mot · GC02Fö503 · 1989-01-20 00:00:00 — Genom en mera decentraliserad verksamhet, genom satsningar på inhemska produkter och inhemsk produktutveckling borde redan i fredstid staten ta sitt ansvar för att det även på sjukvårdsområdet finns en beredskap som man kan känna trygghet inför. Så är inte fallet . Allvarlig kritik har riktats mot landstingen och de inte tillräckligt har uppmärksammat beredskapshänsynen. Vi anser att sårbarhetsutredningen bör pröva om det inte är nödvändigt med lagstiftning för att trygga en bra organisation i kriser. Det är av stor regionalpolitisk betydelse att militära förband upphandlar från den egna ortens näringsliv. De försök som pågått med decentraliserad upphandling bör nu omsättas i klarare regler. Inriktningen bör vara att undantag tillåts för de militära myndigheterna från reglerna om central upphandling. Detta bör gälla såväl dagligvaror som viss materiel samt upphandling av byggnadsverksamhet. Närmare en tredjedel av befolkning bor i de tre storstadsområdena, , och . En rad livsviktiga funktioner för hela landet finns samlade där. Storstäderna är naturligt nog i hög grad beroende av livsmedel. är en stor del av samlade resurser för distribution, lagring och beredning av livsmedel koncentrerade dit. Livsmedelsförsörjning och kommunikationssystem är därför mycket känsliga för störningar. Men en bristande regionalpolitik, en kraftig storstadsexpansion och nedskärningar av det civila försvaret minskar möjligheten till ett fungerande totalförsvar. Kommunikationssystemen är av central betydelse för storstädernas funktionsförmåga. är i synnerhet och delvis också belägna geografiskt så att det finns många känsliga punkter i form av broar och tunnlar. För vidkommande passerar t ex all landtransport mot syd och sydväst genom . Förutsättningarna att ta hand om människor i katastrofsituationer är extra komplicerade i ett storstadsområde. Det faktum att familjemedlemmar ofta arbetar på olika håll och det ganska svaga sociala nätverket bidrar till detta. Den bristfälliga skyddsrumsutbyggnaden är en annan orsak till oro. Enbart i fattas det ca 400 000 skyddsrumsplatser. En särskild utredning ser nu över befolkningsskyddet. Storstadens sårbarhet kan bli akut av många anledningar. Den mest dramatiska och svårbemästrade är naturligtvis direkta krigshandlingar. Men man kan också tänka sig allvarliga krissituationer i fredstid. Tänkbara orsaker kan vara större naturkatastrofer, sabotageaktioner i stor skala i ett säkerhetspolitiskt skymningsläge, kärnkraftskatastrofer i exempelvis eller Forsmark vid ogynnsamma väderbetingelser, gas- och kemikalie olyckor vid produktion och transporter. Riskmomenten är många och motiverar en seriös debatt om sårbarhetsproblem, inte minst i våra storstadsområden. Diskussion om sårbarhet och olika typer av förebyggande åtgärder ingår givetvis i all försvarsplanering. Sårbarhetsdebatten behöver breddas och utmynna i konstruktiva förslag till hur de skall bli mindre sårbara. föreslog till förra årets att ÖCB borde få i uppdrag att särskilt utreda sårbarheten i storstäderna. avslog förslaget, men ÖCB var klokare och bad regeringen att trots detta få genomföra en sådan studie. ÖCB har påbörjat sitt arbete och det är viktigt att detta fullföljs så att beredskapshänsynen inarbetas i samhällsplaneringen. Detta arbete borde ha så offentlig karaktär som det är möjligt av säkerhetskäl. Om möjligt bör övningar genomföras, för att undersöka hur beredskapsplaneringen fungerar i förhållanden som är jämförbara med kristider. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att begär hos regeringen att en parlamentarisk sårbarhetsutredning tillsätts, 2. att beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om inriktningen av arbetet med att minska sårbarheten i samhället, 3. att ger regeringen till känna vad som anförts om riskanalys och kommunalt ansvar, 4. att beslutar ge regeringen till känna vad som anförts om samordningen av den centrala ledningen för civilförsvaret, 5. att ger regeringen till känna vad som anförts om översyn av de statliga verkens beredskapshänsyn, [att beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om inriktningen av energipolitiken,1] [att beslutar att ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om målsättningen för beredskapen av livsmedel och insatsvaror,2] [att beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om regional livsmedelsproduktion,3] 6. att beslutar ge regeringen till kärna vad som anförts om vattenförsör j ning, [att beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om försörjningsberedskap på tekoområdet,1] [att beslutar ge regeringen till känna vad som anförts om samordning av civila vägplaner och krigsvägplaner,3] [att beslutar ge regeringen till känna vad som anförts om järnvägsnätets roll ur totalförsvarssynpunkt,3] [att beslutar ge regeringen till känna vad som anförts om sjöfartens roll ur totalförsvarssynpunkt,3] [att beslutar medge undantag från regeln om central upphandling, för de militära myndigheterna,4] 7. att ger regeringen till känna vad som anförts om storstädernas sårbarhet. () () () () () () ' 1988/89:N232 2 1988/89:Jo216 3 1988/89:T216 4 1988/89:Fi505 1988/89 F5503