ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Bo407 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo407 av m.fl.(s) Utvärdering av lagen om bostadsanvisningsrätt ersattes den gamla bostadsanvisningslagen av lagen om bostadsanvisningsrätt. Den nya lagen bygger på att kommunerna träffar överenskommelser med fastighetsägarna och deras organisationer om anvisningsrätt. Om avtalsmöjligheterna är uttömda, eller om fastighetsägare inte följer ingånget avtal, skall kommunen ha rätt att hos hyresnämnden begära ett beslut om anvisningsrätt. Beslutet kan förenas med vite. Det har gått den nya lagen börjat gälla. Det är dags att få en redovisning av hur den tillämpas i landets 284 kommuner. Den allt svårare bostadsbristen gör det alltmer angeläget att bostäderna fördelas efter behov och inte efter ekonomiska resurser och personliga kontakter. Behovet av effektivt fungerande kommunala bostadsförmedlingar har ökat. Men har kommunerna levat upp till sitt ansvar? Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär en utvärdering av tillämpningen av lagen om bostadsanvisningsrätt i landets kommuner. () ()
mot · GC02Bo408 · 1989-01-24 00:00:00 — 1988/89: B o408 Avvittringen inom och läns lappmarker Avvittringen inom och lappmarker skedde enligt avvittringsstadga. Då skedde områdestilldelningen mellan privata och allmänna marker. Av berörda sakägare inom dessa län har ofta ifrågasatts nuvarande områdesgränsers riktighet och dess överensstämmelse med de lagar och förordningar enligt vilka avvittringen genomfördes. Till saken hör, att grundläggande handlingar enligt ifrågasatt uppgift saknas hos berörda myndigheter. Detta har medfört att sakägare icke fått acceptabla svar på sina frågeställningar hos berörda myndigheter, tvister om jakträtt och markanvändning är vanliga och en allmän känsla av rättsosäkerhet råder. Enligt vår mening är detta otillfredsställande. Av flera skäl måste det anses orimligt att berörda sakägare t.ex. skall behöva anlita domstol för att skapa klarhet i förhållandena. Med anledning av dessa oklarheter och den stora betydelse som ett klargörande av gränser och ägarförhållande har för befolkningen i området, föreslår vi att en översyn görs av avvittringen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av avvittringens slutförande inom och läns lappmarker.
mot · GC02Bo410 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo410 av (vpk) Villkor vid inlösen av vissa servitut I mångå delar av landet är det vanligt att skogsfastigheter har servitut avseende t.ex. rätt till husbehovsved eller till virke för underhåll av byggnader. Servituten kan vara mycket gamla - från den tid då bolag köpte skog i stor skala. Ett inte så litet antal avsåg rättigheter . Vid ett antal fall där fastighetsägaren, oftast storbolag, begärt inlösen av fastigheten har ersättningsbeloppen kommit att bli uppseendeväckande låga. Att många enskilda drabbas av ekonomiska förluster är i sig illa nog, men förhållandena får därmed regionalpolitiska effekter . En mängd faktorer samverkar till att glesbygden avfolkas, varav de ekonomiska rimligtvis har stor betydelse. En omvänd : ta från de fattiga och ge åt de rika, minskar ytterligare gapet mellan praktisk politik och kampanjer av typen Hela ska leva. Bosättning i glesbygd skall gynnas. Fastighetsbildningslagen bör ses över och ändras. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om översyn av fastighetsbildningslagen så att servitutsinnehavares ställning stärks. gotab 17095, 1989
mot · GC02Bo411 · 1989-01-25 00:00:00 — av () En bomiljölag 1988/89 Bo411-415 Sjuka hus har blivit ett allt större problem för bostadskonsumenterna. Flytspackel, mögel, asbest, radon, allergiframkallande preparat och dålig ventilation är några exempel på hälsorisker som hyresgäster utsätts för. Problemen visar på stora brister i regel och organisation för att garantera sunda bostäder. Hyresgästernas upplevelser av symtom som de anser är orsakade av brister i husen tas inte på allvar. Det är svårt att utreda orsakssamband och ansvarsförhållandena är oklara. Det måste nu göras en total översyn av de regelverk som ska garantera sunda boendeförhållanden. En möjlighet som bör utredas är att tillskapa en bomiljölag. Det måste bli lättare att komma tillrätta med hälsorisker i våra bostäder. De boende måste ha rätt att snabbt få utrett om de symtom de har beror på faktorer i boendemiljön. Om symtomen beror på brister i miljön måste dessa åtgärdas. De boende ska hållas skadelösa. Den organisation och lagstiftning som finns inom arbetsmiljöområdet kan tänkas tjäna som förebild för en lagstiftning på bomiljöområdet. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om behovet av en bomiljölag utreds. 1 1988189.3 sami. Nr Bo411 -415
mot · GC02Bo412 · 1989-01-24 00:00:00 — av m.fl. (mp) En bomiljölag Sjuka hus är ett växande problem i välfärdsstaten . Människor får i ökande utsträckning problem med sin hälsa beroende på bristfällig ventilation, mögelhärdar i ventilationssystem och i byggkonstruktionen, ämnen som avges från moderna byggnadsmaterial som t.ex. formalin från byggskivor, ansamling av radongas i vissa hus. I många fall beror det sjuka i husen på felkonstruktioner, bristfälligt byggmaterial, byggfusk eller bristande underhåll. Frågan om sjuka hus togs upp i i en offentlig utfrågning i bostadsutskottet. har av regeringen begärt att en rad åtgärder ska vidtas. Men det ska inte behöva föreligga sanitär olägenhet enligt miljö- och hälsoskyddslagen, eller att situationen är så allvarlig att huset måste klassas som sjukt, för att åtgärder ska vidtas. Vi anser att en särskild bomiljölag ska inrättas för att stärka nu gällande lagstiftning. Bomiljölagen bör utformas som en parallell till arbetsmiljölagstiftningen, och ska gälla så länge som fastigheten används för boende. Lagen bör föreläggas för beslut under budgetåret 89/90. Ett viktigt problem i sammanhanget är ventilationen av hus. Stora förbättringar kan ofta åstadkommas genom relativt enkla åtgärder och ett förbättrat underhåll. Ventilationen bör besiktigas i samråd med de boende, och i samband med detta bör bruksanvisningar för ventilationen utfärdas. Den som så önskar ska kunna få en sådan besiktning utförd. Detta bör närmare regleras i den föreslagna bomiljölagen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om en bomiljölag i enlighet med vad som i motionen anförs, 2. att hos regeringen begär förslag som möjliggör besiktning av ventilation i befintliga bostäder enligt vad som anförs i motionen. () ()
mot · GC02Bo413 · 1989-01-25 00:00:00 — av och (båda s) Reglerna om byte av hyreslägenhet mot villa eller bostadsrätt Uppfinningsrikedomen är stor då det gäller att kringgå gällande lagstiftning vid lägenhetsaffärer. Ett allt vanligare sätt är att säljaren reducerar priset på sin villa eller bostadsrätt mot att han förvärvar en hyresrätt av köparen. I och för sig uppstår ju en fördel för den hyresgäst som förvärvar en villafastighet och utnyttjar den situation som erbjuder sig genom att lämna sin lägenhet i utbyte. Förfarandet borde kanske inte heller föranleda någon kritik, om inte hyresrätten tillmätes något värde i pengar räknat. Utgår man emellertid från att hyresrätten kan värderas vid dylika byten, föreligger en lagenlig möjlighet att utnyttja värdet av själva hyresrätten. En klar ekonomisk uppstår följaktligen vid bytet. Detta måste anses strida mot intentionerna i hyreslagstiftningen i flera avseenden. I första hand torde byten av denna typ stå i motsatsställning till stadgandet att man inte får ta betalt för en hyresrätt. Det finns ett klart samband mellan problemen med svart lägenhetshandel och bruksvärdessystemet i fråga om hyror. Systemet har ju också utsatts för en omfattande kritik i massmedia. Krav har rests från flera håll på att möjligheten att ta betalt för en hyresrätt skall släppas fri. Erfarenheter från bl.a. visar att bytesaffärer mellan hyresrätter och villor bedöms på olika sätt i både tingsrätt och hyresnämnder. Det måste anses som djupt otillfredsställande att gällande rätt på detta område är oklar. Ur rättvisesynpunkt är det också förkastligt att det är svaga grupper bland de boende som drabbas av den låsning som blir alltmer påtaglig i omsättningen av lediga, attraktiva lägenheter. Den som råkar ha tillgång till en lägenhet avhänder sig knappt denna, om det finns möjlighet till ekonomisk vid en flyttning. Den som däremot inte har något att erbjuda i utbyte har ingen möjlighet att tillgodose sina bostadsbehov. För att kunna driva en ansvarsfull och rättvis bostadspolitik är det mycket angeläget att undanröja denna marknad av kortsiktiga ekonomiska privatintressen. Därför behövs en översyn av nuvarande förhållanden vid nämnda typ av bytesaffärer. Översynen bör omfatta frågeställningar som: Vad är gällande rätt på området? Är det i enlighet med lagstiftarens intentioner att man skall kunna tillgodogöra sig värdet av en hyresrätt till en bostadslägenhet genom att byta till sig en villa mot att man betalar underpris? Var förekommer s.k. blandade byten? Är det i första hand ett storstadsproblem, eller förekommer problemet även på mindre orter? Hur ser prisbildningen ut och hur 1* 1988/89.3 sami. 1988/89 Bo413 Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av reglerna vid bytesaffärer mellan villor/bostadsrätter och hyresrätter. () () Förekommer skenbyten ofta? I vems intressen driver vissa fastighetsmäklare frågan om att fritt få sälja hyresrätter? Är det för att förbättra kundernas situation eller är det för att vända en vikande försäljningsmarknad?
mot · GC02Bo416 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: Bo416 av och (båda s) Ökat boinflytande för hyresgäster 1988/89 Bo416 417 Svagheten i vår boinflytandemodell är att graden av inflytande blir beroende av fastighetsägarens eller bostadsföretagets inställning och policy i olika boendefrågor. Det är svårt för hyresgästerna att inom boinflytandets ram genomdriva förändringar som går emot bostadsföretagets uppfattningar. Ett sätt att utveckla boinflytandet är att komplettera vår nuvarande inflytandemodell med ett hyresgästinflytande i de allmännyttiga bostadsföretagens styrelser. Dagens förhållande att kommunerna utser företagens styrelser åt hyresgästerna är inte självklar. Många av företagsstyrelserna har begränsade erfarenheter av hur det är att vara hyresgäst. De är ofta passiva och uppmärksammar inte hyresgästernas bostadsproblem. Det förekommer t. o. m. företagsstyrelser som aktivt motarbetar sina kunders, dvs. hyresgästernas, behov och önskemål. Utförsäljningen av allmännyttiga bostadsföretag samt uppsägning av boinflytande- och fritidsavtal är exempel på den typen av handlingar. Ett viktigt led i ett utvecklat hyresgästinflytande är därför att hyresgästerna får insyn och inflytandemöjligheter i bostadsföretagens styrelser. På kort sikt kan ett sådant inflytande utformas genom en fullvärdig hyresgästrepresentation i företagens styrelser. Ett första steg kan vara att hyresgästföreningarna får utse adjungerad ledamot i bostadsföretagens styrelser. Ledamoten får då yttranderätt men ej rösträtt. Kommunalpolitikerna bör ägna sig åt de övergripande bostadspolitiska frågorna, såsom att planera, bygga och fördela bostäder. Hyresgästerna bör få överta ansvaret för hur bostadsområdet skall förvaltas och utvecklas. En lösning för att uppnå detta mål är att de allmännyttiga bostadsföretagen delas upp i moder- och dotterföretag. Dotterföretagen får ansvara för att handha förvaltningsfrågorna i de övergripande frågorna. Hyresgästinflytande skapas genom att hyresgästerna genom en representativ demokrati tillsätter förvaltningsstyrelser för de olika dotterföretagen. För att den kommunala insynen skall garanteras i förvaltningsstyrelserna kan det vara lämpligt att kommunen utser en styrelserepresentant. I stora kommuner kan dotterföretagen motsvara geografiskt avgränsade stadsdelar. I mindre kommuner sammanfaller verksamhetsområdet för moder- resp. dotterföretag. 1 1988/89. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om boinflytande för hyresgäster. () () 1988/89 Bo416
mot · GC02Bo501 · 1989-01-11 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo501 av och (båda s) Mot Handikappades boendeformer 1988/89 Målet för samhällets bostads- och socialpolitik är att alla oavsett behov av omfattande personlig service, omsorg och vård skall ges möjlighet att bo i sin invanda miljö om de själva så önskar. Kommunerna måste kunna erbjuda ett varierande utbud av bostäder. Det skall finnas möjligheter att välja mellan olika boendeformer. Med personlig assistans blir det möjligt att bo i eget boende. 1987/88:176 Äldreomsorgen inför 90-talet betonas också vikten av denna målsättning. Hjälpmedel i olika former har här också en stor betydelse både för den boende och för personalen. Men när olika hjälpmedel skall installeras i såväl vanlig bostad som i lägenheter i gruppbostad uppstår alltför ofta problem. Utrymmen räcker inte till. Lyfthjälpmedel kräver t.ex. stora sovrum, toaletter o.s.v. Ofta saknas kunskaper om hur bostäderna skall planeras för att kunna fungera både för den boende och personalen. Ett informationsmaterial om olika planlösningar borde därför utarbetas, gärna i samarbete mellan de nordiska ländernas bomyndigheter och handikapporganisationer. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av åtgärder för att kommunerna vid nyoch ombyggnad samt vid etablerande av s.k. särskilda boendeformer planerar för tillgänglighet. () ()
mot · GC02Bo502 · 1989-01-11 00:00:00 — 1988/89 :Bo502 av och (båda s) Bostadssociala inventeringar Enligt socialtjänstlagen och bostadsförsörjningslagen har kommunerna ansvar för att alla kommuninvånare, även de som bor på institution, kan erbjudas bostad av god kvalité. Många kommuner har dåliga kunskaper om funktionshindrades bostadsbehov. Kommunerna måste därför skaffa sig dessa kunskaper. Detta bör ske genom bostadssociala inventeringar områdesvis och i nära samarbete med berörda nämnder och handikapporganisationer. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att begär att regeringen ger i uppdrag att i samarbete med ge ut anvisningar om hur bostadssociala inventeringar kan göras.
mot · GC02Bo503 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo503 av m.fl. (vpk) besitter stora kunskaper om brister och behov i våra bostadsområden. Det gäller speciellt barnens, de äldres och de handikappades miljö. Denna kunskap tas inte tillvara på ett tillfredsställande sätt i planeringen. Social kompetens värderas lågt jämfört med teknisk. Det gäller både vid ombyggnad/stadsförnyelse och vid planering av nya bostäder och områden. kommer inte alls in i planeringen och ofta kommer den in . Orsakerna till detta är flera. Men ofta prioriterar socialförvaltningarna inte själva denna uppgift, eftersom den inte är direkt tvingande. Arbetet med akuta dagsaktuella ärenden, det individinriktade arbetet, arbetet med driften av äldre- och barnomsorg osv. tar all tid. Detta leder till att förebyggande insatser i planeringsskedet försummas vilket bl a får till resultat att äldreomsorgen/barnomsorgen m m blir mer betungande. När socialtjänstlagen fastställdes av fanns stora förhoppningar om dess effekter. Verkligheten har kommit dessa förhoppningar på skam. Kommunernas försämrade ekonomi och det hårdnande sociala klimatet har här spelat en mycket stor roll. Men det handlar också om vilja på politisk nivå och förvaltningsnivå. roll i planeringen måste förstärkas. Genom ett tillägg i PBL () 2 kap. 1 § kan förutsättningarna förbättras. Vi föreslår därför att ovannämnda paragraf ändras så att SOL (socialtjänstlagen) uttryckligen måste tillämpas på samma sätt som gäller vad beträffar NRL (naturresurslagen) enligt 2 kap. 2 §. Motiven finns redan i förarbetena till PBL (prop. 1985/86:1, sidan 112). Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om följande tillägg i 2 kap. 1 § : Vid planläggningen och i ärenden om bygglov och förhandsbesked skall socialtjänstlagen (1980:620) tillämpas. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1988/89 Bo503
mot · GC02Bo504 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo504 av (vpk) Slopande av kravet på tomtutrymme för parkering dominerades stadsplanemödorna i vårt land av kravet på biltrafikleder och bilparkering. Parkeringsnormerna, grundade på byggnadsstadgans 53 §, var starkt styrande och problemskapande. Kollektivtrafiken sågs inte som något reellt alternativ. domineras städernas utrymmen och stadsbilden av bilen. Biltrafiken är det största hotet mot miljön - särskilt i de större städerna. Planeringsmödorna går ut på att begränsa biltrafiken och finna mer tekniskt avancerade kollektiva lösningar som bidrar till en förbättring av miljön. har den otidsenliga parkeringsskyldigheten förts över från byggnadsstadgan till plan-och bygglagen (3 kap. 15 § 1 st. p. 6) där det står att lämpligt utrymme för parkering, lastning och lossning av fordon i skälig utsträckning ska ordnas på tomten eller i närheten av denna. Denna bestämmelse har blivit ett hinder för kvalitetslösningar vid planering och byggande i våra större tätorters centrala delar där bristen på mark är påtaglig och miljön inte tål en ökad bilbelastning. I glesare bebyggelse har bestämmelsen ingen betydelse - där finns det plats för bilarna. I PBL finns redan i 2 kap. 4 § 1 st. p. 4 den nödvändiga grundvalen för en allsidig och hänsynsfull trafiklösning. Där står att inom områden med sammanhållen bebyggelse skall bebyggelsemiljön utformas med hänsyn till behovet av trafikförsörjning och god trafikmiljö. I motiven (prop. 1985/86:1, sid 119) pekar departementschefen särskilt på behovet av en sammanvägd helhetsbedömning av skilda trafikantgruppers behov och på behovet av en bra kollektivtrafik. Parkeringsskyldigheten i 3 kap. kan och bör således strykas. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring i att det särskilda kravet på parkeringsutrymme upphävs genom att anta det i bilaga till denna motion fogade lagförslaget. 6. lämpligt utrymme för parkering, lastning och lossning av fordon i skälig utsträckning anordnas på tomten eller i närheten av denna. Om tomter tas i anspråk för bebyggelse som innehåller en eller flera bostäder eller lokaler för barnstuga, skola eller annan jämförlig verksamhet, skall det finnas tillräckligt stor friyta som är lämplig för lek och utevistelse på tomten eller på utrymmen i närheten av denna. Om det inte finns tillräckliga utrymmen för att anordna både parkering och friyta, skall i första hand friyta anordnas. På bebyggda tomter får bestämmelserna i 15 § första stycket 6 samt andra och tredje styckena tillämpas i skälig utsträckning. Om tomter tas i anspråk för bebyggelse som innehåller en eller flera bostäder eller lokaler för barnstuga, skola eller annan jämförlig verksamhet, skall det finnas tillräckligt stor friyta som är lämplig för lek och utevistelse på tomten eller på utrymmen i närheten av denna. På bebyggda tomter får bestämmelserna i 15 § andra stycket tillämpas i skälig utsträckning.
mot · GC02Bo507 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo507 av () Kolonilotter Det är många människor som bor i hyreslägenheter som gärna skulle vilja ha en egen täppa att gå och påta i. Möjligheten att få en kolonilott är dock inte så stor. De kolonilotter som finns svarar inte för av antalet lägenheter i hyreshus och inte alls mot efterfrågan. Om man ser sig om till våra grannländer är detta en låg siffra. I t.ex. är motsvarande procentsats och man planerar ändå att öka antalet kolonilotter ytterligare. Jag tror att det finns ett lika stort intresse för trädgårdsskötsel i , det vore konstigt annars. Det behövs alltså många fler områden i anslutning till och i våra tätorter som ställs till förfogande för detta ändamål. Denna fråga måste ägnas större uppmärksamhet när vi planerar våra tätorter. Områden för kolonilotter skall vara placerade så att de så lite som möjligt utsätts för miljöskadliga utsläpp. De får inte placeras vid vägar och parkeringsplatser eller på industriområden, det är ju mat som kommer att odlas där. För människor som är intresserade av att odla grönsaker och blommor är det nyttigt både för kroppen och själen att få komma ut och gräva i jorden. som det kan ge ett litet tillskott i mathållningen kan det också leda till att man i kosthållet normalt äter mer grönsaker vilket ur hälsosynpunkt är bra. Den motion som man med nödvändighet får under skötseln av sin kolonilott är också nyttig. Det är svårt att hitta något negativt med att ge ökad tillgång till kolonilotter. Däremot är det lätt att hitta positiva ting. I den kommunala markanvändningen skall koloniområdena betraktas som en permanent verksamhet, och inte något som man gör i väntan på något annat. Det är ett kommunalt ansvar att i sin planering se till att mark avsätts så att koloniområdena blir en naturlig del av kommundelens eller bostadsområdets park- och friluftsutbud eller ett av flera inslag i det stadsnära fritidslandskapet. bör göra ett uttalande i denna fråga, eftersom det är viktigt att den kommer med i planeringen redan från början av det att bostadsområden planeras. Gör man det inte då blir det svårt att lösa frågan och lösningarna som kan komma till stånd blir sämre. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att i planeringen av bostadsområden och samhällen ge utrymme för kolonilotter. 1988/89 Bo507
mot · GC02Bo510 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo510 av och (båda s) Brandvarnare i varje lägenhet Enligt uppgift saknas brandvarnare i tre lägenheter av fyra. Många exempel finns på att bränder kunnat begränsas om brandvarnare funnits i lägenheterna. Det borde därför finnas en tvingande bestämmelse att varje lägenhet skall utrustas med en brandvarnare. Vi anser därför att en tvingande bestämmelse bör införas i svensk byggnorm, så att brandvarnare installeras i all nyproduktion och i äldre bostäder i samband med renovering. Dessutom bör med en intensiv informationskampanj samtliga hushåll upplysas om möjligheten att med detta enkla medel förebygga och begränsa bränder. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ett tillägg i svensk byggnorm om installation av brandvarnare, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av information om installation av brandvarnare i våra bostäder.
mot · GC02Bo511 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Bo511 av och (båda s) Byggnaders tillgänglighet för handikappade Samhället har ett stort intresse av att bevaka att handikappade har möjlighet att finna lämpliga bostäder samt att de kan komma in och vistas i offentliga byggnader och arbetslokaler. Svensk Byggnorm (SBN) har tidigare innehållit minimikrav på byggnader för att tillgodose en viss tillgänglighet. Den tillgängligheten som inte tillgodoses direkt vid ny- och ombyggnation kostar samhället stora belopp genom den förändring som måste ske i efterhand. Samhället betalar omändringen genom bostadsanpassningsbidrag. De nya föreskrifterna i PBL innehåller inte samma detaljföreskrifter som SBN. För den praktiska tillämpningen av PBL har särskilda föreskrifter utformats. Dessa ger ingen vägledning när det gäller krav på byggnaders tillgänglighet för exempelvis rullstolsbundna. För att öka den enskildes frihet och minska samhällets kostnader måste en skärpning ske av tilläggsföreskrifterna i anslutning till PBL. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär att inför utfärdande av tillämpningsföreskrifter för ny- och ombyggnation beaktar vad som i motionen sagts om tillgänglighetskravet.