ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Kr263 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: Kr263 av m. fl. (m, fp, c) Ett glasmuseum i Vid 1987/behandlades ett pär motioner angående nybyggnad och klassificering av ett glasmuseum i . Med hänvisning till principiella ställningstaganden ansåg kulturutskottet ej det fanns skäl att göra någon klassificering av museet avseende större eller mindre riksintresse. Utskottet redovisade dock en mycket positiv syn på /med dess vilja och erkända kompetens att inom detta speciella ämnesområde ta ansvar för en för hela riket omfattande insamling. Vidare ansåg utskottet att , genom sin mångåriga insamlings- och dokumentationsverksamhet på glasområdet, tagit ett sådant ansvar att det gagnat museiväsendet i övrigt i landet. och dess glasmuseum har alltså, som utskottet ser det, tagit ett mångårigt dokumentations- och insamlingsansvar för det svenska konst- och bruksglaset. Dokumentationen har omfattat glashanteringen i dess vidaste bemärkelse, konstnärligt och produktionsmässigt men också på ett ytterst förtjänstfullt sätt hela det ekonomiskt-sociala nätverket kring denna verksamhet genom ett antal århundraden. Svenskt konstglas har ett internationellt rykte i världsklass. Allmänt omvittnat är dess skönhet och skimrande lyskraft ett resultat av en underbar samverkan mellan teknik, formgivning och intill fulländning driven yrkesskicklighet alla kategorier. Mot denna bakgrund framstår det som tragiskt att merparten av dessa kultur- och konstskatter framlever en tillvaro nedpackade i lårar i mörka magasin en tyvärr allt för vanlig företeelse i det som då och då brukar kallas för kulturland. För att göra något konstruktivt åt detta finns nu långt framskridna planer på att förverkliga tanken på att ge dessa värdefulla, representativa samlingar en plats i ljus och luft till glädje för glasmusets många besökare, turister och forskare. Att få packa upp dessa samlingar och låta ljuset bryta genom dess kristall vore också ett fint och värdigt sätt att hedra alla de människor som i småländska och andra glasbruksorter vigt hela sitt långa strävsamma arbetsliv åt det svenska glaset och givit det dess rykte. Ett sådant museum kräver investeringar i storleksordningen av . Med tanke på den av utskottet klart erkända kompetensen och ansvarkänslan vid , vilken varit till gagn för samlade museiväsende, vöre det både rimligt och önskvärt att departementschefen i nästa års budgetproposition, som föreläggs , redovisar sina överväganden kring hur tidigare nämnda stora samlingar av svenskt konst- och bruksglas efter lång väntan skall få möjligheter att presenteras på ett ändamålsenligt, överskådligt, representativt och estetiskt attraktivt sätt i . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en redovisning från regeringens sida angående ett framtida glasmuseum i . () () 1988/89 Kr263
mot · GC02Kr264 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: Kr264 av och i (båda c) Statligt stöd till museum var en av fyra forsta städer. När grundlädes tvångsförflyttades befolkningen dit och därigenom finns mycket av den gamla staden kvar, vilket också har visat sig vid utgrävningar. Det gäller t. ex. myntpräglingsplatser, verkstäder och t. o. m. hela stadsdelar. Det befintliga museet i är ett av de få i landet i kategorin fyndplatsmuseer. Det är också det enda i . Museet är litet och i trängande behov av ombyggnad. I historiska museet i finns minst ett rum med fynd från . a. på grund av bristande resurser att ta hand om fynden på plats. En arbetsgrupp har utrett frågan. Man bedömer att en ombyggnad kan ske . Totalkostnaden för ombyggnaden är beräknad till . är kostnader för själva bygget. Eftersom är av riksintresse och genom att det har en unik kulturhistorisk betydelse anser vi att staten har ett ansvar att gå in och stödja ombyggnaden. Vid en fördelning av kostnadsansvaret mellan stat, landsting och kommun skulle statens andel vara . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statligt stöd till . () ()
mot · GC02Kr265 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: Kr265 av m. fl. I arkivutredningens betänkande SOU 1988:11 Öppenhet och minne föreslås en utbyggnad av landsarkivorganisationen. I betänkandet nämns som en tänkbar ort för etablering av ett nytt landsarkiv. Utredaren anger ett antal faktorer som skall vara avgörande vid val av område för nytt landsarkiv. har alla de förutsättningar som enligt utredaren är väsentliga vid valet av nya etableringsorter. Det finns dessutom ytterligare faktorer, såväl allmänna som arkivspecifika, som talar för att ett nytt landsarkiv kan och bör etableras i . I och särskilt i finns ett stort antal arkivbildare, såväl offentliga som enskilda. Förenings- och andra arkiv förvaras hos folkrörelsearkivet. arkiv, som är det bäst bevarade hovrättsarkivet i landet, förvaras i sin helhet i . Flera myndigheter inom rättsområdet utgör typarkiv. I förvaras förutom stads handlingar även handlingar från övriga städer och kommuner som tillsammans med staden bildat . I arkiv finns bl. a. sjukjournaler bevarade . Länets många företag, såväl stora som små, har arkiv med värdefullt material för ekonomisk-historisk, sociologisk, teknisk och lokalhistorisk forskning. Det finns ett dokumenterat intresse för släkt-, hembygds- och amatörforskning i länet. tillhör t. ex. de fyra mest aktiva länen i landet när det gäller lån av mikrofilmade kyrkoarkivalier. Den akademiska forskningen på arkivmaterial från länet är också omfattande och kommer sannolikt att utökas, i synnerhet om arkivutredningens m.fl. utredningars förslag om att skall bli ett s.k. intensivdataområde genomförs. På i initiativ har en arbetsgrupp för arkivfrågor bildats. 1 gruppen ingår representanter för , högskolan, kommunförbundets länsavdelning, , , folkrörelsearkivet, samt . Arbetsgruppen har i en rapport föreslagit att ett arkivcentrum inrättas i . Detta arkivcentrum skall byggas upp genom att arkiv från olika arkivbildare i länet statliga, kommunala och enskilda sammanförs i en gemensam arkivdepå. Samverkan mellan de olika arkivbildarna kommer bl. a. att göra en ordentlig forskarservice möjlig och syftar till att aktivt marknadsföra arkiven och sprida information om dem. med arkivinstitutioner i länet och andra intressenter verka för att arbetsgruppens förslag blir verklighet. har dessutom tillsammans med olika regionala intressenter ytterligare undersökt förutsättningarna för att ett landsarkiv skall kunna etableras i . Bland annat har undersökt var ett landsarkiv lämpligen kan lokaliseras i kommunen. Kommunen har redovisat flera alternativ som uppfyller lokalkraven för ett landsarkiv. Som framgår av ovanstående redovisning har det i tagits sådana regionala initiativ på området som arkivutredningen i betänkandet Öppenhet och minne förutsätter för etablering av ett nytt landsarkiv. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om etablering av ett nytt landsarkiv i . () () () () 1988/89 Kr265
mot · GC02Kr266 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: Kr266 1 arkivutredningens betänkande Öppenhet och minne (Sou 1988:11) vars utredare varit (nu avlidne) professor , , framgår att nya landsarkiv föreslås inrättade i och . Utredaren förordar även att landsarkivorganisationen utbyggs med sikte på att småningom ge varje län ett landsarkiv. har också yttrat sig om förslaget att tillskapa nya landsarkiv och har sett särskilt positivt på ett nytt landsarkiv i . Krafter är i gång, som av regionalpolitiska skäl vill lokalisera ett nytt landsarkiv för norra på annan plats än . Argumenten för är emellertid mycket övertygande av praktiska, rationella skäl: 1 finns landets femte universitet med en stor forskarpotential. Samhällsvetare och humanister arbetar inom forskarprojekt, avhandlingsarbeten, 3-betygsuppsatser, ofta med arkivmaterial där som grund såväl äldre som nutida arkivmaterial nyttjas. Att uppsöka landsarkivet i är för dessa Umeåforskare oftast ett måste. Men det innebär stora ekonomiska utlägg att vistas i . Forskare och studenter har inga traktamenten att tillgå. Allt skall betalas ur egen ficka. Detta i sin tur innebär att man hindras i sin forskning. Det händer i princip år ut och år in att forskaren inte når sitt arkivmaterial. Den kontinuerliga kontakten med arkivmaterialet är ovärderlig. Ett nytt landsarkiv förlagt till skulle få utomordentligt positiva följder. skulle få ett livgivande och nödvändigt historiskt samhällsmaterial för sin forskning inom humanistiska ämnen som etnologi, historia, nordiska språk, konstvetenskap, inom samhällsvetenskaper som ekonomisk historia, geografi och pedagogik, sociologi och statsvetenskap. Även naturvetenskapen, t. ex. socialmedicin och näringsforskning, bara för att nämna några ämnen, har mycket att hämta från ett landsarkiv. i skulle få ett självklart komplement i det forskningsarkiv, som redan finns inrättat inom . är ett embryo till ett landsarkiv. För forskningen vid och för samhällsstudier är inrättandet av ett landsarkiv av allra största vikt. Det ovan framförda ger belägg för hur angeläget det är att utredningens förslag genomförs och att regeringen i budgetpropositionen 1990/91 förelägger förslag härom. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om inrättande och lokalisering av nytt landsarkiv i . 1988/89 Kr266
mot · GC02Kr268 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: Kr268 Av m. fl. (c) Finansieringen av TV-produktionen Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1988/89:A435 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fördelningen av finansieringen av TV-produktionen centralt/lokalt. () () () () ()
mot · GC02Kr269 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89: Kr269 av m. fl. (m) Alkohol i radio och TV Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:So257 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en alltför alkoholliberal samhällsattityd som blir följden av TV:s programutbud som inte på något sätt speglar de svenska hemmens alkoholvanor i allmänhet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en mer medveten och koncentrerad information i radio och TV under bästa sändningstid.
mot · GC02Kr270 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: Kr270 av och (båda mp) Fäbodar Det äldsta funna dokumentet angående fabodar visar att sådana fanns i . Ett annat dokument visaratt ett väl utvecklat fäbodssystem då fanns i och . Glansperioden inföll så sent som och , då det fanns ca 20000 levande fabodar i Sveige. finns knappt 200 kvar och antalet sjunker med en skrämmande hastighet . Några av våra gamla rötter håller på att förintas och en kultur håller på att dö ut. De levande fäbodar som finns kvar håller äldsta tradition levande. Genomsnittsåldern på brukarna är och den nya generation som vill ta över ges mycket ringa möjlighet till detta. Tvärtom motarbetas de ibland t. o. m. av mejeriföreningarna som en gång bildades för att värna om de små mjölkleverantörerna. Men fäbodbruket är mer än kultur det är ett sätt att leva och dessutom en form av ekologiskt anpassat jordbruk. I , där man värnar om fäbodbruket, finns ca 3 300 väl fungerande levande fäbodar i drift. I satsas framförallt på en handfull stora och välreklamerade fäbodar som stöds av samhället. De ägs av kommuner och drivs av turistföreningar eller hembygdsföreningar. Besökarna är många. Projekten är lovvärda. De få verkligt levande fäbodarna, som ägs och brukas av dem som bor i bygden, kommer snart att vara döda fäbodar kvar blir endast några turistjippobetonade projekt och fäbodar ombyggda till sommarstugor. Trots att det finns människor som vill bli fäbodbrukare. Med utveckling mot ett biologiskt jordbruk, utan kemikalier och konstgödning kan fäbodarna bli en såväl lönsam som praktisk nisch medan djuren betar på fäboden kan marken på gården användas till att odla det foder djuren behöver . Som en liten del av Landsbygd 90-projektet bör stöd till fäbodsverksamhet vara en naturlig del. Skälen för att inte utarma fäbodkulturen än mer är många: sysselsättningsskäl: fler arbetstillfällen i glesbygd landskapsvård: djuren håller efter sly och håller landskapet öppet, kulturlandskapet hålls levande turistnäringen: i glesbygdskommuner har turismen kommit att få en allt större betydelse: Levande fäbodar är en kulturell tillgång bevarande av SKB: Svensk Kullig Boskap (fjällkor och rödkulla) är den ursprungliga och uthålliga gamla svenska lantrasen, som är lämpad för valldrift och hårda klimat- och terrängförhållanden det kulturhistoriska värdet: en hantverkstradition hålls levande med allt vad det innebär av mat, musik, berättartradition och rötter. Med anledning av det ovan sagda yrkar vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fäbodbruket och dess roll i ett levande kulturlandskap, [att hos regeringen begär att ökar stimulansbidragen till fäbodbruk från anslaget till naturvårdsåtgärder i odlingsbygd () till under /90,'] 2. att hos regeringen begär förslag om hur det levande fäbodsbruket skall kunna utvecklas. (rnp) () 1988/89 Kr 2 70 11988/89: Jo802.
mot · GC02Kr271 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Kr271 1988/89 Kr271277 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:A437 hemställs att hos regeringen begär förslag till 1990/om ökade resurser för stöd till den kulturhistoriska byggnadsvården. 1 1988/89.3 sami.
mot · GC02Kr275 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: Kr275 Ett konstnärscentrum m.m. i väcktes i av fyra män tanken att i det lummiga och gröna sjukhusområdet, där det nedlagda Epidemisjukhuset ligger, skapa en hemvist för konstnärer av alla slag. blev det typiskt göteborgska namnet. Initiativtagarna skrev: Med förhållandevis enkla medel kan man här förverkliga visionen om ett konstnärscentrum, en unik skapande oas och en mötesplats för vanliga kulturintresserade människor. Här skulle skapande yrkesutövare av alla slag - konstnärer, skådespelare, musiker, journalister kunna utbyta erfarenheter, arbeta, visa och undervisa. beskriver vad den kan betyda för olika målgrupper på följande sätt: - möjlighet att hyra ateljé till en rimlig kostnad - möjlighet att arbeta, visa och undervisa - tillfälle att samarbeta med konstnärer med skiftande inriktning och med olika nationalitet - möjlighet att genomföra större gemensamma projekt - möjlighet till fortbildning - gästateljéer för nordiska och internationella konstnärer - en lustpark att ströva i, som en förlängning av . Området kring är parkliknande och kommer att bli ännu vackrare med blommor, skulpturer och fontäner - en mötesplats för kulturintresserade människor. Det kommer att ordnas utställningar, ateljévisningar, föredrag, konserter m.m. - fortbildning för konstnärer och arkitekter kommer att bedrivas i form av enstaka kurser - studiebesök, mötesplats och inköpsrond på - möjlighet till sponsring - studiebesök och konstferenser - med internationella gästatljéer - vill föra fram och som en spännande miljö att skapa i. Här kan konstnärer från hela världen ges möjligheter till samarbete med kolleger med skiftande nationalitet och verksamhet, utbyta erfarenheter och - inte minst - ta aktiv del i och kulturliv. skall fungera som en bred kontaktyta och vara en tummelplats för tankar, språk och känsloyttringar. Ett utmärkt sätt att skapa förståelse för de livsbetingelser som människan står inför. arbetar ett hundratal konstnärer i ateljéerna och över 300 ytterligare sökande finns. Den positiva och glädjande utvecklingen fortsätter alltså. Initiativrika, djärva och förutseende konstnärer har genom sin energi, sin skapande förmåga och sin idealitet lagt grunden till ett konstnärscentrum som torde sakna motstycke. För att göra denna skapelse komplett krävs en monumentalstudio, som skulle ge utrymme för utställningar, experimentscen för teater och musik, konferenser, festivaler etc. Monumentalstudion skulle verksamt bidra till att placera på den kulturella världskartan. Inget direkt statligt eller kommunalt ekonomiskt bidrag utgår . Det krävs nu att alla som inser konstens betydelse i samhället - och har ansvaret verkligen aktivt medverkar till fullföljandet av detta viktiga projekt. Med hänvining till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av stöd till uppförande av en monumentalstudio vid i . 1988/89 Kr275
mot · GC02Kr277 · 1989-01-24 00:00:00 — 1988/89 :Kr277 av och (båda fp) i , som bildades och alltså fyllt , uppbär statsanslag /86. var institutet hänvisat till enstaka projektanslag och medlemmarnas egna insatser. chef har arbetat helt ideellt och utan arvode. För institutets fortlevnad är det synnerligen viktigt att tjänsten som chef kan arvoderas åtminstone vad som motsvarar en halvtidstjänst. har arbetat för att få en permanent bibliotekarietjänst. En sådan tjänst är en förutsättning för att institutets samlingar, som ökat till ca 9 000 volymer, på ett effektivt sätt skall kunna vara till nytta för forskare och allmänheten. Biblioteksarbetet har bedrivits på ideell basis. har bibliotekarier då och då kunnat arvoderas för enstaka insatser. har anslaget inte räckt till detta. Till följd därav har t.ex. katalogiseringen och i ordningsställandet av inkommen litteratur fördröjts mer än vad som är rimligt med hänsyn till behovet av snabb information, särskilt efter omläggningen av flyktingmottagandet, då kommunernas och frivilligorganisationernas behov av kunskap om invandrare och flyktingar av naturliga skäl ökat. Immigrantinstitutets lokalyta har minskat på grund av omdisponeringar i fastigheten. har institutet påtvingats en hyreshöjning på . En ytterligare hyreshöjning på är aviserad per . Sådana kraftiga hyreshöjningar kunde inte förutse när statsanslaget beviljades första gången . Hyreshöjningen på fanns inte heller med i institutets anslagsframställan /90, eftersom den aviserades först . För Immigrantinstitutets del innebär det en kostnadsökning på ytterligare . som man saknar täckning för. En sådan kraftig hyreshöjning kan således komma att äventyra institutets fortsatta verksamhet. arbetar för att hitta en mer permanent lösning till lokalfrågan. De lokaler som institutet disponerar är för små för att härbärgera arkivet och , som stadigt ökat . Arkitekten har skisserat ett Invandrarnas hus med arkiv, bibliotek, utställningslokaler och föreningslokaler. Förhandlingar pågår med kommun om en lämplig tomt. Medlemmarnas bidrag till en stödfond har fördubblats. Även om summan uppgår till blygsamma visar den medlemmarnas äkta engagemang. Det finns anledning för att uppmunta detta arbete. Projekteringsarbetet kräver dock mycket tid och pengar, som institutet saknar. Med hänvisning till det anförda yrkas att sorn sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av stöd till i . () () 1988/89 Kr277
mot · GC02Kr278 · 1989-01-24 00:00:00 — 1988/89: Kr278 av () Tornedalskulturen 1988/89 Kr278 285 Den tornedalska kulturen liksom tornedalsfinskan, den genuina dialekten som talas i , , och stora delar av och kommuner är hotad på många sätt. Avfolkningen på grund av det hårt ansträngda arbetsmarknadsläget har medfört en skev ålders- och könsfördelning. Vid en närmare granskning av folkmängden och dess sammansättning i regionen finnér man, att den negativa tendensen som pågått under de senaste 3 4 decennierna kommer att fortgå. Utifrån mina egna och många andra nu levande tornedalingars bittra erfarenheter har vårt modersmål under närmare utsatts för ett massivt försök till försvenskning. Ända var det exempelvis förbjudet för oss att använda vårt eget modersmål, tornedalsfinskan, i skolan inte ens på rasterna utan att detta medförde någon form av fysisk aga som påföljd. Den tornedalska kulturen och det tornedalsfinska språket är i stort behov av uppmuntran och dokumentation. Inga forskartjänster finns i tornedalsfinskan och de två dialektarkiven DAUM och ULMA i respektive har inte tillräckliga resurser för dokumentation och forskning av tornedalsfinskan. Det är enligt mitt förmenande i högsta grad befogat att inrätta en forskartjänst i tornedalsfinska, med uppgift att bl. a. utarbeta ett större reallexikon över tornedalsfinsk kultur. I vårt samhälle finns det två ursprungliga minoriteter som bör ha en särställning. Det är samer och tornedalingar. Samerna intar en särställning såväl gentemot majoritetsbefolkning som gentemot andra minoritetsgrupper. I. årets budget föreslås bidrag till den samiska kulturen i storleksordningen närmare 3 milj. kr. a. och tidningen . Det sägs också att inom pågår en översyn av den samiska kulturens fortbestånd och utveckling. För finskspråkiga befolkning är problembilden en helt annan än samernas. Det föreligger inte samma uttalade starka stöd från statsmakterna för tornedalsfinskan som för samiskan. Enligt mitt förmenande måste tornedalsfinskan med det snaraste få ett starkt uttalat stöd i likhet med samiskan om detta kulturarv skall kunna bevaras, ty visar tornedalingarna med växande intresse att de vill bevara och utveckla sitt språk och sin kultur. 1 1988/89. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den tornedalska kulturen och det tornedalsfinska språket. 1988/89 Kr278
mot · GC02Kr279 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: Kr279 Försöksverksamhet med en finskspråkig länsförfattare I bor uppskattningsvis 300000 finsktalande invandrare. De har skapat egna organisationer till stöd för sina kultursträvanden t. ex. litterär verksamhet, amatörteater, körverksamhet etc. Tillsammans med sitt teaterintresse har sverigefmnarna med sig i bagaget sitt brinnande intresse till litteraturen och skrivandet. är den äldsta och största bland sverigefinska riksomfattande kulturorganisationer. Föreningen bedriver en omfattande skrivarverksamhet i samarbete med finska och sverigefinska kulturinstitutioner. För att främja sverigefinnarnas levande skrivintresse har grundats flera bokförlag, bl. a. Finn-Kirja samt olika kulturtidskrifter. har anordnat skrivarseminarier med finska författare som föreläsare och seminarierna har kompletterat de studier som har bedrivits i studiecirklar på några av de skrivintresserade finländarnas hemorter i . Cirkelstudier förutsätter dock att det finns någon kompetent finsktalande handledare och förekomsten av lämpliga handledare sammanfaller inte alltid med de skrivintresserade sverigefinnarnas bosättningsort och behov. I syfte att öka den regionala och samhälleliga jämlikheten i kulturpolitiken påbörjades i en unik kulturverksamhet. Vid decennieskiftet 1970 började man på försöksbasis inrätta länskonstnärsbefattningar. Länskonstnärerna har till uppgift att sprida idéer och vidga kännedomen om sina egna konstområden bland den stora allmänheten, att instruera amatörer på respektive område och att organisera olika slags evenemang på ifrågavarande kultursektor. De goda erfarenheterna bl. a. av länsförfattare har väckt stort intresse bland kulturarbetare i andra nordiska länder och även bland sverigefinska skribenter. Jag anser att idén och principerna för länsförfattare (och andra länskonstnärer) är mycket bra och skulle mycket väl lämpa sig som stöd för de sverigefinska skribenterna och den finsktalande läsekretsen. Systemet borde prövas under en fastställd provperiod. I stället för ett län kunde en region, sammansatt av några län där många finska invandrare är bosatta, bjuda tillräckligt med arbetsuppgifter för en länsförfattare. Länsförfattarbefattningen kunde lämpligen anknytas t. ex. till och försöksverksamheten ske i nära samarbete med . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen har anförts om behovet av en utredning om möjligheterna att påbörja en försöksverksamhet med en finskspråkig länsförfattare. 1988/89 Kr279