ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02L712 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: L712 Förbud mot krigsleksaker m. m. Kampen mot våld i alla former måste intensifieras. En del i detta arbete är att förhindra en fortsatt försäljning av krigs- och våldsleksaker. Under nära nog har det i motionerats emot vålds- och krigsleksaker. Det är ett problem som har engagerat företrädare för de flesta partier. En aspekt på vålds- och krigsleksakerna som inte tagits upp tidigare är deras användning vid brottsligt beteende. I ett anförande vid Kungl. 1976 redovisades, att av de cirka 200 våldsbrottstillfällen som förekommit 1975, hade de vapen som använts för skottlossning eller hot, i flertalet fall varit handeldvapen, som pistol eller revolver. I omkring hälften av fallen hade naturtrogna leksaksvapen förekommit. Härom året gick en notis genom pressen, att polis hade tillkallats i en svensk stad, eftersom man sett en pojke beväpnad med en naturtrogen kopia av en kulsprutepistol. I har polisen skjutit en yngling som var beväpnad med en leksakspistol. Det har också rapporterats i internationell press om incidenter av liknande art dock utan dödlig utgång i bl. Detta har resulterat i att försäljningsförbud av naturtrogna kopior av riktiga vapen införts i bl. a. samt föreslagits i staten . Ett viktigt behov många barn av har är att bearbeta sina upplevelser av krig och våld. På grund av bl. a. TV- program, videofilmer m. m. är detta behov stort. För att göra dessa bearbetningar är det däremot inte nödvändigt att barnen leker med naturtrogna krigsleksaker. Både utifrån barnens situation och utifrån de allvarliga incidenter som förekommit, när leksaksvapen använts vid brottsligt beteende, bör import och försäljningsförbud av naturtrogna leksaksvapen införas via lagstiftning. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av lagstiftning avseende förbud mot import och försäljning av i motionen nämnda leksaksvapen.
mot · GC02L713 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: L713 av och (båda s) Förbud mot våldsförhärligande leksaker och dataspel Efter motioner 1988 kring åtgärder mot våldsleksaker och våldsförhärligande dataspel, fattade lagutskottet ett enhälligt beslut som innebar att man mycket kraftfullt uppmanade leksaks- och dataspelsbranschen och barnmiljörådet att man måste fatta en överenskommelse, som medför att nya leksaker och spel m.m. av utpräglad våldskaraktär försvinner från marknaden. Utskottet sade också att om det visar sig att en godtagbar överenskommelse inte kan nås, så får frågan om lagstiftning tas upp till prövning. Förhandlingar pågår nu mellan leksaksbranschen och bammiljörådet och mellan dataspelsbranschen och barnmiljörådet. För att snabbt kunna få största möjliga vinster utnyttjas den kommersiella leksaksindustrin och leksakshandeln barns behov av aktivitet och spänning på ett upprörande och hänsynslöst sätt. Medvetet bygger man vidare på en fördomsfull bild av människan. Konflikter löses med aggressivitet och strid. Den starke har alltid rätt att hävda sig på den svages bekostnad. Någon dämpning av detta kan man ännu inte avläsa. I en insändare i dagspressen kunde vi läsa: Låt oss nu som föräldrar, mor- och farföräldrar göra allt vi kan för att göra julen till en fredens och glädjens högtid. Vi ska hjälpas åt att ta avstånd genom att inte köpa krigsleksaker eller dataspel som förhärligar krig och våld. Vi ska heller inte köpa videovåld och annan underhållning som förhärligar våldet. För att hjälpa de ovan nämnda att inte bara inför julen utan alltid kunna avstå att inköpa fel saker till sina barn menar vi att avtalen bör vara klara för att annars ersättas av förbud. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att avtalen mellan bammiljörådet och databranschen respektive leksaksbranschen bör vara klara , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbud mot vissa krigsleksaker och dataspel i den händelse ingen godtagbar överenskommelse kan nås. () ()
mot · GC02L714 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89 :L714 av m.fl. (s) Ett kontokortsregister, m.m. 1988/89 L714-722 I flera utredningar har kontokorten och deras ekonomiska och sociala effekter undersökts och belysts. har i sitt betänkande Hushållens skuldsättning (SOU 1988:55) senast belyst problem kring kontokorten. Av hushållens skuldsättning svarar kontokortskulderna för av de totala skulderna. Det kan tyckas vara en liten andel. Totalt rör det sig dock om som hushållen lånat på detta sätt. De beviljade kontokortskrediterna utgör (1987). Kontokortskrediterna utgör i många fall en bekväm form av kredit till den enskilde. Men för många, inte minst unga personer, har kontokortkrediterna blivit en alltför enkel och frestande kreditform. Genom utnyttjande av ett stort antal olika kontokort har den enskilde skaffat sig skulder som vida överstiger dennes förmåga att återbetala. Den ofta mycket höga kreditkostnaden förstärker problemen. En av gjord undersökning 1980 visade att var fjärde individ hade svårigheter att klara både sina löpande utgifter och kortskuldsbetalningarna. finns det ingen samordning mellan de olika kontokortsföretagen. En person kan utan svårighet få ett flertal kontokortskrediter . Kreditprövningen är inte så effektiv som skulle vara önskvärt. Åtminstone behövs ett gemensamt register som visar hur många kontokort en enskild person har beviljats. har föreslagit inrättandet av ett register med uppgifter om det antal kontokort med kreditfunktion som en person har. Förslaget bör genomföras. De anställda som skall hantera kontokort i butiker, hotell, restauranger m.m. har i många fall svårt att på ett tillfredsställande sätt kontrollera kortinnehavarens identitet och eventuell spärrning. Det förekommer att anställda utsätts för olägenheter i samband med kontokortkunders missbruk av kortet. Ja, ibland t.o.m. misstänks för medhjälp till kontokortsbedrägeri. För att i någon mån undanröja sådana risker och olägenheter behövs en förbättrad legitimationskontroll. 1 1988189.3 sami. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kontokortsregister, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbättrad legitimationskontroll i samband med nyttjande av kontokort. () ()
mot · GC02L716 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:L716 av m.fl. (s) Förbud mot våldsförhärligande dataspel Trots en längre tids debatt och bred uppmärksamhet kring vålds- och pornografiska skildringar fortsätter denna skräpkultur att breda ut sig. På många områden är dessa alster förbjudna och förhandsgranskning förekommer i viss utsträckning. har beslutat, att förbudet mot grovt våld och sexuellt våld på film och videogram också skall omfatta stillbilder. väntar vi på regeringens förslag med anledning av videovåldsutredningen. Därför tar vi motionärer inte här upp frågan om förhandsgranskning av våldsskildringar på videogram. Vi vill istället peka på ett par andra områden, där åtgärder behöver sättas in. Allteftersom datatekniken också blivit tillgänglig för barn och ungdom har dataspel av olika karaktär introducerats på marknaden. Tyvärr har också spekulationen i våld ökat. Det kommer alltfler spel med alltmer sofistikerade våldsskildringar. Förhärligandet av våldet som metod att lösa konflikter tilltar. har elektroniken utvecklats snabbt. Grafiken blir bättre och bättre. Vi närmar oss en fotografisk återgivning av verkligheten i rask takt. Detta kopplat till att man snart inte upplever bilden bestående av stillbilder utan som rörlig film gör att påverkan på betraktaren blir allt starkare. Dessutom blir det möjligt att återge allt osannolikare, alltmer skrämmande bilder och händelser, eftersom man inte begränsas av inspelning med mänsklig medverkan samt den rörliga filmens tekniska begränsningar. kan inte barnet som en vuxen skilja mellan fantasi och verklighet. Spelen bygger också på aktivitet från betraktaren, man skall medverka, vara den som slåss och dödar. Ovanpå det premieras spelaren med höga poäng desto fler som dödas och desto grövre morden är. Det är nödvändigt att som för grova våldsskildringar i videogram införa förbud för försäljning och distribution av dataspel, som upplevs skrämmande, som återger grovt verklighetstroget våld eller förhärligar våldet. Ett annat problem är att produktion och distribution av barnpornografiska alster förekommer. Detta trots förbud för denna verksamhet. Det är högst osmakligt. Här måste till hårdare tag. Kontrollen av förbudets efterlevnad måste bli bättre. Slutligen är det angeläget att konsumentupplysningen kring effekterna av porr- och våldsskildringar förbättras. Föräldrar måste få ett aktivt stöd i uppgiften att på det här området bära sitt föräldraansvar. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till utformning av ett förbud mot försäljning och distribution av dataspel, som återger grovt verklighetstroget våld, skrämmande skildringar eller som förhärligar våldet, [att som sin mening ger regeringen till känna att kontrollen av förbudet mot produktion, distribution, försäljning och visning av barnpornografiska filmer behöver skärpas,1] 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ökad upplysning till konsumenter och föräldrar om effekterna av porr- och våldsskildringar. () () 1 1988/89:K422
mot · GC02L719 · 1989-01-24 00:00:00 — 1988/89 :L719 av och (båda s) Lagstiftning rörande våldsförhärligande data- och TV-spel Småpojkar våldtar kvinnor, de hugger huvudet av sina motståndare och styckar dem. Så kan de dataspel se ut som många barn ägnar sig åt i timmar framför en dataskärm. Riskerna med dataspel anses av forskare vara betydligt större än riskerna med videovåld. I dataspelens värld lever barnet sig inte bara in i spänningen utan han - den övervägande andelen dataspelare är pojkar - tar också aktiv del i och påverkar händelseförloppet. Risken är att barnen tar våldet med sig ut i verkligheten. Undersökningar har gjorts på och systemvetenskap i och gäller barn mellan som använder dator och spelar dataspel. av dessa pojkar har spelat dataspel . En del av barnen tillbringar med att spela. Många föräldrar är ej medvetna om dataspelens innehåll. Man tror att det rör sig om äventyrsspel, idrottsspel osv. Informationen om videovåld har nått fram till de flesta föräldrar. Tyvärr är medvetenheten inte lika stor när det gäller data- och TV-spel. Eftersom våldsspelen säljs inom den oorganiserade handeln är det mycket svårt att kontrollera försäljningen. Vi anser därför att det finns behov av lagstiftning rörande våldsförhärligande data- och TV-spel. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ökad information angående data- och TV-spel, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en lagstiftning rörande våldsförhärligande data- och TV-spel.
mot · GC02L720 · 1989-01-25 00:00:00 — 1988/89 :L720 av () Konsumentskyddet på kontaktlinsmarknaden Det finns i ca 200 000 personer som använder sig av kontaktlinser. Med tanke på att linserna måste bytas ut ungefär en gång är marknaden för kontaktlinser således ganska omfattande. har utfärdat riktlinjer för marknadsföring av kontaktlinser till konsumenter (KOVFS 1985-1). Riktlinjerna omfattar emellertid inte garantiregler. En standardisering av garantireglerna har diskuterats med branschorganisationerna, men något resultat av dessa diskussioner har ännu inte framkommit. gjorde en marknadsöversikt för kontaktlinser inklusive en probleminventering. Denna är emellertid inte tillgänglig, eftersom ingen sammanställning ännu har gjorts av resultaten. Det finns ingen förteckning över tillverkare av kontaktlinser. Det finns inte heller någon prislista för kontaktlinser och utprovning av kontaktlinser. Mot bakgrund av den relativt stora marknad som kontaktlinser utgör och att det för den enskilde konsumenten utgör ett relativt kostsamt synhjälpmedel är det rimligt att konsumentskyddet på detta område förbättras. bör därför ges uppdraget att göra en ordentlig översyn av kontaktlinsmarknaden. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av kontaktlinsmarknaden.
mot · GC02L721 · 1989-01-25 00:00:00 — 1988/89 :L721 av och (båda c) Varudeklaration av miljöskadliga ämnen På marknaden finns en stor mängd varor, som trots att de kan misstänkas innehålla miljöskadliga ämnen inte är försedda med varudeklaration. finns ett stort miljöintresse hos enskilda personer i vårt land, ett intresse som tycks öka markant. Det är emellertid väldigt svårt att välja miljöriktiga varor i handeln, eftersom det saknas varudeklaration på alltför många av dessa. Vilka tvätt-, disk- och rengöringsmedel skall användas för att miljöutsläppen skall minska? Vilka hygienartiklar och vilken kosmetika tål den allergikänslige konsumenten? Detta är frågor, som många vill ha svar på. På de allra flesta förpackningar med dessa varor och andra, saknas information till konsumenterna om vad produkterna innehåller, trots att man kan utgå från att det i dessa varor finns ämnen med stora miljöpåverkande egenskaper. Det är enligt vår uppfattning angeläget, att allmänheten får tillgång till information om miljöskadliga ämnen i hushålls- och rengöringsartiklar, kosmetika och liknande. bör därför ge regeringen i uppdrag att vidta åtgärder så att någon form av varudeklaration kommer till stånd i dessa fall. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om varudeklaration av miljöskadliga ämnen.
mot · GC02L722 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:L722 av m.fl. (mp) Rätt för miljöorganisationer att väcka talan i antog en ny lag om produktsäkerhet, för att få ett instrument att motverka att farliga varor och tjänster orsakar person- och egendomsskador. skall i första hand försöka komma fram till frivilliga överenskommelser med näringsidkaren för att undanröja skaderisken. Lyckas inte det lämnas ärendet till konsumentombudsmannen (KO), som har möjlighet att utfärda informations-, förbuds- och återkallelseföreläggande. KO kan också, om så krävs, föra saken till . Om KO av någon anledning inte vill göra det, har också en sammanslutning av konsumenter, löntagare eller näringsidkare rätt att väcka talan i enligt produktsäkerhetslagen liksom enligt marknadsföringslagen. Det finns goda skäl att i detta avseende jämställa miljöorganisationer med konsument-, löntagare- och näringsidkareorganisationer. Allt fler produkter på marknaden har en sammansättning och funktion, som är komplicerad och som består av nya och dåligt utforskade kemiska substanser. Det fordras kunskap och insikt för att i ett tidigt skede kunna upptäcka att dessa produkter orsakar person- och egendomsskador och att kunna förklara hur det sker. De etablerade miljöorganisationerna har medlemmar med just denna kunskap och insikt. Bland sina aktiva medlemmar har de ofta studenter, forskare och andra yrkesutövare inom naturvetenskapliga områden som till exempel kemi, biologi och fysik. Det skulle därför vara en stor fördel för konsumenterna om miljöorganisationerna ges rätt att väcka talan i enligt produktsäkerhetslagen, marknadsföringslagen och övriga konsumentlagar. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i konsumentlagstiftningen att miljöorganisationer får rätt att väcka talan i . () Hans Leghammar (mp) Per () () gotab 16772, 1989
mot · GC02L723 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :L723 av m.fl. (vpk) Många kommuner har insett vikten av konsumentvägledning. Enligt uppgifter från finns konsumentvägledning i någon form i 268 kommuner. Men skillnaderna är mycket stora från kommun till kommun. I några är konsumentvägledningen väl utbyggd med kunniga och välutbildade informatörer. Den är lättillgänglig och med öppettider som passar konsumenterna. I andra kommuner däremot kan konsumentvägledningen bestå i att en redan hårt belastad socialsekreterare fått som extra arbetsuppgift att också fungera som konsumentvägledare. I några kommuner, slutligen, finns överhuvudtaget ingen konsumentvägledning. Att det kan vara så olika mellan olika kommuner beror på att konsumentpolitik inte är någon obligatorisk uppgift för kommunerna. Vpk föreslår därför att kommunallagen ändras så att det blir obligatoriskt för varje kommun att inrätta tjänst/er som konsumentvägledare. Uppgifterna ska vara att tillhandhålla vägledning åt enskilda konsumenter, allmäninformation i konsumentfrågor samt kontroll och uppföljning av hur konsument- och marknadsföringslagar efterlevs av näringsidkare i kommunen. Dagens varu- och tjänstemarknad är ytterligt komplicerad för konsumenten. Det krävs både tid och specialkunskaper för att kunna orientera sig och fatta beslut. Vi är många som varken har kunskapen, tiden eller praktiska möjligheter att göra detta. Lagar och bestämmelser tar tillvara konsumenternas intressen. Det är dock ofta som den enskilde konsumenten inte har kännedom om vilken rätt han/hon verkligen har. Något som ytterligare försvårar för konsumenten är en - sett ur producenternas och detaljhandelns synvinkel professionell och allt effektivare marknadsföring av varor och tjänster. Enorma summor läggs ner i reklam i syfte att få oss att köpa mer och ofta luras vi att köpa grisen i säcken. Konsumenterna får betala slaget om marknadsandelarna! För att den enskilde konsumenten ska ha någon möjlighet att hävda sig och sina intressen i denna snåriga och svåröverskådliga djungel som de fria marknadskrafterna har skapat krävs att han/hon har lokal konsumentvägledning att tillgå när så behövs. Den ska vara lättillgänglig, ligga mitt i byn och vara bemannad med kunniga och välutbildade konsumentvägledare som kan bistå med hjälp med alltifrån köp av symaskin till att lägga upp en hushållsbudget. Samarbete med ska vara möjlig ex.vis i de fall någon behöver hjälp att komma ur en karusell av kontokortskulder. Konsumentvägledarna ska också ha till uppgift att samla in underlag till för bedömning av hur konsumentlagar och marknadsföringslagar efterlevs. De ska också ge allmäninformation till kommuninvånarna i konsumentfrågor. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär lagförslag om obligatorisk konsumentvägledning. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1988/89 L723
mot · GC02L724 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:L724 av m.fl. (fp) Extrapriser m.m. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1988/89:N316 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om extrapriser, 2. att hos regeringen begär förslag till ändring av produktsäkerhetslagen i enlighet med vad i motionen anförts. (fp) () () () 1 * 1988/89.3sami.
mot · GC02L725 · 1989-01-25 00:00:00 — av m.fl. (fp) Undantag för SBC i fastighetsmäklarlagen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Bo409 hemställs att beslutar om ändring i 2 § andra stycket i lagen om fastighetsmäklare beträffande s.k. rikskooperativa organisationer i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () ()
mot · GC02L726 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:L726 av Hans Leghammar och (båda mp) Distributionen av direktreklam erhåller vi stora mängder av direktreklam i våra brevlådor, utan att vi som brevlådeinnehavare har bett om detta pappersflöde. Ur resurs-, miljö- och köpfridssynpunkt är detta inte acceptabelt! Det går att anmäla till olika register om man inte önskar denna direktreklam. Enligt vårt synsätt borde det fungera tvärtom, så att den som vill ha reklam inom specifika varu- och tjänsteområden anmäler detta till berörda databaser. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om distribution av direktreklam. Hans Leghammar (mp) ()
mot · GC02L727 · 1989-01-22 00:00:00 — av och (både mp) En lag om förbud mot distribution av icke önskad reklam Mångå människor försöker i sin konsumtion tänka på miljö- och naturresurser. Det är stötande att få kilovis med pappersreklam man inte läser i brevlådan. Dessutom utsätts man för merarbete med att sortera och samla det till pappersåterhämtning. En del reklam innehåller också plastkomponenter som hindrar återvinning. Även om det går som returpapper blir det fiberförluster och förluster av energi och arbete. Det måste vidare anses som ett väsentligt intrång i den enskildes integritet och att få oönskade saker inkastade genom dörren. En del människor sätter upp anslag på dörrar och brevlådor om att man inte önskar reklam. Vi tror flera skulle göra det om man säkert visste att anslagen respekterades. För att uppnå denna effekt borde det beläggas med kännbart straff att låta dela ut reklam i avlysta brevlådor. När tillräckligt många avlyser sina brevlådor mot reklam kommer man förhoppningsvis till en punkt där utdelning av direktreklam blir klart olönsam och därmed upphör. Naturligtvis har företag ett legitimt intresse av att snabbt nå ut med information om sina produkter. Ett alternativ med ökad annonsering i dagspress skulle gynna en önskvärd bransch och något minska behovet av statligt presstöd. De problem som finns i att dra gräns mellan reklam och tidskrifter torde kunna lösas med hjälp av tillämpningsföreskrifteroch efter några prejudikat. Mot bakgrund av ovan anförda hemställs att beslutar stifta en lag som gör det straffbart att låta dela ut reklam i brevlådor gentemot innehavarens skriftligt uttalade
mot · GC02L728 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:L728 av och (båda s) Förbud mot könsdiskriminerande reklam Vad hjälper det att vi i har arbetat med jämställdhet ? Eller att vi har en lagstiftning om jämställdhet i arbetslivet ? Och att det står i läroplanen för att skolan skall verka för jämställdhet? Och att vi dessutom lägger ner massor av resurser på att arbeta med jämställdhet på våra arbetsplatser, på att göra upp jämställdhetsplaner och förändra attityder? Vilken nytta gör allt detta arbete, när vi 1989 fortfarande har en reklambransch som behandlar män och kvinnor som man gjorde eller - kanske ännu värre - har en syn på kvinnor och män som aldrig har existerat annat än i drömmen... För vem kan identifiera sig med de perfekta människor som finns i reklamen? Vem är det som alltid har det så välstädat, men som ändå inte är jäktad, och som har så mycket tid för sig själv och sitt utseende, och på toppen av det så mycket fritid. Och varför ser de alltid så glada och lyckliga ut, åtminstone gör kvinnor och barn det - männen har ju sitt ansvarsfulla arbete som de ägnar sig åt med inlevelse och stor koncentration... Var finns den stressade, jäktade nutidsmänniskan som har svårt att hinna ägna sig åt sina intressen, sin kropp och hälsa och som måste prioritera det som är viktigast i hemarbetet... Det finns skäl att tro att reklammakarna underskattar konsumenterna och att vi handlar våra varor trots reklamen. Vi var många som hoppades att reklambranschen skulle medverka till en frivillig självsanering så att vi skulle slippa den könsdiskriminerande reklamen. Så har tyvärr inte blivit fallet utan nu återstår inget annat än en lagstiftning med förbud mot könsdiskriminerande reklam. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lagstiftning mot könsdiskriminerande reklam.