mot · GC02Fi501 · 1989-01-11 00:00:00 — Fler arbetsgivare kommer att konkurrera om arbetskraften. Dessutom ökar möjligheterna för dem som vill starta ett eget företag. Den sociala sektorn är starkt dominerad av kvinnor. Att stimulera entreprenörerna här innebär ofta att släppa loss den skapande kvinnan. Därför är detta en viktig jämställdhetsfråga. Varför skall entreprenörer uppmuntras inom traditionellt manliga områden men motarbetas i sektorer där kvinnor dominerar? Socialdemokraterna hävdar vidare att de privata tjänsterna, p.g.a. vinstintresset, blir ovanligt dyra och dåliga samt att det bara är de rika som skulle kunna utnyttja dessa tjänster. För det första är detta plånboksargument inte alls relevant mot politik. (Se avsnittet Produktion och finansiering ovan!) För det andra förefaller det litet märkligt att de rika vill använda sina förmögenheter på extra dålig social service. Över huvud taget är det en förolämpning mot medborgarna om man tror att de kommer att välja en dyr och dålig service om de får ökad valfrihet. Det är bara alternativ som är tillräckligt bra och billiga som kan klara sig i konkurrensen. Det finns undersökningar av tandvård, vårdcentraler, sjukhem o.s.v. som visar att de privata alternativen ofta har klart lägre kostnader utan att kvalitetskraven eftersätts. Det som gör att offentlig produktion blir dyrare kan t.ex. vara högre kostnader för biträdespersonal, administration, utrustning och lokaler. Privata entreprenörer har en starkare ekonomisk motiva tion till effektivitet. De kan lättare förverkliga olika idéer till förbättringar. Enskilda alternativ kan också ha fördelar som inte är mätbara i ekonomis- Fi501 ka termer, t.ex. i form av personligt engagemang, starkare profilering och mindre institutionsprägel. Idéburna alternativ som drivs av t.ex. föreningar och kyrkor kan tillföra kvaliteter som är svåra att föra in i den offentliga verksamheten. Detta innebär givetvis inte att enskilda alternativ alltid är bättre än offentliga. Däremot kan man utgå ifrån att en offentlig producent blir bättre om den utsätts för konkurrens. Även konkurrens mellan olika offentliga producenter kan ha en sådan effekt. Om offentliga och privata producenter konkurrerar, är det viktigt att det sker på lika villkor. Om en offentlig producent utformar ett anbud, måste den acceptera samma risker som den private producenten. Den offentliga producenten skall t.ex. inte kunna räkna med generösare tilläggsanslag om pengarna inte skulle räcka, än vad den privata entreprenören erbjuds. Privata alternativ inom den sociala sektorn bör stå under offentlig insyn och kontroll. Om t.ex. vissa kvalitetskrav inte är uppfyllda, skall den offentliga finansieringen kunna dras in. Att främja enskilda alternativ är viktigast när det gäller individuella tjänster som t.ex. skola, barnomsorg, åldringsvård och sjukvård, eftersom det ökar valfriheten. Men det finns också en rad andra tjänster där enskilda alternativ är viktiga, även om någon individuell valfrihet inte är möjlig. Exempel på sådana tjänster är gatu- och parkskötsel, transporter, fastighetsförvaltning, renhållning, städning och matlagning. Genom entreprenadupphandling av dessa tjänster kan konkurrensen öka. I vissa fall kan man dra nytta av småföretagandets fördelar. I andra kan samordningsvinster och stordriftsfördelar utnyttjas genom att externa producenter anlitas. Ett annat motiv för entreprenader är att det inom många områden finns företag och föreningar som redan har en speciell kompetens uppbyggd som det offentliga saknar. Genom att köpa tjänster i stället för att bygga upp en egen produktionsapparat ökar ofta flexibiliteten. Det går då lättare att snabbt öka eller minska kapaciteten. Även privata entreprenörer kan naturligtvis vara ineffektiva om de inte är utsatta för konkurrens eller om de offentliga organen är dåliga uppköpare. Särskilt för upphandling av tjänster är det viktigt att utveckla en god teknik, eftersom tjänster normalt inte kan demonstreras före ett köp. Kontraktsvillkoren måste medge politisk insyn i verksamheten. Det måste finnas möjligheter att byta entreprenör med jämna mellanrum. innebär den yttre reformationen inte enbart att stimulera enskilda alternativ vid sidan av det offentliga, utan t o m att det offentliga helt bör avstå från att producera en vara eller tjänst. En avveckling av det offentliga ägandet skulle troligen medföra att företagen sköts effektivare. Dessutom skulle politiker få mer tid att ägna sig åt problem som marknaden inte kan lösa. Gränserna för offentlig affärsverksamhet bör ständigt granskas kritiskt eftersom bl.a. den tekniska utvecklingen påverkar vad som är lämpligt för det allmänna att sköta. I driver stat och kommuner affärsverksamhet både i skydd av monopol och i branscher med konkurrens från enskilda företag. innebär alltid risker för ineffektivitet, stelhet och bristande intresse för Mot. 1988/89 konsumenterna. Myndigheter som också driver konkurrensutsatt verksam- Fi501 het kan frestas att felaktigt bokföra utgifter på myndighetsutövningen och därigenom uppnå goda affärsresultat även om verksamheten skulle vara mindre effektiv än den som enskilda företag bedriver i branschen. riskerar att slås ut. har en allt större del av den kommunala verksamheten lagts ut på bolag. Ett skäl har varit att verksamheten då kan bedrivas mer flexibelt och affärsmässigt. har bolagsformen vissa nackdelar ur demokratisk synpunkt t.ex. vad gäller offentlig insyn och politisk kontroll. Därför bör myndighetsfunktioner inte läggas ut på bolag. För renodlad affärsverksamhet bör prövas om det verkligen är nödvändigt med offentligt ägande. Vidare bör man överväga om en del av de regler - t.ex. för lönesättningen - som gör att kommunala bolag kan bedrivas effektivare också kan överföras till den kommunala förvaltningen. Både den inre och den yttre reformationen är nödvändiga i förnyelsearbetet. De är komplement - inte alternativ. Det är uppenbart att den yttre reformationen inte är tillräcklig, dels därför att enskilda alternativ inte är möjliga t.ex. inom stora delar av myndighetsutövningen, dels därför att den offentliga sektorn även fortsättningsvis kommer att ha stor betydelse inom många områden där konkurrens är möjlig och önskvärd. Enbart en yttre reformation skulle utarma den offentliga sektorn. Lika uppenbart är att den inre reformationen inte är tillräcklig. Alla goda idéer kan inte komma till sin rätt i en aldrig så flexibel och kreativ offentlig sektor. Det finns alltid initiativrika människor och goda idéer som passar bäst i fristående företag, kooperativ, ideella föreningar eller andra organisationer. Därför behövs den yttre reformationen. Även av ett annat skäl är det ett misstag att tro att brukarinflytande och decentralisering inom den offentliga sektorn kan ersätta en uppluckring av monopolen. Om de offentliga producenterna blir konkurrensutsatta underlättar detta i själva verket en decentralisering av den offentliga sektorn. Att decentralisera ett system som inte bygger på valfrihet och konkurrens medför nämligen vissa svårigheter. Att ett självständigt företag kan vara effektivt utan centralstyrning beror på att konkurrensen stimulerar till effektivitet. Det är de ständiga signalerna från marknaden som möjliggör att företag successivt kan förbättra sin effektivitet. Det är mycket svårare för monopol att göra riktiga avvägningar. Utan konkurrens blir dessutom stimulanserna till effektivitet små. De ansvariga kan dra sig för att vidta effektivitetsbefrämjande åtgärder som är obekväma eller obehagliga. Finns det inte konkurrens måste därför ofta någon form av centralstyrning tillgripas. Yttre reformer står därför inte i motsatsställning till interna reformer i den offentliga verksamheten. Tvärtom, den yttre reformationen underlättar den inre. I grunden handlar de om samma sak. Såväl den yttre som den inre reformationen innebär att politiker mer bör ägna sig åt att formulera mål och kontrollera resultat. Ett större ansvar för Mot. 1988/89 verkställigheten läggs på dem som utför servicen oavsett om de är privat eller Fi501 offentligt anställda. Avreglering och decentralisering är alltså gemensamt för bägge reformationerna. I bägge fallen måste man ta tillvara den stimulans som konkurrensen innebär. Ett av huvudnumren för den nytillträdda socialdemokratiska regeringen skulle vara en väsentligt mer positiv inställning till avbyråkratisering och annan förnyelse av den offentliga sektorn än vad socialdemokraterna tidigare hade visat. Detta markerades av att ett civildepartement inrättades med som chef. Även om en del har åstadkommits, blev förnyelsekampanjen en dubbel besvikelse. Arbetet på en inre reformation har varit tämligen misslyckat medan regeringen har lyckats förhindra en yttre reformation. Höstens regeringsombildning och vissa kommentarer från den nye civilministern tyder på att även regeringen nu har insett att det behövs en betydligt mer kraftfull politik för den offentliga sektorns förnyelse. Flopp för den inre reformationen Motgångarna blev många i förnyelsearbetet. Den stora propositionen om den offentliga sektorns förnyelse som skulle ha kommit före valet blev i stället en tämligen innehållslös regeringsskrivelse som med rätta mötte förstrött intresse i och den allmänna debatten. I brist på konkreta reformförslag har regeringen i olika propositioner föreslagit att några välmenande formuleringar om service, målstyrning etc skall skrivas in i olika lagar. Lönepolitiken fördes över från civil- till trots att en av huvudtankarna då inrättades var att samla ansvaret för den offentliga sektorns organisation, löner och personal till ett departement. återfördes lönefrågorna till . Försöksverksamheten med en samordnad länsförvaltning blev vingklippt på grund av att den viktigaste statliga länsmyndigheten - länsarbetsnämnden - hölls utanför och genom att olika alternativa modeller inte fick prövas. Frikommunsförsöket har inneburit många besvikelser eftersom uppslag har fördröjts, förändrats eller förhindrats av kanslihuset trots att socialdemokratiska nytänkarkommuner har varit klart överrepresenterade i försöket. Både då det gäller länsförvaltningsförsöket och frikommunerna har frågan om utvärdering och förslag till permanenta regler skötts illa. har i flera fall, t.ex. lokalnämndslagen, tillbakavisat förslag som har varit dåligt underbyggda. Stopp för den yttre reformationen Regeringen har däremot varit framgångsrik i att försvåra den yttre reformationen. Det finns många exempel på att socialdemokraterna har förstärkt de offentliga monopolen och försvårat för enskilda alternativ: - Daghem som drivs av företag har i praktiken förbjudits genom lex Mot. 1988/89 Pysslingen. Om kommunerna anlitar sådana företag utgår inga statsbi- Fi501 Och om t.ex. ett par förskollärare vill starta ett daghem i föreningsform utgår statsbidrag bara om de bedriver verksamheten som föräldrakooperativ eller om de tillämpar en etablerad alternativ pedagogik, d.v.s. i praktiken Montessori- eller Waldorf-pedagogik. - Socialdemokraterna har också skärpt reglerna för öppethållande, vilket har ställt till problem för enskilda daghem. Den socialistiska riksdagsmajoriteten genomdrev även en kraftig försämring av statsbidragen till föräldrakooperativ 1984, vilket medförde att många sådana daghem kommunaliserades. tvingades socialdemokraterna dock införa mer generösa statsbidrag till föräldrakooperativ. - Dagmarreformen inom sjukvården innebär att politikerna, inte medborgarna, skall avgöra fördelningen mellan offentlig och privat sjukvård samt att etableringsfriheten för läkare och sjukgymnaster i praktiken avskaffades i de delar av landet där de flesta människor bor. - Socialdemokraterna slår vakt om etableringskontrollen för tandläkare trots att det inte längre finns någon brist på tandläkare. Socialdemokraterna anser att folktandvården skall svara för av tandvården för vuxna i stället för att människor själva får avgöra fördelningen. På skall folktandvårdens andel, enligt socialdemokraterna, vara . - Ersättningarna från sjukförsäkringen till de privata vårdgivarna har inte räknats upp i takt med kostnadsutvecklingen. - Socialdemokraterna har inte visat något intresse för att öka konkurrensen i radio och TV utan tvärtom tagit olika initiativ i syfte att ytterligare inskränka människors frihet att själva välja vad de skall se på TV. Det går också att hitta många kommuner och landsting där socialdemokraterna har gått emot privata alternativ, trots att dessa uppenbarligen har varit billigare och bättre. I ett yttrande till partikongress säger den socialdemokratiska partistyrelsen att folkrörelser och kooperativ är tänkbara som komplement till den offentliga sektorn, men inte verksamhet som bedrivs i företagsform: I socialdemokratins grundsyn ligger en önskan att värna och utveckla den generella välfärdspolitiken och den demokratiska kontrollen över den gemensamma sektorn. Därför avvisar vi kommersiella inslag. Med marknadsstyrning och kommersiella inslag i den gemensamma sektorn skulle vi riskera att urholka solidariteten i samhället. Det skulle få allvarliga konsekvenser för jämlikheten. Det skulle betyda inskränkningar i frihet och demokrati. Detta kategoriska avfärdande av kommersiella inslag måste tolkas som att ytterligare inskränkningar för enskilda alternativ är att vänta. presenterade också folkrörelseutredningen ett förslag som skall förhindra att kommuner anlitar företag inom flera delar av : Enligt vår mening bör vårduppgifter av typ barnomsorg, äldreomsorg och 13 handikappomsorg inte anförtros åt sådana företag. Syftet med folkrörelseutredningens förslag sägs vara att ge större utrymme Fi501 för föreningsdrivna alternativ. Men det är naturligtvis de offentliga monopolen, inte de enskilda alternativen, som utgör ett hinder för föreningarna. Man bör också komma ihåg att det ofta är socialdemokraterna som har försvårat för ideella alternativ: Röda korsets sjukhusvärdinnor, missbrukarvård, föräldrakooperativa daghem o.s.v. gick socialdemokraterna ut med en stor affischkampanj över hela landet med budskapet att privat vård inte kan vara mänsklig. F. Ett liberalt reformprogram I detta avsnitt presenteras ett 37-punktsprogram för den offentliga sektorns förnyelse. Kraven sammanfattas under fem rubriker: - Öka valfriheten! - Öka effektiviteten! - Släpp personalen loss! - Utveckla politikerrollen! De olika målen hänger naturligtvis samman. Ökad valfrihet och en bättre personalpolitik bidrar till en ökad effektivitet förutom att målen har ett värde i sig. Genom ökad effektivitet kan vi bättre värna den offentliga sektorns kärnområden. Genom en utvecklad politikerroll kan de fyra första målen lättare nås. Ge föräldrar rätt att välja barnomsorg Stöd till barnomsorgen måste utgå på samma villkor oavsett i vilken form den bedrivs. Genom det förslag som har utarbetats av , och moderata samlingspartiet kommer barnfamiljernas valfrihet att öka avsevärt. Förslaget innebär bl a: - ett vårdnadsbidrag som ger småbarnsföräldrar ökade ekonomiska möjligheter att välja den barnomsorg som passar dem bäst - lika ekonomisk behandling av kommunala och enskilda daghem - full behovstäckning inom barnomsorgen . Detta behandlas ytterligare i en särskild motion om familjepolitik. Ge elever rätt till individanpassad undervisning Elever och föräldrar måste få större möjligheter att välja utbildningsinriktning. De olika skolorna skall lokalt ges ökad självständighet vilket leder till fler valmöjligheter. Skolan bör öka möjligheterna att ge individuella studieprogram. Detta behandlas ytterligare i en särskild motion om skolan. Ge föräldrar och elever rätt att välja skola Mot. Elever och föräldrar skall kunna välj a skola inom det offentliga skolväsendet Fi 501 eller en friskola. Vi vill pröva ett system där statliga och kommunala anslag följer eleven. Då får friskolorna en likvärdig behandling förutsatt att de i huvudsak uppfyller läroplanens krav. Statsbidrag för nya friskolor skall betalas ut redan från starten, inte som först . Detta behandlas ytterligare i en särskild motion om skolan. Ge patienter rätt att välja sjukvård Fördelningen mellan offentlig och privat sjukvård skall inte bestämmas av politiska organ utan av de vårdbehövande människorna. Därför avvisar Dagmarsystemet som inskränker patienternas valfrihet och läkarnas och sjukgymnasternas etableringsrätt. Även inom den offentliga sektorn bör möjligheterna till valfrihet och individuell anpassning bli större. Människor bör t.ex. kunna välja vilken vårdcentral och läkare de skall gå till. Alla skall ha rätt till en egen husläkare. Vårdcentraler skall kunna drivas i enskild eller offentlig regi. I bägge fallen bör de få en fast årlig ersättning för varje patient som registreras vid vårdcentralen. Samma ersättningssystem bör tillämpas för privata husläkare. Privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster måste ha rimliga möjligheter att få en ersättning från som, tillsammans med patientavgifterna, ger kostnadstäckning, skälig arbetsinkomst och möjligheter till fortbildning och utveckling av verksamheten. Försäkringsersättningen bör även ge möjligheter till mer kvalificerade behandlingar. Också andra yrkesgrupper än läkare och sjukgymnaster-1.ex. sjuksköterskor, barnmorskor och psykoterapeuter - bör kunna få anslutas till sjukförsäkringen som privatpraktiker. Läkare som etablerar sig i glesbygd bör få särskilda ekonomiska stimulanser. Detta kan öka antalet läkare i områden med låg läkartäthet och därmed främja valfriheten där. Detta behandlas ytterligare i en särskild motion om sjukvård. Ge patienter rätt att välja tandläkare Människor skall själva få välja tandläkare. Någon övre gräns för privattandläkarnas andel av vuxentandvården bör inte finnas. Nuvarande etableringsbegränsningar bör avvecklas. Detta behandlas ytterligare i en särskild motion om tandvård. De privata vårdhemmen är viktiga komplement till den vård som bedrivs av landstingen. De är ofta små och hemtrevliga. Personalomsättningen är låg och småskaligheten ger möjlighet till personlig omvårdnad. Det är dessutom ofta ekonomiskt fördelaktigt att anlita enskilda vårdhem. Detta behandlas ytterligare i en särskild motion om sjukvård. Ge äldre och handikappade rätt att välja service Äldre och handikappade är ofta starkt beroende av det allmännas insatser. Därför är det särskilt angeläget att de har möjligheter att få vård, service och omsorg anpassade till sina individuella behov. Ett viktigt område är boendet. Alla måste själva få välja hur de skall bo. Även vad gäller hemservice och färdtjänst måste valfriheten öka. präglas denna service ofta starkt av regleringar och förmynderi. En möjlighet är att ge dem som är i behov av stöd servicekuponger som berättigar dem till en viss mängd av dessa tjänster. De får sedan själva fritt välja mellan olika producenter och göra den prioritering av hemservice och färdtjänst de önskar. Regeringen bör initiera en försöksverksamhet med denna inriktning. Vad som har sagts i detta avsnitt bör ge regeringen tillkänna. Ge dem som bor i allmännyttan rätt att bilda bostadsrätt Om en majoritet av hyresgästerna i ett allmännyttigt hus så önskar bör lägenheterna kunna omvandlas till bostadsrätter. beslöt att dra in räntebidragen till hus som omvandlades på detta sätt. Detta beslut måste upphävas. Detta behandlas ytterligare i en särskild motion om bostadspolitik. Tillåt friare etablering av radio och TV Staten skall inte styra vad människor läser, hör och ser. Den nya medietekniken kan ge större utbud och ökade valmöjligheter, konkurrens mellan flera programmakare, nya chanser till kommunikation för enskilda, organisationer och företag. En fristående, reklamfinansierad tredje TV-kanal bör ges sändningsrätt. Även lokala, reklamfinansierade TV-sändningar över etern bör tillåtas. Också på ljudradioområdet bör en friare etableringsrätt tillåtas. Detta behandlas ytterligare i en särskild motion om radio och TV. Stärk konsumentinflytandet i offentlig sektor mångåriga arbete för närdemokrati har syftat till att öka medborgarnas möjligheter att påverka den kommunala verksamhet som mest berör dem själva. Vi arbetar t.ex. för att föräldrar och elever skall få större möjligheter att påverka det som sker i skolan. Om medborgarna får rätt att välja enskilda alternativ i stället för service, kommer kommunerna att vara mycket angelägna att se till att deras service anpassas till brukarnas önskemål. Kunden placeras i centrum - inte i väntrum. förhindras sådant brukarinflytande dock av statliga regler. De skolråd med elev- och föräldramedverkan som arbetar för torde t.ex. inte vara möjliga med nuvarande lagstiftning. Olika hinder för ett ökat konsumentinflytande i den offentliga sektorn måste tas bort. Regeringen bör upprätta en handlingsplan för ökat konsumentinflytande i den offentliga sektorn med den inriktning som här har angivits. Vad som har sagts i detta avsnitt bör ge regeringen tillkänna. Stöd ideella föreningar och kooperativ . Många verksamheter som domineras av den offentliga sektorn har Fi501 uppstått genom föreningar, kristna församlingar och olika typer av kooperativ: vårdinrättningar, bibliotek, barnomsorg, skolor etc. Dessa enskilda initiativ har haft stor betydelse för välfärdspolitikens utveckling. Kyrkor, föreningar och kooperativ kan fortfarande spela en viktig roll för förnyelsen av social och annan service. Därför är det viktigt att det allmänna bidrar till att ge dessa sammanslutningar goda yttre förutsättningar och möjligheter att utveckla olika typer av service. Fackligt motstånd mot ideell medverkan i t.ex. vård och omsorg måste motarbetas. En avdragsrätt för gåvor till ideellt och humanitärt arbete bör införas, vilket behandlas i en särskild motion. Ge tillräckliga resurser för de kollektiva tjänsterna När hårda prioriteringar skall göras riskerar det att gå ut över de kollektiva tjänsterna, eftersom kopplingen mellan resursnedskärningar och effekter för enskilda människor är mindre tydlig här än när det gäller t.ex. försämrade sociala förmåner eller dyrare livsmedel. Brister föreligger inom t.ex. försvaret, polisen samt miljö- och kulturminnesvården. Dessa problem beror inte bara på resurstilldelningen utan även på hur resurserna används, vilka regelsystem som gäller, hur arbetsförhållandena för personalen är o.s.v. Det är dock uppenbart att flera av ovanstående områden behöver resurstillskott. Detta behandlas ytterligare i särskilda motioner. Vi behöver en effektiv statsmakt som kan verkställa de beslut som regering och riksdag fattar. Men myndigheter måste alltid visa respekt för den enskildes rättssäkerhet och integritet. Det finns alltid risker för misstag och felbedömningar i myndighetsutövning. Därför måste det finnas garantier för att en individ som oskyldigt drabbas av ett sådant misstag kan få rättelse och eventuell ekonomisk kompensation. Det finns oroande exempel på att rättssäkerheten är otillräcklig i . Sålunda måste t.ex. småföretagare få rätt till skäligt skadestånd om de har utsatts för felaktig myndighetsutövning och flyktingar måste få rätt till juridiskt biträde redan vid gränsen. Den som vinner ett skattemål skall få sina rättegångskostnader betalda. Reglerna om företagsbot, näringsförbud och näringstillstånd, generalklausulen mot skatteflykt, bevissäkringslagen och betalningssäkringslagen måste avskaffas eller kraftigt förändras. JO:s ställning måste stärkas och ämbetsmannaansvaret skärpas. JO bör ges samma kompetens att kontrollera på det kommunala området som på det statliga. Debatten om pensionsskatten visade att äganderätten behöver ett starkare rättsskydd och att reglerna mot retroaktiv lagstiftning måste skärpas. Detta behandlas ytterligare i särskilda motioner. 1988/89 Fi501 som har till enda syfte att driva affärsverksamhet, d.v.s. där särskilda och starka skäl till ett offentligt engagemang saknas, bör säljas. För större företag är börsen en lämplig väg för försäljning. Ett mål bör vara att aktieägandet sprids. I vissa fall kan i första hand de anställda erbjudas att köpa aktierna.