ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02So624 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: So624 av och (båda s) Neutralt statsbidrag till talpedagoger/logopeder Föreståndshandikappade har ofta flera handikapp, vilket innebär att de förutom brister i begåvningen kan ha störd motorik, nedsatt syn eller hörsel m. m. Så många som av personer med svår och djup utvecklingsstörning har talrubbningar. Enligt omsorgslagens 4 § punkt 1 har alla omsorgstagare rätt till expertstöd, bl. a. i form av logoped. För barn med läs- och talsvårigheter finns möjlighet till specialundervisning. utgår statsbidrag till talpedagog. Talpedagoger har efter fullständig lärarutbildning och tjänstgöring som lärare genomgått ettårig speciallärarlinje vid . Röst-, tal- och språkrubbningar är åkommor som berör inte bara läppar, tunga och struphuvud utan också andningsorganen och vidsträckta delar av centrala och perifera nervsystemet. Rubbningar av röst, tal och språk innebär mer eller mindre nedsatt förmåga att kommunicera och utgör ofta ett allvarligt handikapp. För att kunna bedöma en språkstörnings karaktär krävs goda insikter i hur språkligt beteende relaterar till nervsystemets funktion och byggnad. Vidare krävs kunskaper i allmän sjukdomslära, så att man rätt forstår att bedöma hur olika åkommor påverkar tal resp. språk. Det kan därför i många fall vara en fordel att insatser ges av logoped. En logoped har treårig högskoleutbildning inom vårdsektorn och har de medicinska kunskaper som behövs för en korrekt bedömning av hur de pedagogiska insatserna skall utformas. Vi anser det därför olyckligt att statbidraget är ensidigt riktat till talpedagoger, då omsorgslagen förordar logopedresurser. Vi föreslår därför, att dessa båda yrkesgrupper jämställs i statsbidragshänseende. Detta att tillförsäkra den här gruppen den bästa möjliga vårdinsatsen och för att omsorgslagens intentioner bättre skall uppfyllas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att logopeder och talpedagoger jämställs i statsbidragshänseende vid tillämpning av omsorgslagens 4§, punkt 1. () () 1988/89 So624
mot · GC02So625 · 1989-01-21 00:00:00 — Motion till 1988/89: So625 av och (båda m) Ersättning till dagbarnvårdare för vård av egna barn Statsbidraget och de regler som omger den kommunala barnomsorgen är utformade så att det ej ger vare sig rättvisa eller valfrihet för de familjer vars behov och önskemål ej ryms inom gällande system. Om man tar hand om andras barn går det bra att få ersättning som dagbarnvårdare. De egna barnen däremot får ej räknas med i underlaget. Det borgerliga förslaget om vårdnadsbidrag medför en ökad rättvisa och möjlighet att välja barnomsorg. Det ger även de som önskar ett ekonomiskt utrymme att själva ta hand om sina barn. Vi anser att vårdnadsbidraget successivt skall byggas ut. Ett rimligt mål bör vara att detta utvidgas till vad som motsvarar ersättningen per barn till en dagmamma. Om förslaget till vårdnadsbidrag inte får majoritet i bör andra förändringar skyndsamt genomföras som gör det möjligt för dagbarnvårdare att räkna in egna barn i underlaget för sin lön från kommunen. Denna fråga har varit uppe i kommunala sammanhang och har då ansetts vara ett förtäckt vårdnadsbidrag som inte kan omfattas av den kommunala kompetensen. Kammarrättens dom gällande barnomsorg innebär en ny tolkning. Kommunerna får enligt denna dom betala dagbarnvårdare för deras egna barn. Barndagvårdaren måste dock ha minst lika många timmar för andra barn som för sina egna. Detta innebär att lösningen endast passar vissa dagbarnvårdare. En mor med fyra små barn passar inte in i den modellen. Det är inte tillåtet för en dagbarnvårdare att ha mer än ett visst antal förskolebarn. Andra lösningar bör sökas för att även dessa familjer skall bli delaktiga i det allmännas stöd och inte bli ett offer för byråkratin. Uppsalamodellen blir dyrbar för kommunerna eftersom inga statsbidrag utgår till familjedaghemmets egna barn. En naturlig följd av domen borde därför bli att statsbidrag skall utgå för att komma en bit på väg mot ett rättvisare stöd till familjerna. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att statsbidrag skall utgå till dagbarnvårdares egna barn i enlighet med vad i motionen anförts. () () 1988/89 So625
mot · GC02So626 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: So626 av och (båda fp) Statsbidrag till barnomsorg i regi har beslutat om en utbyggnad av barnomsorgen med sikte på att få full behovstäckning 1991. Möjlighet har också öppnats för föräldrakooperativ, trossamfund och andra ideella organisationer att få statsbidrag för sin förskoleverksamhet under förutssättning att den finns med i den kommunala barnomsorgsplanen. Märkligt nog finns det ett undantag från denna rätt att få statsbidrag - och det gäller den barnomsorg som församlingar ger. Muslimer, mosaiska trosbekännare, katolska församlingar, frikyrkosamfund och ideella organisationer i övrigt kan få statsbidrag för barnomsorgsinsatser, men inte . Många föräldrar önskar att deras barn skall få delta i förskoleverksamhet av modell. Det är därför angeläget att det alternativet finns där det efterfrågas. kyrkomöte har också uttalat att det måste skapas möjligheter för de församlingar som vill bedriva verksamhet bland barn och ungdom i omsorgsform. Föräldrarna måste kunna erbjudas en valfrihet. församlingars rätt att ordna barnomsorg ifrågasättes givetvis inte. I många kommuner bedrivs också förskoleverksamhet av inom respektive barnomsorgsplan. Församlingarna har dock inte formell möjlighet att erhålla statsbidrag för verksamheten. Hela kostnaden för förskolor vilar därigenom på församlingarna. får medlemmarna via skatten vara med och betala statsunderstödda förskolor, som andra organisationer bedriver med kommun- och statsbidrag. har förgäves uppvaktat regeringen i frågan. Reglerna medger att statsbidrag lämnas till förening med barnomsorg som enda verksamhet. Det innebär, att t. ex. förskoleverksamhet i regi kan erhålla statsbidrag om den ordnas av en förening, som bildats för ändamålet. Vi anser att det borde vara självklart att församlingar skall jämställas med andra trossamfund när det gäller möjligheten att vara huvudman för olika former av barnomsorg och därmed kunna få statsbidrag utan att av statsbidragsskäl behöva organisera en särskild förening. Därför föreslår vi att statsbidrag skall kunna utgå till barnomsorg i regi om verksamheten i övrigt uppfyller aktuella villkor. 1988/89 So626 631 1 1988/89. Med hänvisning till vad sorn ovan anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att statsbidrag bör kunna utgå till barnomsorg i regi. () () 1988/89 So626
mot · GC02So627 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: So627 Ekonomin för ensamstående med tonåringar bor barnen efter kvar i hemmet. Detta betyder att kostnaderna ökar i och med att barnen börjar i gymnasieskolan som i regel är treårig. Barnbidraget försvinner men förlängs med förlängt studiebidrag. Bostadsbidraget upphör och överlevnadskostnadema för barnet stiger. Med anledning av vad jag i motionen framhållit anser jag det nödvändigt med en övergripande översyn av tonårsfamiljernas ekonomi med ensamstående vårdnadshavare. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en utredning om den ekonomiska situationen för tonårsfamiljer med ensamstående vårdnadshavare.
mot · GC02So628 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: So628 av () Företagsdaghem Företagsdaghem kan erbjuda stora fördelar för såväl barn som föräldrar. Nutida barn har mycket dålig kontakt med föräldrarnas yrkesroll. Så var det inte i det gamla bondesamhället. Då hade barnen tvärtom en nära, värdefull och god kontakt med föräldrarna i deras yrkesverksamhet. På olika sätt har man försökt kompensera denna bristande insikt i vuxenlivet för barnen. Studiebesök och informationsträffar har prövats utan större framgång. Ett företagsdagis, dit både barn och föräldrar gemensamt beger sig i nära anknytning till arbetsplatsen, ger barnen en helt annan insikt i föräldrarnas yrkesverksamhet och en naturlig kontakt med yrkeslivet. Den dagliga närkontakten betyder också mycket för föräldrar och barn. Det är mycket mindre oroande att ta med sig ett barn som är litet hängigt och småkrassligt till ett företagsdagis än till ett daghem i närheten av bostaden. Om något skulle inträffa finns föräldrarna nära till hands för att ingripa och ge barnen stöd. Nuvarande regler medger inte företagsdagis. Endast om de drivs i föräldrakooperativ form får de statligt stöd och kan inräknas i barnomsorgsplanen. Företagsdagis skulle vara ett värdefullt komplement till nuvarande barnomsorgsformer. Många företag är beredda att ge sina anställda den sociala service som ett företagsdagis innebär. Det är angeläget att ta vara på denna möjlighet. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om företagsdaghem i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · GC02So629 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: So629 av () Bidragsförskottet till studerande I lag om förlängt bidragsförskott till studerande framgår att sådant bidragsförskott endast kan utgå i den mån ungdomen varaktigt sammanbor med en förälder. Denna bestämmelse kan få orimliga konsekvenser. Om en förälder försvinner eller bestämmer att ungdomen inte får bo kvar hos henne/honom, försvinner för ungdomen en rättighet till ett bidrag, som i sin grundkonstruktion skall ersätta ett underhållsbidrag. Underhållsbidraget bör utgå oavsett om ungdomen varaktigt sammanbor med föräldrar. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ändrade regler för förlängt bidragsförskott.
mot · GC02So633 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: So633 av och (båda s) Barnomsorgen Föräldraförsäkringen är en del i vår sociala omsorg. Utbyggnaden har successivt förbättrats för småbarnsföräldrar. Ambitionen att föräldraförsäkringen skall omfatta 18 månader är utmärkt. Det finns dock fortfarande brister i detta system som man borde kunna rätta till. Vi vill peka på att man har rätt att få ersättning från föräldraförsäkringen om man har sitt barn hos dagbarnvårdare och dagbarnvårdaren blir sjuk. Enligt föräldraförsäkringen har man rätt att som förälder vara hemma för vård av sjukt barn. Däremot omfattar systemet inte de fall då dagbarnvårdarens barn blir sjukt. Som förälder blir man tvingad att stanna hemma utan ersättning från föräldraförsäkring och med förlorad arbetsinkomst. Att utvidga grunderna för att erhålla tillfällig föräldrapenning till att gälla även då barnets ordinarie vårdares barn blir sjukt kan vara en lösning. En annan lösning är att kommunerna i sin barnomsorgsplanering uppmärksammar problemet för denna grupp. En del kommuner har lyckats lösa problemet genom olika former och vikariepooler för dagbarnvårdare, så att föräldrarna inte skall bli ekonomiskt lidande. Det är angeläget att alla kommuner i sin planering av barnomsorgen finner lämpliga former för att tillgodose detta behov. Regeringen bör överväga i vilka former den kan bidra till att stimulera en sådan planering. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en effektiv barnomsorgsplanering.
mot · GC02So634 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: So634 av m. fl. (s) Barnomsorgen En förälder får tillfällig sjukpenning för vård av sjukt eller smittoförande barn. Detsamma gäller om barnets ordinarie vårdare blivit sjuk eller smittoförande. Det gäller både när barnet vårdas av hemarbetande förälder och när vårdaren är exempelvis barnpraktikant eller anhörig. Däremot utgår inte tillfällig föräldrapenning till barnets föräldrar om barnets ordinarie vårdares barn blir sjukt eller smittoförande, vilket medför att dagbarnet inte kan skötas av sin vårdare utan barnets förälder måste stanna hemma och ta hand om sitt barn. Den förvärvsarbetande förälder som av det skälet stannar hemma för att vårda sitt barn drabbas då av en ekonomisk förlust som, enligt vår mening, knappast kan ha varit avsikten när den tillfälliga föräldraförsäkringen infördes. Det borde inte vara någon skillnad om det är den ordinarie vårdaren eller dennes barn som blir sjuk. I båda fallen skall tillfällig föräldrapenning kunna utgå till förälder som måste stanna hemma och vårda sitt barn. Att utvidga grunderna för att erhålla tillfällig föräldrapenning till att gälla även då barnets ordinarie vårdares barn blir sjukt är ingen odelat bra lösning. Det skulle bl. a. ytterligare belasta det redan hårt ansträngda socialförsäkringssystemet. I många kommuner har man lyckats lösa problemet genom olika former och vikariepooler för dagbarnvårdare, så att föräldrarna inte skall bli ekonomiskt lidande. Det är angeläget att alla kommuner i sin planering av barnomsorgen finner lämpliga former för att tillgodose detta behov. Regeringen bör överväga i vilka former den kan bidra till att stimulera en sådan planering. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunernas barnomsorgsplanering. () () () () 1988/89 So634
mot · GC02So635 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89: So635 av () Valfrihet inom barnomsorgen Det finns flera olika former av barnomsorg, barndaghem, familjedaghem, trebamssystem, m. fl. Det är mycket viktigt att det i alla kommuner finns ett rimligt utbud av olika former eftersom barns behov är olika och eftersom även föräldrarnas situation kan göra en viss form mycket lämpligare än en annan. Formellt är det kommunerna som bestämmer utbudet av olika former av barnomsorg och som därför har ansvaret för tillräcklig valfrihet. I praktiken är det dock så att de bidrag som kommunen får av staten inte står i proportion till kostnaderna och att kommunen därför inte anser sig ha råd att satsa på ett rikt urval. Speciellt gäller detta den låga satsningen som görs på familjedaghem och trebamssystem, former som för barn är idealiska och som också samhällsekonomiskt torde vara att föredra. Det är tydligt att statsbidragen för barnomsorg till kommunerna är så dimensionerade att de styr socialnämnderna både pedagogiskt och samhällsekonomiskt mot barndaghem. Vi anser att en kommitté bör utses för att ta fram ett bättre system för varierande barnomsorg och ett statsbidragssystem som inte i sig självt profilerar kommunernas val av omsorgsutbud. Med stöd av ovanstående hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna att en kommitté bör utses för att ta fram ett flexibelt system för barnomsorg, som ger kommunerna ekonomiska möjligheter att själva välja sitt utbud.
mot · GC02So636 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: So636 av () Föräldrautbildningen Kunskaper från far- eller morföräldrar, som nyblivna föräldrar tidigare fick del av genom att generationerna levde tillsammans, överförs inte längre på samma naturliga sätt. Samhällsförändringar har även fört med sig nya vanor som trängt in i familjernas liv och vardag. Barnstudier har visat att barn sover för litet, vilket leder till oro och bristande koncentrationsförmåga barn rör sig för litet ofta sitter de framför TV och video, vilket undergräver deras fysiska och psykiska hälsa barn äter felaktig kost näringsfattiga chips, sötsaker m. m. vilket lägger hinder i vägen för en god kroppsutveckling. Undersökningar visar också att överintag av sötsaker gör barn nervösa och oroliga bl. a beroende på svängningar i blodsockerhalten. Föräldrar bär givetvis huvudansvaret för barns utveckling, men det tillkommer också samhället att ge dem sitt stöd. togs beslut om en föräldrautbildning. Inom mödra- och barnhälsovården ingår en sådan. I flera fall har den visat sig framgångsrik. Tyvärr har någon uppföljning för föräldrar med barn i högre ålder inte skett. Föräldrar behöver förutom hjälp med sina barns sociala och psykiska utveckling även gedigna kunskaper om effekterna av felaktiga sov-, motions- och kostvanor och även beredas tillfällen att gemensamt finna vägar till en sundare livsföring för sina barn. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna om utbyggd föräldrautbildning i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · GC02So639 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: So639 av och (båda c) Alternativ barnomsorg Mångå kommuner har stora svårigheter med att bygga ut barnomsorgen till full behovstäckning och med bibehållen hög kvalité. som allt fler efterfrågar platser dras allt större medel in från kommunerna till staten. Såväl kapital- som driftskostnaderna har också ökat markant . Den uppkomna situationen har i flera fall lett till större barngrupper och minskad personaltäthet. Enligt ett riksdagsbeslut skall kommunerna ha barnomsorgen utbyggd så att alla barn från och till dess de börjar skolan kan erhålla plats. För barn till förvärvsarbetande eller studerande föräldrar innebär rätten heltidsomsorg. Det finns nu en uppenbar risk för att målet inte kan uppnås. 1 det här läget finns det ett allmänt samhälleligt intresse, liksom för barnfamiljerna, att finna vägar för att klara bamomsorgsbehovet. Det borde därför vara självkart att man på alla nivåer inom administrationen arbetar för att underlätta också alternativa lösningar. Tyvärr tycks det fortfarande finnas kvar ett motstånd till former som innebär avsteg från den konventionella barnomsorgen. Småbarnsföräldrarna däremot visar en allt större öppenhet inför alternativa barnomsorgsformer. Allt fler visar intresse för att själva engagera sig i barnomsorgen, t. ex. i föräldrakooperativ och trefamiljssystem. Eftersom förutsättningarna är olika såväl för barnfamiljerna som för bostadsområdena finns det behov av varierande former. har det också blivit allt vanligare att man efterfrågar förskolor med speciell ideell inriktning. Exempel på sådana förskolor är de som bedrivs av Waldorf- och Montessoriorganisationerna liksom av kyrkorna. Tack vare många småbarnsföräldrars banbrytande arbete finns det många förskolor som drivs i olika kooperativa former liksom också trefamiljssystem och liknande. Också i många kommuner har det lagts ned ett stort arbete på att finna nya omsorgsformer. Som vi har framhållit i tidigare motioner anser vi att det skulle vara av stort värde om man i kommunerna fick ta del av de samlade erfarenheterna från andra håll. Vi har därför krävt att ges i uppdrag att sammanställa ett informationsmaterial grundat på de erfarenheter som finns beträffande alternativ barnomsorg och som borde komma alla kommmuner till del. har avstyrkt motionerna med hänvisning till informationsmaterial om statsbidragssystemet och om tillämpningen av nya bestämmelser. Detta utgör i realiteten inget svar på motionerna. Något informationsmaterial som det vi efterlyser finns fortfarande inte framtaget. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att erfarenheter om alternativ barnomsorg sammanställs och att information därom ges till kommunerna. () () 1988/89 So639
mot · GC02So640 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: So640 av m. fl. (c) Familjepolitiken Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:A809 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om familjepolitikens inriktning och vikten av införande av vårdnadsbidrag m. m. () () () () () () () ()
mot · GC02T201 · 1989-01-11 00:00:00 — Motion till 1988/89:T201 av och () Ökad säkerhet för gångtrafikanter 1988/89 T201203 Trafiken är inne i en snabb utveckling. Forskare och fordonstillverkare utvecklar avancerad informationsteknik för styrning av information om trafik osv. Men är det lika viktigt att säkert och bekvämt kunna förflytta sig till fots. För många äldre och synskadade personer är detta det enda färdsättet man har tillgång till. Andelen ökar dessutom med stigande ålder, dvs. de personer som objektivt sett har sämst förutsättningar till en trygg situation i trafiken på grund av sin egen fysiska kapacitet. De måste över huvud taget ut i trafiken för att kunna fungera i samhället. finns för stora brister. Det pekar de rapporter som gjorts på: högre antal olyckor. Rädslan för att gå ut i trafiken får en social betydelse för den enskilde individ som visar sig i minskad aktivitet och minskat deltagande i samhället. Ett rimligt krav är därför att man i trafikplanering tar mer hänsyn till den oskyddade trafikanten. Åtgärder som erfordras är små och inte bara positiva för äldre och synskadade, utan för de flesta som förflyttar sig i gatumiljön. En viktig åtgärd borde därför vara att göra de kommunala myndigheterna uppmärksammade på de brister som finns, t.ex. dåligt utrymme på trottoarer, övergångsställen som inte är ljudbevakade trots att tekniken har funnits osv., samt att informera om betydelsen för de äldre och synskadade så väl olycksmässigt, ekonomiskt som socialt. För att skydda cyklisterna från trafiken har konsekvenserna blivit stora försämringar för äldre och synskadade personer genom den tilltagande blandningen av gång- och cykeltrafik i gemensamma komplicerade banor. Är man synskadad kan man inte se vad skyltarna anger, om banan t.ex. är för blandad trafik och på vilken sida den gående skall gå. Cyklarna är tystgående och hastigheterna höga. Ser och hör man dåligt är det svårt att hinna väja . Ett sätt att stimulera kommunerna att bygga separata gångvägar är att konstruera statsbidraget så att det blir ekonomiskt fördelaktigt för kommunen att skilja gång och cykeltrafik åt. Förändringen till skilda banor tar naturligtvis att genomföra. Men i väntan på att denna förbättring av trafiksituationen för de äldre och synskadade gångtrafikanterna genomförs måste en ändring av vägtrafikkungörelsen göras så att cyklister på dessa banor får en ovillkorlig och straffsanktionerad väjningsplikt för gående. 1 1988/89.3 sami. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att bidragssystemet för gator och vägar utformas så att byggande och underhåll av separata gångbanor stimuleras, 2. att hos regeringen begär att informationsåtgärder vidtas för att öka beslutsfattarnas förståelse för de problem de äldre och synskadade upplever som gångtrafikanter, 3. att hos regeringen begär förslag om att ovillkorlig och straffsanktionerad väjningsplikt för cyklister på gemensamma och kombinerade banor måste införas. () ()
mot · GC02T204 · 1989-01-12 00:00:00 — av m.fl. (mp) Minskning av biltrafiken 1988/89 T204-205 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Fö704 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att målsättningen för biltrafikens omfattning i landet skall vara att den minskas med räknat års nivå, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att hastighetema på våra vägar och gator bör sänkas med hänsyn till såväl trafiksäkerhet som miljö, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att återkommande körkortstest bör införas. () () () ()