mot · GC02U561 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:U561 av m.fl. (c) Ett vidgat Europasamarbete Behovet av internationellt samarbete blir alltmer påtagligt. Världen blir bara mindre. Frågor som är livsavgörande för vår egen vardag, nu och , avgörs i växande grad utanför våra egna gränser. Det gäller den mest avgörande framtidsfrågan av alla, den om krig eller fred. Det gäller hur vi skall kunna åstadkomma en ansvarsmedveten hushållning med miljö och naturresurser, och därmed säkerställa en långsiktigt hållbar välfärdsutveckling, som kan omfatta alla folk. Det gäller vardagliga men ändå betydelsefulla frågor om sysselsättning och materiell levnadsstandard i vårt eget land. karaktär av litet, högindustrialiserat och tekniskt välutvecklat land gör vårt utlandsberoende särskilt starkt. Vi har ett stort behov av att få verka i en värld präglad av fri handel, folkrätt och internationell rättvisa, och inte den starkes rätt. Och vi behöver en intensiv ekonomisk och vetenskaplig samverkan med andra länder för att kunna fortsätta att själva koncentrera oss på och utveckla det vi är bäst på. Vårt internationella engagemang måste naturligvis gälla hela världen. Men det är uppenbart att samarbetsbehovet är störst med länder i vårt eget grannskap. Därför har vi all anledning att med särskilt intresse följa vad som händer i vår egen världsdel, , och försöka lämna vårt bidrag till en starkare sammanvävning av denna historiskt så splittrade del av världen. Mycket tyder på att vi nu upplever en utvecklingsfas som kommer att få historisk betydelse. Det gäller så väl den integrationsprocess som sker inom EG, som den nya öppningen i och i synnerhet i . Det är viktigt att har en öppen och positiv inställning till bägge dessa processer. Det är ofrånkomligt att den västeuropeiska integrationen har störst omedelbar betydelse för oss. Den omfattar länder med likartade politiska och ekonomiska system som vårt, med en teknisk och ekonomisk utvecklingsnivå som liknar vår, och som vi redan har ett mycket omfattande samarbete med. Hälften av totala handelsutbyte sker med . beslutade , med en mycket bred politisk uppslutning, om utgångspunkterna för förhandlingar med EG under de närmste åren. Vi anser att detta beslut skall fortsätta att utgöra grunden för våra kontakter med EG. redovisade i en partimotion inför riksdagsbeslutet synpunkter på förhandlinguppläggning, samverkansformer m.m. 1 1988/89. bedömningar står i allt väsentligt fast. I denna motion vill vi ytterligare Mot. utveckla synpunkterna på hur denna del av en utökad europasamverkan skall U561 hanteras från svensk sida. Vi vill också markera vikten av att vi ökar samverkan med . Den nya öppenhet som i hög grad bär Sovjetledarens, president , , kan komma att få stor långsiktig betydelse. Dels innebär en demokratisering och liberalisering av politiska och ekonomiska system att förutsättningarna för kontakter och samarbete av olika slag och på olika nivåer starkt förbättras. Dels är ett huvudsyfte med reformarbetet att få fart på den tekniska och ekonomiska utvecklingen. Om detta lyckas så kommer också det rent ekonomiska intresset av ett utökat östsamarbete att ökas. Det finns också anledning att understryka att behovet av en samverkan med våra östeuropeiska grannar på miljöområdet redan nu är akut. Europasamarbetet och den svenska neutralitetspolitiken Det är enligt vår uppfattning ofrånkomligt att alla bedömningar om hur vårt internationella samarbete skall utvecklas måste utgå från en analys av vår neutralitetspolitik. Den svenska neutralitetspolitiken har historiska rötter . Även om det funnits perioder med annan utrikespolitisk orientering kan man se ett tydligt samband mellan den neutralitetspolitiska traditionen och historiskt unika långa period av fred. Detta är naturligtvis en viktig orsak till den djupa folkliga förankring som vår neutralitetspolitik har. En stor del av svenska folket har dessutom egna minnen av neutralitetspolitikens betydelse för att hålla utanför . Huvudsyftet med den svenska neutralitetspolitiken har varit att hålla oss utanför varje stormaktskonflikt. Vår neutralitetspolitik har dessutom fått praktiska effekter som är så positiva att de kan betraktas som motiv i sig. Dit hör den säkerhetspolitiska situation i norra som brukar beskrivas som den nordiska balansen eller den nordiska stabiliteten. Konstellationen av de tre NATO-anslutna staterna, , och , med sina särskilda restriktioner i frågan om kärnvapen, det neutrala och det likaledes neutrala med sin speciella relation (Vänskaps- och biståndspakten) till har under hela efterkrigstidenvisat sig främja en låg rustnings- och spänningsnivå i vårt närområde. Detta gäller fortfarande, även om uppbyggnaden av den sovjetiska Murmanskbasen samt förhandslagring av NATO-materiel i Tröndelagen och av supermakternas flottstyrkor i och är resultat av ett ökat strategiskt intresse för . Den låsta situationen i har lett till att stormakterna i det nordatlantiska området prövar nya strategier, vilket leder till att roll som alliansfri stat blir allt viktigare. Helt klart är att en omprövning av den svenska neutralitetspolitiken skulle förändra den säkerhetspolitiska situationen i på ett 2 sätt som knappast skulle välkomnas av någon. En annan effekt av den svenska neutralitetspolitiken är den oberoende och Mot. aktiva utrikespolitiska roll som haft möjlighet att spela. ofta tillsammans med andra neutrala och alliansfria länder på ett mycket aktivt sätt kunnat bidra till avspänningssträvandena mellan öst och väst, exempelvis inom ESK-processen. Tidigt kom att spela en inte obetydlig roll i det internationella arbetet för nedrustning. En liknande brobyggarroll har vi kunnat spela i relationerna mellan nord och syd - rika och fattiga länder. Vår fristående position i förhållande till supermakter och maktblock har skapat en särskild trovärdighet åt vårt agerande och de förslag vi lagt fram. Det förtroendekapital vi kunnat bygga upp har också varit en stor tillgång i vårt arbete i FN, i fredsbevarande styrkor, i observatörsfunktioner, i medlarroller av olika slag och i de olika FNorganens vardagsverksamhet i övrigt. Vi anser att denna oberoende och aktiva utrikespolitiska roll är ett värde i sig för . Våra möjligheter att påverka det internationella skeendet har på detta sätt blivit betydligt större än vad vårt lands storlek normalt skulle ge vid handen. Det goda namn vi på många sätt kunnat förvärva har dessutom varit ett stöd för svenska intressen i skilda sammanhang. Vi anser att har all anledning att försöka bevara denna aktiva utrikespolitiska roll också för framtiden. fristående utrikespolitiska position är inte någonting som kommer av sig självt. I formell mening kan naturligtvis en alliansfrihet åstadkommas helt enkelt genom att vi avstår från att ingå i någon militärallians. Om denna alliansfrihet skall få något utrikespolitiskt värde förutsätter det dock att vi skapar en trovärdighet för vår vilja och förmåga att upprätthålla en neutral position också vid allvarliga konfrontationer mellan stormaktsblocken och t.o.m. i en krigssituation. Den svenska neutralitetspolitiken stöder sig inte på några internationella fördrag eller garantier från stormakternas sida. Den är helt självvald och det ankommer på oss själva att skapa tilltro till den i omvärlden. Den svenska neutralitetspolitikens betydelse förstärks av vårt geografiska läge mellan bägge militära block. En viktig förutsättning för denna trovärdighet är ett starkt försvar. Den dag man inom militärallianserna bedömer, att enda sättet att förhindra att motsidan får kontroll över i en konfliktsituation är att själv skaffa sig denna kontroll, har neutralitetspolitiken förvandlats till en tom gest. Erfarenheten pekar också på att en försvagning av det svenska försvaret tenderar att aktualisera en upprustning i vårt närområde. En annan trovärdighetsfråga är att vi redan i fredstid kan föra en självständig säkerhetspolitik. Det är viktigt att våra ställningstaganden i utrikespolitiska frågor baseras på våra egna bedömningar och våra egna önskemål. Vi får inte framstå som öppna för påtryckningar från andra. De systematiska utrikespolitiska samarbetssträvanden som förekommer mellan och övriga nordiska länder samt genom följsamhet mot beslut i anser vi däremot väl förenliga med en trovärdig och självständig utrikespolitik. 1* 1988189. Om dessa två tidigare nämnda förutsättningar, ett starkt försvar och en Mot. självständig utrikespolitik, ska kunna förverkligas krävs en tredje faktor- en U561 rimlig ekonomisk självständighet. För med sitt stora utlandsberoende är detta ett förhållande som kräver särskild omsorg. Det är viktigt att vi har en tillräckligt väl fungerande inhemsk försörjning och att våra internationella ekonomiska band är tillräckligt väl förgrenade. Här spelar en inhemsk krigsmaterielindustri en viktig roll, liksom försörjningssituationen i sin helhet. Om ekonomi ensidigt integreras med en viss grupp av länder så att vi inte kan fungera om kontakterna med dessa länder allvarligt störs, hotas tilltron till vår neutralitetspolitik. Då kan vi inte göra troligt att vi är i stånd att klara en neutral linje i en allvarlig kris eller krigssituation. Det skulle innebära att vi ekonomiskt skärs av från våra samarbetspartners. Även i fredstid skulle vi bli ytterst känsliga för ekonomiska påtryckningar från den grupp av länder vi samarbetar med. Våra möjligheter och trovärdigheten i vår vilja att föra en självständig och oberoende utrikespolitik skulle därmed beskäras Vår neutralitetspolitik har en avgörande betydelse för hur våra relationer till EG kan utformas. Det är ett faktum som har präglat vår EG-debatt . har också säkerhetspolitiken fått utgöra ett avgörande hinder för ett svenskt EG-medlemskap. I beslut om EG-samarbetet konstaterades att medlemskap inte är ett syfte med de nu aktuella förhandlingarna. I såväl den bakomliggande propositionen som i flera partimotioner framhölls just neutralitetspolitiken som ett avgörande hinder. har det dock i debatten ifrågasatts om denna etablerade politiska doktrin verkligen inte kunde bli mogen för omprövning. Man har påpekat att det redan finns ett neutralt land, , i EGs medlemskrets. Ett annat neutralt land, , har anmält som sin avsikt att pröva frågan om ett medlemskap i . Detta skulle i så fall kunna åberopas som ett efterföljansvärt exempel också för . För att bedöma de långsiktiga möjligheterna för ett svenskt EG-medlemskap med bibehållen neutralitet måste man utgå från den svenska neutralitetspolitikens särdrag i jämförelse med länder som och . Den svenska neutralitetspolitiken är, som vi framhållit, helt självvald och bygger inte på några krav eller åtaganden från andra länder. Därmed är det också vi själva som i varje tillfälle har intresse av att säkerställa tilltron till den. Detta kan aldrig ersättas av någon form av godkännande från utomstående makt. Det skiljer oss från , vars neutralitet i hög grad bygger på önskemål från segrarmakterna i . Vad gäller gör dess geografiska läge, omgivet av NATO-stater, att dess neutralitetspolitik mer är att betrakta som en politisk markering än en säkerhetspolitisk position av betydelse för den europeiska maktbalansen. Strävandena att låta EG-samarbetet gå långt utöver det ekonomiska i riktning mot en politisk union har blivit allt tydligare, även om det också finns krafter som verkar i en motsatt riktning. I det tal som ordföranden i , höll inför EG-parlamentet framhävdes färdriktningen mot en politisk union mycket tydligt. Det utrikespolitiska samarbetet, EPC, ställer krav på en så långtgående utrikespolitisk samordning att det är oförenligt med vår utrikespolitik. EG-beslut innebar att vi, utan att eftersträva medlemskap, skall försöka delta i den västeuropeiska integrationen i största möjliga utsträckning. Också här är det dock viktigt att ta hänsyn till neutralitetspolitikens krav. Det är därför enligt vår uppfattning, bl.a. av utrikespolitiska skäl, viktigt att vi kontinuerligt prövar EG-relationerna i fråga om självförsörjningrespektive sårbarhet i den svenska ekonomin. Det finns också anledning att förena de svenska insatserna för att öka samarbetet med EG med liknande ansträngningar att utveckla samarbetet med andra länder och grupper av länder. Det faktum att över hälften av den svenska handeln sker med är inget skäl att ensidigt inrikta arbetet på att utvecka de ekonomiska relationerna endast med denna ländergrupp. Vi bör istället, parallellt med ett ökat EG-samarbete, eftersträva att minska vår handelspolitiska sårbarhet genom en ökad utrikeshandel också med andra marknader. är redan nu vår näst efter viktigaste marknad och inte mindre viktig att vidareutveckla. De östeuropeiska marknaderna kan komma att få en ökad betydelse som ett resultat av de politiska och ekonomiska moderniseringssträvanden som initierats med begrepp som perestrojka och glasnost. Vi återkommer till detta längre fram i denna motion. hör till de mest dynamiska ekonomiska regionerna i världen. Här är relationer ännu blygsamma och behöver utvecklas. Tredje världens länder spelar en förhållandevis liten roll i världsekonomin på kort sikt men många av dem kan bli betydelsefulla i ett längre perspektiv. Det finns enligt vår uppfattning stor anledning för statsmakterna att på ett mer systematiskt sätt än överväga hur vi kan komplettera vårt intensifierade EG-samarbete med starkare ekonomiska band också med andra marknader i världen. Detta är viktigt med hänsyn till trovärdigheten av vår neutralitetspolitik men öppnar också ekonomiskt mycket intressanta perspektiv. Efta är en frihandelsorganisation med , , , , och som medlemmar. Efta har en central roll i de svenska överläggningarna med EG. Många skäl talar för att Efta-staterna bör samordna sin förhandlingsuppläggning i förhållande till EG. För att få effektivitet i detta avseende måste Efta-samarbetet stärkas utöver dagens nivå. Mycket talar för att Efta behöver juridiska organ jämställda med EG, men utan den överstatlighet som kännetecknar EGorganen. En förstärkning av Efta som organisation kommer därför att ställa krav på förstärkning av Efta-resurser i respektive medlemsland. Bl.a. bör övervägas inrättande av en särskild i vart och ett av Eftas medlemsländer för att bevaka inte bara nationella intressen utan främst enskildas och företags intressen av att ingångna avtal och spelregler i Europasamarbetet följs. Efta-samarbetet bör dock ges vidare ambitioner än att enbart tjäna ett Mot. 1988/89 förhandlingssyfte i överläggningarna med EG. Vi anser att Efta bör få en U561 central uppgift i att åstadkomma frihandelsavtal också med andra länder och ländergrupper än EG. EG har upprättat officiella avtal och kontakter med de östeuropeiska länderna via . Det finns f n ingenting som motsäger att inte Efta-länderna skulle kunna spela en mera aktiv roll i handel och industriell utveckling i samarbete med . bör därför inom ramen för Efta-samarbetet eftersträva en förstärkning av Efta som organisation inför EG-överläggningarna men verka för att Efta som frihandelsorgan upprättar handelsavtal med bl a , och de östeuropeiska länderna. Om EFTA av inre orsaker, t.ex. en österrikisk ansökan om medlemskap i , skulle visa sig mindre lämpligt som samordningsnings- och förhandlingsorgan, bör i första hand eftersträva en nordisk samordning av förhandlingar och överläggningar med eg. Under alla omständigheter bör ambitionsnivån i det nordiska samarbetet höjas väsentligt. Ett nordiskt program svarande mot bör tas fram. I ett första skede bör arbetet inom de nordiska samarbetsorganen inriktas på att följa upp med sikte på 1992. Syftet bör vara att inhämtar EG:s försprång i olika samarbetsfrågor. Initiativ bör tas för att avlägsna handelshinder i och etablera som en hemmamarknad. En gemensam transportpolitik bör utformas innefattande också luftfartsfrågor. bör göras till ett gemensamt utbildningsområde, generell examensgiltighet bör införas och det nordiska forskningssamarbetet byggas ut. Vidare bör ett nordiskt ungdomsutbytesprogram genomföras. De nordiska länderna bör vidare främja internationella konventioner inom miljöområdet och harmonisera sin miljölagstiftning efter principen högsta tillämpad ambitionsnivå i varje land. På motsvarande sätt bör ambitionsnivån höjas på arbetsmiljöområdet. I kontakterna med EG bör de nordiska länderna uppta gemensamma överläggningar med EG om tillträde till EG:s forskningsprogram samt student- och ungdomsutbytesprogram. Nordiska medborgare och medborgare från bör ha samma ställning vid resor och likartade möjligheter att flytta och söka arbete inom det gemensamma området. Vidare bör övervägas inrättandet av en nordisk . Flertalet av dessa förslag har framförts av , dvs internationella kommitté som avlämnat sitt betänkande. Vi finner förslagen välmotiverade och kommer att ge dem vårt helhjärtade stöd vid den fortsatta behandlingen inom . Särskilda frågor i EG-samarbetet har gemensamma värderingar med övriga Västeuropeiska länder ifråga om demokrati, mänskliga rättigheter och rättssäkerhet. Detta är en väsentlig och avgörande grund för vårt deltagande i den västeuropeiska integrationen, särskilt i fråga om den sociala dimensionen. måste utgångspunkten vara att vi kan hävda också sådana värderingar där samstämmigheten med inte är lika påtaglig. I vårt land värderas sysselsättningen högt. I har vi en avgjort lägre arbetslöshet än har. Arbetsmiljöreglerna är i allmänhet mer långtgående i än inom EG. Jämställdheten mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden är bättre än i många . De fackliga organisationerna har inflytande i näringslivet och den offentliga sektorn, vilket också ger stabilitet på arbetsmarknaden. Det sociala trygghetssystemen är i i allmänhet uppbyggt utifrån varje individs egna rättigheter. Inom EG är de sociala trygghetssystemen oftare knutna till individens anställning. Det är angeläget att inte ge avkall på den rättvisa som vårt trygghetssystem garanterar varje individ. Arbete åt alla är en viktig målsättning för näringsregional- och arbetsmarknadspolitik. Även i samarbetet med EG måste den , enligt vår uppfattning, aktivt hävda rätten att skapa arbete, trygghet och god miljö för människorna oavsett bostadsort i landet. Det är vår bedömning att ett deltagande i integrationen kan ge många fördelar ur sysselsättningssynpunkt. Detta får emellertid inte innebära att behovet av en aktiv sysselsättningspolitik anses tillgodosett med svenskt deltagande. Även i integrationsarbetet måste sysselsättningen värderas högt med de avgörande krav detta ställer, främst på den ekonomiska politiken. Från svensk synpunkt måste också miljöfrågorna tillmätas stor betydelse på alla områden. De får dock inte begränsas till produkters effekter på miljö, liv och hälsa utan man måste också inbegripa tillverknings- och energiprocesser och verkningsfulla insatser för att komma tillrätta med gränsöverskridande miljöföroreningar i atmosfär och vatten. I detta sammanhang måste hela ses som en helhet. Samarbetet i har varit inriktat på varuhandeln. Det har föranlett kontakter på företags-, myndighets och regeringsnivå. När samarbetet breddas och får konkret innehåll på många andra områden är det angeläget att också deltagandet breddas. Därför bör sådana former eftersträvas att t.ex. företrädare för fackliga organisationer och olika intresseorganisationer kan delta. Konsumentorganisationer bör ges möjlighet till insyn och påverkan i europeiska organ och institutioner. Den ökande internationaliseringen av svenskt näringsliv främst med bäring på EG kommer stegvis att förändra villkoren för de svenska företagen. Beroendet av internationella intressen, nya maktgrupper, den internationella ekonomiska utvecklingen och beslut kommer att påverka de svenska 7 1988/89 U561 är i många avseenden mer internationaliserat än de flesta Mot. 1988/89 industriländer inom och utom . Det gäller såväl handel som industrins U561 inriktning, liksom förekomsten av transnationella företag i . Även på kultur- och utbildningsområdet är starkt internationellt inriktat. Många av de svenska storföretagen är starkt beroende av utlandsmarknaden, t.ex. skogsindustrin och företag som , , , SKF etc. Deras beroende av den västeuropeiska och internationella marknaden påverkar i sin tur villkoren för underleverantörer som är knutna till dessa företag. Ökande internationalisering inom näringslivet och integrationen i ger svensk industri tillgång till nya marknader. ökar sårbarheten eftersom vi blir allt mer beroende av beslut utanför landets gränser. Även om de svenska storföretagen har en volymmässigt stor del av exportmarknaden får man inte glömma bort de mindre och medelstora företagens roll. Av de direktexporterande företagen har färre än 200 anställda. Dessa företag representerar främst varuhandeln och tillverkningsindustrin och skapar förutsättningar för en decentraliserad samhällsstruktur. Det finns anledning utgå ifrån att de medelstora svenska företagens villkor kommer att påverkas mera vid ett närmande till EG än t.ex. de största företagen, som oftast redan är etablerade inom EG. För att balansera beroendet av några stora och starkt utlandsorienterade företag är det viktigt att få en positiv småföretagsutveckling i vårt land. Därför måste de mindre företagen främjas i förhållande till de stora företagen. Det behövs en kraftfull satsning på nyetablering av företag, vilket också är en garanti mot stora företagsflyttningar utomlands. Därför måste åtgärder vidtas, som stimulerar nyföretagande, och de mindre företagen bör ges en framskjuten roll i svensk näringspolitik. I näringspolitiska motion till årets har vi betonat att även de små företagen måste bli delaktiga i den harmoniseringsprocess som sker gentemot EG. Den får inte ske på de stora företagens villkor. Det är därför självklart att småföretagen skall vara välrepresenterade i de olika organ som från svensk sida bereder EG-frågorna. I olika tidigare sammanhang har vi framfört krav på att småföretagen skall vara representerade i regeringens s.k. Därför är det tillfredsställande att regeringen nu gått med på detta förslag och gett småföretagen representation i . Frågan om reformering av jordbruksprissystemen är viktiga också vid de kommande förhandlingarna med EG, även om förhandlingar i första hand sker inom . Avreglering av gränsskyddet kan aldrig bli en fråga för ensamt. EG är till sin karaktär en tullunion som f n har ett högt gränsskydd och ett högt jordbruksstöd. EG:s gemensamma regler kompletteras dessutom av nationella regler ifråga om t ex kapitalförsörjning och avskrivningsregler som i praktiken innebär ett nationellt stöd till jordbruket utöver vad den gemensamma jordbrukspolitiken ger. Prisjämförelser visar att svenskt jordbruk på flera områden väl tål en jämförelse med EG. Från svensk sida är det viktigt att följa EG:s agerande i 8 samband med GATT-förhandlingarna så att det svenska jordbruket inte förlorar konkurrensfördelar i närområdet. kan ha svårt att konkurrera med lättransporterade bulkvaror som spannmål, medan förädlade, specialiserade produkter av hög kvalitet har bättre förutsättningar. beslut att fortsätta avregleringen inom valutaområdet kommer att förändra villkoren och förutsättningarna för företag, banker, försäkringsbolag och enskilda. Med hänvisning till den starka internationaliseringsprocess som pågår vill regeringen i allt väsentligt avveckla de kvarvarande delarna av valutaregleringen. Någon djupare analys av de effekter detta långsiktigt kan få för svenskt näringsliv, företagsutveckling och den regionala utvecklingen görs inte i finansplanen. Vi uppfattar avskaffandet av valutaregleringen som ett uttryck för strävan att påskynda harmoniseringen av svensk lagstiftning med de västeuropeiska ländernas. Det får emellertid inte innebära att vi därmed avhänder oss möjligheterna att ingripa om effekterna inte blir förenliga med andra uppställda mål.