mot · GC02N478 · 1989-01-25 00:00:00 — Den eltunga industrins rätt till restitution av energiskatt måste utformas så Mot. 1988/89 att den gynnar en effektivare användning av el. Även efter kärnkraftsavvecklingen kommer direktverkande elvärme att finnas kvar i befintligt bostadsbestånd. I samband med ombyggnad och större reparationer bedöms betydande övergång ske till andra upvärmningsalternativ. Bättre isolering och värmeåtervinning kommer att väsentligt sänka energibehovet för uppvärmning. I nyproducerade bostäder skall direktverkande elvärme ej tillåtas och krav ställas på alternativa uppvärmningsmöjligheter om elström utnyttjas för värme i luft- eller vattenburna värmesystem. Från energins utvecklingsfond, vilken vi föreslår skall inrättas (se nedan), kommer bidrag att ställas till förfogande för att stimulera till effektivare energianvändning och ökad användning av förnybar energi. Småhusägarna och bostadsrättsinnehavarna ges avdragsrätt för angelägna energiinvesteringar. Med föreslagna åtgärder bedöms elanvändningen för uppvärmning minska från nuvarande (exkl avkopplingsbar el och el till värmepumpar i fjärrvärmenät) till . Elvärme skall i huvudsak användas i mycket energisnåla hus och i kombinerade system där elen inte används av hög belastning i elsystemet. Hushållselen förutsätts minska något genom bl a nyttjande av energisnåla lampor och hushållsmaskiner. förnyelseplan innebär således att - genom effektiviseringar och val av andra uppvärmningsformer med en minskad andel elvärme inom övrigsektorn som följd - elanvändningsnivån långsiktigt kan stanna vid ca . Den slutliga elanvändningen, exkl. avkopplingsbar el, var 1988 drygt . Basen i elproduktionssystemet utgörs av vattenkraften. Parallellt med avvecklingen av kärnkraften sker en omfattande satsning på kraftvärme och mottrycksanläggningar, vilken till betydande del är småskalig. Ett effektivare elproduktionssystem skapas genom den ökande samproduktionen av elvärme jämfört med den kondenskraft som avvecklas. Ökad användning av gas och sänkning av drifttemperaturerna i fjärrvärmenäten ökar också utbytet av el. Ytterligare tillskott av elproduktion erhålls genom en icke oväsentlig utbyggnad av vindkraften och utnyttjande av solenergin. förnyelseplan innebär att behovet av nytillkommande produktionskapacitet begränsas i förhållande till kraftindustrins och politiska centralisters alternativ med satsning på ny storskalig kondenskraft. Detta medför i sin tur att den genomsnittliga kostnadsökningen för elproduktionen kan hållas nere, beroende på att ju mindre behovet är av nytillkommande dyr elproduktion utöver den befintliga billiga vattenkraften och kraftvärmen för att täcka elanvändningen, desto lägre blir den genomsnittliga kostnaden för elproduktionen, vilket gynnar komsumenten genom ett lägre elpris. subventionerar billig vattenkraft nya dyra anläggningar, som t ex de två sista kärnkraftsreaktorerna 3 och med per producerad kWh. förnyelseplan möjliggör att användningen av kol och olja ej behöver öka. Efterhand skall den totala användningen av kol och olja i stället minska genom effektiviseringar och en successiv utbyggnad av en marknad för inhemska förnybara bränslen. Detta arbete intensifieras och fortsätter även sedan kärnkraften utmönstrats ur energiförsörjningssystemet. Ökad och effektivare användning av biobränslen och avfall ger ett totalt energitillskott i storleksordningen utöver de ca som utnyttjas. I förnyelseplanen prioriteras inte användningen av torv. är ingen förnybar resurs i egentlig mening. Brytningen av torv är också förenad med miljöproblem. Förgasning av torv direkt i mossen är ett alternativ som bör utvecklas. Utvecklingen på solenergiområdet har gått mycket snabbt. Mot denna bakgrund bedöms att solvärmen kommer att bli ett mycket konkurrenskraftigt alternativ som skulle kunna ge ett tillskott på ca för uppvärmning. Vattenkraften utgör basen i det framtida elproduktionssystemet och bedöms kunna svara för en genomsnittlig årsproduktion av . 1987 var produktionen över . Förbudet att bygga ut de fyra stora norrlandsälvarna skall ligga fast. Vindkraften bedöms kunna ge ett tillskott på . I förnyelseplanen förutsätts även att de möjligheter till en effektivare och lägre energianvändning som finns inom transportsektorn tas till vara. Användningen av oljeprodukter måste av både ekonomiska skäl och miljöskäl minskas och alternativa drivmedel tas fram. Stimulanser för att genomföra en omfattande introduktion av etanol måste därför vidtas. På litet bedöms vätgasen kunna användas som drivmedel i större skala. Ur såväl energi- som miljösynpunkt måste kombitrafik, såsom t ex tåg och bil, öka. Utvecklingen av nya, energisnåla och miljövänliga motorer måste ges hög prioritet. Datatekniken och dess möjligheter till effektiv styrning och övervakning är en viktig förutsättning för genomförandet av förnyelseplanen. Däremot har inte i planen vägts in någon ny, okänd teknik som förutsättning för att omställningen av energisystemet skall kunna genomföras . Därefter bedöms det vara realistiskt att räkna med bidrag från ny, inte prövad, teknik. Åtgärdsprogram för genomförande av förnyelseplanen Mot. Målet för förnyelseplanen är att - genom energihushållning, effektivare energianvändning, effektivare el- och värmeproduktion samt ökad användning av förnybar energi - långsiktigt nå en slutlig energianvändning på ca . Detta möjliggörs med följande åtgärdsprogram: Riktlinjerna för kärnkraftens avveckling läggs fast och en avvecklingsplan för kärnkraften upprättas. Avvecklingen kan inledas genom att och tas ur drift så snart det är möjligt bl a av juridiska skäl. bör fatta ett principbeslut om avvecklingsplanen och begära att regeringen återkommer med förslag till en särskild lag om avveckling av kärnkraften. Vi tar i en särskild motion upp frågor som rör kärnkraften. Enligt vår mening måste energipolitiken inriktas så att så många aktörer som möjligt får möjlighet att delta i förnyelseprocessen av energisystemet på något så när lika villkor. Självfallet ställs helt skilda krav på samhällets insatser, beroende på vilken strategi man väljer för att avveckla kärnkraften. Kraftbolagen förordar, uppenbarligen med regeringens goda minne, att kärnkraften ersätts med en storskalig kolkondenskraftproduktion i syfte att därigenom även i fortsättningen ha full kontroll över energimarknaden. modell bygger däremot på en strategi som syftar till ett energisystem byggt på en kombination av effektivare energianvändning och till väsentlig del småskalig energiproduktion baserad på inhemsk förnybar energi. I det första fallet finns redan en organisation klar inom kraftföretagen och industrin. Billig vattenkraft kommer att direkt få lämna bidrag för att täcka kostnaderna för de nya kraftverksanläggningarna. Den totala resursåtgången blir betungande och den framtida bränsleanvändningen flerfaldigt större än i alternativ. En uppbyggnad av energisystemet enligt industrins - och sannolikt även regeringens - modell kommer dock till synes att kunna ske utan subventioner, eftersom kostnaderna täcks av vinster i befintliga produktionsanläggningar och ökande elpriser. modell innebär möjligheter för en mångfald intressenter på energimarknaden. saknas då det direkta sambandet mellan aktörerna och de resurser som tillgång på billig vattenkraft ger. Ett sådant energisystem innebär att den nu monopolliknande energimarknaden luckras upp. Möjligheterna att behärska energimarknaden och ta ut allt högre energipriser begränsas. Vårt förslag om uppdelning av skall bl a ses mot denna bakgrund. Regeringen har låtit kraftbolagen medvetet cementera den nuvarande maktstrukturen på energimarknaden, vilket har medfört att andra, från kraftbolagen oberoende aktörer, inte kunnat hävda sig. förnyelseplan innebär att en differentierad energimarknad med många aktörer kan utvecklas och detta kan mot bakgrund av den energipoli tiska utvecklingen under det gångna decenniet också ses som en demokratisk Mot. 1988/89 nödvändighet. Detta bör ges regeringen till känna. föreslår följande riktlinjer för energibeskattningen: - Importerade och miljökrävande energiråvaror som kol och olja åsätts en energilikformig (per energienhet lika) beskattning. - Importerade mindre miljökrävande energislag som naturgas skall ha en miljörabatt och skatten bör vara hälften räknat per energienhet i jämförelse med oljan. - Inhemska bränslen inkl. förnybara drivmedel skall ej beskattas. - Undantag för likformig beskattning med olja bör kunna göras för drivmedel och en lägre beskattning accepteras om rimliga substitut saknas. - Allt bränsle för bränslebaserad elproduktion skall beskattas på samma sätt som bränsle för värmeproduktion i syfte att stimulera ett effektivare bränsleutnyttjande. - En särskild uranskatt skall införas. Omfördelning av skatt från arbete till energi och råvaror Enligt vår mening är det dock nödvändigt att bättre villkor och konkurrensförhållanden skapas för alternativen om en omställning och förnyelse av energisystemet skall kunna genomföras. Detta innebär att skatten på importerade energislag med nuvarande prisnivåer väsentligt måste höjas så att marknaden för inhemska bränslen tryggas. Naturgasmarknaden styrs t ex av starka finansiella intressen med möjlighet att i nuvarande introduktionsskede erbjuda priser och andra leveransvillkor som kraftigt försämrar konkurrensläget för inhemska bränslen. För att gasen i första hand skall ersätta olja och kol måste skatten på dessa båda bränslen höjas som skatten på arbete minskar i motsvarande mån. tog beslut om 1989 års skatteskalor. Ett sådant förfaringssätt är naturligtvis inte bra. Det bidrar inte till stabila spelregler. Vi förväntar oss att regeringen redan i vår kommer med ett förslag till skatteskalor. Skatteskalan innebär att endast inkomsttagare med en årsinkomst före avdrag om och därutöver får en skattesänkning med . förordade därutöver en skattereduktion om till alla, för att bl a låginkomsttagare och pensionärer med låg ATP skulle erhålla en skattesänkning. Detta motsatte sig majoriteten i , varför årets skatteskala innebär en ökad klyfta mellan låg- och höginkomsttagare. vill medverka till att minska klyftorna genom att åter föreslå en skattereduktion avseende . skatteförslag innebär en skattereduktion på /år. bör nu fatta beslut som innebär att en skattereduktion på 1988/89 N478 En effektivisering av såväl elanvändning som elproduktion ställer således krav på en reformerad elenergibeskattning. Det är nödvändigt att införa styrmedel som förhindrar att tillkommande ny elproduktion i huvudsak blir gas- eller kolbaserad kondenskraft. Den nuvarande ogynnsamma beskattningen av kraftvärme jämfört med kondenskraft måste avvecklas. Vi föreslår att bränsle för el respektive värmeproduktion skall beskattas lika i syfte att främja effektiv bränsleanvändning och elproduktion. Ett led i en mer miljöanpassad energibeskattning är också vårt förslag om införande av en uranskatt om /kWh insatt bränsle för all producerad kärnkraftsel. En miljöanpassad och framtidsinriktad energibeskattning innebär således att miljövänlig och förnybar energi gynnas på bekostnad av miljöförstörande importerade energislag. I enlighet med de riktlinjer vi ovan redovisat bör en överföring av skattebelastningen ske från arbetskraft till energi och råvaror inom ramen för ett oförändrat skattetryck. En sådan omläggning av skatteuttaget skapar incitament för hushållning med våra naturresurser och stimulerar till ökande sysselsättning. 1 den allmänna debatten har diskuterats införande av mervärdeskatt på energi. En övergång till moms på energi skulle innebära en kraftigt ökad belastning på de enskilda hushållen. Kostnader som bärs av konsumenter i andra länder skulle vältras över på de svenska konsumenterna. Om statens skatteintäkter skall förbli oförändrade, måste skatteuttaget från de svenska hushållen öka med . En övergång till moms skulle vidare på ett ofördelaktigt sätt förändra konkurrensförhållandena mellan olika slag av bränslen. Utan någon form av punktskatter skulle importerade, miljöstörande bränslen gynnas på inhemska miljövänliga bränslens bekostnad. Moms på energi skulle starkt begränsa möjligheterna att utnyttja energiskatten som styrmedel för att nå uppställda miljö- och energipolitiska mål. Sammantaget skulle en övergång till moms på energi utan några kompletterande styrskatter eller andra typer av avgifter ge betydande negativa fördelnings-, miljö- och energipolitiska effekter som knappast är acceptabla. medges samt reserverar medel för en motsvarande skattesänkning . Enligt ovan redovisade riktlinjer bör mot denna bakgrund skatten på olja ökas med /kbm och kol med /ton för att åstadkomma en mer energilikformig beskattning. Skatten på naturgasen bör på motsvarande sätt ökas med per 1000 kbm. Gasolskatten bör höjas motsvarande skattehöjningen på naturgas. Etanol producerad på inhemska råvaror skall ej beskattas. Eltunga industriers rätt till restitution av energiskatt bör vidare utformas på ett sådant sätt att den stimulerar till effektivare energianvändning. Effektivare elproduktion - satsning på kraftvärme förnyelseplan för energisystemet förutsätter att nytillkommande elproduktion till betydande del sker som samproduktion av el och värme -sk kraftvärme. Möjligheterna till en ökad kraftvärmeproduktion finns hos kommuner, företag och fastighetsägare. Dessa bör få samma möjlighet att medverka i utbyggnaden av elproduktionen och på samma villkor som kraftbolagen. Byggande av nya kraftverk innebär med nuvarande prissättningssystem att kostnaderna initialt delvis täcks med intäkterna från befintlig kraftproduktion, främst vattenkraft. Får andra aktörer möjlighet att delta i utbyggnaden av tillkommande elproduktion innebär detta att kraftbolagen i motsvarande mån kan minska sitt byggande av nya anläggningar och därmed kan betala ett högre pris för elströmmen från nya anläggningar utan att få en större totalkostnad för sin verksamhet. En väg att påskynda omställningen av elproduktionen är således att ålägga kraftbolagen skyldighet att ta emot elström, dels från kraftvärmeverk och mottrycksanläggningar , dels från små vind- och vattenkraftverk. De enskilda producenterna bör vidare få ett garanterat pris för den elström man levererar, som grundar sig på den långsiktiga marginalkostnaden för ny elproduktion. bedöms denna till lägst /kWh. Garantipriset bör i första hand gälla , räknat från kraftverkets idrifttagning. Ett sådant system kommer att minska kraftbolagens monopol och ge ökade möjligheter till att utnyttja lokala resurser. Kommuner, företag och enskilda får då möjlighet att delta i förnyelsen av energisystemet på likvärdiga villkor som kraftbolagen. Detta ger en större optimism och framtidstro för alternativens möjligheter. Därmed ges förutsättningar för att utnyttja tillgängliga resurser på ett mer optimalt sätt. Detta bör ges regeringen till känna. Elprisets utveckling kommer att bestämmas av kostnaderna för och omfattningen av ny elproduktion. Kort kan förutsättningarna för elprisets utveckling uttryckas så att ju större andel den befintliga vattenkraften utgörs av den totala produktionskapaciteten och ju mindre behovet är av ny dyr elproduktion desto långsammare kommer kostnaderna för elen att öka. Det är alternativet med en hög elanvändningsnivå och krav på byggande av nya kolkondenskraftverk som kommer att leda till kraftigt ökande elpriser. Det är kraftbolagens och industrins energipolitik, som, om den genomförs, förr eller senare leder till en elprischock som varken samhället eller de enskilda människorna kommer att kunna bära utan betydande uppoffringar. Det är med detta alternativ det blir en prisutveckling på el som leder till att eltunga företag och branscher riskerar att slås ut. Det är alternativ som skapar förutsättningar för en gynnsammare prisutveckling på el. Detta innebär en effektivare elanvändning och en nytillkommande elproduktion främst baserad på bränslesnål samproduktion av el och värme, kombinerad med insatser för att långsiktigt nedbringa den slutliga elanvändningen på årsbasis till ca . alternativ för lägre elkostnad. alternativ ger en väsentligt lägre genomsnittlig produktionskostnad per kWh än en hög elanvändning baserad på bränsleslösande kondenskraft i kombination med en snabbavveckling av kärnkraften under . Långsiktigt betyder en låg elanvändning mer för ett lågt elpris än tidpunkten för kärnkraftsavvecklingen. Elpriset i konsumentledet kommer även att bestämmas av vilket prissättningssystem man väljer. I princip finns två alternativa system. Antingen kan priset sättas efter vad en genomsnittlig produktionskostnad är eller efter vad den långsiktiga marginalkostnaden för nytillkommande elproduktion är. Gigantisk förmögenhetsomflyttning med modell. har i olika rapporter föreslagit ett framtida elpris i nivå med kostnaden för att producera el i tillkommande kolkondenskraftverk. Detta innebär att råkraftspriset blir /kWh jämfört med dagens ca . Med en avvecklingsstrategi där maximal satsning på effektiv elanvändning och kraftvärme blir den dominerande ersättningen för kärnkraften kommer motsvarande pris att vara ca . Prishöjningen kan ungefär halveras. Genom den prissättning som förordas av statens energiverk kommer det att uppstå mycket stora övervinster hos kraftbolagen. (miljarder kilowattimmar) vattenkraft och industriellt mottryck kommer att ha en genomsnittlig kostnad per kWh. Överpriset kan antas bli i genomsnitt /kWh. Totalt ger det mer än 15 miljarder i övervinst. Om detta belopp kapitaliseras med en realränta på , vilket ofta tillämpas för kraftverksbyggen, kommer man till det imponerande beloppet 375 miljarder. Den föreslagna prissättningen innebär en gigantisk förmögenhetsomfördelning från elabonnenter och industri till kraftföretagen. En jämförelse med den samlade fondbehållningen inom ATP-systemet, som /88 var ganska exakt 300 miljarder, ger en tydlig bild av vilket avgörande ingrepp i ekonomin dessa övervinster är. Ett införande av marginalkostnadsprincipen skulle således innebära att kraftbolagens vinster måste omfördelas, eftersom i annat fall både industriföretag och enskilda skulle drabbas orimligt hårt. Måttliga strukturförändringar med centeralternativ Ett prissättningssystem utgående från den genomsnittliga produktionskostnadsökningen på el blir i kolkondensalternativet per kWh och i det effektivare produktionssystemet med kraftvärme och maximal eleffektivitet endast . Detta är inte kostnadsförändringar som medför några genomgripande strukturförändringar inom svensk industri. Oavsett förändringar av elpriset sker en ständig strukturförändring i näringslivet och det går över huvud taget inte att särskilja en förändring och utan hänsyn till alla andra förändringar beräkna konsekvenserna. Ett höjt elpris kommer till betydande del att kompenseras av effektivare teknik och förändringar i tillverkningsprocesserna. Viss del av industrin kommer att dra fördel av ett högre elpris. Så kommer t ex sågverkens konkurrenskraft att stärkas något i 16 1988/89 N478 jämförelse med mekanisk pappersmassa. Den kemiska massaproduktionen, Mot. 1988/89 som utgör ca 2/3 av den totala massaproduktionen, kommer också att kunna N478 kompensera sig genom ökad egenproduktion av el. Om en jämförelse görs 1975-85 då vi onekligen haft god tillgång till billig el har ändå strukturförändringar inom näringslivet varit mycket omfattande. 11 ex teko-, varvs-, bil- och drivmedelshandeln, i bilreparationsbranschen samt i jordbruket har antalet sysselsatta sammanlagt minskat med ca 150 000 personer. Statens energiverks huvudargument för att tillämpa s k långsiktig marginalkostnadsprissättning på el är att vi vid ett lägre elpris får en överkonsumtion på el och att avvägningen mellan att hushålla med el, använda annan energi och producera ny el inte blir den rätta. Det är ett korrekt resonemang och ger också förklaringen till den snabba ökningen av elanvändningen . Genom att råkraftspriset varit ca halva den långsiktiga marginalkostnaden (hälften av verkliga produktionskostnaden i 3 och ) har elströmmen konkurrerat ut energislag med betydligt lägre långsiktiga marginalkostnader. Det hade inte varit möjligt att sälja strömmen från och 3 om full kostnadstäckning skulle ha tagits ut från början. Påståendet att det fördubblade elpriset skulle vara en effekt av kärnkraftsavvecklingen är felaktigt. Det fanns precis samma tunga argument att använda långsiktig marginalkostnad i samband med utbyggnaden av de två senaste kärnkraftsverken. Då hade prishöjningen med samma rätt motiverats av kärnkraftens utbyggnad. med stigande elpris, en snabb teknikutveckling och tillgång på gas (både naturgas och gas producerad genom förgasning av inhemska bränslen) är möjligheterna för en oförändrad eller något sjunkande elanvändning betydande. I förnyelseplan för energisystem har vi ändå räknat med en ca tioprocentig ökning av industrins elanvändning fram . Den centrala frågan för kostnaderna för kärnkraftsavvecklingen och den långsiktiga kostnaden för den energi som behövs är inte om kärnkraftsverken använts mer eller mindre utan på vilket sätt vi genomför förnyelsen av vårt energisystem. Genom att inleda kärnkraftsavvecklingen , skapas utrymme för en kontinuerlig och kostnadseffektiv förnyelse av energisystemet. Basen måste vara effektivare energianvändning, effektiv energiproduktion (kraftvärme istället för kolkondens), ökad användning av förnybar energi såsom biobränslen, sol och vind m m. Påståendet att kolkondens är det enda alternativet till kärnkraft är en helt felaktig information, som på ett beklagligt sätt kan medverka till att elkonsumenterna får dyrare, mer miljökrävande och mindre säker energiförsörjning. Effektiv elan vändning ger lägre pris Enligt vår mening innebär vår förnyelseplan med en långsiktig elanvändning på ca och med befintlig vattenkraft som bas och en mindre andel tillkommande kraft samt mycket litet kondenskraft som topplast att det ur såväl företags som enskildas synpunkt är fördelaktigast att i huvudsak Mot. bibehålla en genomsnittsprissättning. Med vårt förslag skulle då prisökning- N478 arna för genomförande av förnyelseplanen, räknat i fast penningvärde, kunna begränsas till /kWh. Det bör understrykas att målsättningen måste vara att omläggningen av skatter och avgifter på energi och andra produktionsfaktorer skall ske inom ramen för ett totalt oförändrat En omställning och förnyelse av energisystemet i enligt med vår syn förutsätter tillgång på betydande ekonomiska resurser. Enligt vår mening bör därför en energins utvecklingsfond byggas upp, finansierad med en avgift på /kWh på ali el. Intäkterna, som långsiktigt bedöms kunna uppgå till och till ca 2,5 miljarder, bör inte inordnas i statsbudgen utan fondens verksamhet och finansiering administreras vid sidan av denna. Det bör i detta sammanhang sägas att minst motsvarande resurser skulle behöva avsättas för att finansiera antingen fortsatt utbyggnad eller förnyelse av storskaliga anläggningar om inte den förnyelse av energisystemet som främjas av energins utvecklingsfond kommer till stånd. Fondens huvuduppgifter bör vara att genom villkorliga lån och bidrag stödja investeringar som syftar till energihushållning och effektivare energianvändning och alternativ energiproduktion såsom t ex solenergianläggningar, små vind- och vattenkraftverk, eldningsanläggningar för biobränslen, anläggningar för kraftvärmeproduktion m m baserade på inhemska bränslen m.m. Fonden tar helt över de uppgifter som den inrättade energiteknikfonden och teknikupphandlingsstödet har. Detta innebär att den kan ge stöd till projekt, vars ändamål är att utveckla eller förbereda introduktion av ny teknik inom energiområdet. Vidare bör fonden kunna ge stöd till teknikupphandling av eleffektiva och elersättande produkter, processer och system inom hela elanvändningsområdet och miljöskyddsteknik. Möjligheter att ge stöd till projekt som nyttjar redan kommersiell teknik bör också finnas. Bidragsnivån beräknas variera från 15 .