mot · GC02T232 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: T232 Kommunikationer samordnade med det regionalpolitiska målet Regionalpolitikens främsta mål måste vara att skapa likartade villkor och möjligheter för människans välfärd i hela landet. Tyvärr måste konstateras att de högt ställda målen i praktiken inte infrias och framför allt genom att olika sektorsområden som påverkar regionalpolitiken inte samordnas utan drar åt olika håll. Därmed undanrycks förutsättningarna för en konsekvent regionalpolitik. Regionalpolitiken måste förstärkas så att infrastrukturen i glesbygden kan bibehållas och inte utarmas och därmed förstärkas särskilt inom kommunikationsområdet. I är de stora regionalpolitiska problemen långa avstånd såväl inom länet som till landet i övrigt. Till detta skall läggas att bebyggelsen är utspridd över den stora ytan som länet representerar. Åtkomlighetsproblem och dyra transporter drabbar både den enskilde och näringslivet. Förbättrade kommunikationer spelar därför en avgörande roll för länets kontaktmöjligheter, näringslivets utveckling, turismens framstegsmöjligheter samt glesbygdens försörjning. Därför är det nödvändigt ett måste att en aktiv samordning sker mellan trafik och regionalpolitik. beslut om en ny trafikpolitik inför 1990-talet inger stor oro och förebådar konsekvenser som drastiskt påverkar järnvägstrafiken med begränsad turtäthet och nedläggning av vissa bandelar av strategisk betydelse för länets kommunikationsnät. Att trafikpolitiken befinner sig i en genomförandefas innebär nu ytterligare försämrade villkor för SJ:s trafikanter i den norra regionen. Om regionalpolitiken skall vara till stöd för den glest bebyggda norrländska landsdelen, får inte försämringar på transportområdet komma till stånd och dessutom benämnas som övergripande åtgärder i ett utjämnande syfte. Med den taxepolitik som SJ nu driver kommer det regionalpolitiska utvecklingsarbetet i denna del av landet att försvåras. Från området kring transporteras stora mängder av tim mer via tvärbanorna , Stomman-Hällnäs-Vännäs till Mot. 1988/89 sågverk och andra industrier vid kusten. Även slig-transporterna från till /har fraktats efter järnvägen men på grund av SJ:s taxesättning kommer förmodligen dessa transporter att överföras till landsvägstrafik. För sträckan /skulle det innebära att ytterligare 40 50 långtradare per dag kommer att trafikera landsvägarna med konsekvenser för både miljö och trafiksäkerhet. En omläggning av timmergodstransporter från Stomman skulle i sin tur föra med sig ytterligare ca 60 timmerbilar per dag efter E 79, som saknar kapacitet för en sådan trafikmängd. De stora skillnader ifråga om banavgifter som råder för SJ:s järnvägslinjer kommer att slå ut trafiken efter och tvärbanorna. Det måste bli en uppgift att inom regionalpolitiken dels åstadkomma en samordning av insatser för bättre kommunikationer och dels utvärdera effekterna av eventuella förändringar inom SJ:s trafikområde. Åtkomlighetsproblem får ej drabba den enskilde och näringslivet ensidigt i . Taxesättning bör revideras i syfte att åstadkomma jämnare och lägre priser. Regeringen bör återkomma till med konkreta förslag. Även sovvagnstrafiken på övre måste bibehållas som en statsangelägenhet genom . Även sovvagnar till måste kunna erbjudas. Den elektriferade bandelen VännäsUmeå bör även framledes ingå i stomnätet. Det är viktigt för SJ att upprätthålla anslutningstrafiken mellan huvudbanenätet och en ort som med stort presumtivt reseunderlag. Möjligheterna till transportstöd bör ses över. Transportstödet utgör ett viktigt regionalpolitisk instrument. F. n. erhåller träindustrin transportstöd då däremot gruvindustrin saknar stöd för transporter för slig bl.a. Nuvarande bestämmelser om transportstöd bör revideras med sikte på att även gruvindustrin kan komma i åtnjutande av ett transportstöd. borde ha förutsättningar att vara ett konkurrenskraftigt transportmedel . Ju större hänsyn som tas till energiförbrukningen och kostnader för miljön, desto bättre kan järnvägen hävda sig i konkurrensen med vägtransporter. Detta kräver även investeringar i form av fortsatt upprustning av stambanan norr om . har längsta vägnät med statsvägar, enskilda vägar och därav grusvägar. Dessutom finns skogsbilvägar. Anslagen till vägbyggande har minskat drastiskt , både vad avser ordinarie anslag och särskilda medel. Effekterna har drabbat näringslivets transporter hårt. Under vissa år är av länets statsvägnät ej farbara för tunga transporter på grund av bärighetsproblem under tjällossningen. De långa avstånden i länet innebär stora kostnader för underhållet. Enbart vinterväghållningen beräknas kosta 50 milj.kr. , grusvägsun- Mot. 1988/89 derhållet 40 milj.kr., broar och färjor 10 milj.kr. och beläggningsunderhål- T232 let 60 milj.kr. För länets glesbygdsområde ser framtidsmöjligheterna mörka ut för att åstadkomma en standardhöjning på de lågtrafikerade vägarna. För turismen innebär låg vägstandard ett svårt hinder och att dessutom möta konkurrens från mer centralt belägna turistorter. En grov inventering av länsvägnätet visar att en tredjedel av länets vägar har brister året om för en bekväm resa/åkkomfort. Om ett livskraftigt och differentierat näringsliv i länet skall finnas och om turism ska kunna expandera behövs en hög och jämn standard på vägnätet. Så är inte fallet . Därtill skall läggas behov av att även stärka förbindelserna mellan grannländerna och genom förbättrade tvärkommunikationer med en god vägstandard. Om det trafikpolitiska målet är att tillförsäkra landets olika delar en någorlunda likvärdig trafikstandard måste därmed vägnät ges en ökad prioritet med ett kraftigt tillskott av ekonomiska medel från det statliga väganslaget. Inom länet finns t. ex. väg där hastigheten begränsas på grund av sämre framkomlighet /timme. Vägbredden är mindre än och vägen går dessutom genom tättbebyggda samhällen. Det är framförallt E 79 - Blå vägen - och särskilt kan sträckan mellan och nämnas, där en sträcka av vägen är endast och därmed utgör en stor trafikfara. Blå vägen ombesörjer tung lastbilstrafik med timmertransporter och förväntas bli ytterligare belastad om godstrafiken på StommanVännäs läggs ner. Planer för upprustning av måste prioriteras och med en ny bro över vid . Nuvarande vägnät kräver dessutom mer av insatser för nerslitna beläggningar, broreparationer och grusvägsunderhåll för den framtida framkomligheten på västerbottensvägarna. Det finns förutom E 79 en rad av andra vägar som behöver upprustas t. ex. kring och sträckan mellan och . av allt resande uttryckt i personkilometer sker på vägarna med bil. Större delen av biltrafiken sker på landsbygden eftersom det inte finns något annat alternativ för att komma till arbetsplatsen, till skolan och till butiken. Därför är en god vägstandard väsentlig för landsbygdsbefolkningen. Anslaget för länsvägarna och för ökad bärighet bör för del uppräknas med 10 milj.kr., vilket kan ske genom omfördelning. Sammanfattningsvis är både ett fungerande järnvägs- och vägsystem en förutsättning för att åstadkomma regional balans och efterlevnad. Om behovet av en tillfredsställande samhällsfunktion skall tillgodoses, kan endera systemet endast i begränsad omfattning ersätta det andra. handlar det däremot om ett komplement. För att utveckling av krävs utveckling av kommunikatio- Mot. 1988/89 nema ej avveckling. Med anledning av det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en starkare samordning mellan regionalpolitik och trafikpolitik för att uppnå ett transportsystem i som knyter samman både länets och landets olika delar, 2. att som sin mening ger regeringen till känna om behovet av en revidering av SJ:s taxepolitik för att uppnå en utjämning i regionalpolitisk! 3. att som sin mening ger regeringen till känna om en revidering av transportstödet med hänsyn till gruvindustrin, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att sovvagnstrafiken till övre garanteras av staten och därmed även sovvagnstrafik till , 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om behovet av fortsatt upprustning av stambanan norr om , 6. att som in mening ger regeringen till känna vad som anförts om tvärbanornas betydelse för den regionala utvecklingen inte minst för transport av tungt gods, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om behovet att sträckan tillförs stomnätet, 8. att som sin mening ger regeringen till känna att ytterligare 10 miljoner bör tillföras väganslaget i genom omfördelning av det totala anslaget som står till förfogande.