mot · GC02K226 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89 :K226 av m. fl. (c) Relationen statkyrka Den svenska folkkyrkan vilar på en månghundraårig religiös, kulturell och historisk tradition i vårt land. Den uppslutning som finns kring - endast en ringa del av medborgarna har utnyttjat möjligheten till utträde - vittnar om att den omfattas av stort intresse. Att skall förbli en öppen folkkyrka inom ramen för ett bevarat samband mellan kyrkan och staten har också fått stor uppslutning - senast i en av genomförd enkät. Av de församlingar som svarat på enkäten stöder ett bevarat samband, det vill säga den linje som företräder. Lika entydiga har svaren varit vid många tidigare tillfällen , oavsett om det gällt remissvar på offentliga utredningar eller opinionsmätningar. Den demokratiskt underbyggda majoritetsuppfattningen angående ställning i vårt land har alltså vid upprepade tillfällen kommit till uttryck. Folkkyrkan spelar en central roll i många människors religiösa liv. De kyrkliga handlingarna dop, bröllop och begravning utnyttjas av det stora flertalet. Den öppenhet som folkkyrkan visar mot alla som söker sig till den är högt skattad. I samband med beslut om den organisation på lokal- och stiftsplan fastslogs bl.a. följande grundläggande principer: - Teologiskt finns församlingens centrum i gudstjänsten och det församlingsliv i övrigt som präglas av ordets förkunnelse och sakramentens förvaltning. - Den territoriella församlingen är den grundläggande enheten i . Folkkyrkan i dess nuvarande utformning har inte - som det ibland hävdas utgjort något hinder för religionsfriheten, som för övrigt är garanterad i vår grundlag. De fria samfunden arbetar ofta i nära samverkan med . Exempel på detta är den nya psalmboken, RIA-verksamheten (arbete för socialt utslagna), som bedrivs på många håll i landet och i de ekumeniska u-landssatsningarna. Många medlemmar i frikyrkosamfunden har också medlemskap i . Det formella sambandet mellan kyrkan och staten är alltså inget hinder för ekumenisk samverkan. har också aktivt medverkat till att frikyrkorna åtnjuter samhällets stöd. Inte heller för invandrargrupper, som bekänner sig till andra trosuppfatt- Mot. ningar eller tillhör andra kristna kyrkor, har folkkyrkan utgjort något hinder. Tvärtom har det ofta visat sig att invandrare och flyktingar fått ett aktivt stöd från människor verksamma i folkkyrkan. biträder också att de nya invandrarkyrkorna erhåller samhällets stöd genom statsbidrag. Inom anser vi att det är av stort värde att den svenska folkkyrkan kan bevaras och vidareutvecklas. Vi anser att detta skall ske inom ramen för den samverkan som finns mellan kyrka och stat. Ett brytande av dessa band skulle utsätta kyrkan för stora påfrestningar och allvarligt kunna skada förutsättningarna för religiös verksamhet bland breda folkgrupper i hela vårt land, utan att några fördelar skulle vinnas. Risken är att den nuvarande generösa och av allmänheten så uppskattade öppenheten snävas in. Kyrkan skulle då inte vara en kyrka dit alla skulle vara välkomna och där alla kan känna sig hemma, utan en kyrka för ett mindretal. Folkkyrkokaraktären skulle därmed försvinna. Det finns alltid krafter som vill driva frågan om avgörande förändringar i relationerna mellan staten och kyrkan. I har och kommunisterna i motioner krävt att kyrkan skall skiljas från staten. Moderata samlingspartiet har efter sin senaste partistämma och i fjolårets valmanifest sagt att kyrkan frigörs från staten. Socialdemokraterna har den principiella uppfattningen att kyrka och stat skall skiljas, men har inte drivit denna fråga till ett avgörande i . Det skulle mot denna bakgrund kunna finnas en majoritet i för avgörande förändringar av folkkyrkosystemet. Aktuella opinionsundersökningar visar emellertid att detta inte motsvaras av en majoritet av svenska folket. Där finns ett stöd för den öppna folkkyrkan - ett stöd som dessutom ökat . En för hela folket så stor och avgörande fråga som förändrade villkor för den svenska folkkyrkan bör enligt vår bestämda mening inte avgöras utan att medborgarna direkt tillfrågats om sin åsikt. Det bör skapas garantier för att så sker. Vi föreslår därför, att redan nu tar ett beslut om att inga grundläggande förändringar i det nuvarande folkkyrkosystemet får genomföras utan att medborgarna i en folkomröstning ges möjlighet att ta ställning. Ytterligare en princip som slogs fast vid det ovan nämnda riksdagsbeslutet om kyrkans lokala organisation var: - Den dubbla ansvarslinjen av prästerlig ämbetsförvaltning och folkligt förankrad självstyrelse genomförs nu på samtliga nivåer inom . De olika formerna för medverkan av lekmän i det kyrkliga arbetet och i gudstjänstlivet som finns i folkkyrkan uppfattas allmänt som en stor 6 tillgång i kyrkan. Detta är en viktig förutsättning för bredden och öppenhe- Mot. 1988/89 ten i den kyrkliga verksamheten. De band som finns mellan kyrkan och samhället har givit kyrkan en demokratisk förankring som positivt påverkat kunskapen om och förståelsen för de kyrkliga frågorna. Dessa band har inte varit något hinder för predikstolens frihet eller för den fria förkunnelsen inom ramen för den ställning som ett evangeliskt lutherskt trossamfund. Inom den öppna folkkyrkan har olika uppfattningar i religiösa frågor kunnat göra sig gällande utan att detta rubbat den grundläggande gemenskapen. Ett brytande av sambanden mellan kyrka och stat och ett upphävande av lagstiftningen om församlingarna skulle i ett slag ta bort garantin för den demokratiska uppbyggnaden och lekmännens möjlighet till inflytande. Detta utgör ytterligare ett skäl att bibehålla sambandet mellan kyrka och stat. anser att skall ha fortsatt ansvar för folkbokföringen. Folkbokföringspersonalen har hög kompetens, det nuvarande systemet är decentraliserat, ger arbetstillfällen också i sysselsättningssvaga områden och är därmed mindre sårbart. Allmänheten garanteras en god service i folkbokföringsfrågor. Frågor av fiskal karaktär bör däremot flyttas över till exempelvis lokala skattemyndigheten. Socialdemokraterna har i fått stöd av och kommunisterna för ett principbeslut om annat huvudmannaskap för folkbokföringen. Beslutet togs mot kyrkomötets uttalande och utan att ha föregåtts av ett ordentligt beredningsarbete. Genom beslutet drar staten på sig kostnader som framöver kan beräknas uppgå till 250 milj. kr. Servicen försämras genom att folkbokföringen överflyttas från 1 500 pastorsexpeditioner till ett par hundra skattemyndigheter eller försäkringskassekontor. som skall leva genomförs, förbereds borttagande av cirka 1 500 arbetstillfällen som är spridda över hela landet. kommer ett stort och kostnadskrävande dubbelarbete att ske genom att måste ha en egen kyrkobokföring. Genom den beslutade reformen om kyrkans lokala organisation har resurserna för kyrkans administration på pastoratsplanet stärkts. Förutsättningar finns för ökat datastöd i folkbokföringen antingen i enskilda pastorat eller för flera pastorat tillsammans genom reglerna om partiella pastoratssamfälligheter. bör .därför med ändring av tidigare beslut uttala att skall bibehålla huvudmannaskapet för folkbokföringen. Statsbidrag till kyrkofonden m.m. Den ekonomiska utjämning som sker via kyrkofonden är en viktig ekonomisk garanti för kyrkans verksamhet även i ekonomiskt svaga kyrkokommuner. slår vakt om en öppen folkkyrka, verksam i hela landet och har därför inte accepterat de försämringar som beslutats av . Socialdemokraterna har efter 1982 urholkat det 7 ekonomiska stödet till - ett förhållande som också kyrkomö- Mot. tet vid ett flertal tillfällen påpekat. Inledningsvis utgick statsbidrag till K226 kyrkofonden för skatteutjämning, vilket successivt dragits ned och helt Genom borttagandet av skatteunderlaget från juridiska personer förlorade intäkter på i 1982 Slopandet av garantibeskattningen drabbar också kyrkan Sammantaget har förlorat stora belopp i form av bortfallande statsbidrag och motsvarande. Kyrkomötet har uttalat sig för att statsbidrag skall utgå till kyrkofonden. Statsbidragen till kyrkofonden har tidigare också stått i en viss relation till statsbidragen till de fria samfunden. Så bör det vara även i fortsättningen. För att församlingarna, som utgör grunden och det viktigaste ledet inom , inte skall behöva avstå medel till den centrala verksamheten, föreslår vi att statsbidraget till kyrkofonden ökas med . beslutade under förra om vissa förändringar i finansieringen av kyrkofonden. Den av regeringen då föreslagna beräkningsgrunden för den särskilda kyrkoavgiften utgjorde ett dråpslag mot kyrkans egendomsförvaltning. I synnerhet gällde detta landsbygdspastoraten. På en punkt vidtog ändringar i regeringens förslag och det gällde just den särskilda kyrkoavgiften. Om så inte skett hade vissa pastorat brandskattats på kapital och kapitalavkastning. föreslog en annan lösning av kyrkofondens finansiering genom en höjning av den allmänna kyrkoavgiften. Den beslutade formen för finansiering av kyrkofondens kostnader kan emellertid inte vara den slutliga lösningen. En översyn av reglerna för uttaget av den särskilda kyrkoavgiften måste ske och förslag till förändringar redovisas . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att som sin mening uttala att nuvarande relationer mellan kyrka och stat skall bevaras, 2. att - därest yrkande 1 avslås - beslutar uttala att inga grundläggande förändringar i de nuvarande relationerna mellan kyrka och stat får vidtagas utan att frågan underställts medborgarna i en allmän folkomröstning, [att beslutar att upphäva beslutet med anledning av proposition 1986/87:258 om ny organisation för folkbokföringen samt uttala att kyrkan skall bibehålla huvudmannaskapet för folkbokföringen,1] [att beslutar att till kyrkofonden G 1. för /90 anvisa ett med i förhållande till regeringen förhöjt anslag,2] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om översyn av den särskilda kyrkoavgiften till kyrkofonden2]. 1988/89 K226 1 1988/89:Sk903 2 1988/89:Kr406