhet skulle leda till stora administrativa svårigheter. saknar vi exakt kunskap om vilka effekter skattereformen kommer att få för turistnäringen. För att förvissa sig om att inte allför negativa effekter uppstår på turistnäringen i utsatta regioner menar vi att regeringen måste följa och beakta den framtida utvecklingen för denna näringsgren. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att regeringen noggrant följer utvecklingen för turistnäringen i utsatta regioner. () ()
mot · GD02Sk37 · 1989-11-28 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sk37 med anledning av prop. 1989/90:50 om inkomstskatten för , m.m. De skatteskärpningar för boendet som regeringen föreslår kommer att på ett olyckligt sätt sammanfalla med den nya fastighetstaxeringen. över landet i sin helhet kommer de höjda taxeringsvärdena visserligen att bli besvärande, men ändå möjliga att bära med den förändring av fastighetsbeskattningen som föreslås. Denna förändring överensstämmer också med krav som tidigare framförts från . Vissa delar av landet drabbas dock på ett extremt sätt. Dit hör storstadsområdena, och inte minst . I har regeringens misslyckande på regionalpolitikens och bostadspolitikens område lett till en fullständigt överhettad bostadsmarknad, med orimliga prisstegringar på fastigheter som följd. De höga priserna på t ex småhus är redan i sig en tung belastning för regionens innevånare, i synnerhet för unga barnfamiljer. Taxeringsvärden och en fastighetsbeskattning som utgår från denna onaturliga prisnivå blir börda på börda. Två småhus med livärdig standard ger samma nytta till sina ägare oavsett om de ligger i eller i en mindre ort. Skillnaden ligger i inköpspris, och därmed kapitalkostnader. För den som drabbas av högre boendekostnader för samma bostad, och dessutom en högre skatt, måste det upplevas som att det är en kostnad som beskattas och inte en tillgång. Ännu mer absurd blir situationen för bofasta skärgårdsbor. Prisnivån för fastigheter i skärgården utgår inte från bofastas situation, utan från kapitalstarka fastlänningars efterfrågan på ett begränsat fastighetsbestånd. En 3-4dubbling av taxeringsvärdena, som tycks bli följden kan i praktiken göra det omöjligt att leva och försörja sig i skärgården. Det är en effekt som knappast kan vara avsedd. På hyresmarknaden tillämpas bostadssociala principer enligt vilka spekulativa värden inte tilllåts bestämma hyresnivån. Det blir inte fastigheternas marknadsvärde som avgör hyran, utan en bruksvärdering av bostaden. Det borde vara rimligt att tillämpa samma principer när det gäller småhus och bostadshus på jordbruksfastigheter. Jag föreslår därför att fastighetstaxeringen i dess nuvarande utformning inte läggas som underlag till fastighetsbeskattningen av småhus och bostadshus på jordbruksfastigheter. I stället bör ett bruksvärdessystem utvecklas, där varje småhus åsätts ett bruksvärde, som i princip skall vara detsamma för fastigheter med likvärdig standard oavsett var de ligger. 1989/90 Sk37 Med stöd av vad som anförs hemställer jag 1. att hos regeringen begär ett bruksvärdessystem som bas för fastighetsbeskattning av småhus och bostadshus på jordbruksfastigheter, 2. att beslutar att beskattningen 1990 av dessa fastigheter skall ske efter samma regler och taxeringsvärden som . tor bör kunna inkluderas som tar hänsyn till närhet till allmänna kommunikationer och service. Det skulle innebära lägre belopp i glesbygd. Ett sådant bruksvärdessystem bör skyndsamt utarbetas. I avvaktan härpå bör fastighetsbeskattningen för dessa fastighetstyper 1990 ske efter nu gällande regler och med nu gällande taxeringsvärde.
mot · GD02Sk4 · 1989-11-14 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sk4 av (vpk) med anledning av prop. 1989/90:24 om 1989/90 ändring i tulltaxelagen (1987:1068) m. m. Sk4-12 beslutade om förändringar vad gäller importregler för äpplen och päron. Den tidigare kvantitativa regleringen ersattes med tullar. Dessa förändringar har inneburit stora påfrestningar för den svenska fruktodlingen. Vi ställer i höga krav på vår inhemska frukt vad gäller produktionsmetoder och sorter. Vi riskerar nu att denna svenska kvalitetsodling slås ut av importerad frukt, som är billigare på grund av att kraven på den inte är lika höga. bör därför inte besluta att de nya tullarna skall gälla även i fortsättningen ulan att besluta om åtgärder i syfte att motverka dessa negativa konsekvenser. bör därför besluta att samma krav skall gälla för såväl importerad som inhemsk frukt. Detta måste inbegripa även sådant som inte ger upphov till mätbara restsubstanser hos frukten. Vi bör inte tillåta import av frukt producerad med metoder som vi inte tillåter i . bör också hos regeringen begära en analys av effekterna för den svenska fruktodlingen av de nya besluten. Analyserna bör svara på frågan: Har det beslutade stödet varit tillräckligt för att möjliggöra för svensk fruktodling att klara omställningen? Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att vid förhandlingar med andra länder angående import av frukt skall, vad gäller produktionsmetoder, samma krav ställas som vid inhemsk produktion. 2. att hos regeringen begär en analys av vilka effekter riksdagsbeslut angående importreglering fått för den svenska fruktodlingen.
mot · GD02Sk5 · 1989-11-14 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sk5 av m. fl. med anledning av prop. 1989/90:24 om ändring i tulltaxelagen (1987:1068) m. m. I propositionen föreslås att de temporärt höjda tullsatser för äpplen och päron, som bemyndigade regeringen att införa, skall permanentas. Tullsatserna förs in i tulltaxelagen. Tullhöjningen skedde mot bakgrund av att det importstopp för äpplen och päron som tidigare gällt under vissa delar av året avvecklades. välkomnade denna avreglering. Vi avvisade dock regeringens förslag att ersätta importregleringen med förhöjda tullar. Detta förslag som riksdagsmajoriteten ställde sig bakom stred både mot konsumenternas intressen av låga priser och mot den inriktning mot ökad frihandel som annars ställer sig bakom. förordade i stället att omställningsproblem för den inhemska fruktodlingen skulle lösas genom riktade stödåtgärder. Vi vidhåller denna uppfattning. Regeringens politik är till skada både för frihandeln och för konsumenterna. Vi anser att de förhöjda tullsatserna bör avvecklas som åtgärder vidtas mot de omställningsproblem som svenska fruktodlare kan drabbas av. Ett sådant beslut borde helst fattas . Vi anser dock att det finns skäl att samordna detta beslut med det livsmedelspolitiska beslut skall fatta i vår. Då måste ändå ta ställning till hur omställningsåtgärder av liknande slag utformas på lämpligaste sätt. Dessa bägge beslut bör fattas i ett sammanhang. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avveckling av de förhöjda tullsatserna för äpplen och päron i kombination med åtgärder mot de omställningsproblem som svenska fruktodlare kan drabbas av. () () 1* 1989/90.
mot · GD02Sk7 · 1989-11-14 00:00:00 — Motion till 1989/90: Sk7 av Per Stenmarck och (båda m) med anledning av prop. 1989/90:24 om ändring i tulltaxelagen (1987:1068) m. m. I proposition 1989/90:24 om ändring i tulltaxelagen (1987:1086) m. m. föreslår regeringen bl. a. att tullfrihet införs för gummibehandlad kordväv av syntetiska fibrer. De förändringar som föreslås i tulltaxelagen (1987:1086, omtryckt 1987:1186) är avsedda att träda i kraft , som den nuvarande regleringen av tullskyddet för bl. a. dessa varor upphör att gälla. har tidigare föreskrivit tullnedsättning för gummibehandlad kordväv (SFS 1987:1188). I är den ende tillverkaren av gummibehandlad, s. k. dippad, kordväv. Denna vara används vid tillverkning av däck. Den råa kordväven köper huvudsakligen från men även från . För importerad råväv, som ligger till grund för denna tillverkning (59.02.109/209), utgår tull . GSP-systemet omfattar inte råväv. Vid direkt import av dippad kordväv (59.02.101/201) uppgår tullen, enligt tulltaxelagen, till . Väven omfattas dock av GSP-systemet, vilket ger möjlighet för , som kan uppfylla bearbetningsreglernas krav för ursprung, att leverera tullfritt till . För att minska det hinder som tullen innebär sänktes, genom en särskild lag (SFS 1987:1188), tullsatsen för dippad kordväv av syntetiska fibrer till , . Därmed förändrades konkurrenssituationen för den svenske tillverkare drastiskt. Nya leverantörer av dippad kordväv uppträder numera på den svenska marknaden. Ifrågavarande väv uppfyller u-landsförordningens kriterier för ursprung och kan sålunda importeras tullfritt. I den nu aktuella propositionen föreslås bl. a. att tullen på dippad kordväv - efter de två årens temporära partiella sänkning - avskaffas och att tullfrihet införs i tulltaxelagen för kordväv av aktuellt slag. Med denna import skall konkurrera med sin produkt, vars framställningskostnad alltjämt belastas av värdet av den ingående importerade råvaran. En sådan politik innebär därmed att utländska tillverkare skyddas mot konkurrens från anläggningen i av dess kostnader för råvaran. I förlängningen skall det troligen inte uteslutas att , som en följd av ett bifall till propositionen i denna del, ser sig tvingat att lägga ned sin tillverkning av dippad kordväv. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om sådana förändringar i tulltaxelagen att konkurrensneutralitet kan råda mellan importerad och inhemsk tillverkning av dippad kordväv. Per Stenmarck (m) ()
mot · GD02Sk8 · 1989-11-14 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sk8 med anledning av prop. 1989/90:24 om ändring i tulltaxelagen (1987:1068) m. m. I propositionens punkt 2.2 föreslår regeringen att tullfrihet införs i tulltaxelagen för gummibehandlad kordväv av syntetiska fibrer. Tullfriheten föreslås träda i kraft . Genom beslut i sattes gällande värdetull på ned till . Detta skulle, enligt beslutet, gälla kalenderåren 1988 och 1989. Kordväv tillverkas i endast av ett företag. Produkten är mycket viktig ur försörjningsberedskapssynpunkt. Det aktuella företaget har ett avtal med överstyrelsen för civil beredskap. I avtalet förbinder sig företaget att upprätthålla en viss produktionskapacitet. Detta för att det i en krissituation skall finnas möjlighet att inom landet få fram den kordväv som är nödvändig för att främst lastbils- och traktordäck samt slangar skall kunna produceras i . Pä kordvävsmarknaden gäller en mycket hård internationell konkurrens. Till vårt land har uppstått en lågprisimport av gummibehandlad syntetkordväv från Republiken . Genom att sådan kordväv också tagits in i u-landsförordningens varuförteckning kommer den importen in tullfritt till . Redan detta utgör ett allvarligt hot mot en fortsatt inhemsk tillverkning. Att införa tullfrihet i tulltaxelagen kommer att, fruktar jag, påskynda utvecklingen mot ett mycket kraftigt importberoende och stor risk för nedläggning av den beredskapsviktiga inhemska kordvävstillverkningen. Enligt min mening bör man, vid en avvägning mellan beredskapsintresset och intresset av att främja utvecklingsländernas export, i möjligaste mån låta beredskapsintresset få företräde. Detta främjas bäst av en bibehållen tull, som inte sätts ur spel genom u-landsförordningen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att tullen för gummibehandlad kordväv av syntetiska fibrer bibehålls på nuvarande nivå, 2. att beslutar att gummibehandlad kordväv utelämnas Mot. 1989/90 ur u-landsförordningens förteckning över tullfria varor.
mot · GD02So3 · 1989-11-14 00:00:00 — Motion till 1989/90:So3 med anledning av prop. 1989/90:28 om vård i vissa fall av barn och ungdomar I proposition 1989/90:28 föreslås att socialnämnden minst en gång skall överväga om ett beslut i fråga om umgänge mellan den unge och en förälder eller någon annan som har vårdnaden om honom fortfarande behövs (sid. 1). I den efterföljande lagtexten står i 4§: Beslut om vård med stöd av denna lag meddelas av länsrätten efter ansökan av socialnämnden. Eftersom domstol även kan besluta om umgängesrätt för barn, bör, i överensstämmelse med vad som sägs i , 21 kap. 1 §, den föreslagna lagtexten ha följande innehåll: Beslut om vård och umgängesrätt med stöd av denna lag meddelas av länsrätten efter ansökan av socialnämnden. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar om tillägg i föreslagen lagtext rörande vård i vissa fall av barn och ungdomar, 4 §, i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · GD02So9 · 1989-11-14 00:00:00 — Motion till 1989/90: So9 med anledning av prop. 1989/90:28 om vård i vissa fall av barn och ungdomar har i en skrivelse till föreslagit att det införs en möjlighet för anmälningsskyldiga enligt 71 § andra stycket i socialtjänstlagen att lämna sekretessbelagda uppgifter som kan få betydelse i utredningar om bl. a. blivande adoptivföräldrar och tilltänkta familjehem. Regeringen är däremot inte beredd att hörsamma detta förslag. Jag anser att regeringen borde tillstyrka detta förslag från . Barn som placeras i familjehem kan ofta ha mycket dåliga erfarenheter av vuxenkontakter. Det är därför oerhört viktigt att det som talar emot ett familjehem framkommer vid en familjehemsutredning. Samhället måste här ta på sig ansvaret för att de barn och unga som placeras i familjehem får en så trygg och säker miljö som är nödvändigt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om 71 § andra stycket i socialtjänstlagen.
mot · GD02T17 · 1989-11-13 00:00:00 — av m. fl. med anledning av prop. 1989/90:26 om beslutanderätten i fråga om luftfartstaxorna 1988/89 T17 I propositionen föreslår regeringen att ska bemyndiga regeringen att delegera beslutanderätten i fråga om luftfartstaxorna. Regeringen vill överlåta till luftfartsverket att besluta om luftfartstaxorna. Enligt tidigare riksdagsbeslut (1988:89:TU18, rskr. 254) bör sådan delegering medföra att statsmakterna bör lägga fast mål och policy för taxeförändringar under förutsättning att nuvarande begränsning enligt SILA-protokollet kan elimineras. Såvitt vi kunnat utläsa av den nu aktuella propositionen föreslås vare sig mål eller policy vad gäller taxeförändringar för luftfartstaxor. Dessutom kvarstår SILA-protokollet tills vidare i oförändrat skick. Vi anser att luftfartstaxorna måste förändras så att dels full samhällsekonomisk kostnadstäckning erhålls, dels nuvarande snabba flygtrafikökning bromsas upp och ersätts med en krympning till en rimligare nivå. SILA-protokollets bestämmelse att höjningar av luftfartstaxorna ska ske i långsammare takt som i genomsnitt understiger vad som följer av den allmänna prisutvecklingen är enligt vår mening helt oacceptabel. Den innebär ju att luftfartstaxorna realt ska sänkas! Med tanke på luftfartens stora energiförbrukning och betydande utsläpp av luftföroreningar, bullerstörningar m. m. borde snarare motsatsen gälla tills vidare, dvs. att luftsfartstaxorna reellt bör höjas. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs 1. att avslår proposition 1989/90:26, 2. att hos regeringen begär ett förslag till målsättning och riktlinjer för luftfartstaxorna i enlighet med vad som anförts ovan. () () 1 1988/89.3 sami. gotab 99191, 1989
mot · GD02U3 · 1989-11-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1989/90:10 om godkännande av tilläggsprotokoll till frihandelsavtal med den Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEC) Propositionen föreslår att skall förbjuda sig själv att införa exportrestriktioner till . I inledningen heter det att och EEC beaktar behovet av att utveckla sina handelsförbindelser, när det framstår som fördelaktigt för bådas ekonomier, genom att avskaffa existerande och förhindra nya hinder, vilka påverkar exporten av varor som omfattas av avtalet Det är enligt min mening inte bara ekonomin som berörs av handeln. Miljön, hälsan, den regionala utvecklingen, socialt ansvarstagande m.m. får inte påverkas negativt av handelsförbindelserna. I inledningen heter det vidare att under vissa särskilda omständigheter kan de avtalsslutande parterna tvingas vidta skyddsåtgärder vad avser exporten och att särskilda bestämmelser bör införas i detta syfte. Artikel 24A listar två sådana omständigheter, nämligen oönskad reexport till tredje land och en allvarlig bristsituation. Det finns självfallet fler orsaker att införa exportförbud. Det är viktigt att vissa kulturföremål stannar i landet. är det oförsvarligt att exportera farligt avfall. har motionerat om förbud mot export av varor som inte får säljas i , t.ex. vissa mediciner och kemikalier. Det är viktigt att vi har rätt att förbjuda utförsel från landet av utbränt kärnbränsle och kärnkraftteknologi, liksom vi måste ha rätt att hindra andra från att exportera det till oss. Propositionen hänvisar till artiklar i frihandelsavtalet som inte finns återgivna i propositionen. Detta är otillfredsställande. har att se fram mot att arbeta med många avtal som regeringen sluter med främmande makt. För att underlätta vårt arbete föreslår jag att texten i berörda paragrafer och artiklar alltid skall återges i propositionerna. Jag kan inte inse fördelen med detta tilläggsprotokoll. Om EEC önskar hindra export av vissa varor till får vi stå ut med det. Det finns ingen anledning att vi skall hindra oss själva att införa exportrestriktioner, när vi anser att det är lämpligt. Propositionen bör avlås. 1 1989/90. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår proposition 1989/90:10, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att texten till berörda artiklar bör återges i propositioner om avtal med främmande makt.
mot · GD02U4 · 1989-11-06 00:00:00 — Motion till 1989/90:U4 av m.fl. (vpk) med anledning av prop. 1989/90:10 om godkännande av tilläggsprotokoll till frihandelsavtal med den Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEC) Förslaget går ut på att eliminera befintliga exportrestriktioner och förhindra uppkomsten av nya. Motiven till ovanstående förslag är att inom ytterligare ett område skall anpassas till EG. Det står klart uttryckt i propositionen i avsnittet för skälen till förslaget: Regeringen har bl.a. i propositionen 1987/88:66 om och den västeuropeiska integrationen, redogjort för den vikt regeringen fäster vid ett fördjupat samarbete med EG samt vid ansträngningarna att uppnå det gemensamma målet att skapa ett dynamiskt europeiskt samarbetsområde, European Economic Space (EES). Vpk var det enda parti som motsatte sig denna anpassning till EG. Vi ser det som viktigt att bredda handeln även utanför EES-området. I förslaget ingår en s.k. skyddsklausul, som ger möjlighet att tillgripa skyddsåtgärder vid allvarligare bristsituationer eller när det finns hot om sådana situationer. Underrättelser om skyddsåtgärder skall lämnas till den blandade kommittén där och de övriga länderna inom EEC ingår. Där skall dessa skyddsåtgärder bli föremål för regelbundna överläggningar. Vpk anser att detta förfarande innebär att man inskränker rätt som nation till självbestämmande, och därmed påverkar möjlighet att fatta demokratiska beslut. Vpk anser att den nuvarande ordningen med exportlicens som prövas av Kommerskollegiet och där Kollegiets beslut kan överklagas till regeringen bör gälla. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår förslaget om tilläggsprotokoll till frihandelsavtal med den Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEC). (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GD02U5 · 1989-11-06 00:00:00 — Motion till 1989/90:U5 med anledning av prop. 1989/90:10 om godkännande av tilläggsprotokoll till frihandelsavtal med den Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEC) Propositionen föreslår att skall förbjuda sig själv att införa exportrestriktioner till . I inledningen heter det att och EEC beaktar behovet av att utveckla sina handelsförbindelser, när det framstår som fördelaktigt för bådas ekonomier, genom att avskaffa existerande och förhindra nya hinder, vilka påverkar exporten av varor som omfattas av avtalet Begreppet ekonomi i positiv bemärkelse skall handla om god hushållning. Det innebär bl.a. att miljön, hälsan, den regionala utvecklingen, socialt ansvarstagande m.m. inte får påverkas negativt av handelsförbindelserna. är för fri och rättvis handel mellan alla länder, med varor som varken är farliga för människors och djurs liv och hälsa eller för det ekologiska systemet och arters fortlevnad, nu och . För varor som kan innebära sådan fara kräver vi att handeln skall kontrolleras, begränsas och vid behov förbjudas, genom nationella och internationella regler och avtal. Detta gäller oavsett när sådan fara kan uppstå under en varas livscykel: När den produceras, lagras, transporteras, på annat sätt hanteras eller brukas eller därefter när en vara är förbrukad och skall återanvändas, återvinnas eller deponeras som avfall. För sådana varor kan det finnas anledning att införa exportförbud. Det kan t.ex. gälla varugrupper som - krigsmateriel eller annan materiel till vapenindustrin, - radioaktivt material, kärnbränsle eller radioaktivt avfall, - materiel eller material avsedda för kärnvapentillverkning eller kärnkraft, - annat miljö- eller hälsovådligt material, produkter eller avfall, t.ex. produkter som av miljö- eller hälsoskäl inte får tillverkas eller säljas i . Det kan finnas fler orsaker att införa exportförbud, t.ex. att vissa kulturföremål bör stanna i . Jag anser därför att inte bör avhända sig rätten och möjligheten att besluta om exportförbud eller -restriktioner. De skyddsmöjligheter som åberopas i propositionen räcker inte. Propositionen hänvisar till artiklar i frihandelsavtalet som inte finns återgivna i propositionen. Detta är djupt otillfredsställande. att arbeta med många avtal som regeringen sluter med främmande makt. Vi kräver att texten i berörda paragrafer och artiklar alltid skall återges i U5 Propositionen bör avslås. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår proposition 1989/90:10, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att texten till berörda artiklar alltid bör återges i propositioner om avtal med främmande makt.