mot · GD02Sk16 · 1989-11-28 00:00:00 — av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1989/90:50 om inkomstskatten för , m.m. 1989/90 Sk16-22 hälsar med stor tillfredsställelse att det nu finns en överenskommelse om en skattereform 1991 med ett inledande steg 1990. Vi har länge påtalat nödvändigheten av en reformering av dagens skattesystem. Huvudinslagen i den nu aktuella reformen följer i allt väsentligt förslagen i de utredningar som avslutade sitt arbete som också mött ett påfallande positivt gensvar i remissutfallet. har hävdat betydelsen av kraftigt sänkta marginalskatter. har vi enträget och envist arbetat för ett skattesystem där det skall löna sig att arbeta, spara och förkovra sig. Senast lade fram ett förslag till nytt skattesystem där kraftigt sänkta marginalskatter var ett centralt inslag. Därför välkomnar vi att en sådan reform nu är på väg att förverkligas. Den grundläggande principen i reformarbetet är likformig och enhetlig beskattning med kraftigt sänkta skattesatser på en breddad skattebas. Denna princip gäller såväl fysiska personers inkomstskatt som kapital- och företagsbeskattningen. För fysiska personers inkomstskatt kommer att gälla att av inkomsttagarna enbart betalar kommunalskatt. Resterande inkomsttagare med en taxerad inkomst penningvärde erlägger därtill en statlig inkomstskatt på . Den statliga skatteskalan inflationsjusteras med konsumentprisökningen plus . Grundavdrag vid den kommunala beskattningen utgår normalt med som emellertid höjs till maximalt i vissa inkomstskikt. Även grundavdraget inflationsskyddas enligt konsumentprisökningen. Effekten av denna förändring i skatteskalan är att det kommer att löna sig att arbeta och utbilda sig för mer ansvarsfulla arbetsuppgifter. Kapitalbeskattningen utformas som en i princip enhetlig statlig skatt på på nettot av alla kapitalinkomster. Vissa undantag från denna enhetlighet görs dock. Den nya separata kapitalbeskattningen får som främsta effekt att det inte längre lönar sig att fiffla med skatten eller att låna. Däremot blir det mer lönande att spara. Mervärdeskatten utvidgas och görs mer enhetlig. Energibeskattningen förändras genom att dagens punktskatter helt eller delvis ersätts av miljöavgifter och genom att energimoms införs. Med den enhetliga momsen minskar dagens styrning av hushållens konsumtionsval. 1 1989/90. Även företagsbeskattningen reformeras genom sänkt skattesats och bred- Mot. En väsentlig effekt härav blir minskad inlåsning av vinstmedel i his- Skiö toriskt vinstgivande företag, vilket kommer att leda till en bättre fungerande marknad för kapital och investeringar. Det bortfall av skatteintäkter som den sänkta inkomstskatten leder till finansieras genom breddad bas för arbetsinkomstskatten, höjd skatt på kapitalinkomster, höjd indirekt skatt samt vissa besparingar. Dessutom förutsätts viss finansiering genom s k dynamiska effekter. Såsom framgår av regeringens skrivelse om den ekonomiska utvecklingen väntas skattereformen leda till att både de totala skatterna och de totala offentliga utgifterna sjunker uttryckta som andel av bruttonationalprodukten. 1 propositionen föreslås att ett väsentligt steg tas i skattereformen . föreslog i motioner i redan vintern/att så skulle ske, ett förslag som då emellertid avslogs av bl a socialdemokraterna och . Vi instämmer således i propositionens bedömning vad avser behovet av åtgärder . har skattereformen varit föremål för diskussioner mellan partierna och arbetsmarknadens parter. Vid dessa överläggningar nåddes enighet mellan och socialdemokraterna om huvuddragen i reformen som den ovan beskrivits. Även i fråga om de delar av förslagen som bör träda i kraft nåddes enighet. Vi kan således instämma i propositionens bedömning på dessa punkter. I propositionen beskrivs inte närmare vilka effekter för den ekonomiska utvecklingen som skatteförslagen väntas ge. Regeringen har emellertid nästan låtit ta del av en skrivelse om den ekonomiska utvecklingen. Denna är dock enbart beskrivande varför det inte framgår vad som beror på skattereformen respektive andra inslag i den ekonomiska politiken. Vi utvecklar i en särskild motion våra åsikter om andra delar av den ekonomiska politiken men vill redan här kortfattat ge vår syn på skattereformens ekonomiska effekter. Den ekonomiska utvecklingen skulle ha varit betydligt bättre om reformeringen av skattesystemet hade inletts tidigare i enlighet med vad vi länge förordat. Det faktum att väsentliga förändringar sker innebär att ett steg mot bättre balans tas jämfört med om ingenting har gjorts. Skattereformen förutan skulle de ekonomiska utsikterna alltså vara väsentligt sämre än vad de nu är. Sänkningen av inkomstskatten innebär att förvärvsarbete kommer att löna sig bättre . Detta kan väntas få positiva effekter på arbetsutbudet. Därigenom minskar den brist på arbetskraft som är ett av de största problemen . Det är naturligtvis omöjligt att säkert avgöra hur det tar innan de positiva effekterna på arbetsutbudet blir tydliga (framför allt i vad gäller kontrakterad arbetstid, t ex övergång från deltid till heltidsarbete), men effekterna t ex på beredvilligheten att åta sig övertidsarbete eller att ta ut ersättning för sådant i ökad lön snarare än i kompensationsledighet torde komma ganska snabbt. Detta medför att läget på arbetsmarknaden blir mindre överhettat än vad som eljest skulle ha varit fallet. En något mer balanserad situation på arbetsmarknaden medverkar till att dämpa löneökningstakten under i övrigt lika omständigheter. Den underlig- Mot. gande inflationstakten kan därigenom dämpas. Eftersom den höga pris- och Skiö löneutvecklingstakten har varit ett kontinuerligt problem under hela 1980talet är detta mycket tillfredsställande. Det samhällsekonomiska läget gör det nödvändigt att finansiera den sänkta inkomstskatten med både höjningar av andra skatter och vissa besparingar. Den del av inkomstskattesänkningen som enbart är kompensation för uteblivet inflationsskydd skall naturligtvis inte finansieras, eftersom detta de facto skulle innebära en skattehöjning. Det sker inte heller. Finansieringen leder till en engångshöjning av inflationen. Enligt regeringen väntas den extra prishöjningen uppgå till både och . Även med en väntad dämpning av den underliggande inflationstakten är det troligt att detta leder till en högre inflation dessa år än eljest. Enligt vår uppfattning är detta en ofrånkomlig effekt av själva skatteomläggningen. Även andra typer av finansiering (t ex genom besparingar) skulle medföra prisökningar. Om finansiering saknades skulle likaså inflationen stiga och då dessutom genom en höjning av den underliggande prisökningstakten, vilket vore värre. Det är angeläget att denna extraordinära prisökning som blir en övergångseffekt av skattereformen inte leder till kompensationskrav från löntagarorganisationerna i löneförhandlingarna. Det skulle i själva verket bli en dubbel kompensation, eftersom prisökningarna direkt motsvaras av lägre inkomstskatt. Sänkningen av inkomstskatten i kombination med den avdragsbegränsning som genomförs redan i reformens första steg bidrar också till att det lönar sig bättre att spara och att det blir mindre förmånligt att låna. När skattereformen är fullt genomförd och den enhetliga kapitalbeskattningen införts kan hushållens finansiella sparande väntas öka. Utformningen av reformen har i själva verket blivit något mer fördelaktig för hushållens sparande än vad majoritetsförslaget i RINK innebar, eftersom skärpningen av kapitalbeskattningen har reducerats med ca 6 mdkr i förhållande till RINK. Skattereformen kommer att ge ett väsentligt bidrag till en bättre ekonomisk utveckling i . Den kan emellertid inte lösa alla problem. I vår motion med anledning av regeringens skrivelse om den ekonomiska utvecklingen utvecklar vi närmare vår syn på vilka övriga förändringar i den ekonomiska politiken som enligt vår uppfattning krävs. När krav på en tidigareläggning av ungefär en tredjedel av skattereformen avslogs fattade riksdagsmajoriteten, dvs i detta sammanhang socialdemokraterna och , i stället beslut om tvångssparande samt höjning av ett antal skatter. motsatte sig dessa beslut som vi ansåg vara både felaktiga och orättvisa. I den nu aktuella propositionen föreslås en mindre justering av reglerna, med den ungefärliga innebörden att personer med inkomster under ca undantas från kravet på tvångssparande. Detta är naturligtvis i och för sig välkommet och tyder på att socialdemokraterna och till dels insett att vår kritik var riktig. Vi har emellertid nu som då uppfattningen att hela tvångssparandet bör upphöra. Vi föreslår således att beslutar upphäva lagen om tillfälligt sparande från och att inbetalade sparbelopp återbetalas. I propositionen föreslås också att den s k generalklausulen mot skatteflykt förlängs. Vi yrkar avslag på detta förslag, vilket får till följd att lagen automatiskt upphör att gälla. Som vi tidigare påpekat, då tagit ställning till förlängningar av lagen, uppfyller den i sin nuvarande utformning inte ens elementära rättssäkerhetskrav. De skattskyldiga har till följd av lagens generella utformning inte någon möjlighet att förutse dess tillämplighet vid olika förfaranden. En lagstiftning av det slaget leder till olikformighet i den praktiska tillämpningen. Den är alltså inte minst av rättviseskäl oacceptabel. Föredragande statsråd hänvisar i propositionen till att en utredning med förslag till ny generalklausul mot skatteflykt har avlämnats (SOU 1989:81). Även förslagen i den utredningen är behäftade med brister avseende rättssäkerheten. De representerar en långtgående skärpning av generalklausulen. Förslagen är alltför vidsträckta för att kunna förenas med ett rimligt krav på förutsebarhet. En stor brist hos den nya generalklausulen är också att det inte kommer att ställas några krav alls på lagstiftaren. Enligt förslaget skall i princip varje transaktion bedömas efter om lagstiftaren skulle ha föreslagit en särskild beskattningsregel om han hade tänkt på just den situationen. Detta innebär att lagstiftaren kan genomföra i princip hur dålig lagstiftning som helst och att bristerna sedan rättas till av skattedomstolarna. Vi delar således inte slutsatsen i propositionen att en förlängning är motiverad till dess att en ny generalklausul, baserad på utredningens förslag, kan införas. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de ekonomiska effekterna av skattereformens första steg, 2. att beslutar upphäva lagen om tillfälligt sparande från och att inbetalade sparbelopp återbetalas, 3. att avslår förslaget om förlängning av lagen mot skatteflykt. Karl-Gör an Biörsmark (fp)