ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Fö19 · 1989-10-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Föl9 av och (c, vpk) med anledning av prop. 1989/90:9 om arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem, m.m. För att belysa de ekonomiska konsekvenserna av en nedläggning av 13 i har I3-grupp presenterat material som bl.a. visar att besparingarna fram i sin helhet går åt för att betala kostnaderna för nedläggning, flyttning och omställning. Beräkningarna visar därutöver att den basis beräknade besparingen om 79 milj.kr. utgår från att avgångarna från officerskåren i samband med nedläggningen kommer att vara helt försumbara. Erfarenheter från andra liknande nedläggningar visar att nära hälften av personalen väljer annat arbete som alternativ till förflyttning. En nedläggning av 13 i innebär att länet helt kommer att vara utan regemente. län är en del av ett expansivt område. Mer än 1300 värnpliktiga kommer att rekryteras från länet. Alla dessa kommer att tvingas genomföra sin grundutbildning utanför länet. Även detta torde medföra extra kostnader för resor m.m. Grundläggande för vårt lands försvarsförmåga är den försvarsvilja som finns hos allmänheten. De civila och frivilliga delarna av försvaret har här en viktig uppgift att fylla tillsammans med de militära delarna av försvaret. En nedläggning av landskapsregementen, där 13 är ett, kommer enligt vår mening att på ett allvarligt sätt försvåra möjligheterna till kontakter och samarbete mellan frivilligorganisationer, civilförsvar och militärt försvar. Sammantaget medför en nedläggning av 13 en försämring av försvarets grundorganisation som inte är acceptabel. Detta accentueras även av det faktum att besparingseffekterna är mycket osäkra. Särskilt allvarligt är dock att regeringen väljer att presentera förslag till förändringar av arméns grundorganisation på ett sådant sätt att frågan behandlas lösryckt ur sitt egentliga sammanhang. Arméns grundorganisation måste bedömas utifrån totalförsvarets samlade behov av resurser vilket i sin tur är beroende av den hotbild som nation lever i. En rimlig arbetsgång när det gäller väsentliga förändringar i försvarsorganisationen är därför att först genomföra en säkerhetspolitisk bedömning vilket ger möjligheter till att tydliggöra den aktuella hotbilden. Först därefter finns det underlag för att diskutera totalförsvarets dimensionering och organisation av vilken armén endast utgör en del. Att, som regeringen nu gör, lösryckt ur sitt sammanhang föreslå förändringar enbart för 1* 1988189.3sami. en försvarsgren utan närmare analys av en sådan åtgärds effekter är minst Mot. Det finns därför ingen anledning för att nu be- Föl9 sluta om en nedläggning av regemente. Med hänvisning till vad i motionen anförs hemställs att avslår förslaget om nedläggning av landskapsregementet 13 i . () (vpk)
mot · GD02Fö2 · 1989-10-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö2 av förste vice talman m.fl. (m, fp, c) med anledning av prop. 1989/90:9 om arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem, m.m. I propositionen föreslås bl.a. att två militära förvaltningar, Östra militärområdets verkstadsförvaltning (VF Ö) och Östra militärområdets materielförvaltning (MF Ö), i läggs ned. föreslås inrättande av myndigheterna Mellersta militärområdets materielförvaltning (MF M) och Mellersta militärområdets verkstadsförvaltning (VF M). MF M (ledningen) och VF M (ledningen) - de myndigheter som till stora delar avses bygga på MF Ö och VF Ö - föreslås lokaliseras till . Alternativ lokalisering t.ex. har i propositionen på grund av ledningsförhållanden och kostnadsaspekter bedömts ej intressant. De två militära förvaltningarna - MF Ö och VF Ö, materiel- och verkstadsförvaltningen - ligger i en för ändamålet byggd, rationell byggnad inne på garnisonsområde. Denna byggnad kan också rymma de nyinrättade myndigheterna MF M och VF M. Ingen alternativ användning av byggnaden har föreslagits. Lokaliseringsförslaget motiveras med att en närmare samverkan mellan den nyinrättade myndigheten militärbefälhavaren i Mellersta militärområdet (MB M) och miloförvaltningarna (MF M och FV M) behövs. De marginella fördelar som härvid kan uppnås förtas av följande väsentliga nackdelar: - Kostnader uppkommer för nyrekrytering, utbildning, flyttning och iordningställande av lokaler. Inga ekonomiska vinster kan redovisas. - Det viktiga arbetet med milosammanslagningen (Östra och Bergslagens militärområden) kan störas genom att miloförvaltningarna mister personal och kompetens. - Onödiga familjesociala påfrestningar kommer att uppstå. - Inga regionalpolitiska motiv kan uppvisas. Överbefälhavaren har också i skrivelse till regeringen ansett att förvaltningarna av ekonomiska men också av funktionella skäl bör lokaliseras till . I övriga militärområden är närheten mellan militärbefälhavaren () och miloförvaltningarna (MF, VF) varierande. I t.ex. är MB och MF/VF lokaliserade till respektive . I propositionen föreslås ingen förändring. beslöt också att arméns verkstäder och flygets 1* 1989/90. teleservicebaser skulle slås samman och ledningen för Ö skulle förläggas Mot. Skall den nu delvis Fö2 rivas upp, endast efter genomförandet, minskar trovärdigheten, i synnerhet som inga ekonomiska vinster är att hämta. Med hänsyn till att frågan om lokalisering av MF M och VF M till i det stora sammanhanget är begränsad och saknar bindningar till övriga förslag i propositionen bör lokaliseringen till ej genomföras. Alternativt bör frågan frikopplas från förslagen i övrigt och avgörandet överlämnas till överbefälhavaren. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att de nya myndigheterna MF M och VF M, som till stora delar avses bygga på de i belägna myndigheterna MF Ö och VF Ö, förläggs till , 2. att , om ovanstående yrkande ej skulle bifallas, beslutar att frågan frikopplas från förslagen i övrigt och avgörandet överlämnas till överbefälhavaren. () ()
mot · GD02Fö20 · 1989-10-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö20 av och (båda m) med anledning av prop. 1989/90:9 om arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem, m.m. I proposition 1989/90:9 föreslås bland annat att (T3) i och Skånska trängregementet (T4) i läggs ned. 121/Fo 23 och något av arméförbanden i respektive Skånska dragonregementet (P 2) i tar över den utbildning som bedrivs vid T 3 och T4. Som underlag för förslaget redovisar departementschefen den principiella inriktning för den framtida underhållstjänsten som redovisats i försvarskommitténs utredningsarbete. Enligt min mening utgör den redovisade hypotesen för den framtida underhållsfunktionen ett tillräckligt underlag för ställningstaganden till grundorganisationens dimensionering. Jag bedömer, att med de förändringar i förhållande till det ursprungliga förslaget som har redovisats, det vill säga behållandet av trängutbildningen i södra militärområdet samt uppdelad utbildning av brigadunderhållsbataljonerna, underhållsfunktionen får en lämplig spridning till de olika regionerna. Det är synnerligen anmärkningsvärt att departementschefen anser att den redovisade hypotesen för den framtida underhållsfunktionen skall möjliggöra långtgående förändringar vad gäller grundorganisationens dimensionering. Något skäl för att avveckla T3:s och T4:s regementsställning - vilket chefen för armén uppenbarligen avvisar åtminstone vad gäller T 3 - redovisas inte. Det har endast förflutit sedan T4 samlokaliserades med P 2 i på det senare regementets kasernområde. Därmed har samordningsvinster kunnat göras. Enligt vår mening bör beslut rörande underhållstjänstens grundorganisation anstå till dess slutlig ställning tagits till hur den framtida underhållstjänsten i krigsorganisationen skall inriktas och hur detta bör påverka fredsorganisationen. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi att avslår proposition 1989/90:9 såvitt avser nedläggning av (T 3) och Skånska trängregementet (T4). 1989/90 Fö20 () ()
mot · GD02Fö21 · 1989-10-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö21 med anledning av prop. 1989/90:9 om arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem, m.m. Försvarsministern konstaterar i propositionen att försök pågår med utbildningstidens längd. I avvaktan på en utvärdering av detta och andra pågående försök till effektivisering anser han inte att beslut bör fattas i dessa frågor. Trots detta förordar försvarsministern, i likhet med försvarskommitté, att försöket med 5 månaders utbildning för territorialförsvarsförband får utgöra grunden för den fortsatta planeringen av utbildningen för dessa förband. Jag anser inte att detta kan läggas till grund för planeringen innan experimentet utvärderats. ansåg att ett antal förband under grundutbildning borde användas för beredskapsuppgifter. Däremot ansåg man att utbildningstiden för fältförbanden var så kort att denna inte borde utnyttjas för detta. I stället föreslår man att territorialförsvarsförband under grundutbildning ges dessa uppgifter, vilket försvarsministern instämmer i. Detta resonemang kan komma att innebära att grundutbildningen för värnpliktiga inom territorialförsvarsförband i realiteten blir kortare än 5 månader. Jag anser, mot bakgrund av att en grundutbildningstid av såväl principiella som andra skäl inte kan godtas, att man inte bör minska på den i försöket fastlagda utbildningstiden . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att experimentet med 5 månaders utbildning bör utvärderas innan planeringsförutsättningarna fastställs, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att hela 5-månadersutbildningen bör innehålla utbildning.
mot · GD02Fö26 · 1989-10-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö26 med anledning av prop. 1989/90:9 om arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem, m.m. Med anledning av min motion 1988/89:Fö433 om angelägenheten av kortare väntetider för värnpliktiga som skall genomgå sin grundutbildning instämde försvarsutskottet i sitt betänkande 1988/89:Fö 14 till stora delar i motionens beskrivning om de olägenheter som uppstår när väntetiderna blir för långa. Som utskottet framhöll bildar man ofta i dessa ålderslägen familj, skaffar arbete och bostad. Sker detta före fullgjord värnpliktstjänstgöring är det stor risk att oöverstigliga problem uppstår för den enskilde. Utskottet betonade därför vikten av att det s.k. kvarståendeläget reduceras och att väntetiden för de värnpliktiga minskar. Om regeringens proposition 1989/90:9 vinner bifall, läggs bl.a. 117 i ned. Därvid är det angeläget att åtgärder vidtas för att motverka förlängda väntetider för värnpliktiga i västra med anledning av att antalet utbildningsplatser inom militärområdet minskas. Uppenbarligen blir det allt fler som inte endast tvingas vänta på värnpliktstjänstgöring utan också i ökad utsträckning tvingas fullgöra denna mycket långt från hemorten, oftast i . Det finns därför risk för att de problem som försvarsutskottet beskrivit ytterligare accentueras för många värnpliktiga. Därför är det nödvändigt att en kommande omorganisation genomförs på ett sätt som så långt möjligt minskar problemen för de värnpliktiga och deras närstående. Eftersom dessa missförhållanden framför allt varit tydliga i västra , kan en nedläggning av 117 innebära en avsevärd risk för ökade svårigheter att kunna placera de värnpliktiga på lämpliga utbildningsplatser. Dessutom föreligger det stor risk att antalet utbildningsplatser på 117 kommer att minska redan före nedläggningen på grund av att befäl slutar för att skaffa sig nya arbeten. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio nen anförts om åtgärder för att minska de olägenheter som uppstår Mot. 1989/90 för värnpliktiga om 117 läggs ned.
mot · GD02Fö3 · 1989-10-20 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö3 av m.fl. (s) med anledning av prop. 1989/90:9 om arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem, m.m. I propositionen föreslås bl.a. att ledningsenheterna för militärområdesförvaltningarna i det nya mellersta militärområdet skall lokaliseras till . Detta innebär att de nuvarande ledningsenheterna för miloförvaltningarna i skall flyttas till och där utgöra grunden för de nya förvaltningarna i mellersta militärområdet. Skälet till detta är enligt propositionen behovet av samverkan med militärområdesstaben. Enligt vår mening kan mycket starka skäl anföras för att de aktuella enheterna skall vara lokaliserade till . Vi vill först framhålla, att överbefälhavaren () förordade av funktionella och ekonomiska skäl. En delad lokalisering av miloförvaltningarna och milostaben finns på annat håll i landet utan att förslag till förändring aktualiserats, varför en delad lösning i inte är något unikt. Förvaltningarna har en gemensam lokalisering i moderna och alltigenom lämpliga lokaler i . Det finns inget redovisat behov av lokaler från annan myndighet. är tillgången på lokaler i osäker och en etablering förutsätter följ dflyttningar av andra totalförsvarsenheter. Kostnaderna för dessa flyttningar, nyanställningar, förmåner till medflyttad personal m.m. måste vida överstiga de fördelar som en samlokalisering med milostaben kan erbjuda. Det bör också noteras att merparten av de anställda vid miloförvaltningarna är civil personal med stort inslag av kvinnor. Arbetsmarknaden i för denna kategori är redan hårt ansträngd. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att Mellersta militärområdets materielförvaltning och verkstadsförvaltning lokaliseras till . () ()
mot · GD02Fö4 · 1989-10-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö4 av m.fl. (s) med anledning av prop. 1989/90:9 om arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem, m.m. Frågor rörande arméns grundorganisation och utbildning bröts ut ur försvarsbeslut för att i särskild ordning utredas grundligare. Förslagen i propositionen 1989/90:9 innebär därför en komplettering av det senaste försvarsbeslutet. Sedan dessa frågor nu beretts inom staberna, den nya försvarskommittén och departementet och varit föremål för en omfattande offentlig debatt, finner vi ett ytterligare uppskov med besluten svårt att motivera. Mot bakgrund av försvarets besvärliga ekonomiska läge är det angeläget att möjliga besparingar görs utan att någon tid går förlorad. Det är också en självklarhet att arméns grundorganisation inte bör vara större än som oundgängligen krävs för utbildning av de värnpliktiga. En så stor andel som möjligt av försvarets resurser bör självfallet avdelas för krigsorganisationen. Propositionen anför enbart ekonomiska skäl för den föreslagna nedläggningen av Livregementets grenadjärer, 13, i . En lokal analys av besparingsmöjligheterna, som utförts med hjälp av revisionsbyrå, visar att det torde vara först som någon reell besparing kan uppnås. Även då blir besparingen avsevärt mycket mindre än de 4050 miljoner som propositionen räknar med . Mot dessa små och osäkra besparingar får ställas värdet av att bevara 13: - försvar bör även vara ett folkförsvar. Det innebär att försvaret ska vara förankrat i folkets försvarsvilja, i allmän värnplikt och i en grundorganisation med nära och allsidiga kontakter med det civila samhället. Värdet av ett regemente i varje län har understrukits bl.a. av försvarskommittén. Vissa län i Syd- och har flera regementen medan län nu berövas sitt enda. Krympningen av arméns grundorganisation går att genomföra utan att länsregementet 13 behöver läggas ned. - De frivilliga försvarsorganisationerna spelar en betydelsefull roll i totalförsvaret. De har sin naturliga bas för utbildning, rekrytering och annan verksamhet i länsregementet. Den basen försvinner i län om 13 läggs ned. - Starka värnpliktssociala skäl talar för att bevara 13. Möjligheten att hålla nära kontakt med familj och arbetsmarknad har stort värde. Den förebygger mänskliga och sociala problem och ökar motivationen . - 13 är en stor arbetsplats av väsentlig betydelse för sysselsättningen i län. Verksamhetens ekonomiska omfattning gör att flera lokala företag är mer eller mindre beroende av 13. Länet har redan drabbats hårt av den pågående krympningen av krigsmaterielindustrin. minskar med 1400 arbetsplatser . Det vore kortsiktigt att i det just nu goda konjunkturläget bortse från de sociala problem och samhällskostnader som en nedläggning av 13 kan leda till. Det ovan sammanfattade värdet av att bevara 13 är så stort, att de högst eventuella besparingar en nedläggning kan ge förefaller mindre betydelsefulla. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att avslår förslaget om nedläggning av Livregementets grenadjärer, 13, i . () () () () 1989/90 Fö4
mot · GD02Fö5 · 1989-10-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö5 av m.fl. (s) med anledning av prop. 1989/90:9 om arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem, m.m. I propositionen föreslås ett antal ändringar i arméns utbildningssystem och fredsorganisation. Därvid skall enligt förslaget tre brigadproducerande regementen läggas ned och deras anläggningar avvecklas. Det gäller lili , 13 i och 117 i . Vi motsätter oss den föreslagna nedläggningen av 111 med följande motiveringar: 111 utgör en betydelsefull del i försvaret av . erbjuder säkra mobiliseringsområden med korta marschvägar till de viktigaste eller troligaste förstahandsuppgifterna. För att säkerställa hög mobiliseringsberedskap bör mobiliseringsområdena ligga i nära anslutning till fredsförbanden. Det vore därför en operativ fördel att bibehålla 111. En nedläggning av 111 skulle också kunna innebära att den folkliga förankringen av vårt försvar försvagas i tre län (, och ). Det kan inte nog betonas hur viktig en sådan förankring är för ett försvar på den allmänna värnpliktens grund. I detta sammanhang bör 111 :s betydelse som bas för frivilligorganisationerna understrykas. Vid en eventuell nedläggning rycks förutsättningarna bort för en verksamhet som engagerar många människor inte bara i utan också i och . En nedläggning av 111 leder också till en betydande kapitalförstöring. Regementet har kommit i åtnjutande av avsevärda nyinvesteringar i bl.a. matsal, sjukavdelning och värmeförsörjningsanläggning. Vi vill i detta sammanhang också peka på den ur utbildningssynpunkt så viktiga tillgången till ett näraliggande och ändamålsenligt skjutfält (). Ill har gjort sig känt för en mycket hög kvalitet på sin utbildning. Det beror på att man lyckats rekrytera och behålla en kvalificerad personal. Till detta finns det många orsaker. kommun kan t.ex. erbjuda ett väl utbyggt utbildningsväsende, en mångsidig arbetsmarknad och ett variationsrikt kulturutbud. De sociala förhållandena är med andra ord goda för såväl värnpliktiga som personal. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att avslår regeringens förslag om nedläggning av 111 i . () ()
mot · GD02Fö7 · 1989-10-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö7 av och (båda c) med anledning av prop. 1989/90:9 om arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem, m.m. I rubricerade proposition föreslår regeringen att Bergslagens militärområde (MB B) och Bergslagens militärområdes materielförvaltning (MF B) läggs ned. De ledningsfunktioner som MBB och MBF utfört skall centraliseras till genom en sammanslagning av Bergslagens militärområde och Östra militärområdet till ett militärområde, Mellersta militärområdet. Frågor om organisation och lokalisering av den operativa ledningen har prövats bl.a. försvarskommitté. Kommittén konstaterar i sitt betänkande Arméns utveckling och försvarets planeringssystem (SOU 1989/90:43) att en effektiv ledning inte kräver en samlokalisation av stab och förvaltning. Av propositionen framgår att det huvudsakliga skälet till att centralisera ledningen är ekonomiskt. Operativa bedömningar har uppenbarligen inte vägts in i förslaget. Enligt vår mening finns det stora fördelar med en separering av funktionerna stab och förvaltning geografiskt. En placering av staben i och av ledningen för materiel- och verkstadsförvaltning i skulle medföra att myndigheterna lokaliseras i en öst-västlig axel inom militärområdet. Detta är ur operativ synpunkt en fördel. Ekonomiskt bör en förläggning av materielförvaltningen till vara jämförbart med Strängnäsalternativet. Vi utgår då från att även de militära myndigheterna får tillgång till modern teknik som ett adekvat datastöd och en väl fungerande informationsteknik. Till detta kommer att kravet på personalomflyttningar kan begränsas vilket minskar kostnaderna för personalåtgärder och är ur personalpolitisk synpunkt önskvärt. Med anledning av vad vi ovan anfört hemställs att , med avslag på propositionen i denna del, beslutar att lokaliseringsort för ledningen för Mellersta militärområdets materielförvaltning och Mellersta militärområdets verkstadsförvaltning skall vara . () () gotab 99105, 1989
mot · GD02Fö8 · 1989-10-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö8 av och (båda fp) med anledning av prop. 1989/90:9 om arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem, m.m. Regeringen föreslår i proposition 1989/90:9 om arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem, m.m. ändringar i arméns utbildningssystem och fredsorganisation. I propositionen föreslås nedläggning av tre regementen, däribland Livregementets grenadjärer I 3 i . Vi avstyrker detta förslag. Det huvudsakliga skälet till vår avstyrkan är att stor oklarhet råder i fråga om de ekonomiska spareffekter som regeringen tillgodoräknar sig genom nedläggning. Vi ifrågasätter dessa spareffekter och känner tilltro till de ekonomiska beräkningar som gjorts i län och som visar en möjlig besparing först en bit in . Och även då är kostnadsminskningen blygsam. Från politisk synpunkt väger de marginella, avlägsna och osäkra besparingarna inte tillräckligt tungt mot den viktiga försvarsförankring som ett bygderegemente har. Ett historierikt regemente som I 3 betyder mycket för sin bygd. Det står för trygghet och allmän försvarsvilja. Länets regemente är även en betydelsefull plattform för hemvärn och frivilliga, totalförsvarssamordning, rekrytering, utbildning nära hemmet med låga resekostnader, försvarsinformation samt hembygdens försvar. Därför är det ett stort och allvarligt steg som tas om regementet läggs ner. Det finns inte tillräckligt tungt vägande skäl för det steget. Regeringen har inte kunnat presentera en bärande besparingskalkyl för konsekvenserna av I 3:s nedläggning. har den beräkning som gjorts av under ledning av i län inte mötts med något intresse från regeringens sida. I 3 är ett rationellt och kostnadseffektivt regemente och revisionsbyråns beräkning visar att ingen besparing uppnås förrän . Även då blir besparingen avsevärt mycket mindre än de 40-50 milj. kr. som propositionen räknar med . De ekonomiska kalkylerna måste också ta hänsyn till att en försvarsområdesstab skall finnas kvar i . Nuvarande hemvärns- och frivilligavdelning måste vara kvar, liksom mobiliseringsförråd och lokalförsvar. Även skjutfältet i kvarstår. Av detta följer att repetitionsutbildningen bäst och billigast kan ske i län. 1 1989/90. 1989/90 Fö813 En förutsättning för att bibehålla försvarsviljan hos yrkesofficerare, värn- Mot. pliktiga och allmänhet i de orter som drabbas av nedläggningar är full överty- FÖ8 geise om att dessa nedläggningar är till förmån för försvar. Den övertygelsen finns inte beträffande I 3. Slutligen vill vi framhålla, att - senast - skall det stora försvarspolitiska beslutet fattas om den totala försvarsorganisationen och dess anslagsramar. Det förefaller vara en egendomlig beslutsordning att i förväg besluta om denna regementsnedläggning innan totalbilden står klar. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att i första hand avslår förslaget om nedläggning av I 3 i , 2. att i andra hand, om yrkande 1 inte vinner gehör, uppskjuter frågan om regementsnedläggningen till försvarsbeslutet . () tam (fp)