mot · GC02T343 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89 :T343 Goda kommunikationer är en förutsättning för regional utveckling och balans. Detta gäller i särskilt hög grad inland, där kommunikationernas standard är helt avgörande för möjligheterna att utveckla näringslivet. I är turismen den snabbast växande huvudnäringen. Det är så till vida anmärkningsvärt att turism inte räknas som näringsliv i värderingsmodell. Turismens behov av goda vägar beaktas därför inte i tillräcklig omfattning, detta trots att trafikflödena i är större under turistsäsong, jämfört med de värden som representerar årsdygnstrafiken. besöks länet av ca 1 miljon turister. De flesta kommer till länet vägledes. Detta innebär att länets vägnät skall betjäna förutom länets ca 55 000 personbilar och bussar även ytterligare ca 250 000 fordon, som tillförs länet genom turisttrafiken. av dessa fordon (ca 150 000) kommer till länet , d.v.s. under vårvintern när tjälskaderestriktionerna ger sig till känna. Vinterturismen berör dessutom i hög grad det lågt prioriterade sekundära och tertiära vägnätet i länet, vilket skapar särskilda problem. Det s.k. bärighetspaketet kommer inte att kunna tillgodose turismens behov, även om det ger möjligheter till vissa punktinsatser. Skogsbruket är en annan av länets huvudnäringar som lider av de eftersatta väginvesteringarna och underhållet i länet. har ca 1/10 av landets samlade skogstillgångar och är dessutom det län i landet från vilket - i absoluta tal räknat - det mesta virket transporteras ut för förädling i andra län. Även skogsbruket får lida för brister i värderingsmodell, som inte medger nyansering av vilka vikter som bärs upp av fordonens axlar. Denna värderingsmodell kan därför inte tillåtas styra väginvesteringarna om målet är att skapa likvärdiga utvecklingsförutsättningar. Redan i planeringsförutsättningarna konserveras och förstärks spännvidden och obalansen mellan landets starka respektive svaga regioner. planerings- och värderingsmodell förutsätter att landets all männa vägnät och - självklart - huvudvägnät redan uppfyller någon form av Mot. 1988/89 minimikrav i hela landet. Med denna utgångspunkt styrs sedan resurserna T343 mellan regionerna genom registrering av det antal fordonsaxlar som trafikerar vägarna. I praktiken innebär t.ex. detta, att behov av ytterligare förbättringar i storstadsområden på väg med intensiv personbilstrafik och med full bärighet året runt jämförs med vägar i inland, vilka endast tillåter tunga fordon på tjälad mark om broarna håller. I skogsområden som inland kan man med fog dessutom förmoda att den tunga trafikens andel av det totala fordonsflödet är större än i storstadsområdena. Detta ger dock inget genomslag i värderingsmodellen. Det allmänna vägnätet i länet uppgår till (). Detta innebär allmän väg/l 000 invånare, vilket är mest i hela landet. I utgörs det allmänna vägnätet av (). Detta innebär allmän väg/l 000 invånare. och har 37,59 respektive 33,24 km allmän väg/l 000 invånare. av de allmänna vägarna i länet har beläggning, medan motsvarande andel för hela riket är . Tendensen är dessutom den, att länets eftersläpning ökar i förhållande till landet i övrigt. I inget annat län i landet utförs - i absoluta tal - så stort trafikarbete (mätt i fordonskilometer) på allmänna vägar med slitlager av grus som i . av trafikarbetet i länet utförs på sådana vägar, medan medelvärdet för landet endast är . På 1/3 av det allmänna vägnätet råder tjälskaderestriktioner under (längsta avstängningstid ). Huvudvägnätets andel av de allmänna vägarna i länet utgör (riksvägar + primära länsvägar = ). Enligt är det så självklart att huvudvägnätet i hela landet skall ha beläggning, att denna förutsättning inte ens längre uttalas som ett mål. Huvudvägnätet i är belagt på endast och har grusvägar på hela , d.v.s. av huvudvägnätet i länet utgörs av grusvägar. Det finns totalt endast grusvägar på landets huvudvägnät. Av dessa grusvägar finns mer än hälften i (). På huvudvägnätet i förekommer tjälskaderestriktioner på . På av huvudvägnätet i länet nås inte medelresehastigheten /timma. På huvudvägnätet i länet finns mer än 50 broar som inte klarar EGs bruttoviktsbestämmelser. Endast två län utöver (T- respektive W-län) har över 30 broar som inte klarar dessa bruttoviktsbestämmelser. Tilldelningen av medel i långtidsplaner för riks- respektive länsvägar perioden 19881997 som föreslagits, motsvarar i 19 öre/fordonskilometer, medan genomsnittet för landet är ca (beakta då Mot. att länets trafikarbeten på grusvägar är störst i hela landet). Tilldelningen av medel i har föreslagits bli /m. allmän väg medan genomsnittet för riket utgör 81:15/m. I föreslås 553:95/m. En grov uppskattning av medelsbehovet för att möjliggöra en ökad upprustning av länets vägnät för att få en med riksgenomsnittet jämförlig standard, visar på ett behov av ett extraanslag för /89 om 50 milj. kr. bör broarna i byggas För att mobilisera nödvändiga resurser för en forcerad upprustning av vägnätet i har min företrädare vid tidigare riksmöten föreslagit att större vägbyggnadsprojekt skulle kunna komma till utförande med finansiering utanför statsbudgeten. I en motion till /87 föreslog han sålunda, att de synnerligen angelägna broprojekten vid Vallsundet och Rödösundet i i skulle erbjudas till entreprenörer eller konsortium av entreprenörer att byggas för att sedan förhyras (s.k. leasing) av för att , förslagsvis , helt övertas av . beslöt med anledning av bl.a. hans motion, att uppdra åt regeringen att återkomma med förslag till extern finansiering av vägprojekt. I proposition 1987/88:50 föreslogs att regeringen skulle medges bemyndiga att tidigarelägga byggande av vägar eller broar med lån, s.k. förskottering, från kommuner eller företag. Sannolikt kan detta arrangemang i vissa tätbefolkade trafikintensiva delar av landet underlätta genomförandet av angelägna projekt. Om arrangemanget inte skall föranleda en fortsatt koncentration av investeringarna, förutsätter det emellertid att i stödområdena (A, B och C) också bemyndigas ersätta de kommuner eller företag som förskotterar en väg- eller broinvestering för räntekostnaderna fram till dess väg- eller broprojektet inlöses. Vid utvecklingen av kommunikationerna spelar stamvägnätet en avgörande roll. Det projekt med en inlandsväg - en i nord-sydlig sträckning genom inland - som aktualiserats, tillhör denna typ av angelägna framtidsprojekt. Inte minst för utvecklingen av näringslivet i inlandet skulle en från till bli av stor betydelse. Via skulle denna led få en direktkoppling till kontinenten. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att för /90 anvisar ett extra anslag om 50 milj. kr. för underhåll och upprustning av vägnätet i , 2. att bemyndigar regeringen att medge, att vid förskottering från kommun eller företag av kostnad för väg- eller 5 broprojekt inom stödområdet också skall medge att ersättning för Mot. 1988/89 räntekostnaden utgår fram till dess att projektet inlöses, T343 3. att begär att regeringen låter utreda och komma med förslag till en ny , en inlandsväg från till .