ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02A221 · 1989-01-23 00:00:00 — 1988/89 :A221 av () Decentralisering av arbetsförmedling Från gäller en ny organisation för arbetsförmedlingarna. Det inrättas kommunanslutna förmedlingar som delegationer under länsarbetsnämnderna. Jag menar att i då arbetslösheten för vissa grupper inte minskar, handikapp och ungdomsarbetslösheten är väsentliga samhällsproblem, då är det helt fel väg att centralisera ansvar och beslut. I stället borde varje förmedling ha eget ansvar för de arbetslösa inom sitt område. Med det ansvaret följer också eget budgetansvar för de tjänster som erbjuds. Detta ger också möjlighet att använda personalens resurser på ett effektivare sätt, eftersom det blir mindre byråkrati och tiden inriktas på mera operativt arbete för de arbetslösa. Därmed skulle också länsarbetsnämndernas resurser föras ut i operativt arbete på förmedlingarna. Det skulle ge utrymme för personalen på de olika förmedlingarna att engagera sig i alla frågor som rör den egna förmedlingen, t.ex. budget, planering, utvärdering och uppföljning. Arbetet skulle då upplevas mera meningsfullt av dem som gör jobbet, vilket med stor sannolikhet skulle minska t.ex. sjukfrånvaron. Fördelningen av personalresurserna mellan länsarbetsnämndernas kanslier och arbetsförmedlingarna är enligt min uppfattning felaktig. Det kan inte vara för de arbetslösas bästa att den styrande övergripande myndigheten har så stora resurser i förhållande till de ute på förmedlingarna som står i direktkontakt både med dem som söker arbete och dem som kan erbjuda arbete. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om organisationen av arbetsförmedlingarna och om omfördelning av resurser från länsarbetsnämnderna till arbetsförmedlingarna.
mot · GC02A224 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A224 av och (båda c) Arbetsförmedlingslagen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:N255 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att upphandling av externa tjänster bör stimuleras, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att arbetsförmedlingslagen bör ses över, så att man inte i onödan försvårar idéutveckling och arbetsförutsättning i tjänsteföretagen. () () 1 1988/89.
mot · GC02A226 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A226 Arbetsskyddet vid användningen av vissa cementprodukter Utvecklingen av cementprodukter har påskyndats i en takt, som man knappast kunde ha föreställt sig för sedan. Framför allt håller de s.k. färdiga brukprodukterna på att helt ta över marknaden på bekostnad av det traditionella sättet att blanda murbruk med kalk, cement och sand. Denna förändring har säkerligen drivits fram av rationella och ekonomiska skäl. Det är emellertid illavarslande i det här sammanhanget att detta färdigbruk tillförs andra kemiska substanser - bindemedel, härdare, utjämnare m.m. - vilkas farlighet för och inverkan på människan på hud, i ögon och andningsvägar etc. - vi inte har någon klar uppfattning om. Man kan inte heller skydda sig häremot genom att bli informerad om vad bruket innehåller av delsubstanser, då varudeklaration i stort sett saknas. Många produkter har visserligen varningsetiketter, men vad slags delsubstanser produkterna innehåller meddelas ej. Det finns uppskattningsvis ett hundratal olika brukprodukter i marknaden . Av yrkesverksamma murare har jag erfarit att det moderna bruket reagerar annorlunda med hud och i ögonen vid stänk än vad gammalt hederligt bruk gjorde. Det svider på ett ettrigare sätt; man kan få blåsor av det, är omdömen man kan få höra. Det är icke acceptabelt vare sig ur miljö- eller arbetsskyddssynpunkt att människor inte vet vad de arbetar med vid användning av nya brukprodukter, när det finns uppenbara skaderisker vid hanteringen av dessa produkter. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos regeringen begär utredning av problemen i samband med användningen av de nya brukprodukterna, [att beslutar att cementproduktindustrin, såväl inhemska som utländska företag, skall ge fullständiga varudeklarationer och hanteringsanvisningar för sina produkter '] 1 1988/89:Bo517
mot · GC02A227 · 1989-01-23 00:00:00 — av och (båda Invandrarnas akademiska bakgrund m.m. bildade invandrade akademiker en organisation (SIPÅ) som bl.a. verkar för att förbättra invandrarnas ställning på den svenska arbetsmarknaden. Det rör sig om personer som kommit till ofta för ganska länge sedan och som inte omfattats av några åtgärder som inletts för de nyanlända flyktingarna. Det finns ingen statistik som talar om hur många invandrade akademiker det finns i eller i vilken utsträckning dessa har arbete som motsvarar deras utbildning. SIPÅ har påpekat för invandrarministern, generaldirektören för och för ledande inom / SR att några effektiva arbetsmarknadspolitiska insatser svårligen kan göras utan ett sådant statistiskt underlag. En omfattande inventering av de invandrade akademikerna med påföljande åtgärder skulle inte bara göra slut på ett oerhört resursslöseri utan även betyda en humanitär insats. Föreningen har under den korta tid den funnits inte lyckats få något anslag för sin verksamhet utan varit helt hänvisad till frivilliga insatser. Den har sålunda hunnit värva endast omkring 400 medlemmar. Det torde dock finnas tiotusentals personer av denna kategori, varav givetvis en viss del är politiska flyktingar. Att döma av en enkät som SIPÅ gjort bland sina medlemmar torde minst hälften av de invandrade akademikerna vara sysselsatta med arbetsuppgfter långt under deras utbildnings- och kunskapsnivå. Det är bedrövligt att de invandrade akademiker som varit i länge - i många fall har de blivit svenska medborgare och även skaffat sig viss svensk utbildning - inte fått bättre chanser att erhålla sådana anställningar som de är kvalificerade för. Vi anser det därför angeläget att regeringen tillser att en riksomfattande inventering av invandrares akademiska bakgrund görs. Inventeringen bör omfatta: - antalet invandrade akademiker med utländsk examen - antalet akademiker med utländsk bakgrund med svensk examen - en jämförelse mellan kvalifikationer och arbetsuppgifter de båda grupperna nu har. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en inventering av invandrarnas akademiska bakgrund, utbildning och deras nuvarande arbetsuppgifter. () ()
mot · GC02A229 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:A229 (båda s) Utformningen av våra bostäder/bostadsområden är reglerad utifrån krav på standard och tillgänglighet. Pågående arbete med en anpassning till intentionerna i innebär att detaljeringsgraden minskar, men funktionskravet kvarstår. Bostaden/bostadsområdet är i första hand bostad, men i lika hög grad är det en arbetsplats för de fastighetsanställda. Driften och det dagliga underhållet av vårt bostadsbestånd uppmärksammas minimalt i dessa sammanhang. Det har fått och får till följd att de fastighetsanställdas arbetsmiljö uppvisar allvarliga brister. Bristerna ger upphov till olycksfall och belastningsskador som är helt hänförliga till dagens utformning av bostadsfastigheterna/bostadsområdet. Dagens byggnation inverkar också menligt på ändamålsenlig drift och underhåll. Val av konstruktioner, installationer, material och yttre anläggningar är av yttersta betydelse för de anställdas arbetsmiljö och arbetsförhållanden i övrigt. Vi menar att ett funktionskrav på byggnaders egenskaper även skall omfatta att de utgör en arbetsplats för de fastighetsanställda, där drift och underhåll skall kunna skötas ändamålsenligt. Berörda myndigheter bör därför få i uppdrag att se över befintliga regler för ny- och ombyggnation av bostäder/bostadsområden i syfte att komplettera dessa i enlighet med det anförda. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av regler för utformningen av de fastighetsanställdas arbetsmiljö i bostadsbeståndet. (s) ()
mot · GC02A230 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:A230 av m.fl. (s) Angående upplösning av skyddskommitté I arbetsmiljölagens AML § 8 framgår att skyddskommitté skall tillsättas, där minst 50 arbetstagare sysselsätts. skall även tillsättas vid arbetsställen med mindre antal arbetstagare, om arbetstagarna begär detta. Den senare skrivningen har tillkommit för att förhindra att arbetsgivaren utestänger regionalt skyddsombud (). Ett företag förändras i storlek från tid till annan. Likaså kommer intresset för att åtgärda arbetsmiljöproblem att förändras. Mot denna bakgrund bör det skrivas in i AML att arbetstagarorganisationen även har rätt att bestämma att skyddskommitté skall kunna upplösas. Med en sådan åtgärd ges möjligheter att utöva tillsyn genom RSO. Men den kanske viktigaste konsekvensen blir att arbetsgivaren, inför hotet att skyddskommittén läggs ned, ser till att den fungerar. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det i arbetsmiljölagen skrivs in en regel om upplösning av skyddskommitté. (s) () Bo Finnkvist (s)
mot · GC02A231 · 1989-01-24 00:00:00 — 1988/89 :A231 Byggnation i kulturminnesvårdande syfte Regeringen har uppdragit åt AMS att begränsa byggandet för att därmed dämpa överhettningen av byggarbetsmarknaden. Begränsningen gäller inte nybyggnad av bostäder. I 1 kap. 1 § i den av antagna lagen om kulturminnen sägs: Det är en nationell angelägenhet att skydda och vårda vår kulturmiljö. En väsentlig del av detta vårdande utgörs av underhåll av byggnader som av olika skäl har ett kulturvärde, oftast byggnader som förklarats som byggnadsminnen. Genom de tilltagande luftföroreningarna har många sådana byggnader drabbats av långtgående förstöring med oftast omedelbara reparationsbehov. Enligt lagen skall också kyrkobyggnader vårdas och underhållas så att deras kulturhistoriska värde inte minskas. Restauration av kulturminnesvårdande karaktär fordrar vanligtvis lång framförhållning, då förberedelsearbetet med kontakter med expertis av olika slag är tidsödande .Att vid tid för igångsättning av reparationsarbete få avslag på igångsättande kan få katastrofala följder för såväl byggnaden i fråga som ekonomin. Det är därför angeläget att sådan byggnation som kan hänföras till restauration av byggnadsminnesmärken och kyrkobyggnader undantas från nu gällande temporära inskränkningar i byggnadslovsbeviljandet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om undantag för byggnation i kulturminnesvårdande syfte vid föreslagen begränsning av byggandet.
mot · GC02A232 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A232 av m.fl. (s) Samordning av den yttre och inre miljön valrörelse blev den yttre miljön en av valets huvudfrågor. Genom ett flertal miljölarm framkom också bristerna i den samhälleliga kontrollen. Som exempel kan nämnas att flera utsläpp av kemiska medel skett trots de begränsningar härför som beslutats av samhällets olika instanser. Man kan med visst fog påstå att den nuvarande kontrollen behöver skärpas och bättre resurser måste tillskapas så att också företagens egenkontroll kan fungera bättre. Inom såväl LO som TCO har man börjat att diskutera möjligheten att de utsedda skyddsombuden i företagen får engagera sig även när det gäller den yttre miljön. Ett problem härvidlag är olikheter i lagstiftningen och den skillda ansvarsfördelningen som råder gällande yttre miljön och den inre miljön (arbetsmiljön) som det är andra myndigheter såsom kommunala miljö- och hälsoskyddsnämnder samt länsstyrelsernas naturvårdsenheter som har att svara för kontroll och efterlevnad av regler och lagar. När det gäller den inre miljön i företagen så sköts kontrollen av yrkesinspektionen. En fråga som kan vara berättigad att ställa är om det kan vara lämpligt att även överlåta viss del av kontroll när det gäller exempelvis miljöfarliga utsläpp av kemiska ämnen också till yrkesinspektionen. gör kontinijerliga kontroller av arbetsmiljön och den vet också vad som finns inom företagens väggar och de har erforderlig kompetens för sina uppgifter. En annan fördel är att skyddsinspektionen och skyddsombuden känner varandra och är vana vid att samarbeta och samverka. En bättre sammankoppling mellan den yttre och inre miljön skulle ge fördelar för alla parter. En samordning bör skapa förutsättningar för att en bättre kontroll och en bättre tillämpning av lagstiftningen sker. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger till känna vad i motionen anförts om behovet av en förbättrad samordning vad gäller skyddet och tillsynen av den yttre och inre miljön. () () 1988/89 A232 gotab 16883, 1989
mot · GC02A233 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:A233 Körkortsutbildning för kvinnor i AMU:s regi Det är stora skillnader i sysselsättningsmöjligheter mellan skogslänen och övriga delar av landet. Det är också skillnader mellan kvinnors och mäns sysselsättningsgrad. Kvinnor i glesbygdsområden har svårt att finna lämpliga arbeten. De har den lägsta sysselsättningsfrekvensen. För att komma till rätta med problematiken gäller att man på olika sätt röjer undan de förvärvshinder som finns. Bristen på kommunikationer är ett stort förvärvshinder i glesbygdskommunerna. saknas kollektiva transportmedel, som gör det möjligt att komma till och från ett arbete. Det är betydelsefullt att de kollektiva transportmöjligheterna förbättras även för glesbygdsbefolkningen. Men det är orealistiskt att tänka sig att man genom enbart ökade kollektiva transportinsatser kan lösa alla behov av transporter i glesbygderna. Arbetsresor och pendling är mycket skiftande. Hemtjänstpersonal är en grupp som i stor utsträckning är beroende av bil för att kunna sköta sitt arbete. Kvinnor i glesbygden är en mycket svag grupp på arbetsmarknaden. Många av dem saknar körkort. De har svag ekonomi. De har långt till orter där man kan få körkortsutbildning. Dessa faktorer är bl.a. en bidragande orsak till att en del över huvudtaget inte kan söka sig ut på arbetsmarknaden. Körkortsutbildning inom arbetsmarknadsutbildningen får erbjudas dels den som behöver detta som komplement till yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning, dels i fall då vederbörande är berättigad till bidrag för anskaffning av motorfordon för handikappade - men för den som inte varit ute på arbetsmarknaden och som inget heller önskar än att få komma ut när barnen växt upp och lämnat hemmet - för dem finns inte en chans till körkortsutbildning i AMU:s regi. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att körkortsutbildning anordnas i AMU:s regi för kvinnor i glesbygd. 1 1988/89.
mot · GC02A234 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:A234 En arbetsmarknad för pensionärer Arbetsmarknadsläget i är mycket gott. beräknas arbetslösheten i genomsnitt omfatta av arbetskraften. Arbetslösheten har minskat i rad. - och enligt alla prognoser en lång rad av år framöver - är efterfrågan på arbetskraft stark och efterfrågan har varit särskilt stark inom industrin och tjänstesektorn. Det goda läget måste utnyttjas för att underlätta för grupper, som trots det goda arbetsmarknadsläget, känner sig stå utanför arbetsmarknaden. Den senare tiden har en större flexibilitet för pensionärer att arbeta aktualiserats. Det är en helt riktig tanke att ge pensionärer som vill fortsätta att arbeta möjlighet till detta. Men man måste också ge möjlighet för pensionärer som kanske varit pensionärer att söka ett arbete. När vi nu är inne i en period med arbetskraftsbrist vore det väl på sin plats att ta till vara den arbetskraftsreserv som pensionärerna utgör. Som jag ser det finns det massor med arbete på bl.a. alla utbildningsnivåer som skulle lämpa sig för pensionärer och som aldrig läggs in i ordinarie arbetsuppgifter och alltså inte berör de ordinarie anställda så mycket. Ex.: arkivering, forskarassistens, vissa museiarbeten såsom restaurering som aldrig blir gjorda, medhjälp vid arkeologiska utgrävningar m.m. Men det finns säkert många andra arbetsuppgifter inom andra samhällssektorer som skulle vara mycket lämpliga för pensionärer. Men pensionärerna behöver hjälp på arbetsförmedlingarna. Speciella kontaktpersoner som på arbetsförmedlingen får till uppgift att vara "länken mellan arbetsgivarna och den arbetssökande pensionären. Det kan ju behövas, åtminstone inledningsvis, en "marknadsföring" som går utöver den vanliga förmedlingsverksamheten. Och för den arbetssökande pensionären måste det kännas tryggare att veta vilken person han/hon skall vända sig till. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att begär att regeringen ger arbetsmarknadsverket i uppdrag att på arbetsförmedlingarna inrätta speciella kontaktpersoner med uppdrag att hjälpa pensionärer till arbete.
mot · GC02A235 · 1989-01-21 00:00:00 — av och (båda fp) Anställning i s.k. inbyggda verkstäder Den totala arbetslösheten har sjunkit och är den lägsta . På många håll är det t.o.m. brist på arbetskraft. Trots detta är arbetslösheten bland handikappade oförsvarligt hög och fortfarande förtidspensioneras de därför att man inte kan finna lämpliga arbetsuppgifter. Det är en mänsklig rättighet att ha ett arbete. Samhället måste därför intensifiera sina strävanden att lösa dessa problem. Ett sätt vore att organisera s.k. inbyggda verkstäder. De som erbjudits denna möjlighet är mycket nöjda. är ett alternativ för svårplacerade arbetshandikappade att få sysselsättning i stället för förtidspension. Det har dock framkommit att många hellre skulle vilja arbeta på den öppna arbetsmarknaden. Det är slöseri med såväl mänskliga som ekonomiska resurser att inte ta till vara den arbetskraft som de handikappade utgör. Det skulle innebära samhällsekonomiska vinster om de kunde få arbete och lön i stället för pension. Därtill kommer den enskildes välfärdsvinst, som inte går att mäta i pengar. har haft diskussioner med , eftersom man inom sin organisation har företag som är villiga att medverka i rehabiliteringsarbete av det slag som erbjuds genom s.k. inbyggda verkstäder. Förutom förmånen att få ett arbete på den öppna marknaden kommer de ekonomiska effekterna av inbyggda verkstäder i de mindre företagen att innebära ännu större samhällsekonomiska vinster än dem som pekat på. Det har dock framkommit att gällande regler, att minst fem anställda måste finnas på varje arbetsplats, utesluter mindre företag. Detta är mycket olyckligt, eftersom just de mindre företagen kanske är särskilt lämpliga, då där ofta finns ett personligt engagemang från såväl företagsledning som anställda, ett engagemang som av naturliga skäl inte åstadkoms på samma sätt i större företag. Vi erfar emellertid att det på olika håll i landet görs försök med färre anställda än fem från på ett antal företag. Förhandlingar med fackliga organisationer visar också på en uppluckring av den stelbenthet som förekommit. När speciella skäl finns kan de fackliga organisationerna tänka sig att inte alltid hävda kravet på att arbetsledning skall ingå när arbetstagare utplaceras. borde därför ändra sina regler så att även företag, som endast kan 1* 1988/89.3 sami. ta emot en eller två personer, kan komma i fråga för anställning av Mot. 1988/89 arbetshandikappade i s.k. inbyggda verkstäder. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär att får i uppdrag att ändra sina regler så att färre arbetshandikappade än fem kan anställas i s.k. inbyggda verkstäder. () ()
mot · GC02A236 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A236 av och (båda s) Lönebidragsanställningar hos allmännyttiga organisationer Lönebidragen har diskuterats i . Därvid har från flera håll framhållits att man inte kan bedöma lönebidragets utformning utan att också ta hänsyn till de berörda människorna och till den verksamhet som är beroende av bidraget. För många av folkrörelserna, bl.a. , gäller att en stor del av det ordinarie arbetet utförs av anställda med lönebidrag. som de lönebidragsanställda svarar för oumbärliga arbetsinsatser kan man konstatera att de arbeten som erbjuds har visat sig vara utomordentligt välgörande för dem som innehar dessa tjänster. Att man här får en ny livsuppgift och en ny livskvalitet är något som ofta vitsordas. I budgetpropositionen föreslås att ytterligare datorhjälpmedel till handikappade delvis skall finansieras genom att omfördela lönebidragsplatser från allmännyttiga organisationer till s.k. särskilda lönebidrag. Med hänvisning till det vi inledningsvis anfört anser vi en sådan omfördelning vara olycklig. Finansieringen av ökade datorhjälpmedel till handikappade bör ske med användande av lönebidragsmedel på sådant sätt att inte antalet lönebidragsplatser hos allmännyttiga organisationer minskar. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fördelningen av de totala medlen till lönebidragen. () ()
mot · GC02A237 · 1989-01-24 00:00:00 — 1988/89 :A237 av och (båda s) Rätt att kombinera lönebidrag med bidrag till arbetsbiträde I princip ges inte möjlighet att kombinera lönebidrag med bidrag till arbetsbiträde. Tanken bakom detta är att kostnaderna för arbetsbiträde ingår i själva lönebidraget. Det finns dock vissa undantag från denna regel och inom en begränsad kostnadsram av 6,8 milj. kr. får bidrag för arbetsbiträde lämnas för handikappade som är anställda med lönebidrag. Erfarenheterna har visat att för många med mer omfattande funktionshinder, är just möjligheten att få kombinera dessa båda bidragsformer en förutsättning för arbete. Genom att kostnadsramen är så snäv räcker inte anslaget till för att täcka behoven. Inte minst arbetsmarknadsverkets projekt åt unga handikappade med förtidspension, har visat att ytterligare resurser behöver anslås till detta ändamål. I sin anslagsframställan föreslår AMS att den särskilda kostnadsramen för bidrag till arbetsbiträde för anställda med lönebidrag tas bort. Vidare föreslår också AMS att bidrag till arbetsbiträde och lönebidrag tillsammans skall få utgå med ett högre belopp än den totala lönesumman. Detta ger nya möjligheter på arbetsmarknaden för personer som behöver hjälp av arbetsbiträden under stora delar av arbetstiden. Enligt AMS beräkningar skulle detta inte behöva öka den totala anslagsramen för lönebidrag utifrån ett beräknat medelsbehov på . AMS äskande ligger härvidlag obetydligt över vad statsrådet föreslår. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheten att kombinera lönebidrag med bidrag till arbetsbiträde, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att bidrag för arbetsbiträde och lönebidrag tillsammans bör få utgå med högre belopp än den totala lönesumman.