mot · GC02N209 · 1989-01-18 00:00:00 — av och (båda s) Bankernas medverkan i skatteplanering De svenska bankerna har kunnat skörda frukterna av en framgångsrik ekonomisk regeringspolitik. uppnådde dessa banker sitt bästa samlade resultat . För vissa större banker innebär detta en vinstökning med ca. Rekordvinsterna beror på att bankerna framgångsrikt lyckats hålla inlåningsräntorna nere och utlåningsräntorna uppe. De har snabbt anpassat sig till diskontohöjningar, men har knappast haft samma benägenhet att ta hänsyn till diskontosänkningar. Konkurrensen på bankmarknaden är begränsad. I praktiken är det fråga om en oligopolsituation. Ett fåtal banker dominerar marknaden och de uppträder i stort sett på samma sätt. Risktagandet är minimalt. som bankerna animerat sina kunder till att skaffa checkar, betaloch kreditkort har de utvecklat ett sofistikerat avgiftssystem som bl.a. innebär ökade kostnader för kundernas bankuttag. Vi hjälper de rika att bli ännu rikare, förkunnade en privatbank för sedan i en helsidesannons. Det var en korrekt konsumentupplysning. De svenska bankerna har också bedrivit en intensiv produktutveckling på skatteplaneringsområdet. Flera banker har sålunda varit invecklade i affärer med kommanditbolag, skalbolag, utdelningsfonder m.m. För sedan gav bankinspektionen bankerna klartecken att erbjuda sina kunder särskilda konton för skatteplanering. Målgruppen är privatpersoner och systemet innebär att man får dra av räntekostnaderna i ett skattesystem och skatta för vinsten i ett annat. Avdrag för räntekostnaderna för lånen får alltså ske i dagens skattesystem med höga marginalskatter, medan räntevinsten avses beskattas i det tilltänkta nya skattesystem som förväntas innebära betydligt lägre marginalskatter. Pliktskyldigast har bankinspektionen uppmanat bankerna att inte marknadsföra kontona som skatteplaneringspaket. Inspektionen har också satt ett tak vid en miljon per insättare. Det torde vara helt uppenbart att denna och andra typer av skatteplanering, som utvecklats inom banksystemet, allvarligt undergrävt förtroendet för såväl bankerna själva som för vårt skattesystem. Alltflera och uppenbarligen även bankinspektionen tycks nu börja komma till insikt om att bankerna och andra finansinstitut gett sig in i den gråzon där normal skatterådgivning övergår till medhjälp till skatteflykt. Inspektionen går också ut med hårdare riktlinjer för vilken roll banker och finansinstitut får spela på De nya direktiven framstår ändå som otillräck- Mot. 1988/89 liga för att komma till rätta med ett system som trots vissa restriktioner N209 innebär att bankerna aktivt medverkar i reell skatteplanering. Ett tydligt exempel på detta är just de s.k. långtidskontona som inspektionen godkänt med ytterst milda begränsningar. Oavsett vilken slutlig teknisk utformning vårt nya skattesystem kommer att få måste den politiska överbyggnaden vara sådan att systemet stärker sin förmåga att verka som ett fördelningspolitiskt instrument. I ett system där skatt efter bärkraft utgör grundvalen finns inget utrymme för skatteplanering av den art som florerar inom banksystemets ramar. Mot denna bakgrund är det nu av yttersta vikt att skapar regler som omöjliggör skatteplanering inom banksystemet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av regler för att förhindra skatteplanering inom banksystemet. () () 1* 1988189.3 sami.