ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02A747 · 1989-01-25 00:00:00 — av m.fl. (s) Koncernfackligt samarbete över gränserna Det nordiska ministerrådet har i en rapport tydligt slagit fast att det inte föreligger några praktiska eller juridiska hinder för ett nordiskt koncernfackligt samarbete. Med beklagande kan man konstatera att de centrala arbetsgivarorganisationerna vid ett möte med de nordiska arbetsmarknadsministrarna och arbetsmarknadens parter avvisade varje form av nordiskt koncernfackligt samarbete, vilket hade krävts av Fackliga . Den fackliga rörelsen i , och i , har varit pådrivande i arbetet för att skapa industriell styrka. Fackföreningsrörelsen kommer naturligtvis inte att ställa upp på en ökad integrering - vare sig det gäller eller EG - om inte de koncernfackliga frågorna kan lösas på ett bra sätt. Arbetsgivarnas helt avvisande hållning till även de mest elementära krav, gör att ingen annan väg återstår än lagstiftning. Åtgärder bör därför vidtas för att arbetstagarorganisationernas rätt till koncernfackligt samarbete säkras. Detta bör ske genom rätt till möten och information över gränserna, och anpassning av förtroendemannalagen. Vid företagsköp i de nordiska länderna skall fackligt samråd över gränserna ha genomförts. Principerna för detta samarbete utvecklas närmare i rapporten från . Arbetsgivarorganisationernas och borgerlighetens attityder i denna fråga är kortsynta och avslöjar stora brister i deras uppfattning om demokrati. Näringslivet internationaliseras allt mera. ASEA har blivit ABB och koncernledningen har flyttat utomlands. Det finska äger många företag i . Det innebär att besluten i allt högre utsträckning tas långt ifrån de människor som är berörda av dem. Trots de omfattande åtgärder som vidtagits för att skapa ett större inflytande för löntagarna, ökar svårigheterna för de anställda i företag som blivit mångnationella. Det ligger många svårigheter i att reglera det koncernfackliga arbetet över nationsgränserna men svårigheterna är tekniska och går naturligtvis att lösa. Det är ett egendomligt faktum att arbetsgivarna inte ser några som helst svårigheter att harmonisera hela samhället med EG, men bara ser svårigheter när det gäller att harmonisera den betydligt smalare och enklare fackliga sektorn. 1988/89 A747 Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av koncernfackligt samarbete över nationsgränserna.
mot · GC02A748 · 1989-01-24 00:00:00 — av m.fl. (s) Provanställning Enligt lagen om anställningsskydd § 6, kan avtal träffas om provanställning . Vill inte arbetsgivaren eller arbetstagaren att anställningen skall fortsätta efter det att prövotiden löpt ut, skall besked om detta lämnas till motparten senast vid prövotidens utgång. Detta betyder i praktiken att arbetsgivaren har ett kraftigt övertag och kan, efter eget gottfinnande och utan skäl, neka en tillsvidareanställning. Den provanställde måste vara helt perfekt för att vara något så när säker på att få fortsatt anställning. Det ställs alltså större krav på en provanställd än på en tillsvidareanställd. Den provanställde saknar skydd i lagen. Saklig grund gäller inte för provanställda. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om bättre lagskydd för provanställda. () () 1 1988/89.3 samt.
mot · GC02A749 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A749 av m.fl. (mp) Arbetstidens längd Vår materiella välfärd har medfört att kostnaden för den offentliga sektorn har drivit upp skattetrycket både för den enskilda människan och för företagen. Löne- och prisspiralen drivs i höjden. Effekterna förstärker varandra; ekonomisk utslagning och sociala kostnader ökar. Som en följd av detta anser de flesta småbarnsföräldrar att båda föräldrarna måste ha lönearbete för att klara familjens försörjning. - Få människor vågar ta en längre tids tjänstledighet för en välbehövlig paus i yrkeslivet eller för ett viktigt uppdrag utanför yrket för risken att bli efter i kunskapsutvecklingen. Krav som dessa föder otillfredsställelse och psykisk press. Både familjeliv och arbetsliv blir lidande. Det är naturligtvis lättare att uträtta ett enformigt, bullrande eller otillfredsställande arbete när detta inte lägger beslag på hela arbetsdagen och man dessutom vet att det självvalda, meningsfulla arbetet väntar. , , är arbetslösheten låg, men med konjunkturens växlingar kan den åter öka. En kortare arbetsdag kan då vara en lösning för många. I en barnfamilj kan detta lösa barnpassningsproblemet genom att båda föräldrarna tar ansvaret för både försörjning och barntillsyn. de gröna vill därför föreslå att större möjligheter ges till flexibel arbetstid och tid för informellt arbete, tid för barn och gamla och tid för ideellt arbete och egen utveckling. Yrkesarbetet bör avdramatiseras. Vi vill därför i första hand ge arbetstagare rätt att minska sin arbetstid till 30 eller 20 timmars arbetsvecka. Det ger frihet att välja längre eller kortare arbetstid. Lönen skall stå i proportion till heltidslönen. Den deltidsarbetande kan få viss ekonomisk ersättning för förlorad förtjänst genom en skatteskala som gynnar låginkomsttagare och det bastillägg som vi vill införa för barnfamiljer i stället för bostadsbidrag. Förslaget leder till ökad valfrihet, större möjligheter att ta eget ansvar för barn och gamla, minskad stress, bättre hälsa och ett rikare liv på många områden. Även kulturlivet gynnas av att människor får möjlighet att planera sin egen tid. att hos regeringen begär ett lagförslag om lagfäst rätt för arbetstagare att minska sin arbetstid till trettio eller tjugo timmars arbetsvecka, enligt vad som anförts i motionen. () () 1* 1988/89.
mot · GC02A751 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:A751 av m.fl (s) Den sjätte semesterveckan Rätten till semester är, som framhållits i flera sammanhang, ojämlikt fördelad. av LO:s medlemmar, av TCO:s och av /SR:s medlemmar har enbart fem veckors semester. Nära hälften av alla löntagare har däremot förmåner som ger längre semester än lagen anger. De grupper som enbart har lagstadgad semester finns främst inom den privata sektorn. Olikheterna i semesterförmåner avspeglar mycket tydligt de kvardröjande klasskillnaderna i samhället. Anställda som har den kortaste semestern har ofta de sämsta arbetsmiljöerna, sämsta utbildningen m.m. En sjätte semestervecka är ur flera viktiga aspekter en nödvändig rättvisereform. är skillnaderna i semesterförmåner större än när den femte semesterveckan infördes . har för den privata sidan inte varit så framgångsrik som för den offentliga med att förbättra semestern. Det är nödvändigt att med lagstiftning om en sjätte semestervecka fullfölja traditionerna att göra semesterförmånerna tillgängliga för alla oavsett anställning. Liksom nu skall de kunna tas ut sammanhängande eller delas upp på flera tidpunkter. Semester skall också kunna sparas för långsemester någon eller . I enlighet med den generella välfärdspolitikens grunder är semestern en social rättighet, som i rättvisans namn också måste tillkomma dem som har de mest påfrestande arbetena och de sämsta arbetsmiljöerna. Mot den bakgrunden är det angeläget att ett lagförslag möjligt föreläggs . Inriktningen bör därvid vara en stegvis genomförd reform där första steget genomförs möjligt. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om lagstiftning om och genomförande av den sjätte semesterveckan. () ()
mot · GC02A752 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A752 av och (båda mp) Ledighet för vård av anhörig Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:So306 hemställs att ger regeringen till känna att anhörig ges lagstadgad rätt till förkortad arbetstid för vård av anhörig.
mot · GC02A754 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:A754 av m.fl. (fp) I bilaga till budgetpropositionen beräknas att kostnaderna för statsbidrag till de erkända arbetslöshetskassorna uppgår till ca 7 890 milj.kr., efter avdrag av finansieringsavgifter från kassorna till staten. Statsbidragen betalas numera inte av anslagsmedel utan med intäkter från arbetsgivaravgifter, förutom den nämnda finansieringsavgiften. I partimotion om den ekonomiska politiken redovisas skälen för och begärs ett förslag om reformering av arbetslöshetsförsäkringen. Även i en partimotion om arbetsutbud beskrivs hur vi anser att ett nytt system med en allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring bör utformas. Förslaget skall innebära att medlemmarna själva betalar en högre premie för sin försäkring. Vi anser att finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen bör reformeras i syfte att minska statens kostnader. Denna reducering av kostnaderna beräknar vi till ca . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om förändringar i arbetslöshetsförsäkringen som reducerar statens kostnader med . () ()
mot · GC02A756 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:A756 Grupplivförsäkringen och homosexuella sambor Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:L421 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att homosexuella sambor även omfattas av efterlevandeskyddet i statens grupplivförsäkring.
mot · GC02A802 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89: A802 av m.fl. (s) Åtgärder för att främja kvinnors möjligheter till förvärvsarbete Allt fler kvinnor förvärvsarbetar , jämfört . En viktig utgångspunkt för arbetet är att kunna försörja sig. Vi vet att många kvinnor arbetar deltid, . Många kvinnor står helt utanför det välfärdssystem som finns uppbyggt i samhället. I ett jämställt arbetsliv bör alla kunna försörja sig på sin inkomst. Arbetet måste vara organiserat så att det ger utrymme för alla, både kvinnor och män, att ta ansvar för hem och barn. Mot denna bakgrund bör statliga, kommunala och privata arbetsgivare, samt dess fackliga organisationer med större kraft än vad som skett hitintills se över och genomdriva förbättringar i arbetsorganisationen. Därigenom kan fler heltidstjänster skapas, och därmed ge bättre försörjningsmöjligheter. Inom finns stora skillnader när det gäller sysselsättningsmöjligheter. Skillnader på finns mellan den södra och norra länsdelen i förvärvsfrekvens, för kvinnor. Denna obalans inom länet ger inte kvinnorna lika möjlighet att ha ett arbete som ger ekonomiskt oberoende. För att skapa ett jämställt samhälle och en bra regional balans bör inte enbart arbetslöshetssiffror vara ett fullständigt mått på länets arbetsmarknadssituation. Förvärvsfrekvensen är ett betydligt bättre mått. Vid fördelning av regionalpolitiska anslag till och länsarbetsnämnden bör även förvärvsfrekvensen vägas in vid medlens fördelning. En sådan fördelning skulle enligt vårt sätt att se, öka länets möjligheter att utveckla insatser i den norra länsdelen. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förvärvsfrekvensens betydelse vid beräkning av de regionalpolitiska medel som tilldelas varje län, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i Mot. 1988/89 motionen anförts om arbetsorganisationen, i syfte att skapa heltids- A802 tjänster. () () () () ()
mot · GC02A803 · 1989-01-25 00:00:00 — av m.fl. (vpk) En rättvis fördelning av budgetanslagen Män ger och män får... På landsbygd eller i tätort, det är mest kvinnorna sorn använder kollektivtrafiken. merparten av pengarna går till bilismen. Försvaret får 30 miljarder medan barnomsorgen får 10 miljarder. Kommunerna tvingas spara och personalen flyr. Dagis tvingas stänga. Av pengarna till idrotten går största delen till menliga idrotter och till storståtliga och dyrbara sportanläggningar. Effektiviteten inom den offentliga sektorn ska öka, säger regeringen. Det gäller också omsorgen om barn och gamla Där jobbar mest kvinnor. Med hänvisning till det ovan tecknade och anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att departementen bör åläggas att under varje huvudtitel redovisa förslagets effekter ur kvinnoperspektiv, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att budgetförslagen skall utformas så att en rättvis fördelning mellan manliga och kvinnliga intresseområden uppnås. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02A805 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A805 Kvinnor och män arbetar i nästan lika stor utsträckning, men man arbetar inom olika yrkesområden. har kanske världens mest könsuppdelade arbetsmarknad. Det är bara av arbetskraften som finns i yrken med jämn könsfördelning. Den delade arbetsmarknaden tar sig inte bara uttryck i att kvinnor och män arbetar inom olika näringsgrenar utan också att de återfinns i olika yrken inom samma näringsgren. Kvinnornas arbetsmarknad är också betydligt snävare än männens. Vidare arbetar av de förvärvsarbetande kvinnorna deltid, medan bara av männen har denna form av arbetstid. 1960 träffade arbetsmarknadens parter en överenskommelse om lika lön för lika arbete. Detta innebar att man avskaffade kvinnolönerna i avtalen. 1960 var kvinnolönerna inom LO av männens genomsnittslön. Likalönereformen plus LO:s satsningar på den solidariska lönepolitiken har höjt kvinnornas genomsnittslöner. skiljer sig dessa från männens. Det finns anledning att fundera över varför det fortfarande finns skillnader och varför utvecklingen mot en total utjämning har avstannat . Till och med en svag tillbakagång kan märkas. Den könsuppdelade arbetsmarknaden är utan allt tvivel en orsak. Ser vi till skolan och till olika utbildningar verkar det vara mycket svårt att bryta de traditionella mönstren. Redan på högstadiet är det könsbundna tillvalskurser och detta förstärks på gymnasienivå. Pojkar och flickor går skilda vägar i gymnasiet. Och när vi kommer till högskolan och dess utbildningar så är könsuppdelningen ännu tydligare. Stora satsningar har gjorts, och görs, för att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. Bl.a. har projekt genomförts för att påverka flickor att välja otraditionella utbildningar. Vidare har särskilt stöd riktats mot de flickor som gjort otraditionella val och till kvinnor som vågat ta liknande steg i yrkeslivet m.m. Detta är bra satsningar och det kommer med största säkerhet att ge en viss effekt framöver. Dessa projekt och satsningar mäste fortsätta. Men för att nå ett resultat snabbare och kunna bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden måste även riktade åtgärder till gentemot pojkar/män. Dem anser jag att vi glömt bort i detta viktiga arbete. Det borde vara självklart att kvinnor och män skall ha samma villkor i utbildning, i arbetslivet och i samhället. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs A805 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om riktade åtgärder gentemot pojkar/män för att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden.
mot · GC02A806 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A806 av och (båda s) Reglerna för arvoden i statliga styrelser Utredningen om kvinnorepresentation gjorde 1986 en kartläggning av könsfördelningen i vissa regionala myndigheters styrelser (Ds A 1986:4 Ska även morgondagens samhälle formas enbart av män?) Kartläggningen visade att kvinnorepresentationen i de regionala statliga styrelserna var mycket låg, i genomsnitt . I utredningens slutbetänkande SOU 1987:19 Varannan damernas, föreslog utredningen bl.a. att regeringen skulle anta tidsbestämda mål för en ökad kvinnorepresentation. Målen som föreslogs var: - att kvinnorepresentationen skall vara . - att kvinnorepresentationen skall vara . - att det skall råda en jämn könsfördelning. Dessa mål har antagits av regering och riksdag jämställdhetsproposition (prop. 1987/88:105 Jämställdhetspolitiken inför 90-talet). Som ett led i kampen för ökad kvinnorepresentation genomfördes regionala kampanjmöten. Inför denna kampanj togs fram statistik som belyser nuvarande könsfördelning i de regionala statliga styrelserna. Resultatet följer ett känt mönster - ju högre upp i hierarkin, desto färre kvinnor. Exempel: I gruppen styrelseordförande är kvinnor. Av de ordinarie ledamöterna är kvinnor, medan deras ersättare bestod till av kvinnor. Detta pekar på att kvinnorna förhoppningsvis är på frammarsch. Men det finns hinder i denna frammarsch. Ett hinder som består dels av att ersättare ej alltid kallas och dels av att de vid närvaro ej erhåller arvode om de ej tjänstgör. Ser vi till den landstingskommunala och kommunala sammanträdesverksamheten så är detta hinder för demokrati och jämställdhet i stort sett eliminerat. Som ett led i demokratiarbetet och för att nå målen i jämställdhetsarbetet, skall arvode utgå till ersättare som är närvarande men ej tjänstgör, i statliga styrelser på central och regional nivå. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn vad gäller närvarorätt och arvode för ersättare i statliga styrelser på central och regional nivå. () ()
mot · GC02Bo201 · 1989-01-10 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Bo201 av och (båda m) Regler för ROT-finansieringen 1988/89 Bo201204 Ryckigheten i den socialdemokratiska bostadspolitiken demonstrerades återigen genom det under höstriksdagen framlagda förslaget till höjning av räntan förden s.k. ROT-verksamheten. Kritiken mot förslaget var svidande, inte minst från fackligt håll. varnade t.ex. för tvärstopp för reparations- och ombyggnadsverksarnhet av äldre bostadslägenheter. HSB Centrala tillskrev oss värmländska riksdagsledamöter i anledning av förslaget och varnade för effekterna av förslaget. De positiva effekterna av upprustningen av bostäder inom bia. bruksorterna i påtalades. Ombyggnadsarbetena uppgavs bl.a. vara ett regionalpolitisk! inslag av stor betydelse för sysselsättningen i vårt län. i tillskrev bostadsutskott i ärendet och påpekade, att en halvering av räntebidragen i ett enda sammanhang skulle få betydande negativa konsekvenser. Hela länets ROT-program hotades enligt nämnden, som befarade en väsentlig ökning av arbetslösheten inom byggnadssektorn. Vi delar länsarbetsnämndens uppfattning att ROT-programmet borde ha avvecklats successivt för att ge marknaden chansen att anpassa sig till nya förutsättningar. Moderata samlingspartiet avvisade förslaget i till förmån för en successiv avveckling i sådana former att angelägna ombyggnader skulle kunna genomföras. På grund av den svidande kritiken mot förslaget gjordes vid den slutliga riksdagsbehandlingen vissa undantag från den föreslagna fördubblingen av den garanterade räntan, t.ex. vad gällde upprustning av äldre ålderdomshem, ombyggnad av kontorslokaler till bostäder, ombyggnad av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse m.m. Regeringen gavs dessutom rätt att tillämpa de gamla reglerna, om det är motiverat av arbetsmarknadsskäl eller ur bostadsförsörjningssynpunkt, om det gäller självbyggeri eller till- eller påbyggnad av småhus med prefabricerade element, om fastigheten är belägen i glesbygd. Dessutom tillskapades särskilda övergångsregler. Tala om byggkrångel, byråkrati och godtycke! Vi anser att nuvarande krångliga låne- och bidragssystem bör ersättas med en rätt för fastighetsägare att göra skattefria avsättningar till reparationsfonder. Fonderna bör vara fastighetsanknutna och medel skall endast kunna lyftas för renovering och modernisering av fastigheten. På detta sätt skulle hyreshöjningar kunna hållas tillbaka i nyrenoverade fastigheter. 1 1988/89.3 sami. att fonderna byggs upp kan nuvarande räntebidragssystem och lånebyråkrati för ombyggnader avskaffas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att det s.k. ROT-finansieringssystemet bör ersättas med en rätt för fastighetsägare att göra skattefria avsättningar till reparationsfonder. () () 1988/89 Bo201
mot · GC02Bo202 · 1989-01-12 00:00:00 — av och (båda c) Räntebidraget vid bostadslån I arbetet för att förbättra handikappades möjlighet till full delaktighet i samhället är boendet av central betydelse. Olika handikappgrupper har olika behov beträffande bostad och precis som andra individer har givetvis också handikappade personer egna önskemål. Det talar för att det måste finnas flera bostadsalternativ att välja mellan. En boendeform som passar många och som blivit mycket efterfrågad är gruppbostäder. Tyvärr har byggandet av gruppbostäder inte alls kommit igång i den utsträckning som behövs. Det är angeläget att tillkomsten av fler gruppbostäder på olika sätt stimuleras. Med gruppboende avses normalt ett litet antal fullvärdiga bostäder som har tillgång till gemensamma utrymmen där service och vård kan ges alla tider . Villkoret för räntebidrag är att de gemensamma utrymmena i en gruppbostad ingår i hyresavtalet. Detta kan medföra att hyran för den enskilde blir orimligt hög. Det finns därigenom risk för att den gemensamma ytan minskas på ett sätt som inte är ändamålsenligt. Ett alternativ är att huvudmannen står för kostnaden för de gemensamma utrymmena men då utgår alltså inget räntebidrag. Vi anser att det finns skäl för att det, i varje fall i ett övergångsskede, utgår räntebidrag till de gemensamma utrymmena oavsett vilken som svarar för hyreskostnaden. Gällande krav på gruppboende skall givetvis vara uppfyllda. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en ändring av villkoren för bostadslån så att räntebidrag ges till gemensamma utrymmen i gruppboende även i de fall huvudmannen står för hyreskostnaden.
mot · GC02Bo203 · 1989-01-13 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo203 av och (båda c) Reglerna för statliga lån till egnahem Det föreligger en orättvisa mellan de småhus som har statlig belåning och de som inte har sådana lån. Räntekostnadernaför egnahemsägarna blir på detta sätt olika, ja helt enkelt orättvisa. Detta medför ofta att den som överväger att köpa en äldre fastighet utan statliga lån istället väljer att bygga nytt till betydligt högre kostnader. Den totala bostadskostnaden blir - trots den högre anskaffningskostnaden - lägre i nybyggnadsalternativet, eftersom de statliga lån som då utgår har en kraftig räntesubvention. De statliga lånen med subventionerade räntor kommer de småhusägare till del som antingen bygger nytt eller gör en genomgripande reparation av sitt hus. Enligt vår mening borde bestämmelserna ändras så att det bör vara möjligt även för den som köper ett äldre hus att erhålla statliga lån. Dessutom borde de krav som ställs på en ombyggnad ändras så att statliga lån även kunde ges till mindre genomgripande upprustning av småhus. Som detta nu är lockas man att göra betydligt större ingrepp i fastigheten än som egentligen än nödvändigt p g a att kraven för att få statliga lån är sådana som de är. Som vi nämnde inledningsvis väljer många att överhuvudtaget inte befatta sig med ett äldre hus utan bygger istället ett nytt. Vårt nuvarande system innebär alltså att man binder mer pengar i boendet än vad som egentligen varit nödvändigt. Vi anser att det är angeläget att finna ett system som skapar större rättvisa mellan dem som bygger nytt och dem som väljer att satsa på ett äldre hus och sedan förbättra det. Undertecknade har fört fram detta förslag men har avslagit motionerna. När det gäller flerbostadshus har dock beslutat om stimulanser för att öka intresset för reparationer. Mot denna bakgrund borde det vara att ändra den orättvisa som finns när det gäller småhus. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att begär att regeringen framlägger förslag om ändrade regler för statliga lån till egnahem i enlighet med de synpunkter som framförts i motionen.
mot · GC02Bo206 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo206 av m.fl. (fp) Bostadsbyggande i , m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89: A408 hemställs 1. att beslutar att naturvårdsenhet tillförs ökade 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om planering för källsortering av avfall vid ny- och ombyggnad av bostäder, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bestämmelserna för erhållande av ombyggnadslån till lägenhetssammanslagningar, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om s.k. fribyggen, 5. att beslutar avskaffa de regleringar som införts speciellt för byggandet i , 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i övrigt anförts i motionen om bostadsbyggande i . (fp) () () () 1 1988189.3 samt.