mot · GC02U230 · 1989-01-25 00:00:00 — Det är i regel av befolkningen som bor på landsbygden i dessa länder. Utvecklingen på landsbygden har också en avgörande betydelse ur miljösynpunkt. Landsbygdsutveckling är inte detsamma som jordbruk även om jordbruket är dominerande ur sysselsättningssynpunkt. Jordbruket i måste bli effektivare. Det betyder att färre människor kommer att vara sysselsatta i jordbruket. Om vi satsar på enbart jordbruksprojekt, med högre avkastning som följd, riskerar vi att med våra biståndsinsatser påskynda flyttningen från byar till städer och tätorter. Våra projekt riskerar bidra till slum i städerna. Utvecklingsprojekt måste bygga på en helhetssyn på landsbygdens framtid och ta tillvara en småskalig teknik. produktionen skall i första hand vara inriktad på hemmamarknaden i Mot. 1988/89 respektive land, och den skall om möjligt byggas upp i byarna. Utveckling av u-landsanpassad teknik Teknikbiståndet måste bli mer anpassat till dem som ska utnyttja det. är det kanske bättre med en hacka än en traktor, en brunn än en bevattningsanläggning, en bättre spis än ett vattenkraftsprojekt. Men den teknik som används i industriländerna måste utvecklas till att passa de förhållanden som den ska utnyttjas till. Vi föreslår att av de resurser till tekniskt samarbete som BITS fördelar ska användas till utvecklande av u-landsanpassad teknik. Var fjärde invånare i världen, mer än en miljard människor, saknar en människovärdig bostad. Ungefär 40 miljoner av världens barn är gatans barn. kommer två tredjedelar av människor att bo i storstäder. Situationen i ruckelbostäder är explosiv. dör uppskattningsvis 18 miljoner människor för att de har undermåliga bostäder. FN har konstaterat att om inget sker kommer städerna att drunkna i slum . Slumområdena ligger vanligtvis i de delar av städerna som är sämst rustade när det gäller hygien och transporter. Människorna har inget besittningsskydd för sina bostäder. Spjäl- och wellpapplådor, stycken av korrugerad plåt eller utplattade plåtburkar formar ofta ett bristfälligt skydd. För att förbättra situationen krävs en ökad satsning på landsbygdsutveckling. Därigenom kan inflyttningen till städerna minskas. Om bostäderna blir så billiga att de fattiga kan skaffa sig hus, så kommer detta att kraftigt stimulera ekonomin istället för att utgöra en hämsko. Länderna bör stimuleras att utveckla provinsstäder och byar istället för storstäder, d.v.s en decentraliserad utveckling. Det svenska biståndet bör i större utsträckning engagera sig i de bostadssociala frågorna. Efter att motionerade om detta har SIDA startat ett bostadsprojekt i , men av budgetpropositionen att döma är detta inte något prioriterat område. Projekten kan vara av skilda slag. Landsbygdsutvecklingsprojekt stimulerar småindustri och hantverk. I kåkstäderna behövs insatser som skapar hantverk och sm 2eindustri. Många människor bor på eller invid soptippar. Insatser behövs för att kunna utnyttja skrot och annat avfall för återvinning. Kooperativa insatser behövs för att kunna tillgodose basbehoven av service: vatten och avlopp, hygien, gator och kommunikationer.Tekniskt stöd behövs för reparation av modern materiel och anpassad teknik. Vi anser att detta måste vara angelägna områden för biståndinsatser. Det multilaterala biståndet genom FN och utvecklingsbankerna har stora fördelar. - stöd åt internationellt samarbete och tilltron till FN som ett instrument för fred, säkerhet och utveckling - att alla kan göra anspråk på resurserna, även de som annars skulle falla utanför de flesta bilaterala biståndsprogram. - att resurserna inte förknippas med ett enskilt givarlands inflytande - att kan spara administrativ kapacitet genom att lämna biståndsmedel genom FN och de internationella organ vars allmänna mål ligger i linje med dem ställt upp för sitt bistånd - en multiplikatoreffekt. når fler länder. Bra idéer och program sprids till många fler än dem som nås av vårt bilaterala bistånd. Många utvecklingsproblem kan endast lösas genom samordnade internationella eller regionala insatser. FN har då en nyckelroll. Det kan gälla miljöproblem, befolkningstillväxt, hälsovård, nya energikällor, forskning, livsmedelsproduktion, flyktingar eller andra frågor. För och flera andra länder är det en självklarhet att FN skall utnyttjas för att finna lösningar på sådana gemensamma problem. Stödet till FN-systemet utgör en av hörnpelarna i utrikes- och biståndspolitik. Så länge många av de fattiga länderna lider brist på livsmedel förblir det nödvändigt att leverera livsmedelshjälp för att förhindra svält. måste arbeta för att en större del av världens sammanlagda livsmedelsbistånd skall gå genom Världslivsmedelsprogrammet, WFP. Organisationen lämnar bistånd främst till landsbygdsutvecklingsprojekt, där matransoner lämnas som ersättning till arbetare i anläggningsarbeten, s.k food-for-work projekt. WFP ger också hjälp till från näringssynpunkt särskilt behövande grupper, t.ex. kvinnor och spädbarn, skolbarn samt flyktingar. av WFPs totala resurser används för katastrofbistånd till människor som skulle svälta ihjäl om inte mat delades ut av hjälporganisationer. Regeringen föreslår en neddragning av livsmedelsbiståndet. Vi anser inte att situationen i världen motiverar en neddragning. Vi föreslår att 125 milj. kr. anslås till WFP, en ökning med . Mer än två miljoner palestinier är flyktingar. Många av dem lever i flyktingläger som offer för krig och en politisk utveckling utanför deras kontroll. De lever i fattigdom, ofta i fara, ibland under hot utifrån och osäkra om framtiden. Det skulle onekligen främja fredssträvandena i detta område om gav utvecklingsbistånd till palestinierna i och . Lämpliga projekt vore förbättrade jordbruksmetoder för frukt och grönsaksodling för såväl inhemsk marknad som för export. Insatser bör tillkomma för att vidareutveckla hantverk och för områdena lämplig småindustri. Ett gemensamt syfte skall vara att skapa arbetsintensiv produk 1988/89 U230 Avsaknad av lönsamma arbeten är ett av de stora problemen i och Mot. 1988/89 på . De nordiska ländernas gemensamma uppträdande i många sammanhang väcker intresse runt världen. Vårt exempel är viktigt. Därför är det angeläget, att de nordiska länderna så mycket som möjligt uppträder tillsammans, även som biståndsgivare. Det samarbete som de nordiska länderna och SADCC-staterna nu utvecklar genom det s.k Nordiska initiativet är särskilt glädjande. Utredningen om Internationella samarbetsfrågor i har bl.a. föreslagit att - ett särskilt ministerråd för biståndsfrågor bör upprättas - ministerrådet ska lägga fram förslag om samarbetsprojekt där den miljömässiga, sociala och kulturella dimensionen i biståndet prioriteras - utbildningen och rekrytering av biståndspersonal bör samordnas - gemensamma insatser görs för de fattigaste och mest skuldtyngda länderna anser det viktigt att utifrån utredningens slutsatser verka för ett förstärkt nordiskt samarbete på biståndsområdet. Stöd för demokratisk utveckling Det svenska utvecklingssamarbetet är alltför statiskt. Möjligheterna att gå in och tillfälligt hjälpa där starka behov uppstår är alltför små. Den hårda låsningen till programländer omöjliggör andra angelägna insatser. När diktaturen bryts i ett u-land och ett demokratiskt uppbyggnadsarbete vidtar är ekonomiskt stöd från omvärlden mycket viktigt. Det ligger helt i linje med målsättningen för vårt svenska bistånd att stödja ett sådant land, men de praktiska möjligheterna till detta är små genom den bristande flexibiliteten i vårt bistånd. Mot denna bakgrund vill vi att ett nytt anslag i svensk biståndsverksamhet införs till som är i behov av ekonomiskt stöd för att få till stånd en demokratisk utveckling. Stödet till demokratisk utveckling bör bl a gå till uppbyggande av demokratiska institutioner, fackföreningar, kooperation, fri press och återuppbyggande av landet för att nämna några områden. har en lång demokratisk tradition där våra kunskaper kan utnyttjas till att ge nya demokratier stabilitet. Vi föreslår att 50 milj. kr. anslås till anslaget Stöd till demokratisk utveckling. Insatser inom kultur och massmedia är angelägna för att främja öppenhet och pluralism. genomför att projekt kring mänskliga rättigheter och demokratisk utveckling i och riktar sig till journalister. Mediaprojekt för afrikanska journalister har utarbetats. Vi anser att det är värdefulla insatser för att främja demokratiutveckling. Vi föreslår att ökat stöd fördelas till mediaprojekt inom Stöd till demokratisk utveckling. 1988/89 U230 har kooperationen en egen biståndsverksamhet. Syftet med det kooperativa biståndet är att främja utvecklingen av demokratiskt förankrade kooperativa organisationer i . I första hand stöder man utbildning såväl i som i . Lantbrukskooperativa föreningar är den vanligaste formen av kooperation i , eftersom jordbruk är huvudnäringen. Föreningarna fyller flera olika funktioner. De ger kredit till bönderna och förser dem med utsäde, konstgödsel mm. Dessutom tar de hand om och försäljer grödorna. kan de också ha maskiner som bönderna kan utnyttja. Föreningen säljer i regel också en del konsumentvaror. Den fungerar ofta också som en kanal mellan myndigheternaoch landsbygdsbefolkningen. Så fungerar t ex det kooperativa biståndet genom UNAG till på ett föredömligt sätt. Andra exempel på kooperation i är konsumentkooperation, hantverkskooperation och kooperativa spar- och kreditföreningar. Det kooperativa biståndet är en relativt okänd del av de svenska insatserna men har visat sig vara framgångsrika. föreslår därför att de kooperativa insatserna ges ökade resurser inom ramen för anslaget Folkrörelser och enskilda organisationer. De flesta kvinnor i tredje världen arbetar inom självförsörjningsjordbruket och har ofta hela ansvaret för familjens livsmedelsförsörjning. Detta går sällan att utläsa i officiell statistik. Resultatet blir att utvecklingsprojekt i praktiken med några få undantag, riktas till männen. Kvinnornas intressen motverkas och landet får ett haltande utvecklingsprogram som befordrar utveckling för männen på kvinnornas bekostnad eller ingen utveckling alls. Kvinnobiståndet är en otillräcklig del också av det svenska biståndet. Analfabetism är fortfarande en av de allvarligaste hindren för en genomgripande förbättring av kvinnornas ställning. Utbildning av flickor är en av de klokaste investeringar ett land kan göra för att främja en positiv utveckling också när det gäller hälsa. Ju bättre utbildning om barn- och mödravård kvinnor får, desto mindre är risken att deras barn dör i späd ålder. En radikal förbättring av kvinnornas situation kräver åtgärder på många områden. Hushållsvatten måste tillhandahållas på rimligt gångavstånd, tillgången på bränsle måste förbättras och vägar byggas ut. Redskap i hushåll och jordbruk måste utvecklas. Arbete, hälsa och utbildning har FN lyft fram som de mest centrala områdena för kvinnor. Många regeringar har antagit handlingsprogram för att förverkliga dem. måste stödja dessa åtgärder så att de kan bli verklighet och skapa en förbättrad situation för kvinnorna. FNs organisation för kvinnor och utveckling, UNIFEM, arbetar för att initiera biståndsprojket som riktar sig direkt till kvinnor i tredje världen. Endast av det svenska biståndet går till UNIFEM. Vi anser att regeringen bör fördela en väsentligt större andel från anslaget Särskilda program till UNIFEMs verksamhet. Enskilda organisationer har särskilda möjligheter att nå de mest utsatta människorna i deras dagliga miljö och på deras egna villkor. Organisationerna utför ett effektivt och målinriktat arbete. De förvaltar väl sina anslag och insamlade medel. Genom att biståndet förmedlas av folkrörelser kan det också ge impulser till motsvarande rörelser inom mottagarlandet. Därigenom och genom sin närhet till människornas upplevda behov kan detta bistånd bättre än något annat bidra till en demokratisk samhällsutveckling. Ett värde ligger också i att medlemmar av svenska folkrörelser på detta sätt får ökad förståelse för andra folk. Regeringen föreslår i budgeten att Folkrörelser och enskilda organisationer ges 575 milj. kr. Vi föreslår att ytterligare 25 milj. kr. anslås till Folkrörelser och enskilda organisationer till biståndsinsatser och för därmed sammanhängande administration. Varje land bör skaffa sig en realistisk tillväxtstrategi. Man måste tänka långsiktigt. För söder om var den genomsnittliga BNPtillväxten . Befolkningstillväxten var i många fall högre. På många håll har den ekonomiska tillväxten nästan upphört och per capita-inkomsterna befinner sig nu på samma nivå som vid den koloniala frigörelsen. kris kan inte lösas utan ökande insatser från i-länderna. Inom handelspolitiken och jordbrukspolitiken måste i-länderna visa en större hänsyn till intressen. Men det krävs också ett ökat kapitalflöde till . Skuldlättnader och ett ökat bistånd kan åstadkomma ett sådant flöde. Situationen i många utvecklingsländer är den att återbetalningarna av räntor och amorteringar är större än de biståndsöverföringar de fattiga länderna får från industriländerna. Denna skuldbörda gör det omöjligt för de berörda länderna att göra investeringar skulle ge en tillväxt som kunde underlätta situationen. De krislösningar som man på internationellt plan från fall till fall har vidtagit, framförallt inom IMF, har oftast lett till en otillfredsställande situation i utvecklingsländerna. Länderna upplever ofta stora sociala problem som en följd av de åtgärder man tvingas ta till för att sanera den nationella ekonomin. kan inte acceptera ett sådant förmyndarskap över . Det har väckts förslag om hur man kan bidra till en förbättrad situation. Det är viktigt att det internationella bankväsendet tvingas ta sin del av ansvaret för den skuldkris man har medverkat till att framkalla. måste utforma en strategi för hur vårt land kan bidra till skuldlättnader och som inte leder till en ohållbar social situation. Skuldavskrivningen måste ses som en form av akut katastrofbistånd. Det långsiktigt viktiga måste förbli att bygga upp egen försörjningsbas. Insatserna för skuldavskrivningar får därför inte få alltför stor omfattning på bekostnad av det mer långsiktiga biståndet. kan mot denna bakgrund inte acceptera den stora ökning av anslaget som regeringen föreslår. Vi föreslår, i avvaktan på den begärda planen, att anslås till skuldlättnader, en minskning Mot. med i förhållande till regeringens förslag. Biståndsorganet för teknisk utveckling, BITS, hanterar som fördelas på cirka 25 länder. Stora kreditmottagare är t ex , , , och . När det gäller BITS är det i första hand tillväxtmålet i biståndet som tillgodoses. Bara länder med en medelinkomst per capita kan få svenska u-krediter. För SIDA gäller att samarbetsländerna har en medelinkomst . BITS-krediterna utgörs av lån med förmånliga villkor och låg ränta. Eftersom BITS andel av biståndet ökar är tendensen att vi allt mindre bistår fattiga länder. Diskussioner förs nu om svensk medverkan i ett vattenkraftsprojekt, , i . Regeringen föreslår att om projektet tillfaller ett svenskt konsortium ska både landramsmedel och u-krediter användas för att finansiera detta. Vi anser, som princip, att denna typ av projekt bör finansieras med u-krediter. Eftersom stora reservationer finns på landramen för , anser vi det acceptabelt att dessa också kan utnyttjas för vattenkraftprojektet och miljösatsningarna. Att däremot inteckna en stor del av kommande års landramar anser vi vara fel. Här bör istället finansieringen ske över anslaget för u-krediter. När gåvodelen ökar är det viktigt att insynen i denna biståndsform ökar och att även denna form av bistånd är förenlig med de biståndspolitiska målen. Av SIDA krävs att alla beslut som rör mer än överlämnas till regeringen. För BITS finns ingen sådan gräns. Vi föreslår att SIDA och BITS ges samma beslutaramar för sin verksamhet. Vi anser också att BITS får en styrelse med parlamentariskt sammansättning. Vi föreslår därför att 280 milj. kr. anslås till U-krediter, en minskning med 120 milj. kr. Mångå människor dödas eller skadas i krigshandlingar i grannländer. Situationen i frontstaterna med gerillaverksamhet och attacker från gör det svårt att genomföra biståndsinsatserna. Regeringen anför att vissa säkerhetsinsatser kan finansieras över biståndsbudgeten. Vi vill understryka vikten av att biståndsmedel används i enlighet med de svenska biståndsmålen. Regeringen föreslår också att medverkan i FNs fredskår i , UNTAG, ska finansieras med biståndsmedel. Kostnaderna uppskattas för svensk del till 49, . FN-styrkornas verksamhet utomlands finansieras i samtliga övriga fall över försvarsdepartementet. Vi finner inga skäl att ompröva detta. Regeringen bör därför återkomma med förslag om finansiering av svenskt deltagande i UNTAG. anser det angeläget att öka stödet till frontstaterna. Hoppet om ett fritt och och en fredligare utveckling i gör att behovet av resurser kan komma att öka. Vi föreslår att de regionala insatserna genom utöver regeringens förslag. Vihar också Mot. lagt fram en särskild motion om . har engagerat sig starkt i sak. Fredsråd genomför en insamling till utsäde åt för att förbättra livsmedelssituationen. Trots att tillbakadragande inte är avslutat börjar flyktingarna återvända till . De kommer tillbaka till ett sönderbombat och minerat land. Man fruktar att minorna kan komma att skörda fler offer än själva kriget. måste förmås att uppge var minorna har utplacerats. I minröjningsrabetet behövs bl.a. minteknisk utrustning. Vi anser att bör bidra till sådan utrustning. Det kommer också att behövas utbildat folk på alla nivåer för att återuppbygga landet. Det kommer att behövas administratörer med högre utbildning, läkare, lärare m fl. Ett särskilt problem i sammanhanget är alla de barn som lever i landsflykt. De har gått miste om utbildning och om den praktiska skolning i jordbrukets och boskapsskötselns sysslor som är en självklar del av deras uppväxt under fredliga förhållanden i hemlandet. När dessa flyktingbarn återvänder som ungdomar och halvvuxna saknar de i många fall all praktisk erfarenhet av de enklaste handgrepp inom basnäringarna i det afghanska samhället. Vi föreslår att medverkar med utbildningsinsatser och stipendier för att bidra till återuppbyggnaden av . En del av biståndsinsatserna till går till att återställa landet efter den katastrof en orkan orsakade . Vi anser att av anslaget till därför bör täckas med katastrofbistånd. vill ha en ökad andel av biståndet som projektstöd. Vi vill också öka projektstödet till länder utanför programländerna. Vi anser att projektstöd också bör utgå till , , och . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar hos regeringen begära en parlamentarisk översyn av inriktningen av den samlade svenska u-landspolitiken, i enlighet med motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om inriktningen av de svenska biståndsinsatserna, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om insatser för att förbättra barnens situation, 4. att beslutar anslå till , en ökning med , 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som Mot. 1988/89 anförts om förverkligande av miljömålet, U230 6. att beslutar anslå 250 milj. kr. till Miljö- och markvård, en ökning med , 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om agerande i , 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om global energistrategi och förverkligande av FNs resolution om förnybar energi, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om landsbygdsutveckling, 10. att beslutar anslå till utvecklande av u-landsanpassad teknik, från anslaget tekniskt samarbete, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bostadssociala åtgärder, 12. att som sin mening ger regeringen till känna att det multilaterala biståndets andel bör öka, 13. att beslutar anslå 125 milj. kr. till livsmedelsbistånd genom WFP, en ökning med 10 milj. 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om biståndsprojekt på och , 15. att hos regeringen begär förslag till ett nordiskt biståndssamarbete, 16. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om Stöd till demokratisk utveckling, 17. att beslutar införa ett särskilt anslag Stöd till demokratisk utveckling på , 18. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärder för att främja kvinnors utveckling, 19. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om kooperativt bistånd, 20. att anslår 575 milj. kr. till folkrörelser och enskilda organisationer, en ökning med 25 milj. 21. att beslutar ge regeringen till känna vad som anförts om svenskt agerande för att minska skuldbördan på ett socialt acceptabelt sätt, 22. att beslutar anslå till skuldlättnader, en minskning med , 23. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om organisation och verksamhet vid BITS, 24. att anslår 280 milj. kr. till U-krediter, en minskning med 120 milj. 25. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om biståndsverksamhet i , 26. att avslår regeringens förslag till finansiering av UNTAGs verksamhet över biståndsbudgeten, 27. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om biståndsinsatser till , 17 28. att anvisar till från katastrofbiståndet, samt minskar landramen med motsvarande belopp, 29. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om projektstöd till , , och . Per-O la () () () () () () () 1988/89 U230