mot · GC02N258 · 1989-01-20 00:00:00 — Målet för näringspolitiken måste, enligt uppfattning, vara ett starkt näringsliv som ger hög sysselsättning, anställningstrygghet och resurser för välfärdsutveckling över hela landet. Det behövs en kraftfull satsning på nyetablering och den mindre företagsamheten för att bl.a. balansera det ökade beroendet av svenska internationella företag. De mindre företagen måste främjas i förhållande till de stora för att ett fungerande näringsliv över hela landet skall kunna upprätthållas. Åtgärder för att decentralisera ägandet och öka hushållssparande! kan inte acceptera den utveckling mot en ägandestruktur, där privata och offentliga maktkoncentrationer blir alltmer dominerande på de enskilda människornas och de små företagens bekostnad. Åtgärder för att stimulera nyföretagandet måste bl a därför ingå som en viktig del i näringspolitiken. Regeringen bör därför ges i uppdrag att framlägga förslag på olika stimulansåtgärder så att en nyetablering av företag påskyndas. förslag om personliga investeringskonton är viktigt i detta sammanhang. För småföretag och egenföretagare är arbetsgivaravgifterna en tung börda. I flera avseenden är också avgiftsuttaget orättvist. Den lägre sjukfrånvaron i de mindre företagen motiverar lägre sjukförsäkringsavgift. Målet bör vara en sänkning av sjukförsäkringsavgiften av avgiftsuttaget för de första 15 anställda. I ett första steg bör det vara en sänkning på en lönesumma , vilket motsvarar . Egenföretagarnas roll i näringslivet är väsentlig. Skatte- och avgiftsuttaget är dock orättvist för denna företagsgrupp. För att skapa ökad rättvisa föreslår vi en ordning där egenföretagare befrias för arbetsgivaravgifter upp till ett basbelopp på f.n. . Detta innebär ett minskat avgiftsuttag . Den s. k. vinstdelningsskatten liksom den särskilda löntagarfondsavgiften på som är en del av arbetsgivaravgiften bör avskaffas. förslag om förändrade avgiftsuttag innebär sammantaget en sänkning . sker en omfördelning av avgiftsuttaget mellan mindre och medelstora företag i storleksordningen av lönesumman. Detta innebär att alla företag med en lönesumma på drygt 2,5 milj. får en sänkning av avgiftsuttaget. Omfördelningen innebär att någon 1 belastning på statsbudgeten inte uppkommer. I 1988/89.3 sami. I övrigt föreslås bl a: Mot. - att utvecklingsfonderna skall få medel att ställas till förfogande på N258 förmånliga villkor för satsningar i energi- och miljöinvesteringar samt teknikutveckling inom denna sektor - att 100 milj. kr. utöver regeringens förslag anvisas för att utveckla tekonäringen - att stödet till enskilda uppfinnare förstärks med - att 25 milj. kr. utöver regeringens förslag anvisas för att ge möjligheter att delta i intressanta internationella samarbetsprojekt på rymdområdet, i första hand - att insatserna på informationsteknologiområdet förstärks med som ställs till utvecklingsfondernas förfogande för att ge småföretagen reella möjligheter att delta i det informationsteknologiska programarbetet. Målet för näringspolitiken måste, enligt uppfattning, vara ett starkt näringsliv som ger hög sysselsättning, anställningstrygghet och resurser för välfärdsutveckling i hela landet. Detta tillgodoses bäst i ett ekonomiskt system byggt på marknadsekonomins principer präglat av socialt ansvar, god resurshushållning och en ekonomisk balans i förhållande till omvärlden. Näringspolitiken måste också inriktas på utveckling av ny teknik, nya företag och en ökad differentiering. För att nå en stabil samhällsstruktur och långsiktig industriell tillväxt behövs det en helhetssyn på regional-, miljö-, arbetsmarknads- och utbildningspolitiken. Ett näringsliv som huvudsakligen är grundat på fri företagsamhet, konkurrens, enskilt och kooperativt ägande ger de bästa förutsättningarna för fortsatta ekonomiska framsteg och ett decentraliserat beslutsfattande. Näringspolitiken måste inriktas så att mångfald och ett decentraliserat inflytande uppnås samt att småskalig teknik kan utnyttjas och främjas. För att kunna möta den internationella konkurrensen måste näringslivets utveckling av produktion med högt kunskapsinnehåll stimuleras. Därför måste aktivt engageras i de olika europeiska forsknings- och utvecklingsprojekten. I detta sammanhang behövs ett aktivt samarbete mellan företagsamhet och forsknings- och utbildningsinstitutioner. Högskolorna måste här få en framträdande roll. De för bl a med sig nyetablering av företag och förnyelse av befintliga verksamheter. Högskolorna spelar en stor roll för näringslivets utveckling och därmed för vår konkurrenskraft. Privata, kooperativa och statliga företag skall arbeta på likvärdiga villkor. kan behövas för att tillgodose särskilda samhällskrav vad gäller t.ex. frågor som rör beredskapsförsörjning och speciella insatser för utveckling av ny teknik och för att klara av regionala och strukturella sysselsättningsproblem. Ett starkt näringsliv förutsätter både stora och små företag. medelstora företagen är dock av särskild betydelse för näringslivets förnyelse Mot. och långsiktiga tillväxt. De har också bättre förmåga att anpassa sig vid N258 konjunkturväxlingar och bidrar till att göra hela samhällsekonomin mindre sårbar. Det är ofta inom småföretagen som nya affärsproduktidéer utvecklas, vilket skapar nya förutsättningar för industriell förnyelse. Småföretagen har en avgörande betydelse för möjligheterna att skapa ett decentraliserat samhälle med möjligheter till arbete och boende över hela landet. Nyföretagandet måste därför stimuleras. De mindre företagen spelar en betydelsefull roll för att en sund konkurrens skall upprätthållas. Genom många mindre företag motverkas karteller och inflytandet i näringslivet ökar. För att utveckla en livskraftig småföretagsamhet måste de mindre företagen gynnas i förhållande till de stora företagen. Det kan ske inom ramen för bl.a. skatte-och avgiftspolitiken, utvecklingsfonderna, särskilda branschprogram, kreditgivning och forskning. Tillgången på riskkapital är en väsentlig förutsättning för en positiv företagsutveckling, inte minst för de mindre företagen. Inrättandet av OTC-marknaden har för många småföretag haft stor betydelse för tillgången till riskkapital. De mindre företagens möjligheter till självfinansiering måste förbättras. Detta måste ske genom bl.a. en ny och småföretagsvänlig skattepolitik. Exempelvis måste det arbetande kapitalet undantas från förmögenhetsbeskattning. har det skett stora förändringar inom näringslivet. En ny industristruktur har skapats och nya branscher har fått ökad betydelse för sysselsättningen och vår export. Även om traditionella råvarubaserade företag och branscher alltjämt svarar för en stor del av vår export betyder tjänsteproducerande företag allt mer för sysselsättningen. Näringslivets förnyelse i tidigare s.k. krisorter baseras ofta på nya tjänsteföretag. Den förnyelse och omstrukturering som inleddes av de centerledda regeringarna efter regeringsskiftet har inneburit en modernisering av industristrukturen, vilket var en avgörande förutsättning för att industrin vid konjunkturuppgången kunde utnyttja de utvecklingsmöjligheter som då öppnades. SIND har i en utredning visat att produktivitetstillväxten till övervägande del bestod av ökat kapacitetsutnyttjande. Det är först som tillväxten till en större del uppkommer genom ökad produktionskapacitet. Det är mot denna bakgrund ökningen av industriproduktionen skall ses och svensk industris jämförelsevis starka utveckling . Den ekonomiska politik som förts efter 1982 har varit starkt koncentrationsdrivande och det svenska näringslivet präglas av en utveckling mot stark ägarkoncentration, ökande internationalisering och fortsatt strukturomvandling. Det påverkar den regionala utvecklingen och därmed balansen mellan olika regioner i landet. De stora industriföretagens internationella beroende ökar. 1* 1988/89.3sami. växer klyftan mellan stora och små företag. Mindre och medelstora företag . behandlas inte av stat och myndigheter på samma positiva sätt som de stora N258 och börsnoterade företagen med bl.a. stark inriktning på exportmarknaden. Tillkomsten av löntagarfonderna är till stor nackdel för en positiv näringslivsutveckling. De hämmar också en positiv regional utveckling. Fonderna har blivit ett allvarligt koncentrationsfrämjande instrument och har ensidigt gynnat aktiemarknaden, storföretagen och expansiva regioner. Löntagarfondsystemet innebär en omfattande överföring av kapital från småföretag till stora och börsnoterade företag. Detta kapital behövs i stället i de mindre företagen för att ge dem ekonomisk stabilitet, resurser för produktutveckling och nya affärsidéer. Löntagarfonderna måste avvecklas. Den ökande internationaliseringen av svenskt näringsliv kommer stegvis att förändra villkoren för industrin. Beroendet av internationella intressen, nya maktgrupper, den internationella ekonomiska utvecklingen och besluten därstädes påverkar svensk industri och svenska intressen. Många av de svenska storföretagen är starkt beroende av utlandsmarknaden, t.ex. , , , , SKF etc. Detta påverkar i sin tur alla de underleverantörer som är knutna till dessa och liknande företag. Ökad internationalisering inom näringslivet kan ge svensk industri tillgång till nya marknader. Det är dock nödvändigt att vara observant inför utvecklingen. Sårbarheten i näringslivet kan öka. har i tidigare riksdagsmotioner påpekat riskerna med den ökande internationaliseringen och den ökade sårbarhet som kan följa av detta. Vi konstaterar nu att föredragande statsråd delar vår uppfattning. För att balansera beroendet av några stora och starkt utlandsorienterade företag är det viktigt att få en positiv småföretagsutveckling. Ett nätverk av småföretag behövs. har det skett en omfattande omstrukturering inom industrin. Ett stort antal mindre företag, ofta familjeföretag, har köpts upp av större företag eller olika former av investmentbolag. Det korsvisa ägandet har ökat, vilket medfört att ägarförhållandena i många företag är mycket svåra att överblicka. Jämfört med de nordiska länderna och många av karaktäriseras det svenska näringslivet av en ökande makt- och ägarkoncentration. Den störste ägarens aktie- och röstandelar har ökat i flertalet av de stora börsnoterade företagen. Företagen som köpts upp har också blivit fjärrstyrda. Besluten över företagens utveckling, investeringar och produktutveckling fattas på den ort där företaget har sin verksamhet. De anställda i företagen får därigenom mindre inflytande. Denna utveckling har förstärkts av regeringen vid försäljningar och börsnotering av attraktiva statliga företag till låga aktiekurser som banker och stora kapitalplacerare favoriseras framför enskilda aktiesparare. Regeringens agerande i dessa hänseenden befrämjar och förstärker den ekonomiska maktkoncentrationen i samhället. Påfrestningarna på svensk industri var mycket stora . Oljeprisutvecklingen med bl.a. stagnerande världshandel och vikande konjunktur som följd bidrog till problem för många industriföretag, branscher och regioner. Vid regeringsskiftet fanns ett stort uppdämt behov av strukturinsatser. Många storföretag inom basindustrierna aviserade stora och för berörda människor och regioner omfattande strukturförändringar. Ofta ledde dessa till nedläggning av industrienheter. De centerledda regeringarna påtalade emellertid företagens sociala ansvar i samband med industrikriser. Regeringsskiftet 1976 innebar att socialdemokraternas koncentrationsinriktade näringspolitik ersattes med ett nytt synsätt. Småföretagens utveckling prioriterades och gavs en central roll. Näringspolitiken isin helhet fick en decentralistisk inriktning. Sammantaget innebar den nya inriktningen av näringspolitiken att klimatet för att driva företag förbättrades. Allt fler satsade på egna företag. I orter med en betydande omstrukturering av industrin betydde nyetableringen av småföretag att nya och värdefulla arbetstillfällen skapades. När socialdemokraterna återkom till regeringsmakten innebar det en återgång till den mer koncentrationsinriktade näringspolitik som fanns . Politiken har främst gynnat de stora företagen på bekostnad av småföretagen och med en ökande maktkoncentration inom näringslivet som följd. Enligt vår uppfattning krävs för en långsiktigt positiv utveckling en ny inriktning av näringspolitiken som tar till vara både de små och stora företagens möjligheter till ett expansivt näringsliv för att ge en differentierad näringsstruktur över hela landet. Grundläggande för möjligheterna att föra en offensiv näringspolitik är utformningen av det ekonomiska systemet. Enligt uppfattning måste grunden för det ekonomiska systemet vara en marknadsekonomi byggd på socialt och miljömässigt ansvarstagande hos individer, intressegrupper och samhälle. Den ekonomiska politiken måste utgå från en tro på den enskilda människans initiativförmåga och kreativitet samt vilja till solidaritet och ansvarstagande för varandra. En sådan politik gagnar bäst landets utveckling. Denna syn innebär att aldrig kan acceptera förslag som syftar till att omforma vårt nuvarande ekonomiska system i socialistisk eller kollektivistisk riktning. Löntagarfonderna som är en del i ett sådant system måste därför avskaffas. En huvuduppgift för den ekonomiska politiken är att främja en utveckling mot bättre regional balans såväl mellan som inom skilda regioner. För att nå regional balans måste statsmakterna inom alla samhällssektorer utgå från denna målsättning. Det är med denna utgångspunkt nödvändigt med en helhetssyn på bl.a. miljö- och energipolitiken, näringspolitiken, arbetsmarknads-, regional-, trafik-, bostads- och skattepolitiken. En väl utvecklad infrastruktur i form av vägar, järnvägar och flygförbindel- Mot. ser har stor betydelse för möjligheterna att utveckla och etablera företag. Goda telekommunikationer kommer att bli en allt viktigare förutsättning. Det ankommer på staten men också på kommuner och landsting att medverka till en positiv utveckling av infrastrukturen över hela landet. Ägar- och inflytandefrågorna i svenskt näringsliv måste ägnas större uppmärksamhet. Ett viktigt mål måste vara att minska det institutionella ägandet. AP-fonder, löntagarfonder och olika former av investmentbolag är stora ägare, vilket ofta innebär ett passivt ägande. Det innebär också i stor utsträckning ett fjärrstyrt ägande vilket är till nackdel både ur regionalpolitisk synpunkt och för de anställda. Även de små och medelstora företagen måste bli delaktiga i den harmonisering som sker gentemot EG. Denna får inte ske på de stora Det är därför självklart att småföretagen skall vara välrepresenterade i de olika organ som från svensk sida bereder EGfrågorna. Vi kan konstatera att regeringen efter förslag från bl.a. låtit småföretagen bli representerade i det särskilda . För små och medelstora företag kommer också ett omfattande nordiskt samarbete att vara av stor betydelse. som hemmamarknad måste utvecklas. Det är nödvändigt att etiken inom näringslivet ges en ökad uppmärksamhet. Etikregler bör utformas i samverkan mellan samhälle och näringslivsorganisationer. De anställdas möjligheter till insyn, överblick och inflytande minskar ofta ju större företag och koncerner blir. De många internationella företagsfusionerna understryker vikten av att insyn och fackligt samarbete utvecklas i alla delar av stora koncerner - genom lagstiftning och internationella överenskommelser. Kraven på insyn och inflytande måste tillgodoses också på de mindre arbetsplatserna. Genom den närmare personliga kontakt som finns på mindre arbetsplatser skapas förutsättningar för de anställdas engagemang och intresse på ett sätt som ger såväl personalinflytande som arbetstillfredsställelse. Enligt uppfattning bör i de mindre företagen därför medbestämmandeavtalen mellan arbetsgivare och anställda slutas på varje arbetsplats. Det behövs en kraftfull satsning på nyetablering och den mindre företagsamheten för att bl.a. balansera det ökade beroendet av svenska internationella företag. De mindre företagen måste främjas i förhållande till de stora för att ett fungerande näringsliv över hela landet skall kunna upprätthållas. Småföretagen bidrar till levande miljöer både i tätorter och på landsbygden och har stor betydelse för sysselsättningen. I en särskild motion tar vi bl.a. upp småföretagens betydelse för landsbygdens utvecklingsmöjligheter. Ett differentierat näringsliv med många små och medelstora företag är också en garanti mot stora företagsflyttningar till utlandet. Åtgärder för att stimulera nyföretagandet måste ingå som en viktig del i näringspolitiken. Det är särskilt viktigt att ta till vara den resurs som kvinnor utgör för ett ökat nyföretagande. Regeringen bör därför ges i uppdrag att framlägga förslag för olika stimulansåtgärder i enlighet med förslag som vi presenterat från sida så att en nyetablering av företag påskyndas. 1988/89 Detta bör ges regeringen till känna. En koncentration i ägandet är inte önskvärd vare sig i offentlig eller privat regi. Staten är ägare till ett stort antal företag som med fördel kan bedrivas i privat regi. Därför bör det ske en utförsäljning av statliga företag. Vi återkommer nedan till detta. Utvecklingen under har inneburit en ökande privat och offentlig finansiell maktkoncentration. Sparandet och därmed förmögenhetsuppbyggnaden har dels skett inom den offentliga sektorn bl.a. genom uppbyggnaden av socialförsäkringssystemet och AP-fonderna, dels inom skilda typer av privata institutioner som banker, finansbolag, försäkringsbolag och större företag. Det institutionella ägandet har ökat. har hushållssparandet varit negativt. Denna utveckling mot en ägandestruktur med balanserande privata och offentliga maktkoncentrationer har varit en följd av och haft ett stöd i den starkt koncentrationsdrivande ekonomiska politik som de socialdemokratiska regeringarna fört. Denna inställning har också manifesterats i de former som försäljningen av t.ex. och fått där de stora, kapitalstarka institutionella placerarna fått en gynnad ställning. Enligt vår mening måste formerna för sparande och försäljning av statliga företag ske i former som innebär ett spritt ägande. Det enskilda aktiesparandet måste stimuleras bl a för att de stora institutionella placerarna inte skall få en alltmer dominerande roll i näringslivet. En decentraliserad ägandestruktur förutsätter också en positiv småföretagsutveckling och regler som motverkar att redan starka offentliga och privata kapitalintressen ytterligare kan stärka sin ställning. Detta bör ges regeringen till känna. Personligt ägande är en viktig drivkraft för att åstadkomma förnyelse och investeringar i näringslivet. Det är också ett viktigt inslag för att skapa ägarspridning och därmed ökat inflytande. För att bredda ägandet och stimulera sparandet bör det göras intressant och långsiktigt attraktivt. vill därför införa personliga investeringskonton. För insättningar med vissa lägsta och högsta belopp erhålles befrielse från kommunalskatt och statlig grundskatt, men inte från tilläggsskatt. Medlen från ett personligt investeringskonto får användas utan skattekonsekvens till investeringar i företag, bostad eller för studier. Vi utvecklar förslaget om personliga investeringskonton i en annan motion. Det är samhällets uppgift att ge de allmänna förutsättningarna för att bedriva industriell verksamhet. Staten kan även genom eget ägande i skilda former driva olika typer av verksamhet för att tillgodose övergripande målsätt- Mot. 1988/89 ningar. Av regeringens redogörelse för de statliga företagen för framgår att den statliga företagssektorn omfattar 8 affärsverk, 7 kreditinstitut och 96 aktiebolag, där staten äger . Affärsverken och de 96 bolagen äger helt eller delvis 916 bolag, totalt 1030 företag som omsatte . De statliga företagen varierar avsevärt i storlek och representerar en mångfald olika verksamheter. Här finns affärsverk, kreditinstitut, industriföretag och bolag som ålagts speciella uppgifter av staten t ex Systembolaget och . Den statliga företagsgruppen representerar således en icke oväsentlig del av såväl industriell som annan verksamhet. bör i första hand verka inom sådana områden där staten har ett särskilt ansvar och väsentligt bättre förutsättningar att bedriva företagsamhet än enskilda och kooperativa företag. Staten har ett ansvar för att upprätthålla likvärdig service över hela landet. Det gäller t.ex. telenätet, järnvägsnätet, flygplatser, post etc. I vissa situationer är det enbart staten som kan mobilisera tillräckliga resurser för att lösa särskilda omstruktureringsproblem eller genomföra omfattande utvecklingsprogram. Det kan vidare av beredskapsmässiga och regionala skäl vara nödvändigt med statlig företagsamhet. Ett statligt ägande är i vissa situationer t.ex. av konkurrensskäl ett nödvändigt komplement i en marknadsekonomi. Statligt ägande får dock inte bli ett självändamål. En försäljning av statliga företag eller delar därav behöver inte innebära att statens tillgångar minskar eftersom intäkterna kan användas till skuldsanering och offensiva investeringar i infrastrukturen t.ex. järnvägar, tele och post. Enligt vår bedömning bör det vara möjligt att genomföra försäljningar av statliga företag för ett värde i storleksordningen 1520 miljarder, varav minst 4 miljarder under nästkommande budgetår. Ränteeffekten innebär en minskad belastning på statsbudgeten med ca för helår. Internationella erfarenheter visar på att en utförsäljning av statliga företag kan åstadkomma en förmögenhetsuppbyggnad genom att det totala hushållssparande! Detta vore önskvärt även i vårt land. Dessutom skulle en försäljning med speciella förmåner för anställda och småsparare bidra till en positiv maktspridning i samhället. Många av de statliga företagen är vinstgivande och representerar en möjlighet att generera betydande kapital genom börsintroduktion och försäljning. Även verksamhetsgrenar inom de affärsdrivande verken kan komma i fråga. Mot denna bakgrund föreslås i en gemensam motion från c, m och fp att en försäljning av statliga företag skall inledas. I en offensiv och framtidsinriktad näringspolitik har småföretagsamheten en strategisk betydelse för möjligheterna att skapa arbete, utveckla industrier och serviceföretag. Ca 1 miljon anställda finns i företag med mindre än 200 anställda. 1988/89 350 000 arbetar i företag med mindre än 10 anställda. Egenföretagarna utgör N258 också en stor och viktig grupp i näringslivet. Dessa företag tillsammans har en avgörande roll för möjligheterna att skapa tillgång på arbete i landets olika delar. Det är särskilt viktigt att genom gynnsamma villkor för de mindre företagen och nyföretagandet balansera beroendet av de stora företagen och den internationalisering som pågår inom industrin. Genom ett stort antal mindre företag kan sårbarheten i näringslivet minska och på den lokala arbetsmarknaden. Det förutsätter emellertid att småföretagens arbetsvillkor väsentligt förbättras. De mindre företagen måste främjas i förhållande till stora. Samhällets regelsystem måste i ökad utsträckning anpassas till småföretagens förutsättningar. De mindre företagen svarar ofta för innovationer, teknisk utveckling och nya affärsidéer. Detta leder ofta till avknoppning av nya företag. Särskilt påtagligt är detta inom företag i de kunskapsintensiva och tekniskt avancerade delarna inom näringslivet. Detta bidrar till att skapa ny sysselsättning. De stora företagen däremot tvingas genom strukturförändringar ofta att minska antalet anställda vilket skapar problem för berörda regioner. Sänkta socialförsäkringsavgifter - rättvisa åt småföretagen För småföretag och egenföretagare är arbetsgivaravgifterna en tung börda som begränsar möjligheterna till utveckling och nya arbetstillfällen. I flera avseenden är också avgiftsuttaget orättvist. Den lägre sjukfrånvaron i de mindre företagen motiverar en väsentligt lägre sjukförsäkringsavgift. Därför bör sjukförsäkringsavgiften för anställda i småföretag och bland egenföretagare sänkas.