mot · GC02T218 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:T218 av och (båda fp) Kommunikationsfrågor i Om man med en god regionalpolitik menar att glesbygd och småorter skall ha chans att utvecklas och bli bra alternativ till storstäder och andra befolkningscentra, bör man i första hand satsa på bättre kommunikationer. Detta är grunden för syn på kommunikationsfrågorna i . Dåligt underhållet vägnät, en spårbunden trafik på sparlåga, får som effekt att människorna lämnar landsbygden och tyr sig till städerna, där redan förut stora problem med livsmiljö, skolor, service och bostäder adderas upp ytterligare. En sådan syn på frågorna är inte helt komplikationsfri i ett där trafik- och miljöfrågor spelade en så stor roll under valrörelsen . Det är vår övertygelse att en fast linje väger tyngre - att kravet på att skall ha motorvägsstandard genom en stor del av länet - visar sig motsvara folkflertalets berättigade önskemål om trafiksäkra vägar. Här finns ett under 300 år tillbakahållet krav, att skall vara en fullvärdig medlem av det svenska riket, och inte en provins som bara lever upp under några ljusa sommarveckor. Priset för att vara det visorna talar om blir orimligt högt. En åldrande lantbrukarkår blir sista generationen som brukar de små gårdarna. Kustsamhällena blir till skyltskåp, där belysningen släcks och tänds . Det finns faktiskt en alternativ väg att gå, som låter poeter dikta nya visor om där sommargäster och turister finns kvar, men också de arbetande människorna. Ett där skolorna fylls med ungar. Ett som lever året om. För att nå dit måste romantiken slå följe med realismen. Ur denna förening kan en kunskap komma som bör slå broar mellan dem som står för olika synsätt på nutid och framtid. I denna motion redovisar vi som företrädare för i BohusvaK kretsen hur vi ser på aktuella kommunikationsfrågor och det sätt vi vill lösa dem på. Väg E6 är en internationell trafikled. Det är viktigaste väg för resor och transporter. Totalt genom utfördes 8,25 miljoner resor. E6 binder samman tre av viktigaste områden, , /och /. E6 har en kraftigare trafikökning än övriga Europavägar i . E6 genom har i sin längsta del sämre standard än övriga jämförbara Europavägar. E6/har ett antal trafikolyckor som är dubbelt så stort jämfört med Mot. Olyckskostnaden är högre. Genomsnittlig T218 årskostnad prisnivå blir . Trafikolyckornas omfattning skapar stora problem, framför allt för . Trafikskadade kräver omfattande vårdinsatser; de är både svårt skadade och kräver lång vårdtid. Kostnad för vård av en utomlandstingsperson är i snitt . Här förlorar bohuslänningarna pengar: man räknar med att turisternas akutsjukvård endast ersättes - resten får stå för, dvs. Om E6 byggs ut beräknas olyckorna minska med . I debatten har förespråkarna för en utbyggd E6:a genom fått ta emot kritik som grundats på förväntade högre farter och ökad trafikmängd. Enligt vår och uppfattning är det just miljöhänsynen som leder till allt hårdare krav på utveckling av en renare förbränningsteknik och bättre petroleumprodukter. En utbyggd väg E6, enligt vårt förslag, leder till en minskning av kväveföreningar med /dag jämfört med om vägen lämnas kvar i nuvarande skick. Minskningen beror på att vägen blir avsevärt kortare och trafikrytmen jämnare. Man får heller inte glömma att en ny väg i de allra flesta fall kommer att dras utanför tätorterna, vilket innebär fördelar för de boende. Genom skärpta krav på avgasrening kommer avgasutsläppen att vara betydligt lägre än , trots ökad trafik. Vårt förslag, , är att genom skall ha motorvägsstandard . Norr därom till norska gränsen byggs vägen som motortrafikled. Kostnaden för en utbyggnad ligger kring ca . För att inte utbyggnaden skall stanna på planeringsstadiet är vi inte främmande för okonventionella grepp när det gäller finansiering. Det är rimligt att finansieringen läggs ut över med tanke på en trafikleds långa livslängd. Man bör såväl när det gäller finansiering som genomförande vara medveten om att kommer att ha hela E6 utbyggd ner till . Det motiverar också att viktigare etapper av E6-utbyggnaden sker just i norra länsdelen. Lokalt för länet är också av stor betydelse när det gäller arbetsoch serviceresor. Vägen anknyter till både riksvägar och läns/kommunvägar. I likhet med har inte standarden på det övriga vägnätet förbättrats, trots att trafikmängden ökar. Underhållet är eftersatt. Ytbeläggningen håller på att försvinna på utsatta sträckor. Görs inget är en återgång till grusvägar inte orealistisk. Av flera angelägna objekt har vi mot bakgrund av uppvaktningar, informationer och egna besök i regionen prioriterat följande satsningar, som avser upprustning eller nysatsningar. - Väg 161 Skår-Torp - Väg 163 Hallinden-Knäm - Väg 164 gräns P/län-Strömstad - Väg 167 Åsen-Lilla Edet - Väg 174 Kungshamn-Hallinden - Väg 625 Kungälv-Tvibotten Utöver dessa objekt vill vi framhålla det angelägna i att största fritidsanläggning i sitt slag, Tanumstrand, ges en acceptabel tillfartsväg, vilket innebär ny eller förbättrad vägsträckning E6/. I tidigare motioner har vi haft anledning att belysa det undermåliga vägnätet på , framför i allt kommunens västra del. Sedan nu beslut tagits i om att kustvägen skall byggas, återstår att ge den östra delen av kommunen en vettigare anknytning till och . Därför bör, i samband med pågående byggnation av sträckan , planeras för en vägförbindelse Kolhättan-Granvattnet. Denna led skulle betyda mycket för separering av trafikströmmarna i Stenungsundsområdet. Leden skulle vara första steget i en inlandsled mellan på västgötasidan och passera E6 (Granvattnet)-Kolhättan och anknyta till via bro över till för att slutligen anknyta till . Av de riksvägar som berör är väg 44 bohusdelen, på intet sätt dimensionerad för en trafik som i volym överträffar . Trestads trafikfrågor bör lösas inom rimlig tid, inte minst med tanke på att kommunerna har en gemensam arbetsmarknad och att regionens flygplats finns i området. Inom och kommuner i finns stora problem med trafikströmmarna. För Partilies del behöver det s.k. Slottsmotet byggas ut till större kapacitet, vilket även gäller Österleden från till . Trots att satsningar gjorts för att binda samman de större öarna i skärgården med fastlandet, återstår flera större projekt att lösa, varav två skiljer ut sig från övriga, både genom sin storlek och i angelägenhetsgrad. Den absolut äldsta brofrågan i , som fortfarande pockar på sin lösning, är bro över mellan på Orustsidan och Kolhättan på Stenungsundssidan. En broförbindelse skulle innebära en stor vitalisering av näringslivet på och skulle avlasta , som är överutnyttjade. Den andra broförbindelsen aktualiseras genom planerad dragning av utanför . Vi stöder, liksom tidigare, förslaget om en bro över Sunninge . Bron skulle ingå i E6-systemet Stora HögaGläborg. Slutligen vill vi dra fram de svåra och delvis unika problem som kommuns innevånare har att brottas med när det gäller samfärdsel. Kommunen består av tio bebodda öar med centrum i . 1988/89 T218 Kommunen har planer på en broförbindelse mellan och , där det Mot. finns en färjeled. En förutsättning för att bron skall komma till stånd är T218 att staten bidrar med medel. För projektet talar att staten skulle spara stora belopp genom att färjetrafiken försvinner. 1988 beräknas för kommunens vidkommande till . denna summa faller på kommuninvånarna, som via skatten betalar /person i snitt. En så hög avgift finns ingen annanstans i landet. Beträffande ber vi få hänvisa till en gemensam motion från riksdagsmän. I övrigt finner vi det synnerligen angeläget att järnvägslinjen rustas upp. Bandelen håller en dålig standard ur flera synpunkter. Samma gäller för järnvägssträckan , där också en framtida utbyggnad till skulle innebära stora fördelar för den och medverka till en spridning av trafikströmmarna. Som riksdagsmän har vi vid åtskilliga tillfällen arbetat och talat för den spårbundna trafiken. Flera skäl verkar härför inte minst miljöfrågorna. Det finns också ett stort antal människor som inte har tillgång till bil och för dem är tågtrafiken något av en hjärteangelägenhet. Försämringar i tågtrafiken, t.ex. hotet om att skall förlora sovvagnsförbindelse med , medverkar till att utarma alternativen till bilen och flyget. Vad som behövs är expansiva åtgärder i syfte att popularisera tågåkandet, utan att göra det till en exklusivitet för vissa grupper i samhället. En sådan åtgärd är pendeltåg på vissa bandelar och regionala tåg. idéskiss till en ringlinje mellan , , , och , med anknytning till och flygplats, synes oss mycket tilltalande. Med täta turer på ringlinjen kommer ett alternativ till bilen och bussen att skapas. bör det noteras som beklagligt att tågfärjelinjen GöteborgFrederikshavn inte blivit den framgång som det fanns underlag till. SJ föredrar att skicka godset til , för vidare befodran till och . Den svenska sjöfartsnäringen gav 1987 exportinkomster på . En stor del av det mindre tonnaget har hemmahamnar i , med som ledande fraktcentrum. Frånsett en period har den svenska sjöfarten haft stora svårigheter att kämpa mot. Det är glädjande konstatera att det skett en förbättring i sjöfartskonjunkturen. Det växande behovet av spannmåls- och oljetransporter har således lett till en ökad efterfrågan på bulk- och tankermarknaden, vilket medfört stigande priser och bättre lönsamhet för rederierna. De förbättrade konjunkturerna på de yttre marknaderna är av stor betydelse för den inhemska sjöfarten. Liksom har vi den uppfatt ningen att speciella typer av gods med fördel borde fraktas över köl. gäller inte minst transporter av miljöfarligt gods, transporter som innebär T218 stora risker för naturen och allt levande, och där den landbaserade trafiken också invecklats i olyckor av olika slag. Kanske skulle transporter av nya energiformer som naturgas, kunna ske över köl, i speciella tankar. Ett av de större problemen för den mindre sjöfarten är att näringen hålls tillbaka därför att landbaserade fraktformer är gynnade av stat och kommun. Det finns alltså inte konkurrens på lika villkor. Sjöfarten är det miljövänligaste transportsättet av alla. Ett lastfordon drar fem gånger mer bränsle per tonkilometer än ett mindre fartyg. Miljöaspekter, tonnagetyper och fraktformer, sjöfartens ställning i ett framtida expansivt samhälle med rivna gränser mellan nationerna, har enligt vår mening för lite uppmärksammats. Det finns motiv för en forskningscentral, där dessa frågor analyseras och utvecklingslinjer tas fram i samverkan med sjöfartsnäringen. Ett sådant institut bör förläggas i anslutning till det miljöpolitiska centrum som planeras på sjukhusområde i . Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbyggnad av till motorväg, respektive motortrafikled till norska gränsen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om upprustning och nybyggnad av riks- och länsvägnätet, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den spårbundna trafiken, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om byggande av broar, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett sjöfart och dess framtid.