mot · GC02Jo792 · 1989-01-24 00:00:00 — av m.fl. (s) Åtgärder mot markförsurningen i Miljösituationen i är mycket allvarlig. Denna del av landet tillhör de värst drabbade. Tillsammans med föroreningarna i havet är luftföroreningarna det dominerande problemet. En allvarlig följd av luftburna föroreningar i form av surt nedfall är den fortgående markförsurningen. I en annan motion har vi pekat på vikten av konkreta åtgärder när det gäller trafikens miljöpåverkan. I denna motion tar vi upp markförsurningens effekter på skogen och enskilda vattentäkter. Undersökningar visar att halterna av vissa tungmetaller och aluminium har ökat kraftigt i markvätskan. leder det till att såväl trädens rötter som grundvattnet skadas. I södra och sydvästra har en allvarlig försurning av skogsmarken kunnat konstateras ända ner till . Det finns mätningar som visar att pH-värdet sjunkit med 0,5-2 enheter, dvs. marken har blivit upp till 100 gånger surare, . Forskarna har också kunnat konstatera att skogsmarkens lättillgängliga förråd av för träden livsviktiga mineralnäringsämnen som kalium, kalcium och magnesium har minskat med i . Detta medför även att markens förmåga att genom naturlig vittring motstå ytterligare surt nedfall har minskat drastiskt. Via övervakningsprogram för skogsskador har den s.k. ståndortskarteringen redovisat data om bl.a. skogsmarkens pH-värde i olika delar av landet. Nya data visar exempelvis att den procentuella andelen av skogsmarken med ett alarmerande lågt pH-värde i mineraljorden är väsentligt högre i än i norra. 1 inre delarna av har inte mindre än av den medelålders och äldre barrskogen pH-värden i rostjorden som är lägre än 4,4. Detta värde anses av markforskarna vara en kritisk nedre gräns när negativa effekter på såväl skogsproduktionen som miljön i övrigt inträffar. Området där markförsurningen gått längst sammanfaller väl med det område i landet där det atmosfäriska nedfallet av svavel och kväve är som störst. Det är således numera helt klarlagt att, förutom allvarliga skador på våra sjöar och vattendrag, har luftföroreningarna medfört en försurning av I södra och sydvästra har försurningen nått långt ner i mineraljorden. Detta är en oroande utveckling, som leder till näringsobalans i marken, skogsskador och tillväxtförluster, främst i samband med torrperioder. utgör detta ett allvarligt hot mot det skogspolitiska målet - en hög och uthållig skogsproduktion. Det ligger således såväl i den enskildes som i samhällets intresse att förhindra att denna hotbild blir verklighet. kan denna utveckling endast förhindras genom att minska utsläppen av försurande ämnen till en nivå som naturen tål. Alla övriga åtgärder är av typen uppehållande försvar. Dessa måste dock användas , eftersom läget redan är allvarligt och det sannolikt kommer att ta innan utsläppen kommer ner till en acceptabel nivå. Den enda möjligheten att på ett effektivt sätt åtgärda de mycket allvarliga störningarna i skogsmarken, som vi nu börjar få en bild av, är enligt vår mening att kalka (eventuellt i kombination med s.k. vitaliseringsgödsling). Skogsmarkskalkning är en effektiv åtgärd för att motverka försurningen av mark och vatten. Markens struktur förbättras, pH-värde och basmättnadsgrad höjs. Med ökat pH följer en minskning av mängden utbytbart aluminium i marken, och därigenom minskar transporten till vattnen. Kalkens nedträngning i marken är långsam, . Å andra sidan är den positiva effekten på markkemin långvarig (upp till ). Mot bakgrund av de oroande tecken på en tilltagande försurning i västra , som vi här beskrivit, pekar tyvärr mycket på att en skogsmarkskalkning i stor skala måste ske. I det läget måste vi bl.a. veta hur denna praktiskt kan genomföras. Ingen tid får förspillas när det gäller att utveckla en beredskap för kalkningsinsatser. Vi måste bygga upp kunskaper och erfarenheter om bl.a. hur en kalkning/vitaliseringsgödsling skall organiseras och genomföras för att bli så effektiv som möjligt samt utveckla en beredskapsplan inför en eventuell storskalig sådan verksamhet. Såväl som har i olika sammanhang ingående motiverat en utvidgad försöksverksamhet. Enligt vår mening bör medel för en sådan försöksverksamhet avsättas av regeringen inom ramen för det av miljöministern föreslagna beloppet (165 milj. kr) till Åtgärder mot luftföroreningar och försurning. På grund av försurningsläget i västra har skadorna på enskilda vattentäkter nått kritiska nivåer där t.o.m. grundvattnet skadats. bedriver försöksverksamhet avseende grundvattnets försurning. Denna inkluderar bl.a. utprovning av metoder för att åtgärda surt grundvatten i vattentäkter. har inom ramen för försöksverksamheten statliga bidrag utgått för att vidta åtgärder mot surt grundvatten i enskilda vattentäkter. har inte föreslagit en fortsatt statsbidragsgivning för nämnda ändamål. Enligt vad vi erfarit skall en utvärdering av verksamheten nu göras. Flera länsstyrelser har starkt kritiserat att statsbidrag inte längre utgår. Dessa anser att bidragen haft en effekt och att dessa även fortsättningsvis borde utgå parallellt med att utvärderingen äger rum. 1988/89 Jo792 Vi anser att länsstyrelsernas synpunkter är värda att beaktas. 1988/89 utvärdering bör därför påskyndas av regeringen och frågan om statsbidrag Jo792 ånyo prövas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att medel för utvidgad försöksverksamhet med skogsmarkskalkning avsätts inom ramen för anslag till Åtgärder mot luftföroreningar och försurning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder mot surt grundvatten i enskilda vattentäkter. () ()