mot · GC02Jo280 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89: Jo280 av och (båda s) 1988/89 Jo280 284 , med 134200 invånare, täcker en yta som utgör av landet. Om man på en karta placerar länets sydspets i hamnar nordspetsen i . Länet har genomgått en utveckling som i mycket är densamma som andra delar av inland drabbats av och främst kommit till uttryck genom utflyttning och befolkningsminskning. är det mest utpräglade inlandslänet varför de traditionella inlandsproblemen varit särskilt kännbara. Länet var det i detta avseende mest drabbade Norrlandslänet utflyttningsvåg. Den mer positiva befolkningsutvecklingen under 1970talet och är i det perspektivet av mycket begränsad omfattning. Länets folkmängd ligger fortfarande (eller nära 20000 innvånare) högsta nivå. De betydande negativa konsekvenserna av den tidigare befolkningsminskningen är därför tydliga än i större delar av länet. Dessutom fortsätter befolkningsminskningen i länets glest befolkade delar. I några avseenden skiljer sig länet från inlandet i övrigt. En sådan omständighet är att länet alltid varit ett utpräglat gränsland. Under historiens lopp har därför länet påverkats både i positiv och negativ mening från ömsom norsk och svensk sida. ses de under århundradenas lopp utvecklade kontakterna med enbart som en fördel. Länet har därför en unik plattform för ett fortsatt utvecklat samarbete med angränsande regioner på norsk sida. Kolonisationen av stora delar av inlandet norr om ägde rum betydligt senare än i som har en mycket gammal jordbrukskultur. Jord- och skogsbruket har ända in en dominerande ställning som basnäring vilket utgör ett annat särdrag för länet. Industrin började utvecklas relativt sent och har aldrig nått samma nivå som i övriga Norlandslän. Det gör att länet har en näringslivsstruktur som skiljer sig från riksgenomsnittet. I korthet är industrisektorn mindre, jord- och skogsbruk samt offentlig sektor större än landets genomsnitt. är dessutom jämförelsevis små. Inom industrisektorn är trävaruindustri, av industrisysselsättningen, mycket betydelsefull. Vissa delar av verkstadsindustrin är också relativt väl utvecklad. Jord- och skogsbruket samt trävaruindustrin har utvecklats ifrån natur- j 1 1988/89. Naturen som resurs utgör också grunden för turismen som är en annan basnäring i länet. Turistnäringen beräknas bidra till av alla arbetstillfällen i länet och är den mest expansiva näringen. Turismen är dessutom särskilt intressant därför att den ger arbetstillfällen i områden utanför tätorter där det finns få alternativa sysselsättningsmöjligheter. Jord- och skogsbrukets betydelse i länet avspeglar sig också i bosättningsmönstret. Till skillnad från inlandet i övrigt är befolkningen spridd över hela länets yta i en mängd byar och mindre orter. Den hittillsvarande befolkningsutvecklingen och dess konsekvenser i form av sned ålders- och könsfördelning får därför mycket svåra effekter för befolkningens försöijningsmöjligheter liksom offentlig och kommersiell service. Glesbygdens negativa befolkningsutveckling och ogynnsamma ålders- och könsstruktur, som blir särskilt markerad med det spridda bosättningsmönster som finns i , har nått en så kritisk nivå att man med rätta kan tala om periferins sönderfall. Problemen kan illustreras av att befolkningsutvecklingen i länets kommuner utgör en grupp av kommuner som har och väntas få en positiv befolkningsutveckling på grund av tillväxten i och dess närhet samt för Åres del den starka expansionen inom turistnäringen. För övriga kommuner slår den negativa utvecklingen i glesbygden igenom i en stagnerande eller negativ befolkningsutveckling. , då befolkningsutvecklingen för länet som helhet vände och blev positiv (med undantag ), ser utvecklingen ut på följande sätt: Folkmängdsforändring 1970 88 Antal % -10,4 Sammanställningen visar att förhållandena varierar starkt mellan olika delar av länet och att man får fel bild om man enbart ser till den genomsnittliga utvecklingen för hela länet. Alla kommuner utom har ett överskott av män. Det överskottet är mer markant i gruppen med en stagnerande eller negativ befolkningsutveckling. Den största obalansen mellan kvinnor och män finns i åldrarna i de kommuner som har en negativ befolkningsutveckling. Där finns i medeltal 134 män per 100 kvinnor. I enskilda församlingar kan överskottet vara betydligt större. Den skeva könsfördelningen är ett allvarligt hot mot landsbygdens framtid. Det är därför nödvändigt att där skapa en arbetsmarknad och levnadsvillkor i övrigt som motsvarar kvinnornas krav. arbetar med ett handlingsprogram för att försöka hitta lösningar på dessa problem. Även inom andra organ och inom ramen för skall leva pågår aktiviteter för att lösa problem med kvinnounderskott på Särskilt allvarligt är att de unga kvinnorna flyttar från lands- Mot. 1 bygden i högre utsträckning än männen. Det är mycket angeläget att dessa Jo280 aktiviteter och förslag till lösningar får stöd från samhällets sida. Den negativa utvecklingen i glesbygden kan illustreras på många sätt. Exempelvis har antalet dagligvarubutiker i minskat i snabb takt. fanns över 800 dagligvarubutiker. 1963 knappt 580 och 1986 hade antalet minskat till cirka 250, d.v.s. en minskning . Delvis beror minskningen på en allmän omstrukturering inom handeln men till stor del är minskningen en effekt av befolkningsminskningen och befolkningskoncentrationen till tätorter. Det finns ingenting som tyder på att denna utveckling inte fortsätter med förstärkta problem för glesbygdens serviceförsörjning som följd. Antalet skolor (folk-/grundskolor) har halverats under . 1957/58 fanns 262 enheter, 1988 finns 137 grundskoleenheter. Eftersom det finns fler grundskolor i de större tätorterna, särskilt , är det således färre orter med skola än vad antalet skolor utvisar. Utbildningsnivån kan exemplifieras med andelen tekniska tjänstemän i industrin som för utgjorde 2,. Bland övriga län hade endast obetydligt lägre andel. 1 var andelen , 5, 5,9 och 7,. En faktor som skiljer från andra delar av inland är att utgör ett förhållandevis stort och välutvecklat centrum beläget mitt i länet. Trots den spridda befolkningen över hela länet finns å andra sidan en tydlig befolkningskoncentration till Östersundsområdet. Inom en radie från bor halva länets befolkning. utgör ett naturligt centrum för administration, handel, service, utbildning och kommunikationer för hela länet och för angränsande delar av örviga inlandet. har i viss utsträckning fungerat som motvikt till den negativa utvecklingen i andra delar av länet. Samspelet mellan roll som centrum och länet i övrigt är utomordentligt viktigt för hela länets utveckling. En positiv utveckling i inlandet förutsätter ett centrum för vitala samhällsfunktioner, differentierad arbetsmarknad, högre utbildning, kommunikationer etc. och som ett alternativ till storstadsutvecklingen. Utan ett kraftfullt centrum i kan inte länet och delar av inlandet i övrigt utvecklas. Vad beträffar sysselsättningsutvecklingen har det stora problemet i inte som i flera andra regioner varit drastiska nedläggningar av större arbetsplatser. Nedläggningar av industrier i t. ex. Hissmofors, och har ändå haft mycket kännbara effekter på dessa mindre orter med deras starka beroende av enskilda arbetsplatser. Problemen var trots detta snarare att näringslivet med dess svaga industristruktur och den offentliga sektorn inte förmådde att suga upp det arbetskraftsöverskott som strukturomvandlingen inom jord- och skogsbruket skapade. har cirka 20000 arbetstillfällen inom jord- och skogsbruk försvunnit. Sysselsättningen inom industrin är inte högre än 1950 medan nettotillskott av arbetstillfällen främst tillkommit inom offentliga sektorn. Länets arbetskraftsöverskott har reglerats genom utflyttning till andra delar av landet. Det är knappast meningsfullt att jämföra befolknings- och sysselsättningsnivå 1950 med dagens eftersom struktur, produktivitet, förvärvsfrekvens m. m. gör förhållandena helt annorlunda. Däremot kan man i form av ett räkneexempel visa att om länet hade fått behålla befolkningsnivån , cirka 153000 invånare, d.v.s. nästan 20000 fler än , skulle med dagens struktur på arbetsmarknaden ytterligare cirka 9 200 arbetsplatser erfordras. Man kan således påstå att vad länet förlorat i arbetsplatser till följd av utflyttning eller vad länet skulle behövt enbart för att ha undvikit befolkningsminskning motsvarar mer än 9000 arbetstillfällen. Befolkningsutvecklingen måste vändas och befolkningsstrukturen förbättras. senaste näringslivs- och befolkningsprognos tyder på att den spontana utvecklingen leder till en fortsatt befolkningsminskning. Detta i sin tur får till konsekvens att de onda cirklarna fortsätter och i vissa avseenden förstärks. Service, arbetstillfällen och infrastruktur kommer inte att kunna upprätthållas inom betydande områden på landsbygden. Framför allt finns inga realistiska förutsättningar för att bryta utvecklingen och skapa en framtidstro. Befolkningsnivån 2010 är en miniminivå för planeringsarbetet för den framtida utvecklingen i länet. Nivån är erforderlig för att möjliggöra en differentierad arbetsmarknad med framtidsinriktning. Detta förutsätter en nettoinflyttning av 300 400 personer framför allt genom att hejda utflyttningsströmmarna samt genom att stimulera återflyttare och inflyttning av kompetenta personer. Särskilt måste förutsättningarna för unga kvinnors möjlighet att bo kvar prioriteras. Det förutsätter i sin tur åtgärder på en rad områden, boendemiljö, service, utbildning, kultur och arbetsmarknad. roll som centrum måste förstärkas, samspelet och arbetsfördelningen med länet i övrigt måste utvecklas. Särskilt måste utbildningsmiljön och servicefunktioner till näringsliv och offentlig sektor stärkas. Regional utveckling är ingen isolerad företeelse. Tvärtom är regional utveckling i mycket hög grad beroende av vad som sker nationellt och internationellt. Den slutsats som kan dras av det pågående arbetet inom EG är att internationell anpassning blir än mer betydelsefullt . Jämtlands- eller kanske inlandsidentiteten bör utvecklas genom bl. a. kulturinsatser. Denna identitet får ett värde först genom att relateras till yttervärlden. Utökade kontakter med landet i övrigt och internationellt bör eftersträvas på alla områden. Länet är ett av landets främsta turistområden och har unika förutsättningar till utveckling av turistnäringen. Det ger också underlag för utveckling av forskning och utbildning inom turism. skapar turismen ett nationellt och internationellt kontaktnät som är till nytta även för andra näringar. Näringslivet måste differentieras ytterligare. Utgångspunkten är de nu varande företagen som måste ges möjlighet till teknisk och kommersiell utveckling. Den nuvarande näringslivsstrukturen kompletteras med servicefunktioner och industri- och tjänsteföretag med kunskapsorienterad inriktning såväl för lokal som nationell marknad. De rika skogstillgångarna utnyttjas dåligt inom länet. 85 av allt avverkat virke skickas obearbetat ut ur länet. Här finns stora möjligheter att utveckla en vidareförädling av skogsråvaran på ett sätt som i högre grad än gynnar länets utveckling. Skogen med sina förutsättningar för rekreation, jakt och fiske berikar också boendemiljön och ger dessutom råvaror till förädling av bär, svamp m. m. Den spridda bebyggelsen gör landsbygdsutveckling till ett särskilt insatsområde med unika förutsättningar och som fyller ett uppenbart behov. Länet har småskaligt jordbruk, giftfria jordar av ypperlig jordmån och utgör ett väl avgränsat område för försöksverksamhet av riksintresse dels inom jordbruks- och livsmedelsteknik, dels för annan landsbygdsverksamhet och kombinationssysselsättning. Jordbruket spelar en stor och erkänd roll i . I vissa kommuner är av de förvärvsarbetande knutna till jord/skog eller dess förädlingsindustrier. Utvecklingen är emellertid fortfarande negativ. Trots jordbrukspolitiska beslut om att produktionsvolym måste upprätthållas, sjunker den stadigt år . kor (mjölk) Det finns emellertid ändock en positiv anda bland länets jordbrukare. Det finns anledning till detta. Framtiden, bl. a. sett i ett miljöperspektiv, talar för det jämtländska jordbruket. Vi är inte drabbade av det industrijordbruk som har. Det betyder att enheterna är mindre, att kvävegödning väsentligt understiger den i riket, växtgiftanvändningen likaså. När nu det svenska jordbruket står inför en total omställning i mer ekologisk riktning, har det jämtländska jordbruket kommit en god bit på väg. Det finns i planer på att, på bred bas, stimulera till en ytterligare kvalitetsförbättring genom en minskad användning av bekämpningsmedel. Långt framskridna diskussioner har förts även med förädlingsindustrin för att även i detta led bli bättre. Detta utvecklingsarbete kräver stöd. I budgetpropositionen anvisas 10 milj. kr. för försöks- och utvecklingsarbete avseende miljöförbättrande åtgärder i jordbruket. Vi förutsätter att projekt typ kan erhålla medel ur detta anslag. Kvinnoflykten från landsbygden är ett aktuellt tema för debatten. landslänens kvinnounderskott är ett reellt hot emot landsbygdens överlevnad. Men det är främst ett tecken på att samhället inte lyckats attrahera unga flickor så de finner ett liv på landsbygden meningsfullt och utvecklande. Ur mänsklig synvinkel men också utifrån jämställdhetsaspekter måste kvinnor och män få samma möjligheter och villkor att leva och bo där de själva önskar. 1 har lantbruksnämnden spelat en aktiv roll för att medvetandegöra och aktivera kvinnor på landsbygden. Det har kunnat ske med hjälp av de extra medel som regeringen anslagit till Norrlandsjordbruket. I årets budgetproposition saknas detta anslag. anmäls den översyn av stödet till det norrländska jordbruket som gjorts och som skall resultera i en proposition. Vi förutsätter givetvis att nya åtgärder vidtas så att produktionsvolym verkligen återuppnås. Men vi menar dessutom att de extra, fria Norrlandsmedel som tidigare utgått fyllt en viktig funktion och således bör finnas kvar. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om det jämtländska jordbruket. () ()