mot · GC02N463 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89 :N463 av m.fl. (c) Kärnkraften Energipolitiken - historisk översikt Energipolitiken Energipolitiken har under snart två decennier varit en av de mest debatterade politiska frågorna. Politiken präglades av socialdemokraternas centralistiska och koncentrationsinriktade syn på hur energisystemet borde utformas. drev länge ensamt kravet på att energiförsörjningen i det längre perspektivet i huvudsak måste tillgodoses genom en effektivare energianvändning och utnyttjande av inhemsk, miljövänlig och förnybar energi. drev kraven på en omställning av energipolitiken under starkt motstånd från de partier som representerade majoriteten vid energipolitiska beslut. Dessa partier gav då i alla lägen sitt stöd åt den farliga och storskaliga kärnkraften. Det var en utbredd uppfattning, när planeringen och byggande av de första kärnkraftverken påbörjades, att kärnkraften skulle vara både en ren och billig energikälla. blev emellertid kärnkraftens risker alltmer uppenbara och det stod efter hand klart att mycket omfattande problem stod att lösa innan kärnkraften kunde anses säker. Såväl utanför som i aktualiserade företrädare för problemen med kärnkraftens risker. tog bl a upp frågan i ett tal 1973, där han bl a krävde en ingående prövning av kärnkraftens fortsatta roll för energiförsörjning med hänsyn till de risker som är förbundna med utnyttjande av kärnenergi. I krävde ett uppskov med kärnkraftproduktionen. energipolitiska beslut förutsatte en kontinuerligt ökad användning av såväl olja och kol som el. strävan att försöka få till stånd en ökad användning av inhemska bränslen förlöjligades. tror att man kan basera energiförsörjningen på kottar och pinnar, hette det bl.a. Följderna av en kärnkraftsavveckling skulle bli katastrofala för sysselsättning och välfärd, menade man. Med energipolitik kommer vi att få återgå till backstugusittarnas och de flämtande stearinljusens , uttalade kärnkraftförespråkarna tvärsäkert. Regeringsskiftet 1976 innebar att energipolitiken fick en ny inriktning. Politiken inriktades stegvis på att forma ett decentralistiskt energisystem, byggt på mångfald, energihushållning och användning av inhemsk förnybar Mot. 1988/89 och miljövänlig energi. De förslag som framlades efter folkomröstningen om N463 kärnkraften följde upp krav på åtgärder för en förbättrad resurshushållning för säkerställande av kärnkraftens avveckling och ett minskat oljeberoende. Konkreta beslut fattades om bl a den s k energisparplanen, oljeersättnings- och energiforskningsprogrammen. De energipolitiska besluten hade således en målmedveten strävan att såväl styra över energianvändningen mot utnyttjande av miljövänliga, förnybara energikällor som att åstadkomma en medveten energihushållning. Besluten och 1981 är exempel på detta. Vi har senare i ett stort antal motioner sammanfattat de insatser som vidtogs för att inleda förnyelsen av energisystemet detta år. De energipolitiska förslag som den socialdemokratiska oppositionen förelägger efter regeringsskiftet bygger helt på den centralistiska och storskaliga synen. Politiken är ensidigt produktionsinriktad. I motion 1976/77:1335 förespråkas t.ex storskaliga satsningar, bl a ställs krav på förprojektering av en svensk upparbetningsanläggning av utbränt kärnbränsle. I flera motioner kritiseras den dåvarande regeringen för att försena den storskaliga satsningen på kärnkraften och krav ställs på att förutsättningar för avtappning av hetvatten från reaktorn i skall finnas (se t ex motion 1977/78:1816). I sin partimotion (motion 1978/89:2413) i anledning av folkpartiregeringens energiproposition , konstaterar socialdemokraterna med tillfredsställelse att denna proposition ansluter till socialdemokratins koncentrationsinriktade synsätt. I motionen understryks bl a att man varken bör avveckla kärnkraften eller binda sig vid kärnkraften. Man ställer sig från socialdemokratins sida positiv till inhemsk uranbrytning. Man förespråkar en utbyggnad av älv. Det understryks att kol i princip kan utnyttjas för att sprida beroendet av importerade energislag. med att den sistnämda motionen presenterades inträffade kärnkraftolyckan i . Denna ledde till att övriga partier ändrade ståndpunkt och godtog krav på folkomröstning om kärnkraften. Folkomröstningen resulterade i att sedermera beslutade att kärnkraften skall vara avvecklad . I samband med energipolitiska beslut kritiserades den dåvarande regeringen av socialdemokraterna för att man då (1981) inte presenterade en genomtänkt syn på elförsörjningen . Det finns, menade socialdemokrater,en allvarlig risk att 1990-talets beslutsfattare kommer att ställas inför valet av en massiv utbyggnad av kolbaserad kondenskraft och bibehållande och en fortsatt utbyggnad av kärnkraften. Även i den partimotion som väcktes av socialdemokraterna understryks kravet på kraftfulla åtgärder för att säkerställa kärnkraftens avveckling. I motionen konstateras vidare att inom ett flertal områden måste arbetet ske snabbt för att inte möjligheterna att avveckla kärnkraften skall försvåras. I regeringsställning efter valet har emellertid socialdemokraterna underlåtit att i konkret handling följa upp de krav man ställde i opposition. Däremot har regeringen och företrädare för regeringen vid upprepade tillfällen i ord betonat vikten av satsningar på energihushållning, effektivare energianvändning och satsning på inhemsk energi. Den 1985 presenterade propositionen om energipolitiken (1984/85:120), innehöll många utfästelser men få konkreta åtgärder. Det mest anmärkningsvärda var regeringens, med tanke på motioner och utfästelser, avsaknad aven konkret avvecklingsplan. talade man om behovet av en strategi för oljeersättning och kärnkraftsavveckling. Föredraganden konstaterade dock att utvecklingen beträffande såväl hushållning och effektivisering som miljövänlig teknik går snabbt. I artiklar inför valet (DN 17/8 och 6/9) hävdade miljö- och energiministern att arbetet med awecklingsplanen befann sig i ett inledande skede och fortsatte: De program vi nu har kommer steg för steg att kunna utvecklas och förbättras. Mycken ny kunskap har tagits fram och goda resultat har nåtts. I magistrala ordalag konstaterades även att en röst på något annat parti än socialdemokraterna var ett hot mot kärnkraftavvecklingen. beklagade statsrådet att hon missade möjligheterna till en bred samling kring en avvecklingsplan och underströk att det får inte upprepas. Efter valet gav socialdemokraterna i olika sammanhang sken av att fortsätta kampen för kärnkraftens avveckling. har dock de tidigare uttalandena om att utvecklingen för alternativen sker snabbt tonats ned. I stället började man tala om att vi måste utnyttja dagens förmånliga situation och den tid vi har på oss att utveckla det nya energisystemet. Energiministern betonade att vi inte får skjuta besvärliga problem framför oss. Vi måste ta itu med uppgiften . Socialdemokratisk energipolitik efter olyckan i Tjernobyl inträffade kärnkraftsolyckan i Tjernobyl. Från ställdes krav på omedelbara åtgärder för att inleda avvecklingen med en urdrifttagning av och . majoritet avstyrkte dessa krav med hänvisning till att en utvärdering av olyckans konsekvenser för det svenska kärnkraftprogrammet skulle ske. Miljö- och energiministern gav dock i tal och artiklar fortfarande uttryck 1988/89 N463 för till synes kraftfulla ambitioner i syfte att förändra energipolitikens Mot. I en 2/10 1986 framhöll att vi har inom N463 en historisk möjlighet att, av konflikter på energiområdet, åstadkomma en nationell samling kring en förändring av vårt energisystem. Då kan vi inte fantasilöst och fastlåst bygga vidare på den traditionella energikulturen. Miljö- och energiministern fortsatte: Vi måste spänna bågen högre och anstränga oss till det yttersta både när det gäller hushållning och nya alternativ. Alla måste ställa upp på denna uppgift - politiska partier, folkrörelser, myndigheter, kraftföretag, industrin, kommuner, forskare, tekniker etc-fastslog . De av oss som sviker förväntningarna kommer att förverka sitt förtroende hos människorna. angrep också i en 26/1 1987 både kärnkraftförespråkare och kärnkraftmotståndare. Det är konstigt att så många människor på det här området är alldeles förstockade. kallar jag dem för jesuiter och de sista dagars heliga.... Vi står nu faktiskt inför en historisk möjlighet att vända det här skeppet och den möjligheten bör vi ta...Korn igen senare så skall ni få se att vi vågar vända upp och ned på saker och ting på energiområdet. presenterades energirådets rapport om konsekvenserna av olyckan i Tjernobyl för svensk del. Majoriteten ansåg att olyckan inte påverkade säkerhetsfrågorna i det svenska kärnkraftprogrammet. Rapporten remissbehandlades och överläggningar mellan partierna hölls. Regeringen presenterade dock inget som helst konkret motbud till det alternativ som presenterat. Överläggningarna mellan de politiska partierna bröt samman eftersom regeringen inte kunde ange var den stod. angav det verkställande utskottet inom socialdemokratin vilka utgångspunkter som skall ligga till grund för den fortsatta hanteringen av energifrågan. underströks i uttalandet det att det fanns ekonomiska och industriella skäl för att vi så snabbt som möj ligt sätter igång processen med att utveckla de nya energikällorna och förbättra hushållningen med energi. Därför skall vi nu starta arbetet med hushållning med energi och med tillförsel av ny energi. Splittringen och oviljan inom socialdemokratin att fullföja de långtgående utfästelserna som man tidigare givit, framgår klart av energi- och miljöministerns uttalande inför vårsession, där hon sade att kärnkraftavvecklingen är en fråga som måste handläggas med all den omsorg läget kräver. Just nu mår frågan bäst av att vila. Vi arbetar för fullt med ärendet. Proposition 1986/87:159 Mot. Regeringen lyckades inte samla sig till några reella förslag. I stället lämnades en principproposition som visade att de ambitioner miljöoch energiministern påstod sig ha angående avvecklingen av kärnkraften och förnyelsen av energisystemet inte följdes upp i konkret handling. i regeringsställning och efter Tjernobyl meddelades då att man nu skulle starta arbetet med att utveckla alternativen. De löften man givit och de uttalanden man gjort hade ingen som helst grund. De var bara avsedda att lugna människors oro och ge intryck av handlingskraft. De förpliktigande uttalanden som regeringsföreträdare gjort efter olyckan i Tjernobyl har på intet sätt motsvarats av konkreta handlingar. Tvärtom hade regeringen försämrat möjligheterna för alternativen. Man har t ex slopat stödet till energihushållning i bebyggelse. Det statliga stödet till energirådgivning har tagits bort. Stödet till anläggningar för alternativ energiproduktion - exempelvis små vattenkraftverk och biobränsleanläggningar - har upphört, trots att med stor majoritet givit regeringen i uppdrag att förstärka dessa insatser. Man har istället beslutat att ånggeneratorerna i skall bytas ut för miljardbelopp. låter man marknaden för inhemska bränslen ryckas undan genom prisutvecklingen på oljemarknaden. Det enda konkreta som olyckan i Tjernobyl lett till har varit uppdrag till energirådet och löften om en proposition i anledning av detta material. Av en utlovad opartisk och analyserande rapport blev en traditionell utredning, vars innehåll helt anpassats efter de krav makthavarna på den nuvarande energimarknaden ställer. Proposition 1986/87:159 var också ett eko av vad industrin och kärnkraftvänner inom socialdemokratin står för. I propositionen fanns ingenting kvar av uttalanden om tekniken och alternativens möjligheter. hade riksdagsmajoriteten avslagit en mängd konkreta förslag i anledning av budgetpropositionen om stöd till förnyelse av energisystemet. Bl a föreslogs från att det borttagna stödet till små vatten- och vindkraftverk och biobränsleanläggningar skulle återinföras. I propositionen uttalades att regeringen skulle - efter att ha raserat mångt och mycket av det stöd för effektivare energianvändning och användning av inhemsk förnybar energi som tidigare byggts upp - nu starta arbetet med hushållning och tillförsel av ny energi. Mot bakgrund av den aviserade propositionen hade huvudelen av energifrågorna skjutits upp till innevarande . Kontentan av proposition 1987/88:159 var att en proposition aviserades . En splittrad socialdemokrati förhalade och försenade på nytt nödvändiga beslut för att förnyelsen och omställningen av energisystemet skulle kunna ske. Proposition 1987/88:90 behandling av prop 1987/88:159 jämte motioner innebar inte några konkreta beslut för att stimulera omställningen av energisystemet utan de konkreta förslag som väckts av främst avslogs med hänvisning till den aviserade propositionen. I den proposition som presenterades för angavs att 7 energipolitikens huvuduppgift inför 1990-talet var att skapa de förutsättning- Mot. ar sorn behövs för att omställningen av energisystemet skall kunna fullföljas. De uttalanden och allmänna bedömningar som gjordes i propositionen angående energianvändning, elproduktionens uppbyggnad, faktorer för pris- och kostnadsutveckling, satsningen på biobränslen m.m. anslöt i betydande delar till den syn som vi framfört från . konkreta och framtidsinriktade besluten om åtgärder saknades dock i stor Föredraganden uttalade att kärnkraftavvecklingen har en central betydelse i omställningsprocessen och två reaktorer skall tas ur drift i mitten . Ett program för effektivare användning och ersättning av el skulle startas. Vidare föreslogs att till stöd för teknikupphandling anvisa samt inrättande av en energiteknikfond. Åtgärderna för att genomföra kärnkraftsavvecklingen skall kunna omprövas och vissa avstämningar ske för att kartlägga planeringsläget. Riktlinjerna för den fortsatta kärnkraftsavvecklingen efter 1990-talet avsågs presenteras . Årets budgetproposition inleds också traditionsenligt med följande magistrala uttalande av föredragande statsråd: Riktlinjerna för energipolitiken innebär att samhällets behov av en billig och säker energiförsörjning skall tryggas genom ett energisystem som i största möjliga utsträckning är grundat på varaktiga, helst förnybara och inhemska, energikällor. En effektiv energianvändning och en intensifierad energihushållning skall främjas. Stränga krav skall ställas på säkerhet och omsorg om miljön vid användning och utveckling av all energiteknik. Kärnkraften skall användas . skall den sista reaktorn tas ur drift. De refererade riksdagsbesluten har emellertid som vanligt inte följts upp med konkreta förslag. Förslagen i årets budgetproposition verkar i stället i flera fall i motsatt riktning. Föredraganden försöker nu som tidigare med många vackra ord upprätthålla en profil som inte har någon som helst täckning i propositionens förslag. Regeringens proposition innebär på kärnkraftområdet att det satsas nära 2.000 miljoner på att öka produktionen av kärnkraftsel genom byte av ånggeneratorer och turbinrotor i samt effekthöjningar av och . Dessa åtgärder har inget som helst stöd i de inledningsvis redovisade riktlinjerna för energipolitiken och strider mot övergripande energibeslut. Därför anser att alla investeringar på kärnkraftområdet, som inte primärt syftar till att höja säkerheten skall stoppas. skall tas ur drift och investeringsramen för kraftigt minskas. Det ger den största säkerheten. Sammantaget innebär årets budgetproposition på intet sätt några konkreta Mot. insatser för att stimulera en utveckling mot ett energisystem enligt de N463 riktlinjer som fastlagts och ovan citerats. Betecknande för regeringens förhalningspolitik på energiområdet är att nya utredningar, nya handlingsprogram, nya arbetsgrupper, mer forskning och mer utveckling beställs under förespegling av att man vill vidta kraftfulla åtgärder för att främja en förnyelse av energisystemet. Symtomatiskt är t ex att utredningskostnaderna inom miljö- och ansvarsområde fördubblas. tillåter regeringen att utvecklingen går i helt motsatt riktning, med en ökad inlåsning i ett miljöstörande och storskaligt energisystem med risker för att den beslutade avvecklingen av kärnkraften blir mycket svår eller omöjlig att genomföra - en utveckling som regeringen i vissa fällt tom aktivt befrämjar. Vi har i vår partimotion om energipolitiken understrukit att alla investeringar på kärnkraftområdet som inte primärt syftar till att höja säkerheten skall stoppas. Detta innebär att investeringsramen för kärnkraften skall minskas med . Användning av energikällor som kol, olja och uran innebär stora risker ur skilda synpunkter. Utnyttjande av kärnenergi är ett fruktansvärt hot mot människor och miljö. Sambandet mellan kärnvapen och civil kärnkraft är uppenbart. Problemen med det radioaktiva avfallet är olösta. Användningen av fossila bränslen innebär svåra påfrestningar på såväl naturmiljö som ekonomi. Målsättningen måste därför vara att så långt möjligt minimera användningen av ändliga energikällor. Enligt mening hade omställningen av energisystemet kunnat ske lättare om avvecklingen av kärnkraften inletts tidigare och innan beroendet blivit alltför stort. 1981 fanns sex reaktorer i drift som producerade drygt , medan det nu finns tolv som producerar drygt . Av miljö- och säkerhetsskäl borde således energipolitiken inriktas på en snabbare avveckling. Vi har också från presenterat och krävt att konkreta beslut om genomförande av avvecklingsbeslutet skall fattas. Bl a krävde vi att skulle fatta beslut om en plan för utfasningen i samband med energipolitiska beslut. Det fanns dock i detta läge inget intresse från den socialdemokratiska regeringens sida att fullfölja avvecklingsbeslutet. Katastrofen i Tjernobyl visade emellertid att avvecklingen av kärnkraften måste genomföras så snabbt som möjligt. Från krävde vi i en särskild motion att avvecklingen skulle inledas omgående med att och togs ur drift . Regeringen valde emellertid att tillsätta utredningar och försenade därmed ytterligare nödvändiga beslut. I den nu föreliggande propositionen slås dock fast att avvecklingsbeslutet skall ligga fast och avvecklingen inledas med att två reaktorer tas ur drift 1995 och 1996. Detta ställningstagande är enligt vår mening ett framsteg jämfört med tidigare opreciserade uttalanden. I den allmänna debatten påstås ofta att kol och olja är de enda alternativen Mot. 1988/89 till kärnkraft. Detta är inte sant. Kärnkraften kan avvecklas på ett N463 samhällsekonomiskt lönsamt sätt utan att användningen av kol och olja ökar. I denna motion redovisas många exempel på de miljövänliga och ekonomiskt fördelaktiga alternativ som finns. De bygger på effektiviseringar, sparande och användning av inhemsk miljövänlig och förnybar energi. Till detta skall läggas att oavsett kärnkraftsavveckling eller inte måste vårt energisystem successivt förnyas. Kostnaden för denna förnyelse är i hög grad beroende av hur effektivt vi använder energin och hur vi väljer att värma våra bostäder och lokaler. I ett högenergialternativ med hård bindning till storskalig elproduktion kommer kostnaderna för förnyelsen att bli maximala och framtidens energipriser mycket höga. Om kärnkraftverken utnyttjas och en förnyelse/omställning måste ske blir de ekonomiska påfrestningarna på såväl privat ekonomi som samhällsekonomi mycket stora. En annan högrisk som måste beaktas är - om ingenting görs för att frigöra oss från beroendet av kärnkraft och olja och det skulle hända en kärnkraftsolycka i eller med långt gående fysiska och politiska konsekvenser så att en snabbavveckling blir ett absolut krav, att de mänskliga, praktiska och ekonomiska konsekvenserna kommer att bli förödande. Risken för olyckor okar allt eftersom reaktorerna åldras. Sannolikheten för nya kärnkraftsolyckor ökar ju längre kärnkraften drivs. Det är bl a mot denna bakgrund som vi föreslår att - som ett led i förnyelsen av energisystemet - avvecklingen av kärnkraften inleds med att och tas ur drift så snart det är juridiskt möjligt. bör begära ett förslag till lag om detta. Avvecklingen bör sedan genomföras successivt för att vara slutförd . Dettta bör ges regeringen till känna. Enligt vår mening innebär det att så länge kärnkraften utnyttjas för civil energiproduktion måste åtgärder vidtas som så långt möjligt kan begränsa miljö- och säkerhetsriskerna vid drift och vid hanteringen av kärnkraftens avfall. Vårt krav på kärnkraftens avveckling baseras på riskerna vid såväl reaktorernas drift som problemen med hanteringen av det utbrända kärnbränslet. Från sida har vi ifrågasatt om problemen i samband med hanteringen av det utbrända kärnbränslet alls går att lösa. Det har inte presenterats någon metod som garanterat en säker förvaring med hänsyn till att det radioaktiva materialet måste hållas åtskiljt från allt liv. Riskerna vid transporter med radioaktivt avfall har inte eliminerats. Sambandet mellan civil och militär användning av kärnenergi är uppenbart, bl a genom att det högaktiva avfallet kan användas som utgångspunkt för framställning av vapenplutonium. Reaktorer som kan utnyttjas för produktion av både elenergi och vapenplutonium är fullt möjliga. Sammantaget ger detta bilden av en energikälla som är oacceptabel ur miljösynpunkt, nära förbunden med atomvapnen och deras spridning, omöjlig att helt säkert Mot. 1988/89 bemästra och dessutom dyr. I massmedia har redovisats uppgifter om företag i - som mutat folk vid kärnkraftverk för att få kontrakt på radioaktiva transporter. Denna mutskandal är ett tydligt exempel på att kärnkraften i fel händer ytterst kan bli ett hot mot mänsklighetens överlevnad. Kärnkraften representerar stora ekonomiska intressen och möjligheter till politisk makt. Det torde vara svårt att undvika felhandlingar eller brister i kontrollen på grund av den mänskliga faktorn av den typ som har kommit . Det enda sättet att helt undvika liknande skandaler är att kärnkraft inte utnyttjas vare sig för civila eller militära ändamål. De möjligheter som står till buds att begränsa riskerna med den användning av kärnkraft som sker måste dock tas till vara och det internationella kärnenergiarbetet organiseras därefter. Det mellanstatliga samarbetet på energiområdet har koncentrerats till organ inom FN, , och atomenergiorgan (). Enligt stadgarna för organisationen är dess mål att öka och utvidga kärnenergins bidrag - såsom det uttrycks i texten - till fred, hälsa och välstånd i hela världen. Organisationens uppgift är således att främja spridningen av civil kärnkraft. bildades och organisationens stadgar är således upprättade innan man var medveten om de miljö- och säkerhetsrisker som användning av kärnkraft för civil energiproduktion innebär. Det åligger dock organisationen att kontrollera och övervaka - enligt det s k icke-spridningsavtalet - att klyvbart material inte utnyttjas för tillverkning av kärnvapen. På kärnsäkerhetsområdet utfärdar rekommendationer bl a avseende myndigheters organisationer, lokalisering samt utforming och drift av kärnkraftverk. Organisationen verkar även inom en mängd andra områden som t ex att ge råd och anvisningar vid transporter av radioaktivt avfall, hantering och förvaring av radioaktivt avfall och bestrålning av bl a livsmedel. har i skilda sammanhang kritiserat både den dubbla roll som har och organisationens allmänna inriktning. Vi har framhållit det oförenliga i att både främja kärnkraftens utveckling och ha ett ansvar för att förhindra kärnvapenspridningen. Enligt vår mening måste kräva att ändras så att organisationens uppgifter inskränks till att gälla dels kontroll och säkerhet för den civila kärnkraften, dels att kontrollera och förhindra kärnvapenspridningen. Med en sådan förändring av inriktningen för verksamhet skulle organisationen också kunna bli effektivare som kontrollorgan. Tjernobylkatastrofen och dess följder borde ha öppnat för att tillgängliga ekonomiska resurser koncentreras till kontrollområdet.