ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02So540 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: So540 av och (båda c) Amalgam som tandfyllningsmaterial m. m. En vanlig följd av kvicksilverförgiftning är att patienten får neuro-fysiologiska besvär som inte kan lindras på annat sätt än besök inom sjukvården. En klar förbättring i patientomhändertagande skulle vara fallet om hänvisningsläkare med speciellt ansvar för denna grupp patienter vöre tillgängliga. Vi föreslår därför att tjänster som hänvisningsläkare inrättas hos sjukvårdshuvudmännen. Genom inrättande av sådana tjänster skulle en klarare ansvarsfördelning erhållas genom att hänvisningstandläkama då skulle få ansvaret för patienter med primärt allergiska reaktioner. Vid olika institutioner forskas det på skadeverkningar av kvicksilver och forskningen för ersättningsmaterial för amalgam pågår. Med hänsyn till det växande problemet som kvicksilver utgör är det mycket angeläget att denna typ av forskning får utökade resurser. Vi föreslår därför att regeringen får i uppdrag att inför redovisa dels pågående projekt, dels beviljade forskningsanslag för detta ändamål. Regeringen bör efter en sådan redovisning lämna förslag till prioriteringar för utökad forskning om amalgamets skadeverkningar och möjliga ersättningsmaterial. På en punkt vill vi dock redan nu föreslå utökat forskningsanslag. vid har fått utrustning för forskning inom ovan angivet område men är i avsaknad av driftsanslag som gör det möjligt att använda utrustningen till dess fulla kapacitet. Vi föreslår därför att institutet får ett årligt bidrag till drift på . Uttalande om förbud att använda amalgam som tandlagningsmedel utgång För att förhindra tillkommande patienter att få besvär med amalgam som tandlagningsmedel och för att stimulera till ökad forskning om ersättningsmedel för amalgam föreslår vi att uttalar att amalgam inte skall användas som tandlagningsmedel utgång. fl 1988/89. Med stöd av vad som anförts i motionen hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om redovisning av pågående forskningsprojekt och beviljade forskningsmedel angående amalgamets skadeverkningar, [att beslutar bevilja i ett årligt anslag av för drift,'] 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om inrättande av hänvisningsläkare och en klarare ansvarsfördelning, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att amalgam inte bör användas som tandlagningsmaterial utgång. () () 1988/89 So540 '1988/89:Ub768
mot · GC02So541 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: So541 av m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Sf545 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att alla som kommer till och varit utsatta för tortyr skall få en möjlighet att behandlas på ett sakkunnigt sätt på ett speciellt centrum. () ()
mot · GC02So542 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: So542 av () Tandvården Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Sf373 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om behovet av en förändring och utökning av den odontologiska specialistutbildningen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om att användningen av amalgam bör reduceras och forskningen kring ersättningsmedel intensifieras.
mot · GC02So545 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: So545 av m. fl. (m) Stöd till tortyroffer Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Sf547 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om behovet av att invandrarkvinnornas och flyktingbarnens situation särskilt uppmärksammas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om betydelsen av en familjepolitik som ger sådan valfrihet att andra familje- och kulturmönster än det svenska respekteras, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om behovet av statligt stöd i syfte att utvidga nuvarande verksamhet av typ Röda korsets tortyrcentrum för hjälp till torterade flyktingar. Per Stenmarck (m) () () () () () ()
mot · GC02So603 · 1989-01-12 00:00:00 — Motion till 1988/89:So603 av och (båda c) Barnbidrag vid längre utlandsvistelse antog en proposition med förslag om ändrade regler för utbetalning av barnbidrag vid längre utlandsvistelse. I propositionen föreslogs att medföljande barn till en svensk missionär eller präst som är anställd i utlandet fortfarande skall antas vara bosatt här om utlandsvistelsen är avsedd att vara längst . Det var ett steg i rätt riktning att undantag gjordes för präster och missionärer, men det är enligt vår uppfattning otillräckligt. Undantaget måste omfatta över huvud taget alla barn till personer som är anställda av eller annat svenskt trossamfund eller av ett till ett sådant samfund knutet organ eller av en svensk ideell organisation som bedriver biståndsverksamhet. För dessa bör barnbidrag utgå under utlandsvistelse . Argumentet i propositionen för den särställning som präster och missionärer fick genom beslutet var det förhållandet att de ansågs ha en bibehållen anknytning till under arbetet utomlands; det följer av 28 § i folkbokföringsförordningen, där det stadgas en rätt för dem att kvarstå som kyrkobokförda i . Men samma regel gäller också andra anställda inom de verksamhetsområden som tidigare nämnts. Det som alltså var grunden till att man föreslog undantag för präster och missionärer är också grunden för att man kan kräva samma förmåner för övriga anställda. Samma regler i bambidragshänseende måste gälla för dem som arbetar på samma arbetsplats och samma regler måste gälla inom all kyrklig och ideell verksamhet utomlands i detta avseende. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen begär förslag till sådan lagändring, att samma regler för barnbidrag vid längre utlandsvistelse som gäller för präster och missionärer, skall gälla för alla som är anställda av eller annat svenskt trossamfund eller av ett till ett sådant samfund knutet organ eller av en svensk ideell organisation som bedriver biståndsverksamhet.
mot · GC02So607 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89 :So607 av m.fl. (m) Förskolan Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Ub214 hemställs 1. att beslutar att ett för alla förskolor likvärdigt bidrag införs , 2. att beslutar att inrätta en skolförberedande förskola i enlighet med vad som i motionen anförts, 3. att beslutar att den skolförberedande verksamheten på daghemmen skall ha skolstyrelsen som huvudman . () () ()
mot · GC02So608 · 1989-01-15 00:00:00 — Motion till 1988/89 :So608 av m.fl.(mp) Inrättande av en tjänst som barnombudsman, m.m. Barnens rättigheter i samhället måste stärkas.Det visar alla fall av barnmisshandel, sexuella övergrepp mot barn, bekymmer att få tjänsterna inom barnomsorgen besatta, svårigheterna för barn att framföra sina åsikter i samband med skilsmässor och problem att överhuvud taget bli trodda. Dessutom kan barn utsättas för skrämmande och förnedrande videovåld utan att kunna värja sig. För att hjälpa barnen krävs en juridisk expertis och dessutom någon organisation med opinionsbildande funktion som kan sätta strålkastarljuset på barnens outhärdliga situation. Någon måste samordna barnens rätt i samhället, t ex vid planering av bostadsområden. Lekplatserna är ofta färdigkonstruerade lekmiljöer som ger föga eller inget utrymme för äkta konstruktiv lek. Leken är barnens arbete och en riktig lekmiljö är en nödvändighet för barnens utveckling. Tjänster som barnombudsmän bör inrättas. som har haft en samordnande och opinionsbildande funktion sedan sin start föreslås av en statlig utredning upphöra som egen myndighet och infogas i fr.o.m. . föregicks av samarbetskommitten mot barnolycksfall och inrättades 1954. bör inte avskaffas och ersättas med någon annan organisation innan en djupgående utredning i samarbete med barnmiljörådet genomförts. Med stöd av det ovan framförda hemställs 1. att beslutar att en statlig barnombudsmannatjänst inrättas och att varje kommun bör ha en motsvarande tjänst på hel eller halvtid, 2. att ger regeringen som sin mening till känna att barnmiljörådet inte skall upphöra som egen myndighet utan att först en djupgående utredning i samråd med barnmiljörådet genomförts. () ()
mot · GC02So609 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89 :So609 av () Statsbidragen till barnomsorgen Enligt beslut skall barnomsorgen vara fullt utbyggd . skall alla förskolebarn ha möjlighet att delta i öppen förskoleverksamhet. För kommunerna som har ansvaret för att förverkliga detta beslut innebär det en stor utmaning inte bara vad gäller att få fram de ekonomiska resurser som behövs utan också den personal och de lokaler som krävs. Alla möjligheter att få fram en kvalitativt bra barnomsorg till så låg kostnad som möjligt kommer att behöva tas tillvara. Därvidlag utgör familjedaghemmen en resurs som borde kunna utnyttjas bättre och i större omfattning än f.n. I många kommuner har man redan påbörjat öppen förskoleverksamhet. har man i vissa fall integrerat daghems- och familjedaghemsverksamheten så att dagbarnvårdarna också utgör en resurs i den öppna verksamheten och även går in som personal i daghemmen vid t.ex. sjukdom eller då förstärkning av andra skäl behövs. På så vis har också dagbarnvårdaren förstärkts i sin yrkesroll och på ett bättre sätt kommit in i barnomsorgspersonalens yrkesgemenskap. Det har i sin tur inte bara höjt kvaliteten på familjedaghemsverksamheten utan på hela barnomsorgen. Erfarenheterna av denna utveckling är där den pågått övervägande positiv. Om kommunerna skall lyckas leva upp till mål är det överhuvudtaget angeläget att detta får ske med så stor flexibilitet och frihet som möjligt. I det avseendet utgör de nuvarande statsbidragsreglerna en hämmande till den faktiska kostnaden för verksamheten. För en daghemsplats är kommunernas bruttokostnader ca medan bruttokostnaden för en plats i familjedaghem är ca , dvs en skillnad på ca . Nettokostnadsskillnaden efter statsbidrag och avgifter är däremot inte mer än ett par, . Den utgör m.a.o. inte ett tillräckligt incitament för kommunerna att fullt ut utnyttja de möjligheter till rekrytering av familjedaghem som troligtvis finns. Statsbidragen bör därför ändras på så sätt att de utgår procentuellt i förhållande till en godkänd bruttokostnad med samma procentsats för både daghem och familjedaghem. Med hänvisning tili det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära ett förslag till nya stasbidragsregler med en sådan inriktning som anges i motionen. 1988/89 So609
mot · GC02So610 · 1989-01-19 00:00:00 — av och (c, fp) Statsbidragen til familjedaghem I har sedan 1985 yrkesgruppen dagbarnvårdare, i likhet med andra yrkesgrupper, medgivits rätt till barnomsorg för sina egna barn. pågår en successiv utbyggnad av den öppna förskolan i kommunen. Det innebär att såväl daghemspersonal, dagbarnvårdare som enskilda föräldrar, har tillgång till de gemensamma resurser som finns inom barnomsorgen. Den s k Linköpingsmodellen innebär bl a att ett antal, i regel 3-4 hemvister och ett antal familjedaghem är grupperade kring en s k leklada. I denna leklada finns de gemensamma lokalresurserna för aktiviteter, och samvaro för hela områdets behov. Varje område omfattar ca 250 hushåll. I lekladan finns också föreståndaren för all barnomsorg inom hela bostadsområdet. Även hemarbetande föräldrar har tillgång till lekladans samlade resurser. Vid inskrivning i barnomsorgen tillämpas närhetsprincipen på så sätt att plats erbjuds inom det egna bostadsområdet. Det finns heller inga restriktioner för daghemspersonalen att arbeta på det daghem där deras egna barn är inskrivna. Kommunen har i detta system funnit det praktiskt och ekonomiskt vettigt att låta de dagbarnvårdare som så önskar få sina egna barn inskrivna i sitt egna familjedaghem, dvs hos sig själva. På det viset har det oftare givits möjlighet att erbjuda heltidstjänster, vilket också underlättar rekryteringen av nya dagbarnvårdare. Med tanke på det stora rekryteringsbehovet inför utbyggnaden till full behovstäckning är det naturligtvis betydelsefullt. Självfallet tillämpas samma köregler och avgifter för dagbarnvårdarnas barn som för alla andra. Genom en förordning (1987:860) om statsbidrag, vilken trädde i kraft , utgår inte längre statsbidrag för barn som är inskrivna som dagbarn i egna föräldrars familjedaghem. En i och för sig märklig betämmelse, eftersom det för statsbidrag till annan barnomsorgsverksamhet inte ifrågasätts om personalens egna barn får vara inskrivna på det daghem där föräldrarna arbetar. I en fastställd kammarrättsdom från om en utvidgad tillämpning av den införda barnomsorgsformen för dagbarnvårdarnas egna barn, ifrågasätts också den lagakraftvunna och genomförda formen. Enligt kammarrätten saknas författningsbestämmelser som ger kommunen rätt att skriva in dagbarnvårdarnas barn som dagbarn hos dem själva. har dock kammarrätten i i en dom beträffande kommuns beslut att förfara på samma sätt som fastställt att denna barnomsorgsform står i överensstämmelse med gällande lagstiftning. Denna dom har senare vunnit laga kraft. Som en konsekvens av att det nu fastslagits att egna barn inskrivna som dagbarn i egna föräldrars familjedaghem är att betrakta som vilken annan barnomsorg som helst är det närmast självklart att förordningen 1987:860 skall ändras så att statsbidrag också utgår till denna barnomsorg. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande ändring av förordningen 1987:860. () () 1988/89 So610
mot · GC02So611 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89:So611 av m.fl. (mp) Familjepolitiken Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Sf251 hemställs 1. att beslutar att kommunala dagbarnvårdare skall få räkna in även egna barn i underlaget för tjänsten på samma villkor som för andras barn, 2. att beslutar att även andra hemmavarande föräldrar skall ha rätt att bli dagbarnvårdare åt eget barn på samma villkor som annan dagbarnvårdare. () () () () gotab 16611, 1989 Motion till 1988/89:So611 av m.fl. (mp) Familjepolitiken Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Sf251 hemställs 1. att beslutar att kommunala dagbarnvårdare skall få räkna in även egna barn i underlaget för tjänsten på samma villkor som för andras barn, 2. att beslutar att även andra hemmavarande föräldrar skall ha rätt att bli dagbarnvårdare åt eget barn på samma villkor som annan dagbarnvårdare. () () () () gotab 16611, 1989
mot · GC02So617 · 1989-01-12 00:00:00 — Motion till 1988/89: So617 av m. fl. (mp) Rökfria familjedaghem Det är klarlagt att barn som vistas i rökiga miljöer drabbas av en rad sjukdomar i större omfattning än barn som inte utsätts för s. k. passiv rökning. Passivt inandad tobaksrök leder bl. a. till: Barn kan inte välja om de vill vistas i rökiga eller rökfria lokaler. När vi andra åker tåg kan vi välja rökare eller icke-rökare, vi kan försvara oss mot rökning genom att lämna lokalen eller att driva frågan om rökfria arbetsmiljöer. Allt fler offentliga lokaler blir rökfria. Barn tvingas däremot ofta att vistas i skadlig miljö pga. tobaksrökning. Till och med inom barnomsorgen. I åtskilliga kommuner anlitas familjedaghem som inte är rökfria. I andra kommuner försöker man påverka så att så många barn som möjligt får barnomsorg som är rökfri. 1988/89 So617 625 1 1988/89. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till en lag som skyddar barn inom all barnomsorg även familjedaghem från passiv rökning. () () () () () () () 1988/89 So617
mot · GC02So618 · 1989-01-21 00:00:00 — Motion till 1988/89: S06I8 av (vpk) Regeringens förordning om statsbidrag till barnomsorg SFS 1987:860 Statsbidrag till kommunerna för barnomsorg beräknas efter antal barn, exempelvis utgår /15 barn i daghem. Av den summan avser fortbildning för personal. Enligt SFS 1987:860 11 § får medel till fortbildning för personal förmedlas av kommunen till den som driver enskild verksamhet (typ föräldrakooperativ) endast om denne har haft kostnader för verksamhet som medlen avser. Den del som är avsedd till fortbildning i statsbidraget är alltså när det gäller enskilda verksamhetsanordnare prestationsrelaterad. Trots dessa tydliga markeringar av att delar av statsbidraget skall användas för fortbildningsinsatser har endast ett fåtal kommuner med detta statsbidragssystem börjat arbeta i enlighet med riktlinjerna. Eftersom kommunerna inte lever upp till sitt ansvar finns skäl att kräva att fortbildningsdelen i statsbidraget skall vara prestationsrelaterad även för kommuner. Det är inte rimligt att som betala ut medel för verksamhet som inte förekommit. Med hänvisning till det anförda hemställs: att som sin mening ger regeringen till känna att regler som gäller mellan enskild anordnare och kommun enligt SFS 1987:860 även skall gälla mellan stat och kommun. 11 1988/89.
mot · GC02So619 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: So619 av och (båda fp) beslöt med anledning av proposition 1986/87:117 om nytt statsbidrag för barnomsorgen, att fortbildningsbidraget skulle utgå med . per avdelning (= 15 barn) för daghemspersonal, . för varje enhet öppen förskola och deltidsgrupp, 10000 per femtontal barn i fritidshem. Dessa pengar var tänkta som öronmärkta för fortbildning. Samma statsbidragskonstruktion gäller fortfarande i propositionen 1988/89:100, det ärt.o.m. Den del av driftsbidraget som är avsett för fortbildning av personal inom barnomsorgen när det gäller enskild verksamhet är prestationsrelaterad och utgår till daghem respektive fritidshem endast i den mån denna har kostnader för verksamhet som medlen avser. Docent kartläggning och analys över läget vad gäller fortbildning av personal inom barnomsorgen gäller tyvärr . Resultatet är nedslående. Den genomförda analysen visar bl. a. att organisationen, planering och innehåll i fortbildningen är ojämn vid en jämförelse mellan kommunerna. Generallt sett har inte fortbildningen den omfattning och den långsiktiga planering och utformning som kan krävas. hänsyn tas till verksamhetens och individens behov av fortbildning. Bristerna är många och kommunerna lever inte upp till sitt ansvar. med det nya driftsbidraget syns endast små förbättringar. Därför bör de i driftsbidraget ingående fortbildningsmedlen vara prestationsrelaterade inte enbart i förhållande till enskilda förskolor respektive fritidshem utan även till banromsorgsverksamhet i regi. En väl fungerande fortbildning är ett viktigt instrument för personalutveckling och därmed ett sätt att minska avgångarna från förskollärar- och fritidspedagogyrkena. Fortbildning behövs nu som stimulans och kunskapsgivare i samband med att fattar ett beslut om en förskola för alla barn, att pedagogiska program börjar gälla och att kommunala riktlinjer antas i kommunerna. Enligt en undersökning som gjorts av vid vid högskolan i tycker förskollärare och fritidspedagoger i allmänhet att de har ett intressant, meningsfullt och stimulerande arbete. Ett erkänt gott arbete utförs på våra förskolor och fritidshem men behovet av fortbildning har aldrig varit angelägnare för dem som arbetar inom barnomsorgen än . Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om lika villkor för enskild och barnomsorgsverksamhet för att erhålla det statliga bidraget för fortbildning av personal.
mot · GC02So621 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: So621 av och (båda s) Rätten till flerbarnstillägg Familjer med tre eller flera barn har utöver det allmänna barnbidraget även rätt till ett flerbarnstillägg. Barn mellan kan medräknas för rätt till flerbarnstillägg om barnet: studerar i grundskola, gymnasieskola eller motsvarande bor hos vårdnadshavare/förälder har gemensam ekonomi med vårdnadshavaren/föräldrarna Flerbarnstillägget betalas ut längst till och med det år den studerande fyller . Barnbidraget ges utan ansökan till den som fyller kraven för barnbidrag. Även flerbarnstillägget för barn utbetalas i regel utan åtgärd från bidragstagarens sida. Undantag förekommer endast då förhållande föreligger på sätt som framgår av lagen om allmänna barnbidrag 2 § tredje stycket. Även det s. k. förlängda barnbidraget utgår utan särskild åtgärd från bidragstagarens sida. Undantag förekommer då förhållande enligt lag (1986:378) om förlängt barnbidrag 4 § föreligger. När det gäller tre- eller flerbarnsfamiljernas rätt att erhålla flerbarnstilllägg till barn mellan så krävs det en särskild anmälan till . Flera års erfarenheter har visat att många familjer helt går miste om sin rätt till flerbarnstillägg för sina studerande 16 19-åringar. Andra söker för sent och detta vållar onödiga ekonomiska bekymmer för familjer med stor försörjningsbörda. Orsakerna till missad eller försenad anmälan från föräldrar/vårdnadshavare kan vara språkproblem, bristande uppmärksamhet eller företagsamhet, glömska och risken att information kan komma bort i det allmänna informationsflödet med reklam och annat som kommer till hemmen. Vissa försäkringkassor har gjort uppföljningar av nyttjandegraden av flerbarnstillägg och resultaten visar omräknade till hela landet att de stora familjerna gör gör miljonförluster i missade flerbarnstillägg. De är inte tillfredsställande att så många familjer inte kommer i åtnjutande av en förmån, som är till för att underlätta den ekonomiska bördan för stora familjer. Systemet bör ses över. Folkbokföringens, centrala och försäkringskassornas arbetsuppgifter och data om barnfamiljer bör vara möjliga att samordna för säkerställande av dessa familjers rätt till flerbarnstillägg. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär att får i uppdrag att utreda möjligheterna till ökad samordning av tillgängliga uppgifter för säkerställande av flerbarnstillägg för studerande 16 19-åringar. () () 1988/89 So621
mot · GC02So623 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: So623 av och (båda s) Personalutbildningen är en viktig del av såväl personal- som verksamhetsutvecklingen. Bästa sättet att effektivisera verksamheten är att höja kvaliteten. Att ge personalen en bra fortbildning är därför en mycket bra investering. Personalutbildningens värde har betonats i olika dokument från såväl regeringen, som . Dessa riktlinjer, synpunkter, har också skrivits in i motiveringar som finns till statsbidragets nuvarande konstruktion. Trots dessa tydliga markeringar av att delar av statsbidraget skall användas för fortbildningsinsatser har, enligt uppgift, endast ett fåtal kommuner med detta statsbidragssystem börjat arbeta i enlighet med riktlinjerna. Det är därför av vikt att göra en inventering i kommunerna om man använt fortbildningsbidraget till det som det är avsett för och att undersöka om en tvingande skrivning skulle ge bättre förutsättningar för personalen att få sin fortbildning enligt riksdagsbeslutet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av att göra en inventering i kommunerna av hur statsbidraget till fortbildning har utnyttjats och hur resurserna har fördelats mellan de olika barnomsorgsformerna.