mot · GC02Jo525 · 1989-01-24 00:00:00 — 1988/89 :Jo525 av m.fl. (s) Dricksvattenförsörjningen Vatten är ett absolut oumbärligt livsmedel. I har det varit en självklarhet att vi haft riklig tillgång på vatten av god kvalitet. har dricksvattenfrågorna fått ökad uppmärksamhet, bl.a. för att ett flertal vattenburna epidemier förekommit. inträffade den största epidemin när ca 11 0(X) människor i fick akuta magoch tarminfektioner. Kraven ökar nu starkt på ökad effektivitet när det gäller tillsyn av dricksvatten. Det gäller för det kommunala nätet och för enskilda vattentäkter. Gamla vattenledningar fulla med avlagringar kan leverera gott vatten. När surhetsgraden ändras, kan tungmetaller och andra ämnen fällas ut och ledningarna rosta sönder. Kommunerna behöver allmänna råd om hur dricksvattenkontroll skall utföras. Det behövs ökad utbildning för dem som ansvarar för dricksvattenförsörjningen. Kommunerna behöver mer hjälp av teknisk expertis som det är brist på utbildade va-tekniker. Det behövs också åtgärder när det gäller enskilda vattentäkter. För permanentboende finns det i storleksordningen 400 000 brunnar. Behovet av friskt vatten till husdjur bör också beaktas. Räknar man in vattenförsörjningen för fritidsboende, så berörs 2 miljoner människor och ytterligare 400 000 brunnar. En översiktlig bedömning, grundad på olika undersökningar, är att av de borrade och av de övriga brunnarna är i otillfredsställande skick beträffande vattenkvalitet och utförande. Här ställs den enskilde inför stora problem. Spontant har växt fram en omfattande rådgivning genom SGU och SLL. Ett direkt uppdrag bör ges dessa att svara för information och rådgivning för att utveckla verksamheten. Det saknas en systematisk handläggning av de enskildas vattenförsörjning. SGU, livsmedelsverket, , . och analyslaboratorier är exempel på parter som behöver samordnas för att utarbeta ett förstärkt samhällsansvar för enskilda vattentäkter. Vårt vatten hotas också av olika föroreningar. Från markytan förorenas vatten på många håll av kemikalier från utsläpp, inte minst från jordbrukets kvävegödsling. För vattnet i naturen ansvarar . Ansvaret i stort för vårt vatten är således spritt på många olika myndigheter. De lyder dessutom under olika departement. Det försvårar att åstadkomma det övergripande ansvar för vårt vatten som är nödvändigt, om vi skall ha tillräckligt med dricksvatten av god kvalitet. För att förstärka livsmedelsverkets resurser för dricksvattenfrågor föreslås i årets budget en ökning med . Året före ökades samma anslag med . Det är bra, och vi är medvetna om att mycket arbete pågår. Vad som härutöver behövs är en samordning mellan olika ansvariga instanser för att få en helhetssyn på vattenfrågan. Då kan hoten mot vår vattenförsörjning och vilka åtgärder som sammantaget krävs sammanställas. Det bör utmynna i ett långsiktigt åtgärdsprogram, som sträcker sig utöver ett budgetår. Utöver administrativ och ansvarsmässig samordning mellan myndigheter behövs även ett samlat grepp och en utökning av forskningen kring dricksvatten. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av samordning och ett långsiktigt åtgärdsprogram för tryggad och förbättrad dricksvattenkvalitet. () () 1988/89 Jo525