mot · GC02Jo304 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89: Jo304 av m. fl. (s) Fjällnära skogar Den fjällnära skogen omfattar ca 1,5 milj hektar produktiv skogsmark. Härtill kommer ca 0,7 milj hektar s. k. fjällbarrskog som bildar en skyddskappa mellan trädgräns och fjällnära skog. Det rör sig om glesa ofta björkblandade barrbestånd med en produktionsförmåga som ligger under en skogskubikmeter per hektar och år. Dessa skogar berörs ej av skogsbruk. i de fjällnära skogarna uppgår till vilket utgör 4,av det totala virkesförrådet i riket. Skogarna uppvisar en onormal åldersfördelning med ett överskott av äldre överårig skog. Detta sammanhänger främst med att den störste markägaren, domänverket, ända avstått från att bedriva skogsbruk inom berörda områden. Svenska redovisning av tillståndet i de fjällnära skogarna I skriften Gräns för storskaligt skogsbruk i fjällnära skogar, 1988, beskrivs, på basis av bland annat satellitbildstudier, de fjällnära skogarna på följande sätt. Naturvårdsgränsen visar att ca av den produktiva barrskogen är slutawerkad, i ungskogsfas eller kraftigt dimensionshuggen. Inom denna areal finns bestånd med kvarvarande skog som dock är kringskuren av storskaligt skogsbruk. Detta innebär att av den produktiva fjällnära barrskogen har avverkats huvudsakligen . Vad är sanning? Det är sålunda två helt olika bilder av den fjällnära skogen som tonar fram. Riksskogstaxeringens uppgifter baserade på stickprov i fält får betecknas som mycket tillförlitliga eftersom det gäller ett så stort område som den samlade fjällnära skogsmarksarealen. SNF:s redovisning bygger bland annat på studium av satellitbilder varvid man sökt att med utgångspunkt från bevarandeintressen dela in skogen i två grova klasser; dels opåverkade, sammanhängande skogsarealer, dels skog som påverkats av kalhuggning eller dimensionsavverkning, under senaste 10 20 åren. Med ledning av riksskogstaxeringens uppgifter rörande arealen kalhyggen och skog i ungskogsfas kan man sluta sig till att mycket stora arealer av SNF bedömts som dimensionsavverkade under . Till detta kan den kommentaren göras att det måste vara utomordentligt vanskligt att via satellitbild bedöma om ett bestånd avverkats eller ej under de senaste 10 20 åren. I vart fall har det i praktiken under de senaste 10 20 åren ej bedrivits dimensionsavverkning av den storleksordning som kan utläsas av SNF:s beskrivning. Den massmediala behandlingen av SNF:s förslag till naturvårdsgräns exempelvis i under . Halva fjällskogen avverkad kan ha bibringat allmänheten och även politiker den uppfattningen att fjällskogarna är skövlade. Så är icke fallet; riksskogstaxeringen ger som nämnts en helt annan och mera nyanserad bild av tillståndet i de fjällnära skogarna. Av totalt produktiv fjällnära skog har, som en följd av inventeringen av urskogsartad fjällnära barrskog 198182, avsatts ett 50tal reservat i inland. Härtill kommer avsättning av s. k. domänreservat. Den totala reservatsarealen omfattar ca produktiv skogsmark. Dessutom finns arealer där domänverket ej avser bedriva skogsbruk tills vidare. Sammanfattningsvis gäller att ungefär halva arealen fjällnära skog är undantagen skogsbruk. De som främst svarar för det aktiva skogsbruket inom de fjällnära skogarna är privata skogsägare, allmänningar och bolag. I t. ex. är det allmänningar och privata som dominerar skogsbruket i de fjällnära skogarna. De äger sålunda av den aktivt brukade arealen medan motsvarande siffror för domänverk och bolag är 15 respektive . Nuvarande regler rörande avverkning i fjällnära skog trädde i kraft efter det att behandlade frågan. ställningstagande grundades på ett ingående och omfattande beredningsarbete, bland annat forskarrapporten i fjällnära skogar, Skogsvetenskapliga fakulteten, 1984. beslut fattades i stor enighet och innehöll anvisningar om nödvändigheten av att iaktta stor återhållsamhet med bedrivande av skogsbruk i de fjällnära skogarna, utveckling och effektivisering av samrådsförfarande mellan skogsbruk och rennäring, mera ståndortsanpassat skogsbruk med bland annat mindre hyggen (max 40 ha) och skonsammare skogsskötselmetoder i de fjällnära skogarna, största möjliga återhållsamhet med skogsbruksåtgärder i de av lantbruksstyrelsen utpekade särskilt viktiga områdena i hänglavbärande skog intill dess att markanvändningsplaneringen för området färdigställts. Riksdagsbeslutet ledde till ändringar och kompletteringar i föreskrifterna och allmänna råden till skogsvårdslagen. och berörda skogsvårdsstyrelser har lagt ned ett betydande arbete för att tillgodose nämnda riksdagsbeslut. Sålunda fortskrider markanvändningsplaneringen i fjällkommunerna. Berörd fältpersonal har specialfortbildats inom ämnesområdena fjällnära skog och rennäringsfrågor. Ett av initierat projekt i kärva lägen omfattande tre delprojekt kommer att slutredovisas . Vidare deltar skogsvårdsorganisationen i pågående forskning rörande skötsel av fjällnära skog. Det sker sålunda en kunskapsuppbyggnad beträffande dessa skogar och deras skötsel med avseende på såväl skogsbruk som naturvård, rennäring, kulturminnesvård och turism. Tillväxten i de fjällnära skogarna är ca 2,1 milj skogskubikmeter, vilket innebär att av tillväxten avverkas. Skogsbruket ger sysselsättning motsvarande ca 600 årsarbeten. Härtill skall läggas de indirekta sysselsättningseffekterna i skogsindustri-, transport- och servicesektorn uppskattningsvis ca 900 årsarbeten. Den fjällnära skogen ger således underlag för ca 1 500 årsarbeten. Skogsnäringens betydelse i de lokala perspektivet kan exemplifieras med uppgiften att den skogsbaserade verksamheten i inland svarar för av sysselsättningen. Den årliga avverkningen i fjällnära skog har uppgått till i medeltal ca 1,2 milj skogskubikmeter. riksdagsbeslut tenderar avverkningarna att minska; 1985/86 beviljades avverkningstillstånd på ca 7 600 ha, 1986/87 på ca 5 800 ha och 1987/88 på ca 5000 ha. Minskningen /86 till 1987/88 är således . Sysselsättningsskäl talar därför för att skogsbruk skall bedrivas inom de fjällnära områden där det finns biologiska förutsättningar för att få ny skog. Till bilden hör att det krävs tillstånd för att slutavverka fjällnära skog. Tillståndsprövningen görs från fall till fall och huvudkravet för tillståndsgivningen är att ny skog kan återskapas. Det fjällnära skogsbruket bör även fortsättningsvis få verka inom ramen för det skogspolitiska beslut som fattades 1985. Den samordnade markanvändningsplanering som pågått redovisar olika intressens och näringars anspråk, och därigenom underlättas ett lokalt samråd mellan berörda parter hur marken skall användas. Bevarandeintressena är väl tillgodosedda; på av den produktiva skogsmarksarealen huvudsakligen ägd av domänverket bedrivs ej skogsbruk. Ytterligare reservatsavsättning kan därför ifrågasättas. Blaikfjällsreservatet i är ett aktuellt ärende där såväl länsstyrelse, skogsvårdsstyrelse som berörda kommuner anser att reservatet bör begränsas till det markområde som ägs av domänverket. Förslag om ytterligare restriktioner måste bestämt avvisas. drabbar sysselsättningssvaga kommuner och berör främst privatskogsbruk och allmänningsskogar. 1 förlängningen leder detta till sviktande underlag för samhällsservice och minskade möjligheter att utveckla turistnäring eller annan sysselsättning i berörda bygder. Det statliga stödet till återväxtåtgärder, inklusive stödet för restaurering av skräpskog de s.k. § 5:3-skogarna, samt till skogsbilvägar bör även fortsättningsvis utgå för främjande av skogsbruket i fjällnära områden. Stödet till återväxtåtgärder skall ses som en regionalpolitisk! betingad långsiktig investering för att åstadkomma en bättre skogsproduktion än vad skogsvårdslagens minimikrav anger. Stödet till skogsbilvägar är i grunden ett stöd till samverkan för att åstadkomma samlade rationella lösningar av vägfrågorna. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om angelägenheten att bedriva aktivt och ansvarsfullt skogsbruk i fjällnära skog. () ()