mot · GC02Jo239 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo239 av m.fl. (c) Jordbrukets framtid Det svenska jordbruket har en stor livskraft som måste tas tillvara. En rätt utformad jordbrukspolitik ger flera fördelar sett mot vår omvärld. Jordbruket får inte presenteras som en krisbransch med enbart svårlösta problem. Här finns möjligheter som vi sammantaget måste haen förmåga att lyfta fram. Det är mycket angeläget att vi nu diskuterar hur vi lägger fast en långsiktig strategi för det svenska jordbruket. Jordbruket är en av våra basnäringar som måste fungera för att Hela skall leva. Jordbruket påverkas mer än någon annan näring av de storskaliga miljöförändringarna. Ett specialiserat och intensivt jordbruk skapar även en del miljöproblem. Dessa båda förhållanden måste åtgärdas av samhället och näringen gemensamt. I denna motion föreslår följande för den kommande utvecklingen inom jordbruksnäringen: - producera livsmedel av hög kvalitet - producera råvaror till industrisektorn - bevara all brukningsvärd . - föra en långsiktig jordbrukspolitik som skapar förutsättningar så att en rimlig företagsekonomisk lönsamhet inom jordbruket uppnås - ta sitt delansvar för överskottsarealen - ta sitt delansvar för omställning av produktionen. Jordbrukspolitiken utreds av en parlamentarisk arbetsgrupp med sikte på ett nytt jordbrukspolitiskt beslut . Vi anser det inte i detta sammanhang meningsfullt att i motionen ta upp ett långtgående resonemang om detaljerna i en framtida jordbrukspolitik. Istället begränsar vi oss till att ange vissa riktlinjer för det fortsatta arbetet med jordbrukspolitiken i stort, i överensstämmelse med den motion vi avgav med anledning av regeringens proposition 1988/89:47. Behovet av förnybara miljövänliga naturresurser och det omfattande kravet på en levande landsbygd är några av de kriterier som måste ligga till grund för utformningen av den framtida jordbrukspolitiken. Det är därför förvånande och enligt vår uppfattning rent felaktigt att som regeringen göra bedömningen att marken som produktionsfaktor saknar alternativ använd ning och att det används för mycket kapital och arbete inom jordbruket. Slutsatserna man kan dra av andra beslut tagna av om miljö, hälsa och regional balans talar för raka motsatsen. Dagens miljösituation i världen med storskalig miljöförstörelse genom försurning, förgiftning och klimatförändringar kan leda till att det ekologiska systemets produktionsförmåga kommer att avsevärt nedsättas. Det är därför vår uppfattning att jordbrukspolitiken och beredskapsmålet måste utformas så att man tar hänsyn till en förändrad miljö- och naturresurssituation. De konsumentpolitiska målen som uppställs bör enligt vår mening kompletteras med ett folkhälsomål. Därigenom skulle det bli lättare att utforma kvalitetskriterier och även gå in på huruvida livsmedelsproduktionen motsvarar de produkter som ingår i en riktig kost. Inkomstmålet bör enligt vår mening omformuleras så att det skapas förutsättningar för en rimlig företagsekonomisk lönsamhet i jordbruket. vill vi framhålla att en viktig princip för den nationella jordbruksprispolitiken, som inom en överskådlig framtid kommer att behövas, skall vara att jordbrukarens inkomster erhålls som ersättning för producerade varor - inte som ersättning för icke-produktion". Regeringens kritik mot den negativa påverkan som jordbrukssektorn skulle ha på samhällsekonomin anser vi felaktig. Produktivitetstillväxten inom denna sektor har varit hög, i de flesta fall högre än i industrin. Genom ett effektivare utnyttjande av lediga resurser i jordbruket, genom s.k. alternativ produktion av råvara till energi- och industrisektorerna skulle det vara möjligt att utnyttja den höga produktiviteten, förbättra producenternas ekonomi, minska miljöpåverkan och närma sig målet om att Hela skall leva. Regeringen talar om ett mindre intensivt och resurssnålt jordbruk. I detta resonemang bortses ifrån att marken som naturresurs kan vara i högsta grad begränsad. Rätt utvecklad odlingsteknik möjliggör ett miljövänligt och högproduktivt jordbruk. Genom att förbättra odlingssystem och odlingsmetoder kan även jordbruket ta tillvara det kvävenedfall från luften som kommer från andra verksamheter, som lätt tvättas ut" och blir till ett miljöproblem. Det är även angeläget att göra det möjligt för alternativa odlingsmetoder att utvecklas och öka i omfattning. Avregleringen av gränsskydd för jordbruksprodukter är en fråga som inte bara berör . Det krävs en ömsesidig avreglering i världen för att inga nya snedfördelningar skall uppstå på den nationella och internationella marknaden. Det krävs även en bättre marknadskontakt i prissystemet än vad som föreligger. Därför måste t ex spannmålsprisregleringen ersättas med ett system, med avtal eller kontrakt, så att det inte blir möjligt att producera en obegränsad volym till ett fast pris. anser att denna uppgift bör anses ligga i det uppdrag som regeringen gett den parlamentariska arbetsgrupp som behandlar jordbruket. Det har rått stor enighet om detta mål beslut, nämligen att trygga vår livsmedelsförsörjning såväl i fred som under avspärrning och krig. Regeringen har tillsatt en ny försvarsutredning i syfte att tidigarelägga försvarspolitiska beslut. Med denna åtgärd torde även regeringen ha visat att antagandena som låg till grund försvarspolitiska beslut var bristfälliga. Vi anser att försvarsbeslut ej kan ligga till grund för beredskapsmålets utformning. Däremot delar vi uppfattningen att en mera omfattande utredning måste ligga till grund för beredskapsplaneringen och att den regionala försörjningsförmågan bör ägnas en ökad uppmärksamhet. Vi vill särskilt fästa uppmärksamhet på en annan och ny aspekt på beredskapsmålet. har så kallade fredskriser inträffat för olika varuområden som till exempel olja, socker och koppar. Dagens miljösituation i världen, med omfattande miljöförstörelse genom försurning, förgiftning och klimatpåverkan, kan snabbt leda till att ekosystemets långsiktigt uthålliga produktionsförmåga inte kan upprätthållas. Det finns vetenskapsmän som anser att de senaste årens sämre skörderesultat kan ha ett samband med detta förhållande. Även om så inte skulle vara fallet vet vi att då innevarande skördeår gått till ända världens lager av spannmål sannolikt reducerats till en nivå som FAO anser nödvändig som buffertlager. Vi vill därför framhålla att ett framtida beredskapsmål även bör innefatta en beredskap med hänsyn till en förändrad miljö- och naturresurssituation. Livsmedel av hög kvalitet till rimliga priser skall vara målet för livsmedelspolitiken. Livsmedelspolitiken skall, enligt regeringen, mera ensidigt syfta till att ge konsumenterna livsmedel till lägre priser . Då råvarukostnaderna endast svarar för en mycket liten del av livsmedlens slutpris kan inte särskilt mycket åstadkommas genom ett sänkt pris till producenten. Det gäller att åstadkomma ett system som gör att så mycket som möjligt av priset når producenterna och inte spills i regleringssystemet. I såväl förädlings- som grossistleden finns en betydande koncentration. Dessa förhållanden kan medverka till att priserna inte alltid begränsas så långt som möjligt. Oavsett jordbrukets prisregleringssystem är det angeläget att studera om förädlings- och partihandelsledens dominans över detaljhandeln leder till konkurrensbegränsningar och därmed till för höga livsmedelspriser. Ett sätt att uppnå ett rimligare livsmedelspris är att sänka momsen på mat, som utgör ca en femtedel av det totala priset. Vi har i skattepolitiska sammanhang framfört detta förslag, men det bör beaktas även under denna rubrik. Vi anser att konsumentmålet bör kompletteras med ett folkhälsomål. Därigenom skulle det bli lättare att utforma kvalitetskriterier och även gå in på huruvida livsmedelsproduktionen motsvarar de produkter som ingår i en riktig kost. I samband med en ökad internationell integration och en ökad frihandel med livsmedel, framstår livsmedelskontrollen av import som allt mer angelägen. Svenska livsmedel håller en mycket hög kvalitet i en internationell jämförelse. Detta beror dels på att vi har klimatiska förutsättningar för produktion med mindre kemikalier än i varmare länder, dels på att vi ålagt oss mer restriktioner för kemikalier och mediciner än många importländer. Det är därför ett angeläget konsumentintresse att livsmedel som producerats på ett i förbjudet sätt inte får importeras. Detta område avhandlas utförligare i samband med motion i anledning av proposition angående livsmedelspolitik som har aviserats av regeringen att framläggas för . Ett familjejordbruk har definierats som en brukningsenhet av en storlek och med en produktion som var stor nog att kunna försörja en familj. Inkomsten för familjen skulle vara lika hög som jämförbara gruppers. Det finns svårigheter att på ett lämpligt sätt bedöma mot vilka grupper och på vilket sätt jordbrukarnas standardjämförelse skall göras. Rationalisering och försämrad lönsamhet i jordbruket har lett till att många företag inte kan försörja en familj. Två av tre lantbrukarfamiljer får sin huvudsakliga försörjning från arbetsinsatser utanför företaget. Många lantbrukarfamiljer har trots dubbelarbete ofta ekonomiska problem, särskilt om företaget är nystartat. Skuldbelastningen är stor. En stor del av bruttointäkterna går till att betala räntor och amorteringar. Samhällets inkomstpolitiska mål för jordbrukare är en hägring för de flesta unga bönder. Vi har en heterogen jordbrukarkår som har det gemensamt att det är fråga om företagare. Så länge jordbruksnäringen på något sätt är reglerad, och det lär den förbli , måste emellertid ett inkomsteller lönsamhetsmål uppställas. Den formulering vi förordar är en rimlig företagsekonomisk lönsamhet. Det innebär att jordbrukaren vid normal effektivitet har rätt att kräva såväl en rimlig långsiktig förräntning på det investerade kapitalet, som en rimlig ersättning för det arbete som utförs, För att en näring ska kunna fungera väl måste det finnas utrymme för utveckling och expansion. Regeringen bortser ifrån sådana möjligheter, detta avspeglas också i budgetpropositionen. Istället antyds att volymen i jordbruket skall minskas både vad avser arbete, kapital och areal. Jordbrukets omfattning i en viss del av landet har naturligtvis betydelse för regionens överlevnadsmöjlighet. Av detta skäl har denna fråga aktualiserats redan ovan. Det är av stort värde om olika regionalpolitiska insatser kan samordnas. Därför skulle det te sig fördelaktigt om det regionalpolitiska stöd som jordbruket kan behöva, kan ingå i en samlad regionalpolitik. Jordbrukspolitiken måste syfta till att bevara både jordbruket på slättbygderna och jordbruket i skogs- och mellanbygderna. skapas till ny produktion framför allt på slättbygden. Detta kan ske genom att man finner nya grödor för denna del av näringen. Enligt riksdagsbeslut skall produktionen i norra hållas intakt. Enligt tillgänglig statistik visar dock denna del på en produktionsminskning och nedläggningar av jordbruk. Vi återkommer med förslag om åtgärder som vi anser behövs för Norrlandsjordbruket i samband med regeringens proposition om prisregleringar senare detta år. Jordbruket måste ges tid för en anpassning till nya produktionsförhållanden. Nedläggning av och av jordbruksföretag är ingen lösning på dagens problem. Tvärtom omöjliggörs därigenom en utveckling av landsbygden. Det ligger inte i samhällets intressen att tvinga fram en ytterligare storleksrationalisering inom näringen. Ett småskaligt jordbruk med varierad produktion i hela landet är nödvändigt för att trygga livsmedelsförsörjningen även i tider av avspärrning och kris och för att möjliggöra en framtida ökning av biomassaproduktionen. Det råder stor politisk enighet om att jorbrukets miljöproblem måste åtgärdas. Därför skall kemikalieanvändningen minimeras och läckaget av växtnäring reduceras till en nivå som naturen tål. De åtgärder som redan beslutat om, nämligen avgifter på handelsgödsel och bekämpningsmedel, regler för stallgödselhantering och större andel bevuxen mark, är led i detta arbete. Som vi ovan nämnt skall användningen av kemikalier och handelsgödsel belastas med miljöavgifter. Dessa avgifter skall enligt vår mening användas till miljöförbättrande åtgärder inom jordbruket. Exempel på detta är utveckling av ny teknik, omställningsstöd för nya grödor, alternativ odling och ett stöd för avsättning av nya produkter. Regeringen talar om ett mindre intensivt och resurssnålt jordbruk. I detta resonemang bortses ifrån att marken som naturresurs kan vara i högsta grad begränsad. Rätt utvecklad odlingsteknik möjliggör ett miljövänligt och högproduktivt jordbruk. Genom att förbättra odlingssystem och odlingsmetoder kan jordbruket även ta tillvara det kvävenedfall som lätt tvättas ut och blir ett miljöproblem. Vi har i anledning av propositionen 1987/88:128 om miljöförbättrande åtgärder i jordbruket lagt fram förslag om hur lagringskapaciteten för stallgödsel skall förbättras. Vi finner att det förslag som då antogs av ej är tillräckligt för att minska problemen med näringsämnesläckage från gödselanläggningarna. Vi föreslår därför att det bidrag som skail utgå till nyinvesteringar i gödselanläggningar skall gälla alla jordbruksföretag med mer än 10 djurenheter och utgå av investeringskostnaden, dock högst med . Vi framförde i samma motion förslag om förstärkningar på för teknikutveckling och försöksverksamhet för miljöförbättrande åtgärder inom jordbruksnäringen. Vi anser att bör besluta att anslå utöver regeringens förslag för miljöförbättrande åtgärder inom jordbruket, under B10, prop. 88/89:100, bilaga 11. Det är angeläget att göra det möjligt för alternativa odlingsmetoder att utvecklas och öka i omfattning. Kunskapen inom den alternativa odlingen utan kemikalier och handelsgödsel - kan också komma till nytta inom en anpassad konventionell odling. Det är angeläget att forskning och utveckling inom detta område får ökat stöd från samhället. anser att en professur i alternativ odling inrättas vid . Det svenska odlingslandskapet är ett kulturarv som har ett värde i sig. Det är därför viktigt att jordbrukspolitiken medverkar till att odlingslandskapet så långt möjligt bevaras. Ett stöd endast för att hålla marken öppen skulle dock vara ett slöseri med resurser. Därför skall odlingsjorden och odlingslandskapet nyttjas för produktion av värdefulla råvaror och därigenom hållas i hävd. Vi hänvisar till vad vi anfört i vår miljömotion om anslag till hagmarksersättning och NOLA-bidrag. Jordbruket är en väsentlig kraft i miljöarbetet och kan medverka till att lösa miljöproblem på andra håll i samhället. Sålunda kan jordbruket producera råvaror som är förnybara och miljövänliga för att ersätta miljöskadliga och ändliga råvaror som t ex kol, olja och uran. Dessa nya råvaror har ett stort intresse i energi- och transportsektorn, för massaproduktion och i den kemiska industrin. Det är angeläget att regering och riksdag kommer till beslut avseende de ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken som skulle göra dessa miljövänliga jordbruksråvaror mer ekonomiskt konkurrenskraftiga. Enligt vår uppfattning finns goda förutsättningar att ställa om jordbruket så att hela produktionskapaciteten kommer till nytta. Med nuvarande produktionsinriktning finns emellertid fortfarande en s k överskottsareal. Det ekonomiska ansvaret för denna måste ännu någon tid delas mellan jordbruksnäringen och samhället. En rimlig fördelning av detta är att samhället påtar sig huvudansvaret så länge en omställning ej har skett. Fördelningen mellan näringen och samhället skall vara för jordbruket och för samhället. bör därför besluta att samhällets delansvar för den så kallade överskottsarealen skall uppgå till . Samhället har ett ansvar för den omställning inom jordbruket som kommer att bli nödvändig. anser att bör avsättas under /90 som omställningsstöd till alternativ produktion inom jordbruket, inom ramen för samhällets delansvar för överskottsarealens kostnader. Stödet bör utgå i proportion till omställd areal. Regeringen klagar över en negativ påverkan på samhällsekonomin från jordbrukssektorn. Vi delar inte denna uppfattning. Jordbruket i har haft en mycket hög produktivitetstillväxt , i de flesta fall långt högre än industrin. Ett mål för jordbrukspolitiken skall enligt vår mening vara att skapa förutsättningar för ett jordbruk i hela landet. Genom att utnyttja lediga resurser i jordbruket för s.k. alternativ produktion av råvara till energi- och industrisektorerna, skulle det vara möjligt att utnyttja den höga produktiviteten, förbättra jordbrukarnas ekonomi och närma sig målet - Flela skall leva. Vi vill här dessutom understryka det krav vi tidigare framfört - att god miljö skall vara ett centralt mål i den ekonomiska politiken. På samma sätt är det angeläget att för framtiden bevara och förkovra produktionsförmågan i ekosystemet - i detta fall den del som utgöres av åkerjord. Bevarade ekologiska produktionsresurser är den bästa garantin för en positiv och varaktig tillväxt i ekonomin. Internationell utveckling - avreglering De stora överskott av livsmedel som uppstått på världsmarknaden , särskilt efter 1985, har aktualiserat frågan om en reform av jordbruksprissystemen i i-länderna. Frågan har utretts inom och är föremål för förhandlingar inom . Avreglering av gränsskyddet för jordbruksprodukter är dock inte en fråga för ensamt. Det krävs en ömsesidig avreglering i världen för att inte en ny snedfördelning skall uppstå på de nationella och internationella marknaderna. En sådan avreglering skulle leda till att världsmarknadspriserna steg till en mera rimlig nivå, sannolikt i höjd med produktionskostnaden i det priseffektivaste landet. Även i ett sådant läge skulle svenskt jordbruk ha goda förutsättningar att hävda sig. Många livsmedel är färskvaror och marknaden är ofta regionaliserad. har svårt att konkurrera med lättransporterade bulkvaror, exempelvis spannmål, medan specialiserade produkter av hög kvalitet har bättre förutsättningar. Det är viktigt att hålla isär avregleringsdebatten och frågan om EGanpassning. EG är nämligen till sin karaktär en tullunion som f n har ett högt gränsskydd och högt jordbruksstöd. Inriktningen av den framtida jordbrukspolitiken Vi anser att en viktig princip för den nationella jordbruksprispolitiken, som inom överskådlig tid ändå kommer att behövas, skall vara att jordbrukarnas inkomster erhålls som ersättning för producerade varor - inte som ersättning för icke-produktion. Detta skulle nämligen snabbt leda till ett dåligt resursutnyttjande av såväl arbete som mark och till omotiverade förmögenhetsförskjutningar. Det krävs emellertid en bättre marknadskontakt i prissystemet än vad som föreligger. Därför är det ganska naturligt att spannmålsprisregleringen ändras så att det inte blir möjligt att producera obegränsad volym till fast pris. Istället skulle ett system med kontrakt eller avtal kunna övervägas, där större hänsyn tas till olika kvalitet vid prissättningen. Det bör emellertid föreligga en öppen och obegränsad produktionsmöjlighet på något område. På energi- och industriråvaruområdet är de totala volymerna så stora att detta skulle vara möjligt. Problemet är att betalningskraften är svag. Som tidigare påpekats kan detta snabbt komma att ändras både genom marknadsförändringar och genom politiska beslut. Om prissystemet ändras så att marknaden uppnår en bättre balans begränsas exportförlusterna och det blir möjligt att betala bättre för rätt volym av rätt kvalitet. Den s.k. överskottsareal som därvid uppstår kan då utnyttjas för marginalproduktion med marginalkostnader, och det blir möjligt att konkurrera på andra marknader till lägre priser än . Det är i detta sammanhang som våra förslag om samhällets ansvar under en övergångstid kommer in. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att all brukningvärd skall bevaras, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beredskapsmålet för livsmedelsproduktionen,1] 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om konsumentmålet, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av ett folkhälsomål, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inkomstmålet för jordbrukare, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de regionalpolitiska målen, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om miljömålet för jordbruket, 7. att beslutar att anslå . utöver regeringens anslag till miljöförbättrande åtgärderinom jordbruket, B10, bilaga 11, prop 88/89:100, 8. att beslutar att anslå . för inrättande av en professur i alternativ odling vid SLU, 9. att beslutar att samhällets delkostnadsansvar för överskottsarealen skall vara , 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av samhällets delansvar för överskottsarealens kostnader, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om samhällsekonomiskt mål, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av den framtida jordbrukspolitiken. Per-O la () ' 1988/89:Fö505