ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02N240 · 1989-01-19 00:00:00 — 1988/89 :N240 av och (båda mp) Förbud mot import av kläder som innehåller benzidin Benzidinbaserade färgämnen används vid färgning av tyger i främst lågprisländer. Benzidin har av arbetarskyddsstyrelsen klassats som cancerframkallande och ämnet får inte hanteras yrkesmässigt. Ändå har vi inte importförbud av varor där benzidin använts vid framställningen - vilket innebär att vi anser att detta cancerframkallande ämne gärna får användas av människor i andra länder för att vi själva i vårt land skall få billiga varor. Förekomsten av benzidin i kläder har uppmärksammats sedan svensk textilindustri hemställt att frågan skall undersökas av arbetarskyddsstyrelsen och . Ämnet tillhör grupp A över de farligaste cancerframkallande kemiska produkterna enligt arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter. Man skriver: Ämnen som tillhör grupp A anses öka risken för cancer avsevärt även vid låg exposition. Upptag i kroppen av ämnen i denna grupp måste förhindras, vare sig upptaget sker via andningsvägarna, munnen eller huden. Självfallet skall inte vi i uppmuntra att detta ämne tas upp via andningsvägar, mun eller hud som tillhör arbetare i andra länder. Därför kräver undertecknade att importförbud införs för alla produkter som framställts med hjälp av benzidin. att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ämnet benzidin och importförbud för produkter där detta ämne ingår. () ()
mot · GC02N241 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89:N241 av m.fl. (vpk) Mellersta löntagarfondens roll för Bergslagens utveckling 10 000 jobb försvinner i Bergslagen , det är slutsatsen i Extergruppen ERU:s . Den regionala problembilden, enligt rapporten, kommer att domineras av gamla industriorter som , , , , och . Räddningen för dessa enligt rapporten är ytterligare utlokaliseringar till utvecklingscentra där utbildning, sjukvård och statlig och regional förvaltning får en starkare roll. Rapporten bygger på ett antagande att storfinansen inte kommer att göra några insatser i Bergslagen och att staten inte heller driver en offensiv näringspolitik. Skall Bergslagens utveckling vändas krävs nya och kraftfulla åtgärder. Samhällsplanering och regionalpolitiska målsättningar kan inte göras beroende av storföretagen och marknadens kortsiktiga villkor. Det gäller för samhället att planera på . Instrument, som underordnas marknadens villkor, kan lösgöras för nya roller, främst gäller det löntagarfondsystemet och statsföretagsverksamheten. Löntagarfondsystemet, bl.a. Mellanfonden, spelar ingen regionalpolitisk roll. tar de medel ur avfolkningsregioner och placerar dessa i aktier i storföretag på annat håll. Därför måste löntagarfonderna få en ny roll i regionalpolitiken. Mellanfonden bör t.ex för Bergslagskommunerna ges i uppdrag att skapa ca 1 000 nya jobb genom att satsa sitt kapital på ett helt nytt sätt. Löntagarfonderna måste självklart ändras från att vara kapitalplacerare på aktiemarknaden till offensiva utvecklingsfonder. Statsföretag skulle i Bergslagen kunna få en ny och helt annorlunda roll än . En nationell industriutveckling med utgångspunkt i de nya näringarna i kombination med Bergslagens traditionella näringar förutsätter en stark och målmedveten ägargrupp. Ett statsföretag med mer av samhällsekonomisk inriktning än dagens mycket strikta företagsekonomiska inriktning, skulle kunna vara en av de injektioner Bergslagen behöver. Kombinationen Mellanfonden och Statsföretag i en ny roll, som samhället satsar kraftfullt på teknik och högskola i , gör att utvecklingen kan utformas mindre beroende av storfinansen, som projekt av denna regionalpolitiska typ skapar en kraftfull regional och nationell förankring. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär om förslag att mellanfonden får till huvuduppgift att skapa 1 000 nya jobb i Bergslagen i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) (vpk)
mot · GC02N242 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89 :N242 av () Bankservice i landsbygdsbutiker har på ett antal platser i landet förekommit försöksverksamhet med bankservice i landsortsbutik. Den verksamheten kommer att försvinna . Bankinspektionen har skärpt bestämmelserna för verksamheten, vilket gör den urvattnad och ointressant. Därmed tunnas landsbygdsservicen ut ytterligare. Tillgång till service är ett villkor för en levande landsbygd. Landsortsbutiken är ett naturligt centrum i vars närhet olika serviceinrättningar ofta lokaliseras. Butiken är en viktig servicekärna där bygdens folk kan uträtta ärenden. Olika slag av utspridda lokalkontor dras dock allt oftare in. Kundunderlaget är för litet i förhållande till kostnaderna och när servicen försvinner så blir landsbygden mindre attraktiv och kundunderlaget minskar ytterligare för den service som finns kvar. Det är alltså en ond cirkel, som verkar i helt motsatt riktning som önskemålen i skall leva. De lokala bankkontoren utgör inget undantag. Därför har det varit en strävan från bankernas sida att kunna behålla närservicen genom att ge enklare bankservice i landsortens livsmedelsbutik. Även butiksinnehavarna har varit positiva och hjälpsamma. För butiken har det extraarbete som bankservicen inneburit ändå varit en god affär. Om en enkel dagligvarubutik på landsbygden skall kunna existera måste den ha så brett sortiment som möjligt, och i affären - eller i dess nära omgivning kunna erbjuda de tjänster som människorna har behov av. Det är en självklar konsekvens, att om man måste åka in till staden för att klara av en del ärenden, så passar man på att göra sina uppköp där också. Det är detta som är landsortsbutikens värsta fiende. Men bankinspektionen vill inte vara med om denna service längre. Den tidigare tillåtna insättningsverksamheten får inte förekomma 88/89. Inte heller får uttag på andra bankers konton förekomma. Försök har gjorts från vissa bankers och butiksinnehavares sida för att förmå bankinspektionen och departementet att bli litet mera generösa i den här frågan. Myndigheternas ringa intresse visar dock att det är lätt att flagga med kampanjer som Hela skall leva, men steget är långt då det gäller att leva upp till dem. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att bankinspektionen får i uppdrag att liberalisera reglerna för bankservice i landsbygdsortsbutiker.
mot · GC02N243 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89 :N243 av och (båda fp) Diskrimineringen av invandrares aktiesparande har antalet svenskar som sparar i aktier ökat påtagligt. Det beror dels på olika former av stimulanser till sparande av detta slag, dels på att många företag aktivt försökt sprida aktier bland sina egna anställda. Denna utveckling är glädjande både från allmän samhällssynpunkt och för de hushåll som fått möjlighet att delta i mer kvalificerade sparformer. Dessvärre utestänger dock nuvarande regler en stor grupp människor. Invandrare kan endast äga fria aktier i svenska företag. Konkret kan detta innebära att en person som är bosatt i och har rösträtt här, saknar möjlighet att delta i aktiesparande, medan hans eller hennes arbetskamrat som är född i och är svensk medborgare inte stöter på några hinder. På företag som endast har bundna aktier - och de är många - kan mycket märkliga situationer uppstå vid aktieemittering till de anställda: somliga får del av emissionen, medan andra, som gör precis samma insats i företaget, ställs åt sidan. De nuvarande reglerna torde motiveras av rädsla för utländska försök i stor skala att ta över svenska företag. I verkligheten torde dock denna risk vara utomordentligt liten. De som diskrimineras är inga utländska storkapitalister utan vanliga löntagare som villi få möjlighet att placera sina sparpengar på samma förmånliga sätt som andra redan kan göra. Frågan är dessutom om nuvarande system kan upprätthållas . Den EG-anpassning som redan har inletts och som kommer att få allt större konsekvenser , torde innebära att svenska särregler på detta område blir omöjliga att upprätthålla. Undersökningar visar att invandrare har lägre avkastning i sitt sparande än vad infödda svenskar har. Orsaken torde till stor del vara att invandrare utestängs från aktiesparande. De fria aktier som invandrare kan äga betingar också ofta ett högre pris än bundna aktier. De flesta invandrare har givetvis ambitionen att rota sig i det svenska samhället och bygga upp en ekonomisk trygghet här. De bör få möjlighet att göra det på samma villkor som andra. Med hänvisning till ovanstående hemställs N243 att begär förslag från regeringen till lagändring som ger invandrare som har rösträtt i möjlighet att spara i aktier på samma villkor som svenska medborgare. () ()
mot · GC02N244 · 1989-01-23 00:00:00 — 1988/89 :N244 I en motion till 1987/påyrkades att en översyn skulle företas av . avslog motionens yrkande i samband med behandlingen av anslag till . Denna motion avser yrkande om översyn av konkurrenslagstiftningen i stort i syfte att effektivisera konkurrenslagstiftningens institutioner, och . Den svenska konkurrenslagstiftningen är en modern lagstiftning som tydligt uttalar angelägenhetsgraden i att konkurrensen säkerställes för att därmed gynna landets konsumenter. I samhället finns rika exempel på hur effektiv och verklig konkurrens direkt verkar till nytta för konsumenterna. Konfektionshandeln i landet har genom konkurrens, som utvecklat företagens effektivitet och förmåga till inköp, givit konsumenterna i en klar realprissänkning. Det kan emellertid konstateras att på flera områden av stort intresse för konsumenterna fungerar inte konkurrenslagstiftningens mål. Genom starka handelsorganisationer och sammanslutningar mellan leverantörer till konsumentledet uppehälles en prisnivå som skulle väsentligen sänkas om konkurrensen mellan företag vore verkligt fri. Ett medel som allt för ofta kommer till användning för att begränsa utvecklingen av nya företag inom olika branscher är producenters eller grossisters leveransvägran. Det finns rika exempel på att företag som önskar konkurrera i konsumentledet genom prissänkningar utestänges från leverantörer som önskar hålla prisnivån uppe. Konkurrenslagstiftningen anvisar för sådana missförhållanden korrektion genom insatser av och i sista hand av . En förutsättning för att konkurrenslagstiftningens mål ska kunna uppnås är att ärenden hos kan handläggas med stor skyndsamhet. Om icke nyetablerade priskonkurrerande företag kan åstadkomma en korrektion i leveransvägransituationer mycket snabbt är risken alldeles påfallande att dessa konsumentvänliga priskonkurrerande företag kan slås ut från marknaden av brist på leveranser. Tillgängliga exempel visar att handläggningen av ärenden hos såväl som hos dels kommit att bli ytterst formell och därmed tidskrävande dels, på grund av arbetsanhopning, försenad genom mycket långa handläggningstider. För en aktiv konsumentpolitik är en fungerande konkurrenslagstiftning det främsta medlet. Det framstår såsom uppenbart att betydande försämring- Mot. ar inträffat i förhållande till lagstiftarens mening så vitt gäller konkurrens- N244 Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär en utredning om konkurrenslagstiftningens effektivitet, särskilt vad avser dess institutioner, 2. att hos regeringen begär förslag i syfte att stärka effektiviteten i och hos . () () ()
mot · GC02N247 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:N247 av () Egenföretagares borgensåtaganden Viss personlig borgen från egenföretagare kan vara nödvändig för att understryka ägarens ansvar för företagets utveckling. Emellertid innebär lagstiftningen på det arbetsrättsliga området, att en arbetsgivare som är företagsägare - vilket är mycket vanligt i mindre företag drabbas av svårigheter. Företagarens möjligheter att leda sitt företag har kringgärdats på olika sätt. Med den inskränkta bestämmanderätten enligt medbestämmandelagen kan inte företagaren svara för sina borgensåtaganden i samma omfattning som . Man kan därför inte ställa samma hårda krav på personlig borgen som . I den mån personlig borgen krävs bör den avse endast företagaren och ej hans anhöriga. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om en utredning om egenföretagarens borgensåtaganden enligt vad som i motionen anförts. 1 1988/89.3 sami.
mot · GC02N250 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:N250 av (vpk) Industrimineraler har fördelar när det gäller att ta tillvara industrimineraler. Vi har krossanläggningar och anrikningsverk, som kan utnyttjas för detta ändamål. Vid en satsning på detta område skulle man i stort sett kunna slippa import av industrimineraler. Det skulle kunna skapa nya arbetstillfällen till bl a län, som har drabbats hårt av företagsnedläggning. Länets totala industrisysselsättning har minskat med ca 10 000 personer . Vi är nu inne i en högkonjunktur men ändå arbetar allt färre människor i industrin. I län har man haft en minskning av industriarbeten . En satsning på mineralbrytning skulle också innebära en möjlighet för olika kommuner i län till nya jobb och möjligheter att utveckla och komplettera ensidig företagsbildning. Efterfrågan på marmor har ökat och marmorbrotten tycks gå mot en ny glanstid. Larsbo kalkbruk och marmorbrottet i är exempel på orter som kan utvecklas. Behovet av industrimineral, som t ex kalksten, apatit, dolomit, fältspat, krita, kvartssand, svavelkis, fosfat och bentonit är stort i . 1985 importerades industrimineral för . Förbrukningen av industrimineraler ökar allt mer. Mineralerna används framför allt i branscher som papper, plast, gummi, keramik, glas, stål, gjuteri, byggnads- och anläggningsmaterial samt färg. Mot den bakgrunden är de fyndigheter av kvarts och fältspat som gjorts i högintressanta. Ytterligare mineralletning och noggranna undersökningar bör göras i området. Och intresset för apatit som konstgödsel växer. De planerade aktiviteterna hos bia NSG, SGU, STU har avstannat eller har inte visat något resultat. I näringsutskottets betänkande 1986/87:32 skrivs att den potential som fanns för ökad inhemsk utvinning och vidareförädling av industrimineral kunde tas till vara. Vidare fann utskottet det motiverat att det för industrimineral när det gäller både prospektering och forskning avsattes resurser som bättre än dittills hade varit fallet svarande mot industrimineralernas andel av den svenska metall- och mineralförbrukningen och deras betydande utvecklingspotential... och vidare skriver utskottet, 1 detta avseende var, enligt vad utskottet hade inhämtat, en positiv utveckling på väg. Så kan väl inte vara fallet? Importen av industrimineral fortsätter och den positiva utvecklingen som utskottet pekar på har inte i verkligheten lett till någon verksamhet. Mot bakgrund av det anförda hemställs N250 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för undersökning och utvinning av industrimineraler i län.
mot · GC02N251 · 1989-01-21 00:00:00 — Motion till 1988/89:N251 av (vpk) Planering för civil produktion vid S A i De senaste årens stora framsteg i nedrustningsförhandlingarna mellan och gör att världen på mycket länge kan glädja sig åt - visserligen små men likafullt konkreta - nedrustningsframsteg. Detta måste få till följd att även omprövar tidigare beslut om produktion av avancerad krigsmateriel. Verkställigheten av beslut om svensk nedrustning får inte äventyras eller fördröjas på grund av att de som arbetar med militär produktion riskerar att förlora jobben eller att ett avancerat teknikkunnande går förlorat. Vpk har under en lång följd av år motionerat om att staten tillsammans med de företag som huvudsakligen står för den militära produktionen ska utarbeta planer för övergång till civilt utnyttjande av de stora kapital- och teknikresurser som ligger nedplöjda i krigsmaterielindustrin. Vår utgångspunkt är att det är orimligt att tusentals arbetare och tjänstemän, som med sina arbetsinsatser säkrat genomförandet av statliga beslut, ska ställas inför hotet att bli arbetslösa den dagen det bedöms möjligt att minska de militära satsningarna. Lika orimligt är det om ytterligt kostsamma militära beställningar görs - eller fullföljs - i första hand av rent arbetsmarknadspolitiska skäl och inte utifrån reella försvarsbehov. Det är av synnerlig vikt att nedrustning inte leder till arbetslöshet, skrev i en utredning om vissa nationella aspekter av sambandet mellan nedrustning och utveckling (1983). Hon anser i betänkandet att staten tillsammans med berörda företag bör utarbeta konkreta handlingsalternativ och skapa instrument för en stegvis genomförd omställning och att detta bör inledas omgående. Hon påpekar vidare att en omställning till civil produktion erfarenhetsmässigt inte går att genomföra hastigt, utan att det är en kostsam och tidsödande process, som i vissa fall kan ta upp till för att bli lönsam. Utredaren ansluter sig till vpk:s uppfattning om nödvändigheten av planering för övergång från militär till civil produktion. Och med beaktande av vad som anfördes i den socialdemokratiska motionen inför JAS-beslutet , nämligen att för den framtida planeringen inom flygindustrin bör det klargöras att något nytt projekt för utveckling av flygplan ej kan vara aktuellt när utvecklingsarbetet för JAS börjar minska , borde en planering för övergång till civil produktion på i varit långt framskriden vid det här laget. Den tillverkning av civila flygplan som pågår vid i kan uppenbarligen inte, trots statligt stöd, utvecklas i så stor Mot. 1988/89 omfattning att den arbetskapacitet som är bunden i kan N251 överflyttas till och användas i den civila delen. Behovet av planering för övergång från militär till civil produktion är alltså fortfarande påkallat. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ett program för civilt utnyttjande av de resurser som frigörs när de statliga militära beställningarna upphör eller skärs ner vid i .
mot · GC02N252 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89 :N252 Återvinningssystem för standardiserade glasförpackningar Den materiella förbrukningen i samhället måste minskas om vi skall börja kunna komma till rätta med de allt större miljöproblemen. Återanvändning och recirkulation är ett måste för ett framtida robust samhälle i solidaritet med kommande generationer och för balans med naturen. Målet måste vara att vi skall arbeta innanför de gränser som naturen sätter - dvs. vad natur och människor tål. En viktig del av den materiella förbrukningen i det moderna industrisamhället är av engångsförpackningar inom speciellt dagligvaruhandeln. Då blir det viktigt att finna vägar till att minska denna mängd för att på så sätt bidra till att minska den materiella förbrukningen. Därför har de gröna i en särskild motion 1988/89:N264 föreslagit att det i skall tas fram en standardiserad serie glasförpackningar som är användbar till många av de varor som säljs i dagligvaruhandeln. En standardisering som skulle kunna göras internationell och därmed skulle kunna ge ett litet bidrag till det internationella miljöarbetet. För att ett standardiserat glasförpackningssystem skall få den verkan som önskas fordras det att det utvecklas ett pantsystem så att glasen kan komma i cirkulation på ett bra och effektivt sätt. de gröna kräver att det utarbetas ett pant- och återvinningssystem för dessa glasförpackningar. Systemet måste vara så utformat att det verkligen gynnar återvinning. Med stöd av ovanstående hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna att det skall utarbetas ett bra och effektivt återvinningssystem för standardiserade glasförpackningar.
mot · GC02N253 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:N253 av () Stöd till närbutiker Att kunna handla i närheten av bostaden är viktigt Det blir allt vanligare att dagligvarubutiker i och i närheten av bostadsområdena läggs ner. Handeln koncentreras till ett fåtal större köpcentra ofta utanför tätorterna. Att så kan ske beror bland annat på att ett fåtal mycket stora och kapitalstarka affärskedjor styr utvecklingen i denna riktning. Små lokala butiker får svårt att hävda sig i konkurrensen - deras fasta kundkrets kommer mer och mer att bestå av äldre människor med lägre köpkraft och köpbehov. Lokalisering av stora köpcentra utanför tätorterna leder till att man behöver bil för att kunna ta sig till affärer för att klara grundläggande inköp. Detta är en olycklig utveckling som medför att vi får en ökad miljöförstöring på grund av utsläpp och buller. En annan negativ konsekvens är att småbutikernas nedläggning utarmar bostadsområdena och gör dem mera livlösa. För äldre och handikappade innebär det problem att kunna klara den dagliga livsmedelsförsörjningen på egen hand. De tvingas att begära samhällets hjälp med transporter och inköp. Förutom att personalsituationen inom i kommunerna är svår medför butiksnedläggningarna ökade samhällskostnader. Människors valfrihet inskränks på grund av företagsekonomiska kalkyler. Att tvingas bli beroende av samhällets hjälp upplevs som en inskränkning av den egna suveräniteten. Till detta kommer en viktig social aspekt. Närbutiker fyller en viktig social funktion och bidrar på detta sätt till mänskliga kontakter och tillfredsställelse. är det så att vi inte kan begära att affärsinnehavare skall driva sina affärer av sociala skäl. Eftersom den här beskrivna utvecklingen är olycklig och bidrar till ökade samhällskostnader vore det bättre att försöka ta fram ett samhällsstöd direkt till närbutiker i glesbygder och också i städerna. Kostnaderna för detta stöd skulle troligen inte överstiga de samlade kostnaderna för hemtjänst och färdtjänst för de människor som måste utnyttja dessa tjänster för att få hjälp med dagligvaruförsörjningen. De humanitära och sociala vinsterna är betydande och dem skall man inte bortse ifrån. Med stöd av ovanstående hemställer jag N253 att som sin mening ger regeringen till känna att det skall tas fram ett system för stöd till närbutiker som beskrivs i motionen.
mot · GC02N257 · 1989-01-23 00:00:00 — av m.fl. (m) Statligt stöd till teknikcentrum Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:A422 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om förutsättningarna för statligt stöd till teknik gotab 16586, 1989
mot · GC02N259 · 1989-01-23 00:00:00 — av m.fl. (fp) Upphävande av lagen om träfiberråvara Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Jo310 hemställs att beslutar avskaffa lagen om träfiberråvara. () () () () () () () tam (fp)
mot · GC02N260 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89:N260 av m.fl. (vpk) Importen av tropiskt timmer Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:U211 hemställs att hos regeringen begär förslag i syfte attförbjuda import till av tropiskt timmer. (vpk) (vpk)
mot · GC02N261 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:N261 av m.fl. (vpk) Plan för civil produktion inom vapenindustrin Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:U406 hemställs att hos regeringen begär en 5-årig plan för den exportberoende vapenindustrins övergång till civil produktion. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02N263 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89 :N263 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:K414 hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om köpfrid som innebär att statliga affärsdrivande verk inte skall tillåtas göra idrottsmän och andra till rörliga annonspelare för sin verksamhet, 2. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om köpfrid som innebär att statliga institutioner skall ägna sig åt det de skall och inte delta i kommersiella jippon och sponsring.