mot · GC02T234 · 1989-01-25 00:00:00 — I samband med att arbetade fram underlag för sin flerårsplan för 1988-1997 gjordes samhällsekonomiska bedömningar för nästan 1 000 väginvesteringar på landsbygd och i tätorter. Många väginvesteringar ger god samhällsekonomisk avkastning. I de större städernas centrala delar betalar bilismen däremot sannolikt inte sina samhällsekonomiska marginalkostnader. De åtgärder som där bör prövas presenteras i motion om trafik och miljö. I samma motion presenteras uppfattningar när det gäller prövning av vägprojekts miljövänlighet. Vårt krav är att vägprojekt måste genomgå 9 samma koncessionsprövning som andra verksamheter. har kalkylerat ett investeringsbehov på 67 miljarder fram till Mot. Vi befinner oss i en situation där underhållet av vägnätet T234 eftersatts, vilket lett till en rad problem - icke minst säkerhetsmässiga. Helt klart är att allmänna medel inte kommer att förslå till de nödvändiga väginvesteringarna. Nya finansieringsmodeller måste därför prövas förutsättningslöst. Många av de väginvesteringar som f n diskuteras har initierats av näringslivets företrädare som också i flera av fallen visat sig vara beredda att bidraga till finansieringen. T ex har , Skånska, och engagerat sig i Österleden runt och ett sextiotal banker och och andra företag i formerat sig i Scandinavian Link-konsortiet. Besluten om dessa och andra vägar skall byggas eller inte skall naturligtvis fattas av demokratiskt valda organ. För vissa projekt bör därvid alternativa finansieringslösningar prövas. Vi förutsätter att den utredning om vägavgifter som aviseras i budgetpropositionen också får i uppdrag att överväga denna typ av lösningar. Även om det är som skall besluta om vilka vägar som skall få investeringsanslagen anser vi att prioriteringarna här, precis som för järnvägen, bör vägledas av vissa allmänna principer. Dit hör att i första hand satsa på de sträckor som har hög olycksfrekvens och som utgör del av europavägnätet, exempelvis E3, E4, E6. Det är effektiviteten i trafikarbetet som skall vara vägledande för investeringarna. Väginvesteringar är extra viktiga där järnvägen inte kan bli ett konkurrenskraftigt alternativ. När det gäller regleringarna av yrkestrafiken är det glädjande att regeringen accepterat en del lättnader. Emellertid anser vi inte att de beslut i avreglerande riktning som fattats är tillräckligt långtgående. När det gäller t ex lätta persontransporter med bil har angivits att kommuner och landsting skall utöva ett visst huvudmannaskap. Detta har redan tagits till intäkt för att regleringen delvis skall kunna bestå och kunna utövas på regional nivå. Tillståndsförfarandet har också ersatts bl a med höga ekonomiska trösklar, och när det gäller viss busstrafik kvarstår regler om trafikpolitisk prövning. Vande Isprövning, tillståndskrav och andra former av etableringskontroll som innebär generella regleringar av hela branscher måste avskaffas. Endast de etableringskontroller som kan motiveras med kompetens av betydelse för enskilda människors hälsa och säkerhet kan accepteras. bestod den svenska handelsflottan av 616 fartyg med en sammanlagd bruttodräktighet om . Antalet ombordanställda uppgick till 24 000. , , var handelsflottan decimerad till 424 fartyg och 9 000 ombordanställda. fattade beslut om en rad stödåtgärder till sjöfartsnäringen. införs ett bidrag om 38 000 per helårsanställd på svenska fartyg i fjärrfart. Sjöfarten skall också få ett bidrag motsvarande sjömansskatten för dessa sjömän. Vi vill påminna om att dessa stöd knappast skulle ha tillkommit om inte flera av opposi tionspartierna, däribland , varit pådrivande. Mot bakgrund av Mot. introduktionen av dessa stöd ser vi ingen anledning till att ha kvar delar av T234 den gamla politiken i form av anslaget till stöd till svenska rederier (anslag E7) om 25 miljoner. bör inrätta ett internationellt fartygsregister i syfte att möjliggöra för redarna att operera vissa svenskägda fartyg på internationella kostnadsvillkor. Sådana register håller på att upprättas i flera av våra konkurrentländer. Det senaste exmplet är . Därmed har åtta europeiska länder etablerat sådana register, däribland och . Den s k flagglagen begränsar de svenska rederiernas handlingsfrihet när det gäller att disponera tonnaget. Detta innebär nackdelar på en marknad där flexibilitet och rörlighet är viktiga förutsättningar för framgång. Flagglagen bör därför enligt vår mening avvecklas. Vidare bör nuvarande regler för investeringsfondsutnyttjande ändras så att dessa fonder kan utnyttjas för investeringar i begagnade fartyg. En sådan liberalisering skulle öka förutsättningarna för näringen att attrahera nytt kapital och nya ägare. I många andra länder har de viktigaste exportbranscherna också stora intressen i sjöfarten. Miljöaspekter måste spela en större roll även när det gäller sjöfarten. Det gäller såväl dumpningsföreskrifter som sådant som luftföroreningar, buller och andra problem vid gång i trånga farleder m m. I motion om trafik och miljö utvecklas dessa krav närmare. 1987 inrättades under motstånd från ett register för fritidsbåtar. I budgetpropositionen görs klart att registret inte vunnit någon större framgång hos båtägarna, trots den låga avgiften för registrering. Att döma av de förväntade intäkter som redovisas i statsbudgeten förväntar regeringen att registrets kostnader kommer att överstiga intäkterna även . Argumenten för registrets existens har enligt vår mening knappast stärkts , och vi föreslår därför att det avskaffas. Statens avkastningskrav på sin ägarandel i är satt på en relativt låg nivå. har visserligen mycket stora investeringsbehov och möter i och med det uppluckrade monopolet en intensivare konkurrens . Vi välkomnar denna utveckling. Emellertid anser vi att bör klara sin konsolidering även om staten kräver en något högre avkastning på sitt kapital. Vi föreslår därför att avkastningskravet räknas upp så att inleveransen från till staten blir 450 milj. kr. mer än regeringen räknar med. Med hänvisning till vad som anförs i motionen hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs rörande mål och riktlinjer för trafikpolitiken, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionens avsnitt 2 anförs om en avreglering av trafikslagen, 3. att beslutar anslå i bidrag till Mot. (anslag C 3), T234 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionens avsnitt 5 anförs rörande statens upphandling av järnvägstrafik, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om förändring av affärsverket SJ till aktiebolag, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om privatfinansiering av , 7. att beslutar anslå till särskilda nyinvesteringar i stomjärnvägar (anslag D 4), 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om möjligheter för att lånefinansiera nyinvesteringar i järnvägar, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om avyttring av , 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om avreglering av inrikesflyget, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om finansieringen av den nya inrikesterminalen på , 12. att beslutar att endast kontroll av kompetens och säkerhet på trafikområdet skall utgöra grund vid prövning av ansökan om trafiktillstånd, 13. att avslår regeringens förslag under anslaget E 7, stöd till svenska rederier, om , 14. att hos regeringen begär förslag om ett svenskt internationellt skeppsregister, 15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om flagglagen, 16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om möjlighet att utnyttja investeringsfonder för begagnade fartyg, 17. att upphäver lagen (1987:773) om fritidsbåtregister, 18. att avslår förslaget om att till fritidsbåtregister (E 2) för /90 anvisa ett förslagsanslag på , 19. att beslutar om en sådan uppskrivning av avkastningskrav att inleveransen till statsbudgeten blir ytterligare . () ()