mot · GC02U548 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:U548 av m. fl. Varje land och dess folk kan bäst skriva sitt lands historia. Den historieskrivning som vi oftast kan tillägna oss om bl a den Afrikanska kontinenten, är en historieskrivning av europeer och om de europeiska kolonialmakternas tid i kontinenten. Därför är frågor om hur, när, i vilken form och utsträckning som exempelvis historiskt kan anses ha varit ett eget land svåra för oss att exakt beskriva med ovan nämnda bakgrundsmaterial som informationskälla. Vad vi däremot mer sanningsenligt kan ta del av och beskriva är vad som har hänt i området sedan 1977/78, när efter somalisk militär aggression med stöd av 51:a paragraf begärde och fick sovjetiskt och kubanskt stöd, för att freda sina gränser och upprätthålla sin nybildade socialistiska stat. Vad vi också kan konstatera och måste reagera på är att kriget i nu är inne på sitt tjugoåttonde år, med mycket lidande på båda sidor. På krigets ena sida står EPLF som kämpar för rätten till självbestämmande för det eritreanska folket. På den andra sidan står den etiopiska regimen, som hävdar att är en del av och att konflikten därmed är en intern angelägenhet. Konflikten mellan och, , flera befrielserörelser för det eritrianska folket upphörde som bekant inte när blev en socialistisk stat, utan kriget fortsatte och har trappats upp. är det enbart EPLF som för krig mot den etiopiska regimen, efter långvariga stridigheter mellan och . Stödet utifrån både till och EPLF har medfört att kriget har kunnat fortgå och fortfarande fortgår i allt större omfattning. har drabbats av hungerkatastrofer och flera sådana är oundvikliga om kriget fortsätter. En fredlig lösning av konflikten är i alla progressiva krafters intresse. En fredlig lösning skulle framför allt frigöra resurser som skulle kunna motverka svält och ohälsa i såväl som . En fredlig lösning skulle också motverka att militaristiska och auktoritära krafter stärker sitt inflytande i på bekostnad av de verkligt progressiva krafterna. På ena sidan står ett land, som i likhet med många andra nybildade socialistiska stater ständigt och med olika medel utsätts för försök att omintetgöras. På andra sidan står en befrielserörelse som med åberopande av ett folks rätt till självbestämmande kräver en folkomröstning. En av lösningarna på konflikten med fredliga medel kan därför vara förslaget om folkomröstning. EPLF har lämnat ett fredsförslag . Detta förslag innebär att man skall inrätta en internationell kommission som båda parter kan enas om, att vapenvila skall proklameras, att båda parter fritt skall ges möjlighet att bedriva politisk agitation i de områden där det finns eritreaner samt att folkomröstning därefter skall genomföras med tre alternativ: 1. fullt oberoende 2. federation med 3. regionalt självstyre. I linje med vår inställning till u-landsbistånd, nämligen att biståndet inte skall användas som påtryckningsmedel för att direkt eller indirekt användas som för att påverka ett lands politik, utan att det bilateralt eller som katastrofbidrag skall komma folket till del, anser vi att det humanitära biståndet till bör ökas. Humanitärt bistånd till bör därför kanaliseras till de drabbade oavsett på vilken sida de befinner sig i konflikten. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att begär att regeringen i sina kontakter med och EPLF verkar för en fredlig lösning av konflikten i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna att det humanitära biståndet till det eritreanska folket skall ökas. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)