mot · GC02Fö204 · 1989-01-23 00:00:00 — Innebär nedskärningarna faktiska reduktioner i moderna förband är betydelsen större. Av största betydelse är sannolikt tillkännagivandet av att sex pansardivisioner kommer att dras bort från DDR, och . Genom att denna förändring minskar den stora överlägsenhet har gentemot NATO i detta område och genom att den direkt berör de mest offensivt inriktade delarna av de sovjetiska stridskrafterna bör denna kunna verka stabiliserande. Det finns det all anledning att välkomna. Det är svårt att ha någon mening om vilken betydelse dessa förändringar kan komma att ha för det nordiska området. Det förefaller som om reduktionerna och förändringarna enbart berör de västra och sydvästra sovjetiska operationsriktningarna i medan den nordvästra lämnas oberörd. I den säkerhetspolitiska rapporten års försvarskommitté konstaterades också att det nordeuropeiska området geografiskt och militärpolitiskt har en annan karaktär än . Betydelsen av detta analyserades däremot inte speciellt ingående Analysen av sambandet mellan de militärpolitiska och militärgeografiska förhållandena i och måste nu fördjupas av försvarskommitté. Det stod redan fullt klart att det nordeuropeiska området, främst på grund av strategiska utvecklingsfaktorer, inte längre kunde betraktas och beskrivas som ett perifert område. Tvärtom talade mycket i utvecklingstendenserna för att detta område kunde hamna i centrum av stormakternas olika militära dispositioner i . Den fastlåsta situationen i har drivit fram och fortsätter att driva fram långtgående förändringar i maktblockens uppfattningar om den strategiska strukturen i . Generalsekreterare förslag om förändringar av de sovjetiska stridskrafterna i kan tolkas i sådana perspektiv. Från svensk sida måste utvecklingen följas med stor uppmärksamhet. Det kan inte uteslutas att sådana förändringar kan påverka det nordiska området negativt. Det nordeuropeiska området skulle i ett strategiskt sammanhang kunna karaktäriseras som militärpolitiskt mjukare och geografin öppnar avsevärt större möjligheter till varierande handlingsvägar för militära framstötar. Benägenheten för politisk risktagning i ett sådant område måste bedömas som högre jämfört med , där kärnvapenförvecklingar eller militärt misslyckande utgör starkt återhållande faktorer. Slutsatserna av ett sådant synsätt innebär bl.a. ett en konflikt i mellan maktblocken mycket väl kan börja i och att den också kan få en överraskande och plötslig öppning. Överbefälhavaren varnar i FMI 2000 också för sådana plötsliga utvecklingar i vårt område. En på detta sätt beskriven relation mellan och och en bedömning av det nordeuropeiska områdets struktur förtjänar enligt vår mening en djupgående analys av den nya försvarskommittén. Är nämligen det ovan återgivna synsättet rimligt får det uppenbarligen starka återverkningar på så centrala frågor som vårt lands underrättelsesystem, totalförsvarets beredskap och rum, försvarsmaktens mobiliseringssystem och icke minst den operativa planeringen förutom, självfallet, försvarsmaktens totala styrka och förmåga. De systematiska ubåtskränkningarna utgör det allvarligaste hot vår säkerhetspolitik haft att möta . Den parlamentariska konstaterade 1983: De fortsatta och upptrappade ubåtskränkningarna utgör ett hot och en utmaning mot trovärdigheten i säkerhets- och neutralitetspolitik. Detta är allvarligt nog. Kränkningarnas omfattning, karaktär och inriktning visar emellertid att dessa och vad de representerar i form av militär planläggning och övning för olika alternativa kris- och krigsfall även måste betraktas som ett hot mot svensk säkerhet och svensk krigsavhållande förmåga. Kränkningarna har fortsatt i ungefär oförändrad omfattning och med i stort sett samma mönster och teknik som kunde konstateras 1980-1982. De kränkningar som kunnat nationalitetsbestämmas har hänförts till . En diplomatisk protest har också överlämnats efter . Regeringen skrev budgetproposition: Kränkningar av vårt lands territoriella integritet har konstaterats även . Främmande undervattenskränkningar har förekommit på vårt sjöterritorium, inklusive på inre vatten. Reaktionen på kränkningarna har utgjorts av en teknisk Mot. upprustning och utveckling av ubåtsjaktsförmågan samt vissa utrikespolitis- FÖ204 I årets budgetproposition redovisar föredragande statsrådet de ändringar som med verkan från gjorts i IKFN-förordningen. Detta har uppenbarligen inte varit tillräckligt. indikationer finns på att kränkningarna fortsätter. Regeringen förefaller ännu inte ha kommit till insikt om att det främst är genom våra egna bestämda åtgärder som kränkningarna måste bringas att upphöra. Som moderata samlingspartiet hävdat är ett skyndsamt upprättande av en andra ubåtsjaktsstyrka av avgörande betydelse för trovärdigheten i våra strävanden att värna våra gränser. I proposition 1987/88:150 bil. 8 som bl.a. behandlade frågan om förstärkning av skyddet mot främmande undervattensverksamhet anförde statsrådet att han ansåg att en grundlig genomgång borde ske av ubåtsskyddet års försvarsbeslut. När försvarsbeslutet nu tidigarelagts måste denna genomgång anpassas härtill. Någon särskild uppgift till den nya försvarskommittén i detta hänseende framgår inte av direktiven. bör uttala att denna av regeringen föreslagna genomgång bör ske . Riktlinjer för arbetet med ett nytt försvarsbeslut Eftersom budgetpropositionen inte innehåller några ställningstaganden till det militära försvaret, måste också vi avvakta med huvuddelen av våra ställningstaganden. skall ju också med förtur lägga fram förslag om t.ex. hela arméns utveckling. har genom sin säkerhetspolitik påtagit sig försvarspolitiska uppgifter i fred, i neutralitetstillstånd och i krig som ger tydliga krav på totalförsvaret i såväl kvantitativa som kvalitativa termer. Det resultat för försvaret som en förlängning av försvarsbeslut ger är från dessa utgångspunkter helt oacceptabelt. När den socialdemokratiska regeringen nu insett att försvaret glidit in i en djupgående kris, som kräver ett nytt grundligt politiskt ställningstagande, är vi självfallet beredda att medverka i en ny försvarskommitté med siktet inställt på ett tidigarelagt försvarsbeslut . måste sägas att försvarets kris är sådan att betydande resurstillskott måste ske redan nästa budgetår om inte handlingsfriheten skall gå förlorad på viktiga områden. Erfarenheten lär oss, att det inte går att bibehålla försvarets styrka som försvarets andel av BNP fortsätter att minska. Endast en utveckling som ger försvaret en andel av den ekonomiska utvecklingen i form av en årlig real anslagsökning skapar förutsättningar för att bevara försvarseffekten. Enligt vår mening visar erfarenheten, såväl som de studier som gjorts, att det krävs en anslagsutveckling som motsvarar minst en årlig real anslagsökning för att kunna modernisera det svenska försvaret i ungefär samma takt som styrkorna i vår omvärld moderniserats. Erfarenheten visar också, att försvarsplaneringen måste ges en långsiktig inriktning. Försvarsplaneringen måste kunna utgå från vissa reala ökningar för att moderniseringar i takt med omvärlden skall vara möjliga. Vi vill här ange några principiella utgångspunkter för en lösning av försvarsfrågan. Vi vill inledningsvis framhålla behovet av en sammanhållen beskrivning av de slutsatser som kan dras för del av den säkerhetspolitiska utvecklingen. Det finns ett samband mellan strategiska och säkerhetspolitiska bedömningar och de militära handlingsmöjligheter maktblocken har i det nordiska området och de konsekvenser dessa bedömningar får för totalförsvarets uppbyggnad och möjligheter att verka. Det finns ett klart samband mellan den svenska krigsorganisationens styrka och kvalitet i olika hänseenden och den operativa krigsplanläggningen. Vad som och olika geografiska områden är möjligt att operativt genomföra med en mobiliserad krigsmakt bestäms, förutom självfallet av fiendens insatser, av de förband som de operativa cheferna, militärbefälhavarna, disponerar. utveckling och kännetecknas av en successiv minskning av de kvalificerade, mångsidigt användbara förbandens antal. De operativa kraven i olika militärområden är för högt ställda i förhållande till förbandens antal, eldkraft, skydd, uthållighet och rörlighet. Denna brist går med nödvändighet ut över den övergripande trovärdigheten i försvarsmaktens krigsavhållande förmåga. års försvarsbeslut vill vi särskilt understryka vikten av att det politiska ansvaret för försvarets utveckling tar sig uttryck i en klar precisering av antal och kvalitet för de grundläggande komponenterna i krigsorganisationen och att det nödvändiga sambandet mellan ekonomiska satsningar och operativa krav ges en klarare innebörd. Luftrummens och havsområdenas särskilda betydelse i vårt närområde måste särskilt understrykas. Det är en självklarhet att ett trovärdigt invasionsförsvar måste sammansättas så att fienden tvingas till hög och mångsidig insats med många kostnadskrävande förbands- och vapensystem. Situationen i freds- och neutralitetstillstånd ger emellertid också en annan karaktär åt kraven på försvarsmakten. En helt eller delvis manifesterad oförmåga att redan i fred komma tillrätta med kränkningar av vårt territorium får återverkningar som drabbar själva kärnan i neutralitetspolitiken, nämligen vår trovärdighet. Konsekvenserna av att främmande makt i fredstid dolt skickar militära enheter till vårt land som förberedelser för en eventuell krigssituation utan att vi förmår hindra detta är oerhörda. Även om det torde vara allmänt förekommande att stormakterna militärt planerar och förbereder för olika tänkbara insatser också i vårt land, måste såväl ubåtskränkningarna som annan säkerhetshotande verksamhet i vårt land i fredstid stämma till djupaste allvar och eftertanke. Detta gäller både bedömningen av den kränkande nationens målmedvetenhet, den risktagning som präglar uppträdandet och den kraft med vilken vi måste vidtaga Mot. Det är anmärkningsvärt, att frågan om de fortsatta kränkningarna av territorium icke tas upp i direktiven till den nya försvarskommittén. Det är ett krav från vår sida, att utvecklingen av dessa blir föremål för kommitténs granskning och analys. Eftersom det i stort råder styrkebalans mellan pakterna bedöms risken vara liten för kärnvapenkrig. Kärnvapen finns redan i fredstid i vår omedelbara närhet. Om vi kan hålla oss utanför ett konventionellt krig är dock risken liten att blir indraget i kärnvapenkrig. Vårt land, som icke skyddas av någon stormakts kärnvapengarantier, löper emellertid härigenom större risk att kunna utsättas för konventionella angrepp om motståndet för angriparen ter sig svagt. Det bör understrykas att denna vår förmåga bedöms redan i fredstid. Påvisade brister i detta hänseende har enligt vår mening inneburit trovärdighetsförluster som entydigt och klart måste återtas. Det krävs därför ökade försvarsanslag . De senaste försvarsbesluten har medfört betydande försvagning av försvaret. I grunden handlar det om att vår utrikespolitiska linje skall bära. Totalförsvarets förmåga att avvisa kränkningar, motstå angrepp, skydda befolkningen och upprätthålla försörjningen måste därför förstärkas för att motsvara de krav som ställts av och regeringen. Det bör särskilt understrykas att kravet att hela landet skall kunna försvaras icke får reduceras till en fras utan militärt innehåll. Den geografiska prioritering på , östra och som anges försvarsbeslut är mot denna bakgrund olycklig och bör i fortsättningen utgå. Uppfattas den som en operativ regel kan den få synnerligen egendomliga konsekvenser för uppfattningen om våra avsikter både inom och utom landet. För den militära planeringen inom de båda stormakterna måste det vara en väsentlig faktor att veta att vägen över någon del av svenskt territorium i krig inte kommer att ligga fri vare sig för egen del eller för motsidan. Vi vill understryka betydelsen av att politiken för totalförsvaret ges en långsiktig inriktning. Det är angeläget, att den nya försvarskommittén också studerar och drar erfarenheter av totalförsvarets utveckling under . Endast genom att studera dessa decenniers erfarenheter kan en för kommande decennium konkret och klar totalförsvarspolitik läggas fast. Utgångspunkten för arbetet inför ett nytt försvarsbeslut bör vara att försvarskostnaderna får öka med i genomsnitt . I det sammanhanget bör möjligheterna prövas att gå över till sexåriga försvarsbeslutsperioder som bättre harmoniserar med nu gällande mandatperioder för . Ett försvarsbeslut bör då omfatta en period med en planerings- och krigsorganisationsinriktning också för den följande. Endast på detta sätt kan försvarspolitiken ges den långsiktighet som är en förutsättning för styrka. I direktiven till den nya försvarskommittén sägs, att regeringen kommer föreslå att separat ta ställning till ledningsorganisationen för det militära och civila försvaret. Enligt vår mening bör dessa beslut ses i samband med övriga beslut om totalförsvarets inriktning och fattas i samband med dessa. Totalförsvarets förmåga att avvisa kränkningar och motstå angrepp bygger ytterst på den allmänna försvarsviljan. Det är särskilt angeläget, att försvarsupplysning får en självklar plats i skolan, folkbildningsarbetet och inte minst i massmediernas opinionsbildande verksamhet. Politiker och myndighetsföreträdare på alla nivåer har ansvar för att försvarsfrågorna får en framträdande plats i opinionsbildningen. Informationen om våra säkerhetspolitiska villkor måste spridas till alla befolkningskategorier. Stor öppenhet mot allmänheten beträffande försvarsarbetet och fredstida incidenter stärker försvarsviljan. Förutom att granska de förslag som ÖB redovisat bör försvarskommittén självfallet ha frihet att granska andra förslag. Armén behöver 1989 få beslut om vilken krigsorganisation den skall inriktas mot fram mot . Denna inriktning som måste grundas på vår säkerhetspolitik och ur denna härleda operativa krav på arméstridskrafterna, är av ÖB angiven i en spännvidd mellan 21 och 25 brigader med tillhörande fördelningsförband, territorialförsvar och skyddsstyrkor. Det är nu inte möjligt för oss att ange var inom denna ram en rimlig balans mellan operativa krav, värnpliktssystemets hållfasthet, materiell försörjning och grundorganisationens lokalisering kan . Detta är ju vad försvarskommittén skall överväga . Enligt vår uppfattning måste dock en lösning på dessa problem innefatta ett bevarande av de landskapsregementen som producerar huvudbeståndsdelarna av infanteri- och pansarförband i brigaderna. Dessa regementen har mycket stor betydelse för försvarstankens folkliga förankring och bär upp de väsentliga delarna av frivilligförsvaret och hemvärnet. När en sådan nivå bestämts kan klargörande anvisningar lämnas vad gäller materielanskaffning och följaktligen den nuvarande osäkerheten upplösas för försvarsindustrin vad gäller armén. Värnpliktssystemet måste i allt väsentligt få en bestående lösning också . En grundutbildning av värnpliktiga är för vår del inte acceptabel. En lösning bör sökas där huvuddelen av de värnpliktiga grundutbildas för brigad- och fördelningsförband och där utbildningstidernas spännvidd mellan olika kategorier icke upplevs som orimliga. Arméns repetitionsutbildning bör så snart krigsorganisationen i full omfattning. har vi moderater föreslagit ett system som innebär att arméns krigsorganisation levandegörs för medborgarna. Överbefälhavaren lägger nu fram förslag som i hög grad tillgodoser detta. Genom att skapa fördelningsmyndigheter och brigadmyndigheter redan i fred under militärbefälhavare respektive de brigadproducerande landskapsregementena nås både tydligare och konkretare ansvarsförhållanden inom den militära Mot. 1 ledningen men också viktiga och långsiktiga samband mellan värnpliktiga, FÖ204 övriga medborgare och krigsorganisationen. Vikten av att kunna uppnå den förstärkning av luftförsvaret som den säkerhetspolitiska analysen i samband med försvarsbeslut visade på behovet av bör understrykas särskilt. Detta kräver ett fullföljande av såväl planerad anskaffning av luftvärnsrobotsystem med medellång räckvidd som ett fullständigt genomförande av JAS-systemet. Den osäkerhet om JAS-systemets framtid som framkallats av uttalanden från måste snabbt undanröjas och systemet inriktas mot att börja förbandsläggas 1992-1993. En tvåsits JAS (JAS39B) bör utvecklas och inriktning ske mot en vidareutveckling av flygplanet (JAS39C). Utvecklingen av en svensk radarjaktrobot med de mycket höga kostnader som är förknippade härmed måste värderas mot att klara JAS-systemet. Detta kommer att kräva relativt stora medelsbelopp . En möjlighet att åstadkomma detta är att pröva om köp av en utländsk radarjaktrobot skulle kunna frigöra belopp som kan möjliggöra utveckling av JAS39B och inriktning mot JAS39C. Detta alternativ bör omsorgsfullt prövas. Marinens ekonomiska ramar är överintecknade och utan ytterligare medel måste drastiska reduktioner göras. Vi moderater står naturligtvis fast vid vårt krav på en andra ubåtsskyddsstyrka. Vilken typ av ytstridsfartyg som är lämplig måste snabbt prövas. Styrkan behövs snabbt. Icke förutsedda prisökningar har efter försvarsbeslutet redovisats i vissa system. Ubåt 90 fördyrats i sådan grad att den högt prioriterade tidigareläggningen inte kan genomföras. Detta ökar de redan allvarliga följderna för av försvarsbeslutet i fråga om kapacitetsuppehållande och sysselsättning. De av moderata samlingspartiet föreslagna två kustkorvetterna och ytterligare en ubåt hade kunnat lösa dessa problem. Ubåtskränkningarna har behandlats ovan som ett mycket allvarligt hot mot . Att materiellt och personellt förstärka förmågan att bekämpa kränkande ubåtar är för marinen den viktigaste omedelbara uppgiften. avslog kravet på ytterligare beställningar av kustkorvetter. Ett provfartyg, typ ytattackfartyg, bör beställas så snart tekniskt underlag föreligger. Angelägenheten av att beställa ytterligare en ubåt typ Ubåt 90 eller att ta fram ett provfartyg för ett nytt ytattackfartyg kvarstår. Det är av stor vikt att uppsättandet av de planerade amfibiebataljonerna inom kustartilleriet kan ske enligt gjord planering. Utrymme måste också finnas för dels modernisering av lätta kustbatterier, dels förnyelse av de viktiga tunga batterier som eftersattes i samband med den dramatiska nedskärningen av antalet kanonbatterier, typ 12/70. Sorn redan framhållits blir konsekvenserna för det civila totalförsvaret av en inriktning av det militära försvaret enligt nuvarande ekonomi dramatiska. En inriktning av det militära försvaret som från början vid invasion måste gå ut på en strid över stora ytor medför drastiska omplanläggningar för snart sagt alla funktioner inom det civila totalförsvaret. Också konsekvenserna för vår långsiktiga uthållighet blir fundamentalt förändrade. .Det är omöjligt att nu värdera och ta ställning till dessa frågor, endast konstatera att det ömsesidiga beroendet mellan det militära försvarets inriktning och förmåga och det civila totalförsvaret nu ställts i blixtbelysning. Det är för oss moderater naturligtvis omöjligt att acceptera dessa långtgående konsekvenser för det civila samhället av det militära försvarets oförmåga att freda landet. Enligt vår uppfattning behövs en mer nyanserad syn på olika konfliktförlopp än den som lades fast av försvarskommitté. Att efterlysa enhetliga normer för försvaret i dess helhet är att bortse från det faktum att olika delar av totalförsvaret delvis har att möta olika konfliktsituationer. Medan det militära försvaret har att möta en krigssituation i som måhända blir av begränsad varaktighet kan delar av det ekonomiska försvaret ställas inför uppgiften att möta ett mycket långt globalt kris- och krigsförlopp i vilket militära konflikter i olika regioner ingår. Sambandet mellan det militära och det civila försvaret bör belysas i den nya försvarskommittén. Det gäller bl.a. luftbevaknings- och luftförsvarssystemets betydelse samt sambandet mellan olika försvarsoperativa principer och de påfrestningar civilbefolkningen kommer att utsättas för. Konsekvenserna för befolkning och samhälle av försvarsoperativa principer som i realiteten förutsätter att delar av landet icke försvaras på samma sätt som bör redovisas. försvarsbeslut innebar att anslagen till det civila totalförsvaret minskade dels genom en hårdare prioritering och delvis annan inriktning av skyddsrumsbyggandet, dels genom förändrade ambitioner inom det ekonomiska försvaret. Försvarsbeslutets inriktning vad gäller skyddsrumsbyggandet är enligt vår mening i huvudsak välavvägd. Skyddsrumsbyggandet inom de prioriterade orterna och områdena får emellertid inte eftersättas och vi anförde i samband med försvarsbeslutet att, sedan översyn av de regionala mål- och riskanalyserna genomförts, en ny prövning av medelstilldelning skulle kunna ske. Redan nu kan konstateras att de ekonomiska resurserna är otillräckliga om försvarsbeslutets intentioner i fråga om skyddsrumsbyggande skall kunna genomföras. Ytterligare medel bör därför tillföras. Försvarsministern hänvisar i årets budgetproposition i allt väsentligt till vad som har anförts försvarsbeslut och fjolårets budgetproposition. Bl.a. nämns den förändring i fråga om synen på krisers och krigs varaktighet och karaktär som försvarsbeslutet innebär. Moderata samlingspartiet har i skilda sammanhang framfört sin kritik mot dessa nya planeringsförutsättningar. ÖCB har i sin anslagsframställning anmält att det behövs ytterligare för att nå målen enligt försvarsbeslut. Det bör observeras att ÖCB framhåller att detta resurstillskott endast avser det s.k. neutralitets-/krigsskedet. Om behoven avseende det s.k. förkrigsskedet skall tillgodoses behövs ytterligare pengar. På sidan 15 i propositionen säger försvarsministern att försvarsbeslutets inriktning och ekonomiska prioriteringar bör ligga fast varför det inte är möjligt att förorda den resursförstärkning som ÖCB föreslår. Detta får bl.a. följande konsekvenser. - Behoven av samband och signalskydd inom det civila försvaret kan inte tillgodoses. Av ÖCB föreslagen ADB-säkerhetsbyrå och föreslagna ADB-säkerhetsråd inrättas inte. Skyddsrumsbristerna och bristerna i fråga om räddningsmateriel kvarstår och förvärras i vissa avseenden. - Försörjningsberedskapen inför ett neutralitets- eller krigsfall om några månaders varaktighet kan endast tillgodoses till . Bristen gäller bl.a. proteinfodermedel, elektronikkomponenter och vissa kemikalier. Försvarsministern beräknar den ekonomiska ramen för totalförsvarets civila del /90 till 1.779,enligt en uppställning på sidan 16. Moderata samlingspartiet anser att ramen borde ha räknats upp med som avser kompensation för underutnyttjande av ramen under /88. Sådan kompensation för underutnyttjande tillämpas för det militära försvaret. På sidan 17 (ff) redovisas den ekonomiska ramens fördelning på anslag. En jämförelse med den av ÖCB föreslagna fördelningen visar följande väsentligare avvikelser. - Civilbefälhavarnas anslag minskar med . - ADB-säkerhetsbyrå och ADB-säkerhetsråd inrättas inte vid ÖCB. - Bidrag till frivilligorganisationerna minskar med . Medel till beredskapslagring och industriella åtgärder minskar med . - Medel till drift av beredskapslager ökar med . Moderata samlingspartiet anser att minskningarna på CB-kanslierna, frivilligorganisationerna och beredskapslagren samt industriella åtgärder inte kan godtas. Vidare bör ADB säkerhetsbyrån och ADB säkerhetsrådet enligt vår uppfattning nu kunna inrättas. Mot bakgrund av bl.a. uttalandena försvarsbeslut om informationens betydelse för att skapa beredskapshänsyn i samhällsutvecklingen bör ÖCB också tillföras ytterligare medel för denna informationsverksamhet. Liksom försvarsministern anser vi att hela organisationen för räddningstjänsten i krig skall kunna verka direkt efter en mobilisering. ledningsorgan och insatsstyrkor måste kunna träda i funktion redan i ett förbekämpningsskede, som kan komma att påbörjas redan efter mycket kort förvarning.