ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02So411 · 1989-01-12 00:00:00 — Motion till 1988/89:So411 av () Specialisttjänster inom primärvården Vid flera riksmöten å rad har undertecknad väckt motioner ang. behovet av specialisttjänster inom mödra- och barnhälsovård samt gynekologi även inom primärvården. förordade i Allmänna råd (1981:4) en modell med distriktsläkare med fullgjord vidareutbildning inom gynekologi/ obstetrik resp. pediatrik inom primärvården. Denna uppfattning har senare vidhållits av i olika sammanhang. Det har förutsatts att barnmorska och distriktssköterska också skall finnas. socialutskott har uttalat sig positivt i frågan, men landstingens benägenhet att inrätta specialisttjänster inom primärvården har inte varit särskilt stor, varför jag framhärdar i min uppfattning. ägde en livlig pressdebatt rum, där tiotusentals kvinnor från olika håll i landet förklarade att de inte var nöjda med läkare i allmänmedicin med vidgad erfarenhet inom de nämnda specialistområdena. De ville känna tryggheten av att bli undersökta av en specialistutbildad läkare. Vissa landsting har - inte minst p.g.a. den massiva kvinnoopinionen insett att det inom varje primärvårdsområde bör finnas tillgång till läkare med specialistkompetens på olika områden. De flesta landsting nöjer sig emellertid helt med allmänläkare inom primärvården. När gjorde sin redovisning av primärvårdens utveckling var landstingsförbundet inte alls intresserat av att få bristen på specialistläkare påtalad. Jag anser att det bör vara naturligt att utnyttja befintlig kompetens såväl inom läkarkåren som bland övriga personalgrupper, t.ex. barnsjuksköterskor, barnmorskor och kuratorer inom primärvården. Behovet av kuratorer i primärvården har uppmärksammats i ett särskilt yttrande till rehabiliteringsberedningens betänkande (SOU 1988:41) av sakkunnige . Inte minst kvinnor och barn har rätt att ställa krav på den offentliga primärvården, då deras sjukdomar ofta kräver särskild kompetens och då alternativet privatläkare tyvärr alltför sällan står till buds med landstingens vårdmonopol. Vad gäller kvinnosjukdomar upplevs dessa ofta som känsliga av patienterna och de skall inte behöva utsättas för risken att bli feldiagnostiserade eller remitterade till andra läkare annat än i speciella fall. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att specialistläkare inom gynekolgi/obstetrik och barnsjukdomar samt övrig specialistutbildad vårdpersonal och kuratorer skall ha sin givna plats inom primärvården. 1988/89 So411
mot · GC02So412 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89:So412 av och (båda s) Information om förebyggande tandvård Mångå människor med kroniska mag- och tarmsjukdomar har stora problem med tänderna som kan leda till höga kostnader för tandvård. Orsakerna kan vara av skiftande slag, bl.a. behov av mellanmål som gör att tänderna utsätts för större risker så att kariesangrepp uppstår. Tandhygienen kan bli eftersatt när man själv inte orkar klara den personliga hygienen. Därför anser vi att det behövs ökade kunskaper och information om hur kroniska mag- och tarmsjukdomar och behandling av dessa påverkar tänderna och att större uppmärksamhet riktas på behovet av förebyggande tandvård vid kroniska mag- och tarmsjukdomar. Vi anser att bör ge läkare och apotek i uppdrag att informera om de problem som kan uppstå. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av förebyggande tandvård för personer med kroniska mag- och tarmsjukdomar.
mot · GC02So414 · 1989-01-13 00:00:00 — Motion till 1988/89:So414 av och (båda s) Vårdprogram för mag- och tarmsjuka Mångå människor får under sitt liv sjukdomar i mag- tarmkanalen. Som exempel kan nämnas att ungefär tio av hundra får magsår. I vissa fall i kronisk form. Av kronisk natur är också, som namnet anger, colon irritabile, en tarmåkomma som drabbar ett okänt antal personer och som i sin svårare form är mycket handikappande. Cirka 12 000 personer i har någon av de allvarliga kroniska tarmsjukdomarna Morbus Crohn och Ulcerös Colit. Mag- och tarmsjuka är en förhållandevis stor grupp med varierande svårighetsgrad i sjukdomsbilden. Behoven av insatser från sjukvården varierar beroende bl.a. på diagnos och sjukdomens utveckling. Det är inte ovanligt att allvarliga diagnoser som Morbus Crohn och Ulcerös Colit vid sjukdomens debut förväxlas med tillstånd av mindre allvarlig karaktär. Effekten av det kan bli onödigt lidande för den sjuka, som inte får rätt hjälp och som ofta känner sig övergiven av vården. Personer med kroniska mag- och tarmsjukdomar har som regel livslånga behov av insatser från sjukvården och också omfattande behov av rehabiliteringsinsatser. Sjukvårdsinsatser behövs från olika yrkeskategorier. För att mag- tarmsjuka ska få en tidig och säker diagnos, och vård av rätt kompetens erfordras en genomtänkt planering av sjukvården för mag- och tarmsjuka. De insatser som görs för mag- och tarmsjuka varierar mellan och även inom landstingen. bör därför utarbeta ett vårdprogramunderlag för mag- och tarmsjuka. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ett vårdprogram för mag- och tarmsjuka. () () 1 1988/89.
mot · GC02So415 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89:So415 av och (båda c) Ländryggbesvär och foglossning vid graviditet Ryggont och ländryggbesvär är vanligt i samband med graviditet. Under senare delen av graviditeten när belastningen på ryggen ökas kan besvären bli mycket påtagliga. Att bäckenbenen luckras upp (foglossning eller symfyseolos) under graviditeten är i och för sig inte något tecken på sjukdom utan en naturlig process i kvinnans kropp som måste till för att barnet ska kunna födas fram. Allt fler kvinnor tycks dock numera få så uttalade ryggontsbesvär att det inte är fråga om en normal följd av graviditeten utan måste betraktas som sjukdom. I mycket svåra fall kan kvinnan bli oförmögen att röra sig normalt under senare delen av graviditeten. Hon kan t o m bli rullstolsbunden. Besvären kan också kvarstå efter förlossningen. Undersökningar visar att ungefär hälften av alla gravida kvinnor drabbas av ländryggbesvär och en stor del av dessa får så stora problem att de blir sjukskrivna. Besvären är vanligare och svårare bland omföderskor än bland förstföderskor. Ryggskoleundervisning efter det att graviditeten konstaterats har visat sig minska frekvensen svår ryggsmärta något. Trots att det numera föds ca 110 000 barn i och 50 - 55 000 kvinnor kommer att drabbas - många allvarligt - är sjukdomen föga utredd. Den stora ökningen tycks ha tillkommit p>piller existerat. Ev. samband mellan p-pilleranvändningoch svår foglossning är inte utrett. Vi anser att orsakerna till symfyseolys - foglossning - bör undersökas grundligt. Likaså bör alla gravida kvinnor få information om problemen och riskerna för svårare besvär vid förnyad graviditet. Program för att förebygga och åtgärda besvären bör utarbetas och erbjudas alla gravida kvinnor. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om forskning om svårartad foglossning i samband med graviditet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vikten av information om foglossning till gravida kvinnor. 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om program för att förebygga och åtgärda svåra ländryggbesvär i samband med graviditet. () () 1988/89 So415
mot · GC02So416 · 1989-01-13 00:00:00 — Motion till 1988/89:So416 av m.fl. (m) Åtgärder mot doping Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Kr502 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande åtgärder mot doping. Per Stenmarck (m) Hans Nyhage (m)
mot · GC02So419 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:So419 av och (båda s) Rättspsykiatrin Förhållandena vid landets rättspsykiatriska kliniker är väl kända. har en rad åtgärder vidtagits för att lösa problemen men utan att nå märkbara resultat. Den i lagstiftning fastställda undersökningstiden överskrids i alltför många fall. Den som ska genomgå en utredning får dessutom vänta i häkte innan utredningen kan påbörjas. Förhållandena för den enskilde har därigenom blivit helt oacceptabla och kan leda till allvarliga konsekvenser. De långa väntetiderna är ett hot mot rättssäkerheten. Att minska den fastställda utredningstiden från 6 löser inte problemen. Ska undersökningarna fylla avsedd funktion som ledning för rättsväsendet måste den kvalitativa nivån upprätthållas och utvecklas. Det framstår som om utredningsresurserna inte motsvarar utredningsbehovet. Provisoriska lösningar har fått vidtagas för att över huvud taget verksamheten ska kunna bedrivas. För att upprätthålla verksamheten har avtal slutits med några landsting om att de ska utföra ett visst antal undersökningar. Den planering och de förhandlingar som pågått för att föra över verksamheten till landstingen framstår inte heller som en lösning på problemen. Det är tveksamt om effektiviteten och kvaliteten i undersökningarna ökar då bedömningar av vårdbehov också ska tillvaratas. Utredningen (Ds 1986:3) som granskade de rättsmedicinska, rättskemiska och kriminaltekniska undersökningsverksamheterna menade att från rättssäkerhetssynpunkt är det viktigt att de rättspsykiatriska klinikerna stannar kvar under statligt huvudmannaskap. Det krävs enhetliga och likvärdiga undersökningar i hela landet. Utgångspunkt måste vara den enskildes rätt att kräva att hans intressen tillvaratas. Då de förhandlingar som förts med ej har gått i lås är det hög tid att överväga om inte ansvaret för verksamheten skall ligga hos en huvudman för att erhålla kontinuitet, effektivitet och för att utveckla utrednings- och forskningsverksamheten. De rättspsykiatriska klinikernas situation måste lösas genom att de förblir en statlig verksamhet och tilldelas resurser så att den kan fungera. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om huvudmannaskap och resurser för den rättspsykiatriska verksamheten. () () 1988/89 So419
mot · GC02So421 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89: So421 av och (båda vpk) Svensken vaccineras redan som spädbarn. Det är obligatoriska åtgärder och föräldern och journalen håller reda på att det är gjort. Med tidens rörlighet befinner sig den vuxne plötsligt på en ny vårdcentral någonstans i landet, kanske efter en smärre olyckshändelse eller inför någon resa till fjärran land med extra vaccinationskrav. Inför frågan om vilka vaccinationer man erhållit tidigare och när, blir de flesta individer tvekande och börjar tumma efter utslitna små papperslappar i plånbok eller handväska, ofta med ett mycket tveksamt svar som följd. Man minns helt enkelt inte och lappen är tappad. Få se ... hur var det... Åtgärden är lika enkel som självklar. Folk registreras för det mesta. , prenumerationer, körkort, hastighetsöverträdelser, FoB mm. Det förträffliga personnumret gör det hela enkelt, så varför inte också vaccinationer? Så att man vet om man frågar vårddatorn. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär nödvändiga åtgärder för att få vårdtagarens erhållna vaccinationer registrerade och åtkomliga för fortsatt vård. (vpk) (vpk) 1988/89 So421423 1 1988/89.
mot · GC02So422 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89 :So422 av och (båda c) Legitimering av naprapater kommer regeringen med en proposition om legitimering av kiropraktorer. Den bygger på en parlamentarisk utredning om alternativa behandlingsmetoder, där tanken var att både kiropraktorer och naprapater skulle tas med i utredningen.Utan något rimligt skäl undantogs naprapaterna och utredningen undersökte endast kiropraktorernas utbildning och behandlingsmetoder. I har motsvarande utredning gjorts, inklusive naprapaterna. Man kom fram till att naprapaternas utbildning var bättre än kiropraktorernas. Med detta som bakgrund ter det sig än märkligare att naprapaterna ställdes på sidan om utredningen. arbetar naprapaterna sida vid sida med företagshälsovård och idrottsrörelse. Deras behandlingsmetoder skiljer sig från kiropraktorernas. De senare arbetar endast med ryggraden som zon för sin terapi. Naprapaterna arbetar även med leder och muskler och ser mer till helheten. Naprapatutbildning finns även i . Den är betydligt lättare att kontrollera, vad gäller innehåll och kvalitet än t.ex. kiropraktorernas utbildning, vilken sker i . Till naprapatutbildningen i knyts både leg. läkare, med. doktorer och docenter. Det vore högst märkligt om naprapaterna inte skulle få legitimation medan kiropraktorerna däremot skulle få det. Vi kräver därför att i samband med regeringens proposition även prövar legitimering av naprapaterna. Med anledning av det anförda hemställs att hes regeringen begär förslag om att naprapater skall erhålla rätt till legitimation.
mot · GC02So425 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89:So425 av m.fl. (mp) Sänkt arbetsgivaravgift i vården En stor del av samhällets vård och omsorg brottas med problem i form av svårigheter att rekrytera personal och behålla denna. Att ge en värdig vård skänker arbetsglädje och tillfredsställelse för den som är anställd i vården. Att ständigt vara jäktad när man tar hand om sjuka, handikappade och/eller gamla människor är stressande både för vårdare och den vårdade. de gröna vill ge landsting och kommuner ökade möjligheter att satsa på en bättre situation för personalen och därmed en bättre vård och omsorg. Detta kan ske bland annat genom förbättrad personalutbildning, kortare arbetstider, förbättrad schemaläggning och högre personaltäthet. Vi föreslår därför att arbetsgivaravgifterna inom sjukvård, äldre- och handikappomsorg sänks med en fjärdedel . Det ökade ekonomiska utrymme som landsting och kommuner härigenom får bör av dessa i allt väsentligt användas för att förbättra situationen inom de angivna vård- och omsorgsområdena, främst genom en satsning på förbättringar för personalen. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar att arbetsgivaravgifterna inom sjukvård, äldreomsorg och handikappomsorg sänks med en fjärdedel och att staten kompenserar socialförsäkringssystemet ekonomiskt för detta, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att landsting och kommuner skall använda det ekonomiska utrymme som härigenom skapas till förbättringar inom de angivna vård- och omsorgsområdena, främst genom en satsning på en förbättrad situation för personalen. () () () ()
mot · GC02So426 · 1989-01-13 00:00:00 — Motion till 1988/89 :So426 av m.fl. (mp) Mammografi Debatten om mammografi har aktualiserats av den s.k. Malmö-undersökningen. Yngre kvinnor förefaller inte hjälpta av denna undersökningsform. De resurser som man planerar att satsa på massundersökning av denna grupp skulle kunna användas bättre. Att tidig diagnos och behandling av bröstcancer inte skulle löna sig är en oförsvarbar inställning. Självklart blir samhällskostnaden totalt sett lägre och livskvalitén högre vid förebyggande vård. Förutom mänskligt lidande skall också sjukskrivning, ej utförd arbetsinsats, utebliven inkomstskatt och vårdkostnaden räknas in i samhällsutgifterna. Förebyggande vård lönar sig alltid - även ekonomiskt sett - i ett tillräckligt långt perspektiv. de gröna kräver ett tvåstegsprogram för kvinnor i fertil ålder. För det första en konsekvent satsning på undervisning i självundersökning av brösten tidigt i livet. För det andra snabb och god tillgång till mammografi och cellprovtagning för de kvinnor som känner oro och/eller vid självundersökning upptäcker misstänkta förändringar. Ett problem med palpologiska undersökningar är att de fordrar både erfarenhet och gott känselsinne för att vara riktigt framgångsrika. Internationellt har man med framgång utnyttjat det faktum att synskadade människor har ett väl uppövat känselsinne. Vi menar att man bör dra nytta av denna särskilda egenskap och bl.a. låta synskadade sjuksköterskor utföra undersökningar av denna typ. Det nuvarande ensidiga satsandet på mammografi medför också att andra, kanske bättre, metoder kommer i skymundan. Ett exempel på sådana är Light-scanning. Vi skulle kunna få en både bättre och billigare omvårdnad för kvinnorna. Massundersökningar av kvinnor bör fortsätta. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att kvinnor bör få undervisning i självundersökning av brösten samt snabb och god tillgång till mammografi och cellprovning om så önskas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att massundersökning av kvinnor skall fortsätta, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att andra undersökningsmetoder såsom Light-scanning och palpologiska undersökningar utförda av bl.a. synskadade sjuksköterskor också skall tillämpas. () () 1988/89 So426
mot · GC02So427 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89 :So427 Den slutna kroppssjukvården i omfattar ca 1,5 miljoner vårdtillfällen. Enligt amerikansk statistik kompliceras av vårdtillfällena på moderna sjukhus av sjukhusinfektion. I saknas tyvärr motsvarande registrering av infektioner och andra vårdkomplikationer men problematiken är densamma som i och en extrapolation därifrån skulle betyda minst 50 000 fall av sjukhusinfektion hos oss. De vanligaste sjukhusinfektionerna utgörs av postoperativ infektion, urinvägsinfektion, lunginflammation och allmän blodförgiftning. Sjukhusinfektion förlänger vårdtiden med vid postoperativ infektion och ned till vid urinvägsinfektion. En försiktigt uppskattad genomsnittlig vårdtidsförlängning till en kostnad av . skulle innebära en årlig extra kostnad för sjukhusinfektioner på minst 500 milj.kr. för den slutna vården i . Därtill kommer samhällets kostnader för öppenvård, sjukskrivning, arbetsbortfall samt inte minst lidande och risk för men och dödlig utgång för patienten. Svenska och amerikanska erfarenheter har visat att en kontinuerlig registrering av infektionskomplikationerna utan införandet av ytterligare infektionsförebyggande åtgärder medför en minskning av komplikationerna på . Enbart för kirurgiska infektioner beräknas en dylik registrering i innebära en besparing på minst 150 milj.kr. och dessutom minskat lidande m.m. för 6 000 patienter. Infektionssiffror kan dessutom ligga till grund för utvärdering av nya förebyggande insatser och ytterligare reduktion av infektionsrisken. En registrering har alla förutsättningar att bli en för vården inte bara humanitär utan också mycket lönsam investering. Den utgör en viktig del av den uppföljning av vårdresultat som hälso- och sjukvården bör utveckla för att leva upp till hälso- och sjukvårdslagens målsättning: en kvalitativt högtstående vård på lika villkor. utgick remisstiden för lagförslaget om den medicintekniska säkerheten. Förslaget har tillkommit mot bakgrund av bl.a. dialysolyckan i och att uppskattningsvis 50-100 allvarliga tillbud p.g.a. tekniska apparatfel eller felaktig skötsel inträffar i svensk sjukvård. I föreliggande lagförslag poängteras vikten av att dylika tillbud rapporteras för åtgärdande av en . Eftersom infektionskomplikationerna utgör ett problem av en helt annan storleksordning och som visats vara klart åtkomligt för motåtgärder, bör dessa registreras och åtgärdas lika väl som de rent medicintekniska tillbuden och behandlingskomplikationerna. En regelbunden, helst årlig, sammanställning och uppföljning av resultaten So427 bör göras. Hemställan Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om löpande registrering av infektionskomplikationer vid svenska sjukhus.
mot · GC02So429 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89: So429 av och förste vice talman (båda m) Skydd för yrkestiteln psykolog Legitimation för psykologer infördes . För legitimation krävs avlagd psykologexamen och praktisk tjänstgöring. Psykologexamen avläggs efter en femårig utbildning, enligt en linjeutbildning och studieplan . Legitimationen är ett skydd för allmänheten och har även haft stor betydelse för yrkesutövningen inom de samhällsområden där psykologer är verksamma. Det förekommer emellertid fortfarande att missbruk av psykologtiteln och utrednings- och behandlingsmetoder bedrivs av personer som inte har psykologisk kompetens. En del exempel på sådan verksamhet kan ses i flera utgåvor av telefonkatalogens gula sidor under rubriken psykologer övriga. Utbudet av tjänster från gruppen psykologer övriga synes ha ökat . Tyvärr synes sådana tendenser öka i och med att en yrkeskategori legitimeras. Motsvarande situation har uppstått även sedan psykologterapeuter legitimerats och man kan således finna en växande marknad av psykoterapeuter övriga i telefonkatalogernas annonser. I vissa sammanhang kan verksamhet, som bedrivs av personer utan erforderlig utbildning, vara direkt skadlig för de patienter som behandlas. Det är vilseledande för allmänheten om yrkesutövare med otillräcklig kompetens något nedtonat utger sig för att vara psykologer eller använder en sammansättning av en yrkesbeteckning där titeln psykolog ingår. Allmänheten som söker hjälp för psykiska besvär kan inte alltid ha tillräcklig kunskap om de kvalifikationskrav som man kan ställa på en fullgod yrkesutövare. Detta kan leda till att adekvat hjälp uteblir eller att människors lidande förvärras. Därtill kommer negativa konsekvenser för legitimerade psykologer, som kan råka i oförskyllt vanrykte. anförde i sitt remissvar behörighetskommittés betänkande: Intet hindrar att en person som helt saknar utbildning för yrket utger sig för att vara psykolog eller psykoterapeut med den risk för missbruk av psykologiska arbetsmetoder, både inom psykodiagnostik och psykoterapi, som detta för med sig, till skada för sjuka människor som utsätts för sådan behandling. Vi anser att skydd för yrkestiteln psykolog bör införas genom att Lag om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. bör kompletteras i 9 § första stycket, varvid yrkestiteln psykolog likställs med yrkestitlarna barnmorska, läkare och tandläkare. I denna förändring bör innefattas såväl den som avlagt psykologexamen och som fullgör praktisk tjänstgöring för legitimation som den som meriterar sig för legitimation enligt övergångsbestämmelser genom tjänstgöring och vidareutbildning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lagstiftning för att skydda yrkestiteln psykolog på sätt som angivits i motionen. () () 1988/89 So429
mot · GC02So430 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89 :So430 av och (båda s) Stöd åt HIV-smittade som är blödarsjuka I finns 600 blödarsjuka, varav 100 blivit HIV-smittade. Av dessa hundra har ett tiotal avlidit i AIDS. Självklart har HIV-smittan påverkat gruppen blödarsjuka mycket djupt. De har en organisation, i , med en anställd ombudsman. Organisationen har stor betydelse för blödarsjuka, eftersom sjukdomen är speciell och det är viktigt med kontakt med andra blödare. Det betyder att organisationen redan innan HIV drabbade blödarsjuka haft stora och viktiga uppgifter. är självfallet problematiken kring HIV och AIDS de stora frågorna i . För att kunna hjälpa alla blödare som blivit smittade har föreningen sökt bidrag för stöd för sin verksamhet. till fritidsverksamhet, pengar som snart är slut. Tyvärr fick man inget bidrag till den resursperson som man sökt medel för. Det är av yttersta vikt att de blödare som blivit smittade får allt det psykologiska stöd de kan få. Naturligtvis är ett led i detta stöd att de får möjlighet att i olika former träffa andra blödare i samma situation. Föreningens aktuella behov är medel till en anställd samt medel till den kontinuerliga verksamheten. Stiftelsen ark har en viktig verksamhet för HIV-smittade. Men ytterst få av de smittade blödarsjuka vill delta i den verksamheten, eftersom de har ett så stort behov av att träffa personer med samma erfarenhetsbakgrund som de själva att de blivit smittade genom de mediciner de tar för sin kroniska sjukdom. Samhället måste aktivt stödja de olika former av stödverksamhet som uppstår bland HIV-smittade grupper. Det är ofta den bästa hjälp de kan få. Ur samhällets synpunkt brukar den verksamhet som intresseorgansationer bedriver också bli billigare. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att i tillerkänns medel inom ramen för anslaget A 5 - insatser mot AIDS.