ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Ju635 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju635 av () Kriminalisering vid prostitution Prostitution är en allvarlig form av kvinnoförtryck. I sker denna könshandel med samhällets godkännande. Handeln understödjer knarkhandel och ekonomisk brottslighet. De prostituerade kvinnorna dras snabbt ner i en ond värld, där våld, knark och brott förekommer. De kvinnor som en gång varit prostituerade har mycket svårt att få en accepterad roll, både i sina egna och andras ögon. Kvinnorna drabbas på många sätt inte minst psykiskt, de förlorar snabbt sin självkänsla. Många börjar också med prostitution därför att de saknar en trygghet i sig själva. Påfallande många av de prostituerade kvinnorna har upplevt svåra sexuella övergrepp under barndomen. Utnyttjandet av dessa kvinnor är därför än mera cyniskt och vittnar om ett starkt människoförakt. Prostitutionen leder till ständigt nya offer. har 22 prostituerade flickor från avlidit på grund av överdoser av narkotika. De har hittats döda i garage, i trappuppgångar och på andra tillhåll i omgivningen. Anledningen till dödsfallen har ibland varit livströtthet ofta på grund av att de också varit HIV-smittade. har minst fem bragts om livet, i vissa fall under bestialiska former. Det är hög tid att inse att prostitutionen föder cyniska narkotikalangare med enorma belopp. och polisen i har genom information och på frivilliga vägar försökt komma till rätta med prostitutionen. Det krävs dock mera handfasta åtgärder för att störa den verksamhet som alla vet om men alltför få försöker begränsa. I har man genom direkta insatser lyckats förhindra att flickor dragits in i en djup misär på grund av att de utnyttjats sexuellt. I dagens läge har polisen lättare att vidta åtgärder mot en illegal verksamhet än mot en som är laglig och sker öppet. Öppen gatuprostitution är den vidrigaste formen av könshandel. Lättillgängligheten bidrar naturligtvis till utnyttjandet av tjänsterna. Om de prostituerade kunderna kriminaliserades skulle sannolikt prostitutionen minska. Samhället måste markera att det är fel att köpa sexuella tjänster, på samma sätt som vi satt gränser för andra övergrepp på svaga grupper. Vi tillåter inte barnaga, vilket bidragit till ändrad inställning till barns underläge gentemot vårdare och fostrare. En kriminalisering av kunderna blir framför allt ett sätt att påverka mäns inställning till kvinnor. En kriminalisering verkar därför förebyggande på lång sikt. De kvinnor som redan är prostituerade behöver all hjälp de kan få för att bryta sitt destruktiva levnadsmönster. De sociala insatserna måste förstärkas. De senaste årens utveckling av HIV-aids har ytterligare understrukit behovet av åtgärder för att förhindra smittspridning. i smittspridningen måste också beaktas då dessa ofta lever i stabila förhållanden. De kvinnor som de på detta sätt utsätter för smittorisk borde utgöra en förhindrande faktor, men så är tydligen inte fallet om man utgår från de intervjuer som gjorts av kvinnornas kunder . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att frågan om kriminalisering vid prostitution skall prövas i enlighet med vad i motionen anförts. 1988/89 Ju635
mot · GC02Ju636 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju636 av m.fl. (c) Kriminalisering vid prostitution Könshandeln-prostitutionen pågår för fullt. En affärsmässig transaktion med sex som handelsvara. Priset är högt - alla som deltar förlorar. De prostituterade, ofta missbrukare, blir socialt och känslomässigt utslagna. Mannen-torsken blir lurad, förlorar självkänslan och riskerar HIV-smitta som kan föras vidare till fru och barn. Könshandeln bidrar till att befästa det ojämlika samhället och konserverar förlegade könsroller. Optimisterna trodde att prostitutionen skulle självdö när kunderna blev informerade om hur lätt ett samlag kunde leda till aids-smitta. Så blev det inte. Männens beteende har inte ändrats. Efterfrågan på samlag, särskilt utan kondom, är lika stor som . Enligt gällande rätt är det helt lagligt att både köpa och sälja sexuella tjänster. Det finns dock ett undantag. I de fall då den prostituerade är kan det bli aktuellt att betrakta prostitutionskontakt som straffbar för kunden. Med de förödande konsekvenser som könshandeln för med sig - förutom livshotande på grund av HIV-smitta - är den också nedbrytande socialt och känslomässigt. Det finns därför starka skäl att kriminalisera prostitutionskontakter. En sådan kundkriminalisering är ett sätt för samhället att ge klart uttryck för att könshandel inte kan accepteras. måste givetvis sociala insatser sättas in för att stödja och hjälpa de som redan är prostituerade. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i angående kriminalisering av prostitutionskontakter i enlighet med vad som anförs i motionen. () ()
mot · GC02Ju638 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju638 Sponsring av åtgärder mot unga lagöverträdare Brott som drabbar enskilda personer har ökat kraftigt . har antalet brott som upp minskat. Bostadsinbrott, biltillgrepp, rån och skadegörelse hör till dessa vardagsbrott som hårt drabbar privatpersoner. Människor berörs mycket illa av att någon okänd våldgästat i deras hem. En känsla av otrygghet följer. Ofta har det stulna också ett särskilt affektionsvärde som inte kan ersättas med pengar. Vardagsbrotten förövas mestadels av unga lagöverträdare. Gruppen av svårt belastade brottslingar, de som begår många brott, har ökat kraftigt. utgör de en mycket liten del av den totala befolkningen. Kriminologerna har kommit fram till att en liten aktiv grupp på 2.000 män bröt sig in i 9.200 hem och stal 15.600 bilar. av landets män svarar för samtliga bostadsinbrott. Således en liten grupp, som känd av polis och myndigheter gång på gång vandaliserar och stjäl. Om dessa unga män i ett tidigt skede av sin förbrytarbana kunde tas om hand och föras tillrätta, skulle brottsligheten minska avsevärt. Självfallet är det ur alla aspekter önskvärt att kunna förhindra kriminalitet. Ett skäl är att denna vardagsbrottslighet utgör en förklaring till att försäkringspremierna ökat kraftigt - i vissa fall . De metoder som föreligger räcker inte till för att stoppa dessa unga lagöverträdare. Ofta finns det också för knappa resurser. Det bör vara ett gemensamt intresse för såväl samhälle som försäkringsbransch att söka rehabilitera ungdomar som begått de första brotten - ingripa innan de fastnat i ett brottsmönster. Säkert finns det i vårt land och i andra länder behandlingsmetoder som är värda att pröva. Därför bör det undersökas om det finns intresse från försäkringsbranschen att betala ett försöksprojekt som drivs i samhällets regi. Regeringen bör utreda frågan närmare. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning rörande försöksprojekt för rehabilitering av unga lagöverträdare i enlighet med vad som anges i motionen.
mot · GC02Ju639 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju639 av och (båda s) Alkoholtester En viktig åtgärd för att komma till rätta med problemet med alkoholpåverkade förare i trafiken är att höja upptäcktsrisken. Därför är det viktigt att polisen ges möjlighet att på bästa sätt kunna utnyttja sina resurser för att bekämpa trafiknykterhetsbrotten. Det svenska blodanalyssystemet anses tillgodose mycket höga krav på tillförlitlighet och rättssäkerhet. Genom utveckling av ny teknik finns nu ett testinstrument för utandningsanalys. Sundsvallspolisen har deltagit vid slutförandet av utvecklingsarbetet med luftundersökningstekniken, och har erfarit många fördelar med systemet. Vid jämförelse med blodanalyssystemet har samma säkerhet kunnat konstateras. Till fördelarna kan nämnas att metoden är snabb och att den misstänkte kan få reda på analysresultatet.Omhändertagande av körkort kan ske ,vilket innebär att riskerna för ytterligare brottslighet minskar. Från integritetssynpunkt är det också viktigt för den enskilde att slippa obehaget med blodprovstagning som i de flesta fall sker på sjukhus. För polisens del innebär metoden en mycket snabbare och mindre resurskrävande handläggning vilket gör att övervakningen av nykterheten i trafiken kan ökas och effektiviseras med befintliga personella resurser. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att utandningsprov bör få användas som bevismaterial vid trafiknykterhetsbrott.
mot · GC02Ju640 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju640 av och (fp, c) Trafiknykterheten har en lång tradition ifråga om trafiksäkerhetsarbetet. De statliga insatserna har på ett föredömligt sätt kompletterats och förstärkts av frivilliga organisationer. Resultatet har blivit att vårt land kan redovisa en hög trafiksäkerhetsnivå. Detta gäller i stort sett hela trafiksäkerhetsfältet. Men fortfarande utgör trafikolyckorna en belastning för samhället och skapar stora personliga tragedier. Ansträngningarna att höja säkerheten på vägarna måste därför öka ytterligare. En viktig faktor i olycksbilden är alkoholen. Även om andelen alkoholpåverkade förare i den löpande trafiken är mindre i vårt land än i flertalet andra länder ligger de alkoholrelaterade olyckorna oacceptabelt högt. Beräkningar visar att i av de svåra olyckorna finns alkohol med i bilden. Det är därför viktigt att alkoholfaktorn tillmäts ökad uppmärksamhet. Skärpt övervakning av trafiken är en väg att åstadkomma förbättring av situationen. Men det är minst lika viktigt från attitydskapande synpunkt att lagstiftningen ger klara och entydiga signaler om att alkohol och trafik inte hör ihop. Den nuvarande lagstiftningen uppfyller icke detta. Nyare forskning visar klart att redan mycket små mängder alkohol inverkar menligt på körförmågan. Alkoholhalter långt under det nuvarande gränsvärdet, , okar olycksrisken högst väsentligt. Den kände engelske forskaren summerar att det inte går att påvisa någon klar nedre tröskel, varunder påverkan inte kan visas. Körskickligheten börjar nedsättas så snart alkohol förekommer i blodet. Det finns därför all anledning att omsätta dessa vetenskapliga fakta i lagstiftningen. Det finns inga rationella skäl som talar för att vi i trafiksammanhang skall acceptera förtäring av alkohol. Införande av en 0-gräns blir därför en logisk slutsats. En sådan gräns behöver knappast innebära några större problem i praktiken. Vid tillämpningen av gränsen kan kopplas vissa osäkerhetsmarginaler, som dikteras av mättekniken och rättssäkerheten. Detta sker redan vid tillämpningen av den nuvarande gränsen. Vid införandet av en principiell 0-gräns kan man möjligen behöva öka dessa marginaler något. Utöver de rent sakliga argumenten för en 0-gräns synes också den allmänna opinionen nu vara beredd att acceptera en sådan lagstiftning. Konsumentorganisationerna, som arbetar med trafiksäkerhetsfrågorna, har uttalat sig i sådan riktning. Gjorda opinionsmätningar visar också att gemene man vill ha en sådan skärpning av lagstiftningen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att införa en principiell/pedagogisk 0gräns beträffande trafiknykterhet, 2. att beslutar att påföljdsgränsen för rattonykterhet sätts till lägsta rättssäkra gräns, 3. att beslutar att nuvarande rattfyllerigräns om 1,5 %o sätts till högst 1,0 %o, 4. att beslutar att de nya reglerna på trafiknykterhetens område bör föregås och följas upp av en aktiv informationskampanj i samarbete med bl.a. myndigheter och ideella trafiksäkerhetsorganisationer. () () 1988/89 Ju640
mot · GC02Ju641 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju641 av och (båda fp) Samhällstjänst Mångå enskilda människor liksom olika myndigheter uttalar sig allt oftare för en brottspåföljd där samhällstjänst kan vara ett alternativ till fängelsestraff. Tiden borde nu vara mogen för en reformering av samhällets sätt att reagera mot människor som brutit mot våra gemensamma lagar och förordningar. Samhällstjänst innebär att den dömde - efter eget medgivande - i stället för ett fängelsestraff kan åläggas att utföra arbete enligt ett särskilt upprättat program. Om den dömde fullföljer avtalat program slipper han att avtjäna det utdöma fängelsestraffet. Två fördelar ernås: det är mer humant för den dömde och det är samhällsekonomiskt en stor fördel. Dessutom sker - inte sällan - en nedbrytande process som den dömde ofta har stort men av och som inte hjälper i den avsedda återanpassningen. När samhällstjänst ersätter fängelsestraffet blir det mindre dramatiskt men mer rehabiliterande. Det har vidare ett stort pedagogiskt värde för den dömde genom att han avkrävs en arbetsprestation för att uppfylla de krav som är knutna till påföljden. Det kan i många fall vara så att det t.o.m. skulle kännas bra för den dömde att få sona sitt brott utan att senare drabbas av den skamkänsla som ett fängelsestraff ofta medför. Det kan dock finnas nackdelar i en påföljd av typ samhällstjänst. Det kan lätt ses negativt att i tider av hög arbetslöshet döma människor till arbete. blir det självklart inte något tillskott av oavlönat arbete på den reguljära arbetsmarknaden, snarare torde det bli tvärt om. Det åtgår mycket tid för introduktion, kontroll och kontaktverksamhet m.m. med den dömde. Det kan även hävdas att det kan bli svårt att finna myndigheter och institutioner som kan ge arbetsuppgifter för de dömda utanför ordinarie arbetstider, dvs. då samhällstjänsten skall utföras. Här borde kunna prövas ett system då de frivilliga organisationerna kunde komma att anlitas. Betydande intresse har redan visats från en rad organisationer av typ Svenska röda korset, de kristna samfunden m.fl. Andra lämpliga organisationer kan vara de fackliga, idrottsföreningar och scoutorganisationer osv. Avsikten med samhällstjänst är inte att ersätta påföljden för de grövre brotten där fängelsestraffet kan anses ofrånkomligt såsom vid nakotikabrott m.m. Det finns anledning att från samhällets sida pröva nya former som mer effektivt än nuvarande fängelsepåföljd synes ha möjlighet att återanpassa till ett normalt liv. Med anledning av det anförda vill vi föreslå att begär att regeringen lägger fram förslag om en reformerad brottspåföljd där samhällstjänst kan ersätta fängelsestraff i enlighet med vad som förordats i motionen. () () 1988/89 Ju641
mot · GC02Ju642 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju642 av och (båda c) Könsrollernas betydelse för brottsligheten En översikt över kvinnors brottslighet grundad på den offentliga statistiken publicerades av 1986. Där framhölls att könsbundna förklaringar krävs för att komma till klarhet med skillnaden i nivån mellan kvinnors och mäns brottslighet, och även varför kvinnors brottslighet ökat snabbare än männens . Av 1 000 kvinnor i lagfors nio stycken för brott . Motsvarande antal för män är 54. Kvinnor och män begår olika brott. Bland kvinnor dominerar brott såsom snatteri, förfalskning och bedrägeri. För män är trafikbrott vanligast och vidare hör grova stölder, våldsbrott och sexuella övergrepp till deras speciella brottstyper. Kvinnors låga kriminalitet utgör en intressant utgångspunkt för forskning om könsrollernas betydelse för brottsligheten. Genom att undersöka vilka faktorer som ligger bakom förhållandet att så få kvinnor blir kriminella kan vi få upplysningar om hur det brottsförebyggande arbetet bör bedrivas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om forskning kring könsrollernas betydelse för brottsligheten.
mot · GC02Ju643 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju643 av m.fl. (c) Besöksförbud m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:A809 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om insatser för att skydda kvinnor som utsätts för misshandel, trakasserier och förföljelse. () () () () () () ()
mot · GC02Ju701 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju701 av () Häktningstiderna Häktning är ett av de längst gående ingrepp den enskilde kan utsättas för. Häktning får därför endast ske i vissa kvalificerade fall och om möjligt skall andra åtgärder tillgripas, exempelvis reseförbud med anmälningsplikt. Normalt sett medför häktning en långt gående isolering av den som drabbas. Större delen av tiden är han inlåst i en cell och ofta råder stor restriktivitet vad gäller besök eller mottagande av brev eller telefonsamtal. Det måste vara möjligt att anhålla och häkta personer misstänkta för brott. För vissa brottstyper gäller även att häktningstiden kan bli lång. Detta är särskilt fallet ifråga om narkotikabrott som ofta kräver omfattande utredningsarbete för polis och åklagare, där ett stort antal personer måste höras angående den misstänktes brottslighet. Men häktningstider kan i vissa fall bli mycket långa. Personer kan vara häktade upp . Det är otillfredsställande att personer kan sitta häktade så . Längden har i vissa fall direkt samband med polis- och åklagarresurser. Är resurserna otillräckliga tar utredningen av brottet och därmed förlängs perioden i häktet för den misstänkte. Men i en rättsstat måste även eventuella brottslingars rättigheter bevakas. Det finns för övrigt skäl att understryka att vissa av dem som häktats helt frikänns vid följande rättegång. Bristande resurser inom rättsväsendet får inte gå ut över enskildas frihet. Det finns därför anledning att överväga om särskilda krav bör gälla för att en person skall kunna kvarhållas i häkte efter det att förflutit. Man skulle möjligen kunna överväga att införa en tidsgräns, efter vilken det skulle krävas synnerliga skäl för att häktningsbeslutet skulle bestå. En sådan ändring skulle medföra att domstolarna fick göra en ny prövning av de skäl som åberopas för fortsatt häktning. Det skulle även innebära att polis och åklagare måste påskynda utredningen. Det är dock uppenbart att en sådan förändring inte skulle kunna genomföras utan markanta förstärkningar av främst polismyndigheterna och åklagarmyndigheternas resurser. På motsvarande sätt skulle förstärkningar bli nödvändiga för att exempelvis rättspsykiatriska undersökningar skulle kunna utföras snabbare. Det kan dock tänkas att det finns andra och bättre lösningar vad gäller förkortade häktningstider. Denna fråga bör bli föremål för utredning. 1 1988/89. Med vad som ovan anförts hemställs Ju701 att hos regeringen begär utredning med syfte att förkorta häktningstiderna på sätt som i motionen angivits. gotab 16628, Slockholm 1989
mot · GC02Ju801 · 1989-01-12 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju801 av och (båda c) Vapenamnesti m.m. Bland allmänheten finns sannolikt ett ganska stort antal vapen för vilka tillstånd av olika skäl saknas. Vapnen kan ha tillhört en avliden person eller blivit bortglömt eller kvarglömt. Det kan tänkas att den som är i besittning av ett sådant vapen drar sig för att överlämna det till polisen, eftersom det skulle kunna leda till att han åtalas för olaga vapeninnehav. I har med gott resultat en ordning med "vapenamnesti" prövats för dessa fall. Vi anser att liknande möjligheter bör införas i . Ett annat problem på vapenlagstiftningens område är enligt vår uppfattning att det förekommer bristfällig ammunition på vapenmarknaden. Detta kan leda till vapensprängningar med svåra olyckor som följd. Med kontroll enligt internationella regler av ammunition som skall saluföras i skulle säkerheten kunna öka. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att vapenutredning får i uppdrag att föreslå regler som möjliggör vapenamnesti och skärpt ammunitionskontroll i enlighet med vad som anförts i motionen. () () 1 1988189.3 sami.
mot · GC02Ju802 · 1989-01-12 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Ju802 av m.fl. (m) N arkotikalagstiftningen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:So207 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av narkotikapolitiken, 2. att hos regeringen begär kompletterande förslag till narkotikastrafflagen i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ett förbättrat europeiskt och internationellt samarbete genom upprättandet av en europeisk bas för bekämpandet av narkotikabrottslighet. Per Stenmarck (m)
mot · GC02Ju803 · 1989-01-13 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju803 av och (båda s) Rutinerna vid passansökan För att motverka byråkrati vid ansökan om pass bör nuvarande regler ses över. En sökande vars pass gått ut måste gå till pastorsexpeditionen och hemställa om personbevis trots att det gamla passet presenteras av den sökande. Om ingen tvekan finns angående identifieringen borde det gamla passet kunna godtagas och likställas med personbevis. Fördelen för den sökande skulle vara att han eller hon inte skulle behöva kontakta pastorsexpeditionen. För pastorsexpeditionen blir det ett arbetsmoment mindre. För nya sökande skall självfallet det nuvarande systemet bibehållas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i 6 § passlagen (1978:302) att personbevis ej behöver uppvisas vid förnyelse av pass. () () 1* 1988189.3 sami.
mot · GC02Ju806 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju806 av m.fl. (m) Tjänsteansvaret m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Sk802 hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om straffansvar för tjänstefel, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande behandlingen av besvär över taxering. i - : .jr: j " ::*j () () () () () ()
mot · GC02Ju807 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Ju807 av m.fl. (fp) Polisfrågor m.m. i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:A408 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utnyttjandet av resurser inom polisen i till stöd för poliskåren, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ökad intagning till också 1990/ 91, 3. att hos regeringen begär förslag om lagändring för att möjliggöra kommunala poliser, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om stöd och stimulans till brottsofferjourer. (fp) () () () () ()
mot · GC02Ju808 · 1989-01-19 00:00:00 — 32. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om insatser för gruppen extremt brottsaktiva, 33. att hos regeringen begär en översyn av domstolspraxis vad gäller tillämpning av straffskalorna, 34. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ökad differentiering av kvinnliga och manliga intagna på lokalanstalter, 35. att beslutar att anslår utöver vad regeringen föreslagit för Allmänna domstolarna, m.m. D2, 36. att hos regeringen begär en parlamentarisk utredning av domstolsväsendet, 37. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lika ersättning till nämndemän. () () () () () () 1 1988/89:Sk622