ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02T5 · 1989-10-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:T5 av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1989/90:4 om sj ömanspensioneringen I propositionen föreslås att kungörelse om sjömanspensioneringen upphävs fr.o.m. . Redan beviljade pensioner utbetalas enligt nu gällande regler, men skall beräknas basbelopp, utan framtida uppräkning. För sjömän i föreslås övergångsregler, som innebär en stegvis reducering av den pension som skulle ha utbetalats enligt nuvarande regler. Speciella gruppers behov av pension tillgodoses vanligen genom kollektivavtal. Trots upprepade förhandlingar mellan sjöarbetsmarknadens parter om att överföra sjömanspensionen till kollektivavtal har ingen uppgörelse kommit till stånd. Det är nu mycket angeläget att en sådan överenskommelse träffas. Regeringens förslag till övergångsregler innebär att en grupp sjömän, som genom fullgjord kvalifikationstid är berättigad till pension , går miste om hela eller delar av pensionen. Detta gäller dels de sjömän, som är och som upppfyllt kvalifikationstiden om 120 månaders arbete, dels sjömän i åldersgrupperna . Den förra gruppen kommer inte att få någon sjömanspension alls med regeringens förslag och den senare kommer endast att få delar av den berättigade pensionen. Dessutom kommer beräkningsunderlaget för pensionsbeloppets storlek att utgå års basbelopp. Enligt mening är regeringens förslag till avveckling orättvist. Det har dessutom drag av retroaktiv lagstiftning. Pensionsbeloppet reduceras helt godtyckligt efter ålder och utan hänsyn till anställningstid. Indexuppräkningen avskaffas och beloppet fryses till basbelopp. Propositionen bör därför avslås. anser att den statliga sjömanspensionen nu måste avlösas av en avtalsreglerad pension. När så skett bör staten garantera generösa övergångsregler, så att alla sjömän får den pension de då tjänat in rätt till enligt kungörelse om sjömanspension. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår proposition 1989/90:4, 2. att hos regeringen begär nytt förslag sedan överens 1989/90 T5 motionen anförts om rättvisa övergångsregler. () () kommelse träffats mellan parterna om annan reglering av pensionsfrågan, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i
mot · GD02T6 · 1989-10-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:T6 med anledning av prop. 1989/90:4 om sjömanspensioneringen I proposition 1989/90:4 föreslås att den särskilda sjömanspensionen avskaffas. För pensionstagare kommer dock även fortsättningsvis full pension att utgå. Sjömän skall enligt propositionen få möjlighet till reducerad pension enligt vissa avtrappningsregler. Jag anser att vissa lägre åldersgrupper än dessa som uppfyller krav på pension också bör få möjlighet till pension enligt särskilda övergångsbestämmelser. av beslutade sjöfartspolitiska åtgärder har medfört och kommer sannolikt även att medföra att den svenskflaggade handelsflottan ökar. Därmed kommer också intäkter från redareavgifter att öka. Vidare har framgått att framtida löneökningar för ombordanställda ej ingått i de beräkningar som ligger till grund för beräkningsunderlaget för redareavgifterna. Fondkapitalet har angetts i bokförda värden. Emellertid har framgått att marknadsvärdet är högre. Vad som anförts innebär att större finansiellt utrymme än som anges i propositionen kan ge möjlighet till vissa justeringar av avtrappningsreglerna. Några möjligheter att använda budgetmedel för att justera avtrappningsreglerna finns inte enligt min mening. Med hänvisning till det anförda föreslås att inom föreliggande finansiellt utrymme beslutar om vissa justeringar av avtrappningsreglerna för sjömanspensioneringen i enlighet med vad som anförts i motionen. gotab 99076, 1989
mot · GD02T7 · 1989-10-27 00:00:00 — Motion till 1989/90:T7 av m.fl. (m) med anledning av prop. 1989/90:16 om nyemission i AB Aerotransport I propositionen föreslås att anvisar 352,5 milj. kr. för inköp av nyemitterade aktier i . Nyemissionen är föranledd av ökade investeringsbehov i SAS-konsortiet. Vi delar uppfattningen att det finns behov av investeringar, och att svenska staten skall ta sitt ägaransvar i samband med nyemissionen. Vi tillstyrker därför förslaget. Som vi redovisat utförligare i annat sammanhang anser vi dock att det statliga ägaransvaret skall avvecklas, och att flygtrafiken i skall förändras så att den kan bedrivas på normala marknadsmässiga villkor. Det finns en mängd hinder för att vidta några mer långtgående åtgärder vad beträffar ägarförhållandena i ABA, SAS och Linjeflyg. Enligt vår uppfattning är det likafullt viktigt att nu börja fatta de principbeslut som skall leda fram till en friare och mer flexibel flygmarknad. Vi anser därför att nu skall fatta beslut om vidareförsäljning av de berörda aktierna till andra intressenter på den öppna marknaden. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att de nyemitterade aktierna i möjligt bör försäljas på den öppna aktiemarknaden. () () Per Stenmarck (m) 1 1989/90.
mot · GD02T8 · 1989-10-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:T8 av m.fl. (mp) med anledning av prop. 1989/90:16 om nyemission i AB Aerotransport I propositionen föreslås att anvisar 352,5 milj. kr. för inköp av nyemitterade aktier i . Skälet till förslaget är att SAS vill genomföra en omfattande investering i bl.a. nya flygplan. Bakgrunden till detta är att flygtrafiken har ökat, och förutsätts öka relativt kraftigt. Vi anser dock att flygtrafiken bör minska. Flygets miljöstörningar är avsevärda och har fått en allt större betydelse. Om flyget fortsätter att öka som kommer detta att leda till en alltmer svårhanterlig miljösituation. Vi vill i sammanhanget särskilt peka på de omfattande utsläppen av koldioxid, kolväten, kväveoxider och även de lokala problemen kring flygplatserna som buller och ökad vägtrafik. Flygets ökning hotar målsättningar att reducera kväveoxidutsläppen till 1995 och att inte låta nettotillförseln av koldioxid till atmosfären öka. Mot bakgrund av detta är det naturligtvis helt otänkbart att skjuta till skattemedel för att stimulera en ökad flygtrafik. Istället bör en betydligt mer omfattande satsning göras på miljövänliga transportslag. De ytterligare 352,5 miljoner som regeringen nu tydligen vill avsätta till transportsektorn bör enligt vår mening med fördel kunna användas till snabbare järnvägsutbyggnader på t.ex. . Samhällsplaneringen bör inriktas på att bli mer transporteffektiv, dvs. att transporter i ökande utsträckning skall göras onödiga. Det totala transportbehovet bör kunna minskas . Med hänsyn till vad som ovan anförts hemställs att avslår proposition 1989/90:16. () ()
mot · GD02T9 · 1989-10-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:T9 med anledning av prop. 1989/90:17 om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift Propositionens förslag går i korthet ut på att de s.k. överlastavgifterna höjs som viktavdragen vid avgiftsberäkningen reduceras. Detta kan innebära praktiska svårigheter vid transporter av skogsråvara, då det kan vara svårt att med exakthet fördela lasten på de olika axlarna. Skogsbruket har dock allt bedrivit ett utvecklingsarbete för att få fram bra teknik för lastkontroll. Trots detta finns inte teknik som gör det möjligt att med fullständig säkerhet kunna kontrollera lastviktens fördelning på de olika axlarna på ett fordonsekipage. Den toleransnivå som föreslås i propositionen på på axeltrycket går att klara, men förslaget om att viktavdraget begränsas till per axel vid överskridande av den totala bruttovikten blir betydligt svårare att bemästra. Toleransbehovet för ett fordon med 60 tons bruttovikt kan beräknas till . Detta innebär per axel. Med en sådan tolerans behöver transportören i normalfallet inte riskera överlast. Det måste dock betonas, att en sådan bruttoviktstolerans på grund av osäkerheten i lastkontrolltekniken inte kan utnyttjas för höjande av medellasten utöver vad som är tillåtet för fordonet. Skulle däremot bruttotoleransvikten begränsas till som föreslås i propositionen innebär detta att fordonet systematiskt måste underlastas om risken för överlast skall elimineras. Enligt beräkningar gjorda av krävs det ca 40 000 lastbilslass eller för att kompensera denna systematiska underlast. Detta kan ju inte vara bra varken för skogsnäringen, vägslitaget eller miljön. För att undvika en för hög belastning på vägar och broar med undermålig bärighet bör man välja att undanta dessa vägsträckor från de högre bruttolastvikterna. Detta i stället för att skapa ett system som drabbar hela verksamheten. Med anledning därav föreslår jag att de s.k. viktavdragen skall fastställas till per axel även i de fall då den totala bruttovikten överskrids. Jag hemställer att berört utskott utformar nödvändig lagtext. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att beslutar att de s.k. viktavdragen vid överlast fastställs till per axel.
mot · GD02A3 · 1989-11-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:A3 av m. fl. J v Mot. med anledning av prop. 1989/90:25 med 1989/90 förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten A3 Regeringen föreslår att anvisar ytterligare för att ytterligare 5 000 arbetshandikappade personer skall kunna placeras i utbildning inom det reguljära utbildningsväsendet. Det goda arbetsmarknadsläget ger förbättrade förutsättningar för arbetshandikappade på arbetsmarknaden. Situationen för arbetshandikappade skulle varit bättre om det av oss föreslagna flexibla lönebidraget hade tillämpats för arbetshandikappade i alla åldrar över hela landet. Möjlighet bör således beredas för ytterligare 5 000 personer i utbildning. Kostnaden för detta beräknar regeringen till . Med tanke på att det budgeterade anslaget till utbildningsbidrag är och att den särskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningen på grund av det goda arbetsmarknadsläget har färre elever än är det anmärkningsvärt att regeringen måste begära ytterligare anslag för detta ändamål. Det torde finnas tillräckliga medel för denna utökning av utbildningsinsatserna för arbetshandikappade inom redan beviljade anslag. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att bemyndigar regeringen att anordna ytterligare 5 000 platser i arbetsmarknadsutbildning i det reguljära utbildningsväsendet i enlighet med vad som i motionen anförs, 2. att avslår regeringens förslag att till Kontant arbetsmarknadsstöd och utbildningsbidrag på tilläggsbudget I till statsbudgeten för /90 anvisa ett förslagsanslag av . (m) () () fm) () () gotab 99222, 1989
mot · GD02Bo36 · 1989-11-13 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo36 av och (båda vpk) med anledning av prop. 1989/90:37 om ingripanden mot olovlig kontorisering, m. m. Propositionens innehåll ansluter i allt väsentligt till förslag från en arbetsgrupp inom som sett över möjligheten att öka tillgången på permanentbostäder i bostadsbeståndet samt till förslag från en arbetsgrupp för insamling av erfarenheter av PBL-tillämpningen. Alla förslag från PBL-erfarenhetsgruppen finns inte med i propositionen. Vi utgår från att arbetet bedrivs kontinuerligt och att regeringen återkommer till vid senare tillfälle med ytterligare förslag. Vad gäller den förstnämnda arbetsgruppens förslag kan vi godta regeringens hantering i alla stycken utom försvagningen när det gäller övernattningslägenheter. Vi tror inte att det går att förlita sig på fastighetsägarnas goda vilja och idealitet. Vi tror att arbetsgruppen har rätt när man föreslår att tvinga fram en hyresnämndsprövning och att besittningsskyddet för övernattare kan försvagas till förmån för de bostadslösa. Remisskritiken mot den lagtekniska lösningen finner vi inte så allvarlig att den bör hindra föreslagna lösningar. Särskilt i storstäderna finns det tusentals lägenheter som på detta sätt skulle kunna bli permanenta bostäder för inte minst ungdomar och invandrare som har det mycket besvärligt på bostadsmarknaden. Hyreslagen bör således få ett tillägg i 46 § med innebörden att hyresgäst inte har rätt till förlängning av hyresavtalet efter uppsägning om lägenheten inte utgör hyresgästens permanenta bostad och det inte är oskäligt mot hyresgästen att hyresförhållandet upphör för att lägenheten skall kunna ställas till förfogande för bostadsförmedling. Dessutom bör lagen om bostadsanvisningsrätt kompletteras med en möjlighet för en hyresnämnd att förelägga fastighetsägaren att upplösa ett hyresförhållande som inte avser permanentboende. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att 12 kap. 46 § jordabalken ändras i enlighet med Ds 1989:11, 2. att beslutar att lagen (1987:1274) om bostadsanvisningsrätt ändras i enlighet med Ds 1989:11.
mot · GD02Bo38 · 1989-11-28 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo38 av m.fl. (m) med anledning av prop. 1989/90:49 om ändrade regler för räntesubventioner för hyres- och bostadsrättshus Utgångspunkten för moderat bostadspolitik är att de enskilda människorna själva skall avgöra hur de vill bo. Eftersom människors önskemål är mycket olika och dessutom varierar under olika skeden i livet kan en reell valfrihet uppnås endast om beskattning, bygg- och finansieringsregler utformas så att alla upplåtelseformer behandlas likvärdigt. Moderata samlingspartiets grundsyn och våra förslag för att uppnå en verklig valfrihet för medborgarna i vårt land redovisades utförligt i vår partimotion 1988/89:Bo405 . Det är enligt vår uppfattning nödvändigt med en systematisk avreglering inom svensk bostadspolitik, i syfte att sänka byggkostnaderna och möjliggöra ett byggande som överensstämmer med vad människorna efterfrågar. Vidare måste diskrimineringen av enskilt ägande upphöra och neutraliteten mellan upplåtelseformerna återupprättas. De generella bostadssubventionerna skall gradvis avskaffas i takt med att skatterna sänks. I regeringens proposition om inkomstskatterna föreslås en rad beslut som leder till att beskattningen av bostäder ökar samt till att boendekostnaderna ökar för alla genom införande av moms på energi, vatten och avlopp samt sophämtning. Vi avvisar i vår partimotion 1989/90 om inkomstskatten för , m.m. förslagen om skärpt villabeskattning, höjd fastighetsskatt samt momsbreddning. Skatten på boende skall inte höjas - den skall sänkas. I proposition 1989/90:49 föreslås en minskning av räntebidragen för hyresoch bostadsrättshus . Mot bakgrund av vår principiella uppfattning om räntesubventionerna och med hänvisning till våra förslag inom skattepolitiken upprepar vi vårt förslag om att räntebidragen bör avskaffas för alla hyres- och bostadsrättshus byggda . Dessa fastigheter har haft subventioner och kvarvarande räntebidrag är förhållandevis små. Ett avskaffande av dessa räntebidrag innebär en besparing på ytterligare jämfört med regeringens förslag. Den kostnadsökning detta innebär för hushållen är liten och kompenseras mer än väl av våra förslag inom skatteområdet. 1 1989/90. Med hänvisning till det anförda hemställs Bo38 att beslutar att avskaffa räntebidragen för hyres- och bostadsrättshus byggda . () () () ()
mot · GD02Bo39 · 1989-11-28 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo39 av m.fl. (mp) med anledning av prop. 1989/90:49 om ändrade regler för räntesubventioner för hyres- och bostadsrättshus I propositionen föreslås att den garanterade räntan höjs för vissa hyres- och bostadsrättshus. Förslaget är en följd av förslaget om sänkta marginalskatter för . Dessa leder till ökade bostadskostnader i egna hem. För att inte neutraliteten i fråga om kapitalutgifter skall försämras mellan upplåtelseformerna bör räntesubventionerna för hyres- och bostadsrättshus begränsas. anser att subventionerna på bostadsmarknaden måste begränsas kraftigt. Det samhällsstöd som skall finnas skall koncentreras till att göra det möjligt för familjer med låga inkomster och/eller stor försörjningsbörda att efterfråga en socialt acceptabel bostad. Stödet bör i så stor utsträckning som möjligt ges i generella former, som medger valfrihet för familjerna att själva styra sin konsumtion. har visat att ränteavdrag och räntebidrag har en klar höglöneprofil, dvs att höginkomsttagarna är överrepresenterade bland dem som åtnjuter dessa stödformer. Dessa stödformer innebär också att stödet blir större ju större och dyrare bostaden är. Detta är inte förenligt med en strävan efter ett måttfullt och resurssnålt boende. stöder därför i princip förslagen i samband med skattereformen och den nu aktuella propositionen, liksom i boendekostnadsutredningen att kraftigt reducera värdet av ränteavdrag och räntebidrag. Slutlig ställning till hur detta skall ske vill vi dock ta först inför den andra etappen av skattereformen 1991, då också boendekostnadsutredningens förslag skall vävas in i ett förslag till ett totalt reformerat bostadsfinansieringssystem. I avvaktan på detta slutliga ställningstagande bör räntebidragen ändras i takt med de ändringar av ränteavdragens värde som blir en följd av sänkta marginalskatter 1990. Eftersom föreslår en mindre sänkning av marginalskatterna än regeringen i inkomstlägena . innebär det att värdet av räntavdragen inte heller minskar lika För att upprätthålla neutraliteten mellan olika boendeformer 1990 Mot. föreslår vi därför också en mindre höjning av den garanterade räntan än re- Bo39 Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställer vi att beslutar att de garanterade räntorna för ny- och ombyggnadslån höjs på följande sätt för tiden fr o m utöver vad som följer av gällande regler. Höjning av den garanterade räntan, procentenheter () ()
mot · GD02Bo40 · 1989-11-28 00:00:00 — Motion till 1989/90: B o40 av och (båda vpk) med anledning av prop. 1989/90:49 om ändrade regler för räntesubventioner för hyres- och bostadsrättshus Förslagen i denna följdproposition till skatteomläggningspropositionen går ut på att i missriktad rättviseiver fördyra boendet för hyresgäster och bostadsrättsinnehavare när villaägare får minskade avdragsmöjligheter till följd av skattelättnader - främst för höginkomsttagare. Den beräknade besparingen för staten 1990 - 800 milj. kr. - motiveras inte av något behov att finansiera skatteomläggningen. Vpk har motsatt sig en mekanisk koppling mellan avdragsrätten för bl a bostadslåneräntor och stödet till hyresboendet. De propositioner regeringen nu lägger fram saknar helt en analys av hur de olika förslagen slår för olika hushålls- och boendekategorier. Klart är ändå att den progressiva inkomstskatten tänkes sänkt i utbyte mot höjda boendekostnader. Nästan hälften av skattesänkningen skall enligt regeringen betalas av de boende. Hyresgästkollektivet vinner relativt sett litet på skattesänkningen men får betala en stor del genom hyreshöjningar. Förslaget att höja den garanterade räntan avvisas därför bestämt. När det gäller förslaget att försämra räntestödet vid underhåll och reparationer av hyres- och bostadsrätthus (s.k. RBF-stöd) tillkommer ytterligare skäl att inte bifalla detta. Redan med nuvarande villkor är det klart fördelaktigare för en privat fastighetsägare att välja att göra skatteavdrag i stället för att utnyttja RBF-stödet för underhålls- och reparationsåtgärder. Räntebidraget bör således av rättviseskäl inte försämras även om ränteavdragsmöjligheterna minskar. Till detta kommer att de försämrade villkoren för ombyggnadslån, som beslutat om och som fått avsedd effekt i form av kraftigt minskad ombyggnadsverksamhet, ställer större krav på rimliga villkor för nödvändiga underhålls- och reparationsåtgärder. RBF-stödet bör därför i stället förstärkas och vi föreslår att det 50-procentiga stödet även får användas för underhållsåtgärder i lägenheterna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår proposition 1989/90:49 vad gäller höjningen av den garanterade räntan för hyres- och bostadsrättshus, 2. att avslår proposition 1989/90:49 vad gäller minskat räntebidrag enligt förordningen (1983:974) om statligt räntestöd vid förbättring av bostadshus, 3. att hos regeringen begär en ändring av förordningen (1983:974) om statligt räntestöd vid förbättring av bostadshus så att även lägenhetsunderhåll inkluderas. (vpk) (vpk) 1989/90 Bo40
mot · GD02Bo41 · 1989-11-28 00:00:00 — Motion till 1989/90: B o41 av m.fl. (c) med anledning av prop. 1989/90:49 om ändrade regler för räntesubventioner för hyres- och bostadsrättshus I proposition 1989/90:49 föreslås bia att den garanterade räntan för hyresoch bostadsrättshus med räntebidrag höjs av neutralitetsskäl i syfte att kompensera det minskade värde underskottsavdragen får för egnahemsägare när marginalskatten sänks. Vi har ingen principiell erinran mot att räntebidragen för flerbostadshus höjs av detta skäl. En sådan upptrappning av den garanterade räntan måste dock läggas ut på ett rättvist sätt över skilda årgångar. I propositionen redovisas inte hur skilda årgångar i bestånden belastas och några motiv för fördelning av höjningen anger inte föredraganden. De föreslagna upptrappningsreglerna innebär av allt att döma att de äldre bestånden får en mindre belastning, i storleksordningen ca /m2, medan t.ex. belastningen på fastigheter byggda uppgår till /m2. Enligt vår mening bör kostnaderna läggas ut på ett mer utjämnat sätt över de olika årgångarna. Mot denna bakgrund bör proposition 1989/90:49 avslås i denna del och regeringen återkomma till med ett utförligare och bättre underbyggt förslag och därvid även pröva att nå motsvarande besparing genom att flerbostadshus byggda förs ut ur räntebidragssystemet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att avslår proposition 1989/90:49 såvitt avser förslag om höjning av den garanterade räntan och hos regeringen hemställer om förslag till en mer rättvis fördelning av minskningen av räntebidragen i fastighetsbeståndet i enlighet med vad som anförs i motionen. () () () ()
mot · GD02Fi12 · 1989-11-13 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fil2 av m. fl. med anledning av prop. 1989/90:21 om en ny prisregleringslag behöver en enhetlig och heltäckande prisregleringslag. Vi kan konstatera att priserna i dagligvaruhandeln och hyresnivån drabbar den vanlige lönearbetaren hårt. Det är bra att möjligheten till hyresstopp nu föreslås bli införd i den nya prisregleringslagen. Den alltmer fortgående maktkoncentrationen, kartell- och monopolbildningarna medför ofta en obefogad överprissättning som det ska finnas möjlighet att möta med prisreglerande åtgärder. Det är nödvändigt att i situationer med en hög prisutvecklingstakt kunna slå till bromsarna. Vpk anser därför att prisregleringslagen ska kunna användas betydligt mer offensivt än vad som anges i propositionen; inte bara främst i krigssituationer och undantagsvis i fredstid. Förutsättningarna för lagens tillämpning bör alltså inte begränsas till krig eller krigsfara. Lagen bör tillämpas när hot om eller tecken tyder på att priserna eller hyrorna tenderar att öka. Även efter en uppgång av priser eller hyror bör lagen kunna användas för att sätta stopp på ytterligare höjningar. På detta sätt kommer lagen att fungera avskräckande på pris och hyressättarna och nedpressande på hyres- och prisökningstakten. Kritiken mot den gamla prisregleringslagen har från borgerligt håll främst gällt att regleringarna inte varit effektiva och att de satt de marknadsekonomiska krafterna ur spel. Vpk tror att det är nödvändigt att kunna gå in och reglera den kapitalistiska marknaden när pris- och hyresnivåerna stiger snabbt. Den kapitalistiska marknaden har inte gjort sig känd för att ta några sociala hänsyn. Därför är detta politikernas uppgift utifrån socialpolitiska aspekter när detta är nödvändigt. Regeringen har här enligt vpk:s uppfattning delvis påverkats av de borgerliga marknadsekonomiska argumenten när man säger att lagen ska användas restriktivt i fredstid. Vpk är alltså positiva till att lagen omfattar även hyresstopp för bostad och lokalhyror. Däremot bör det inte finnas någon längsta tid för ett hyresstopp så som stipuleras i lagens § 35. Vpk föreslår därför att paragraf 35 avslås och därmed utgår ur lagförslaget. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår förslaget i lagens § 35 att hyresstopp skall vara tidsbegränsat , 2. att beslutar om sådan utformning av den nya prisregle- Mot. ringslagen att den skall kunna nyttjas offensivt som ett mer reguljärt Fil2 inslag i den ekonomiska politiken i fredstid än vad regeringen föreslår i propositionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) gotab 99187, 1989