mot · GD02U658 · 1989-01-01 00:00:00 — Motion till 1989/90:U658 av m.fl. (m) I fern motioner (1984/85:844, 1985/86:U213, 1986/87:U235, 1987/88:U220 och 1988/89: U233) har påtalats situationen i och engagemang. Kunskapen om vad som händer i är genomgående dålig i . Massmediernas intresse har varit ganska svalt, bortsett , då svenskar i hamnade i fokus. Svenska medier återgav länge okritiskt den kommunistiska propagandan, som också satte sin prägel på den syn, som förmedlades av den svenska ambassaden i . Den marxistleninistiska regimen har av fått allt stöd, medan motståndsrörelsen, UNITA, har utsatts för en nedvärdering. har - vilket kan noteras som positivt - en viss förbättring dock inträtt. Invektiv som banditer och terrorister om UNITA från såväl utrikesministern som kabinettssekreteraren har i stort sett lyst med sin frånvaro. Även massmedierna har uppenbarligen strävat efter en mer objektiv behandling av . Bakgrunden till inbördeskriget i behöver knappast någon mer ingående redogörelse. Det räcker med att hänvisa till de tidigare nämnda motionerna. Det regerande , , bröt på ett tidigt stadium överenskommelserna med de båda andra befrielserörelserna UNITA och FNLA. Makten i erövrades med hjälp från och kubanska legoknektar. UNITA tog emellertid upp kampen och fick stöd från och olika afrikanska stater. har också givit stöd till befrielserörelsen. Fram till kunde man också påräkna ett visst stöd från i kampen mot den gemensamma fienden. är läget förhållandevis statiskt i . UNITA behärskar drygt en tredjedel av och har upprättat en provisorisk huvudstad, Jamba. I övriga delar av landet har UNITA ständigt markerat sin närvaro genom gerillaoperationer. Gång efter annan har kommunistregimen lanserat militära offensiver med sovjetiska rådgivare och kubanska legoknektar. De har samtliga slagits tillbaka med eftertryck av UNITA. Ställningen är i stort sett den, att UNITA helt behärskar ett område, som i norr avgränsas av sträckning men i väster begränsas av öken- och bushlandskapen. Därtill kommer att UNITA finns över hela landet och mer eller mindre permanent dominerar olika städer och byar. UNITA kontrollerar mer än en tredjedel av landet, som i övrigt, bortsett från de större städerna, är osäkert land. har - - givit ett enormt vapenstöd till Luandaregimen, uppskattningsvis . har de kubanska styrkorna som mest uppgått till 55 000 man. Därtill har kommit stöd från östeuropeiska länder och . träffades en fredsöverenskommelse, som berörde , , och . självständighet garanterades av och politiska val har sedermera ägt rum 1989. Dessutom åstadkoms en plan för evakuering av de kubanska styrkorna från . Av allt att döma har fullföljt sin del av avtalet, och de kubanska trupperna evakueras successivt från . Underhandssamtal uppges även ha skett mellan företrädare för och UNITA, varvid ett icke-angreppsavtal har ingåtts. Veterligen har inte heller därefter kubanska trupper tagit del i de strider, som förekommit och alltjämt förekommer. Sedan såväl som dragit sig helt eller delvis ur konflikten i , har denna blivit mer renodlad till vad det i grund och botten alltid varit fråga om, nämligen ett inbördeskrig mellan kommunistregimen i , MPLA, och befrielserörelsen . Det fanns också flera tecken, som verkade hoppingivande. Från sida togs initiativet till fredsförhandlingar. Åtta afrikanska stater ställde sig positiva till dessa förhandlingar. Några egentliga resultat kom dock inte fram av det hela. Större framgångar syntes man ha genom en överenskommelse i Gbadolite. Såväl UNITA-ledaren som MPLA-presidenten syntes räcka varandra händerna för att besegla en överenskommelse om vapenvila. Denna bröts dock snart. Det väckte stor uppmärksamhet, då den välkände belgiske toxikologen professor . Heyndrickx från i kunde påvisa, att MPLAsidan i kriget använde sig av kemiska stridsmedel. Dessa härstammar uppenbarligen från . katolska biskopar har även tagit ett fredsinitiativ. På riktade de en enträgen uppmaning till MPLA och UNITA att nå fram till en överenskommelse om eld upphör, som skulle kunna mynna ut i nationell försoning och fred i . Från UNITA har man ställt sig positiv till fredstrevarna. Förslag har framförts om att återuppta fredsförhandlingarna. MPLA-sidan har dock varit negativ, och inleddes en ny stor militär offensiv, där också ryssar förefaller ha spelat en betydelsefull roll. Även denna attack slogs dock tillbaka av UNITA-styrkorna. UNITA har därefter på nytt igångsatt en stor diplomatisk offensiv. Presidenten har framträtt såväl i som och synes ha ett starkt stöd, då han på nytt framfört sin önskan om fred och försoning i . Denna skall bygga på fria val och ett flerpartisystem. Det ter sig beklämmande, att efter är den största biståndsgivaren till en kommunistisk regim, som annars inte kan räkna på stöd från några västerländska nationer. Genom det svenska stödet till kommunistregimen i motverkar vi direkt det demokratiska västerlandets och därmed våra egna intressen. Det är inte försvarbart, att svenska biståndsmedel används till att via Volvo- och Scanialastbilar transportera militära enheter och förnödenheter för den ena sidan, kommunistregimen, i in Det har också sagts, att svenska komponenter ingår i den kom- Mot. munikationsutrustning, som kommunistsidan använder sig av. från dem, som i andra sammanhang alltid brukar motsätta sig användningen av svenska förnödenheter i krigssammanhang har dock inte kunnat förmärkas beträffande . Den socialdemokratiska regeringen vill nu ytterligare öka stödet till den ena parten, kommunistsidan, i det pågående inbördeskriget i . Det finns all anledning att motsätta sig fortsatt stöd till regimen i , som inte är direkt humanitärt motiverat. Det har vid upprepade tillfällen hävdats från utrikesutskottet, att svenskt bistånd nått båda sidor i inbördeskriget. Detta är inte sant. På ort och ställe har kunnat konstateras, att inga svenska biståndsinsatser har nått fram till UNITA-kontrollerat område. är svårt drabbat av det pågående inbördeskriget. Tusentals angolaner lider nöd och hotas av svält. MPLA-regimen är en av de sista kommunistiska utposterna i världen. De socialistiska systemen har ramlat ihop som korthus i . 1 själva pågår uppenbarligen övergången till något nytt. Mot den bakgrunden ter det sig absurt, att ett land i med militärt våld motsätter sig fred och desperat försöker hävda ett obsolet socialistiskt system. Vi kan inte acceptera, att ensidigt ger stöd åt den kommunistiska parten i det pågående inbördeskriget i . bör förhålla sig åtminstone neutralt. bör ge all tänkbar hjälp åt det hårt drabbade angolanska folket. Den bör dock distribueras genom opolitiska organisationer, t ex Röda Korset eller via privata hjälporganisationer över hela . bör på alla vis försöka delta i arbetet på en medling mellan MPLA och UNITA i syfte att åstadkomma en försoning. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att biståndet till Luandaregimen bör upphöra, om strävandena efter vapenvila och fred inte kröns med framgång, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att humanitärt bistånd bör komma hela till del, alltså även de av UNITA kontrollerade områdena, genom förmedling av opolitiska organisationer som Röda korset m.fl., 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att alla ansträngningar bör göras från svensk sida att stimulera medling i konflikten mellan MPLA och UNITA i syfte att uppnå försoning i . () () () () gotab 96400, 1990