mot · GC02Fö421 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fö421 av m. fl. (m) Försvaret i västra Läget i har kännetecknats av fredlig utveckling och stabilitet oavsett förändringar i förhållandet mellan maktblocken i . Även torde det vara ett fortsatt intresse för stormaktsblocken att stabiliteten i inte rubbas. Det strategiska intresset för det nordiska området har emellertid ökat markant . Maktblockens spanings- och underrättelseverksamhet ökade och har bl.a. utsatts för grova och avsiktliga undervattenskränkningar. Också vårt luftrum har utsatts för ett stort antal kränkningar. Andra tecken på det ökade intresset är den omfattande övningsverksamheten, i omedelbara närhet, som bedrivits av de båda maktblocken såväl i västerhavet som i . I sin säkerhetspolitiska rapport analyserade försvarskommittén den strategiska utvecklingen i det nordeuropeiska och nordatlantiska området. Kommitténs slutsats var att läge blivit mer utsatt i samband med kriser och väpnade konflikter i vår omvärld. har en politisk avspänningsperiod inletts mellan och regeringar. Överenskommelse om medeldistansmissiler har träffats som förslag till rustningsbegränsningar har utarbetats och avtal träffats om förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder i . Även om detta har lett till spänningsminskningar mellan stormakterna har överenskommelserna ännu inte påverkat stormakternas konventionella militära styrkor eller förskjutit det strategiska intresset bort från det nordatlantiska och nordeuropeiska området. Den politiska spänningen kan dessutom snabbt förändras. Först när konkreta resultat uppnåtts kan bedöma om framtida förändrade konfliktrisker inom närområdet föreligger. utgör fortfarande tillsammans med en buffertzon mellan Nato och . I går gränsen mellan de båda försvarsallianserna väster om . Stormakterna avgör militärgeografiskt strategiska betydelse. Stabiliteten i bygger såväl på maktblockens förmåga att balansera varandra som på det svenska totalförsvarets förmåga att hävda territoriella integritet samt omvärldens tilltro till den förmågan. Omvärldens bedömning av förmåga är avhängig två faktorer. För det första vilken strategisk betydelse för stormakterna ett utnyttjande av svenskt territorium har. För det andra vilka militära resurser vi disponerar i förhållande till vad respektive stormakt kan förväntas avdela mot . har omvärlden ökat sin militära styrka. Den tekniska utvecklingen har medfört att militära operationer kan företas över betydligt större områden och snabbare än tidigare samt med större eldkraft, uthållighet och rörlighet. Framför allt har flygstridskrafterna betydligt större räckvidd, vilket gör det möjligt att operera över svenskt luftrum för att nå mål inom det motsatta blockets intresseområde. Dessutom kan numera överraskande angrepp riktas mot strategiska resurser, totalförsvarets infrastruktur och mot befolkningskoncentrationer för att uppnå snabb militär eller politisk kollaps. Sådana strategiska överfall kan bli särskilt framgångsrika om de riktas mot moderna industrisamhällen med hög sårbarhet. Det är fortfarande av vital betydelse för båda stormakterna att vid en konflikt behålla respektive skaffa sig fotfäste i och med omgivande farvatten. För är det angeläget att försäkra sig om kontrollen över och Bälten främst för att säkra utfart till västerhavet. För NATO är det lika angeläget att förhindra detta samt behålla kontrollen över och , havet däremellan och transportlederna över . Ett av de huvudslagfälten skulle kunna komma att ligga väster om . Vi måste därför räkna med att svenska redan i ett inledningsskede kan bli föremål för de båda stormakternas direkta intresse. Om försvaret i väster är svagt, kan uppfatta detta som att inte vill eller kan motstå angrepp från NATO. För att hindra NATO:s baseringar eller överflygningar i , måste i en sådan situation anse sig tvingad att ingripa . utgör därför alltid en del av en hotriktning också mot södra eller östra . Om vår neutralitetsposition skall framstå som trovärdig, fordras så starka stridskrafter i västra , att vi kan möta hot både från NATO och . Är det västsvenska försvaret tillräckligt starkt, kan vi, under sådana operativa hot, med åberopande av neutralitet, lyckas hålla oss utanför konflikten. Det förutsätter emellertid att stormakterna har tilltro till inte bara vår vilja att vara neutrala utan också vår förmåga att, om så krävs, göra en övertygande militär insats i detta område. Sviktar den tilltron, kan någon av dem, eller båda, finna det vara mest förenligt med sina intressen att bemäktiga sig kontrollen över sydvästra som då blir krigsskådeplats. har det svenska försvaret utsatts för en kraftig och målmedveten urholkning som får följder , som vårt strategiska läge fått större betydelse och intresset för det nordiska området från stormaktsblockens sida intensifierats. Urholkningen har gått så långt att det även utomlands har rests farhågor för vår neutralitetspolitiks trovärdighet! Uttunningen av försvaret har gått extremt långt i . är för sin försörjning i växande grad beroende av import från och export till andra länder. Trots att oljeberoendet minskat med ungefär en tredjedel tillgodoses uppskattningsvis av vårt totala energibehov med importerade bränslen. En mycket stor del av den svenska industriproduktionen är mycket beroende av import. Inom t.ex. elektronikområdet beräknas självförsörjningsgraden uppgå till . För att minska kostnaderna och uppnå bästa möjliga utnyttjande av arbetande kapital strävar industrin efter en liten lagerhållning. Produktionssystemen förutsätter ett jämnt flöde av råvaror, halvfabrikat och komponenter som går mer eller mindre direkt in i produktionen utan mellanlagring. Detta ställer höga krav på transportsystemen. Störningar resulterar ofta i produktionsstopp. Sårbarheten har ökat markant. svarar för en mycket hög andel av den totala svenska industriproduktionen. Ett stort antal industrier och anläggningar som finns där är avgörande för vår försörjning och vårt totalförsvars uthållighet. och är petrokemiskt centrum av primärproduktionen och av raffinaderierna. av fredstida oljebehov finns lagrat inom länet. I framför allt finns stora hamnresurser i form av kajer med stora vattendjup, teknisk utrustning, lagerutrymmen och tillgång till högteknisk varvskapacitet liksom marin och annan teknisk kompetens. Hamnen är lätt tillgänglig året om. av utrikeshandeln med livsmedel sker över hamnarna på . av landets totala luftburna frakt går över . Det välutbyggda landsvägs- och järnvägsnätet är strategiskt värdefullt, liksom de tre flygplatserna i regionen. Dessa tillgångar gör militärt attraktivt som basområde vid en eventuell konflikt i . Detta gäller framför allt . En isolering av skulle innebära att möjligheter att uthärda en avspärrning allvarligt och snabbt skulle undergrävas. Den säkerhetspolitiska linje som har valt förutsätter att vi gör det trovärdigt att vi kan försörja oss, inte bara i fredstid, utan också i kris- och krigslägen. Vi får inte försätta oss i en situation där vi genom avspärrning eller hot tvingas överge vår neutralitetspolitik som en följd av allvarliga försörjningssvårigheter. En eventuell fast förbindelse över torde inte minska sårbarheten eftersom den kan slås ut på ett tidigt stadium under en konflikt. Förbindelsen innebär också att vi för våra internationella transporter blir beroende av att passera ett NATO-land. Även i ett krisläge kommer vi att vara tvingade att försöka upprätthålla en omfattande utrikeshandel. Vår egen handelsflotta, i den mån den överhuvud taget är tillgänglig, (den övervägande delen går i trafik mellan utländska hamnar), räcker inte till för det nödvändiga transportarbetet. Vi kommer att bli nödsakade att täcka in transportbehovet med fartyg från andra nationer. Det är lätt att föreställa sig svårigheterna att disponera fartyg tillhörande krigförande länders handelsflottor. Under alla förhållanden kan vi räkna med att mycket stora krav på militärt luft-, undervattensoch minskydd kommer att ställas vid transporter inom vårt territorialområde. För att upprätthålla den omfattande industriproduktion och utrikeshandel, som är nödvändig också i en kris- eller krigssituation, ställs således mycket höga krav på vår transportkapacitet och det västsvenska försvarets förmåga att skydda anläggningar och transporter. Vad kan stormakterna ha för intresse av den svenska ? är starkt beroende av att kunna flytta sina enheter in i och ut ur för att trygga de egna underhållsvägarna och förhindra NATO-flyg att operera från och . Om NATO behärskar inte bara och utan också den svenska , kan anfalls- och underhållsvägar på ett mycket effektivt sätt skäras av. har således all anledning att hindra NATO att skaffa sig tillträde till svenskt territorium. Litar WP inte på förmåga att avvisa NATO-angrepp ligger det nära till hands att ingripa med egna styrkor. Det kan t ex vara fördelaktigt att snabbt och överraskande etablera ett brohuvud i . Omvänt är det inte osannolikt att NATO försöker blockera en sådan utveckling genom att helt enkelt vara först på plats. NATO har enligt sina militära doktriner ett intresse av att snabbt tränga in på djupet av fiendens territorium. Tillgång till skulle innebära fördelar för NATO i form av flygvägar över eller från in i till det baltiska basområdet. Bedömer det svenska försvaret tillräckligt starkt för att förhindra NATO att utnyttja svenskt territorium torde det vara en fördel för att inte angripa utan utnyttja det alliansfria som flankskydd. Genom detta flankskydd kan man koncentrera alla sina krafter mot huvudmotståndaren. I en krissituation måste kunna visa sin förmåga att möta en serie starkt varierande hot från såväl öst som väst. Endast genom styrka kan vår alliansfrihet göras trovärdig gentemot omvärlden. Förstärkningar av försvaret i väster Grundförutsättningarna för ett fungerande totalförsvar är att de olika delarna tillsammans bildar ett sammanhängande system. De stora neddragningar som gjorts av försvarsanslagen innebär emellertid att det numera kan ifrågasättas om vi har ett sådant sammanhängande försvarssystem. Flygvapnets kapacitet har dragits ned till en allvarligt låg nivå. Vill vi bibehålla ett försvar som bygger på tanken att vi tidigt skall möta ett fientligt invasionsföretag med flyg- och sjöstridskrafter och ha möjligheter att gruppera större arméförband för insatser i avgörande riktningar, fordras en väsentlig förstärkning av flygkapaciteten. Flygvapnet måste tillföras ytterligare en division JA37 . Jaktflygets förmåga att under strid hålla ett stort antal flygplan i luften har direkt samband med tillgängliga stridslednings- och basresurser. Stridslednings-, telemotmedels- och luftbevakningssystemen på måste ovillkorligen svara mot de krav som ställs . Systemen måste vara moderna, väl skyddade, underhållssäkra och svårstörda. Detta är inte minst viktigt för möjligheterna att redan i fred snabbt kunna möta och avvisa kränkningar mot vårt territorium. Lufthotbilden förändras mycket snabbt mot stor differentiering av flyginsatser och vapenlaster samt insatstider och räckvidder. Detta innebär att vårt luftförsvar måste ha god förmåga att tidigt upptäcka fientliga flygföretag och att utvärdera typ av insats. Det differentierade lufthotet kräver ett differentierat luftvärn. I finns många strategiskt viktiga skyddsföremål som kräver luftvärn. De luftvärnsförband som utgångsgrupperar i anslutning till StorGöteborg och viktiga skyddsföremål i bör därför ges en sådan prioritet att de görs stridsberedda redan vid en begränsad beredskapshöjning. De kraftiga reduceringar som gjorts har i första hand drabbat . Mot bakgrund av tyngdpunktsförskjutningen som skett i hotbilden, måste marinen snabbt tillföras ytterligare resurser, framför allt i väster. Den tillförsel av ubåtsjaktenheter som påbörjats måste fortsätta. En andra ubåtsjaktstyrka med placering på måste upprättas. Den patrullbåtsdivision som är baserad på skall också bedriva övningsverksamhet här under huvuddelen av året. Ytterligare mineringsoch minröjningskapacitet behöver tillföras liksom mobila kustrobotförband. Den utrustning som disponeras i kustartilleriets fasta anläggningar på kan karaktäriseras som gårdagens. Detta indikerar en äventyrlig prioritering. Andra helikopterdivisionen i behöver finnas kvar och tillförsäkras materiella och personella resurser så att den ständigt kan hållas insatsberedd mot främmande undervattensverksamhet på . För att öka tillgängligheten bör huvuddelen av reparations- och underhållsbehovet återföras till . Det är nödvändigt att vi snabbt disponerar arméförband i våra tätortsregioner, dels för att skydda oss mot de förödande konsekvenser som uppstår om fienden bemäktigar sig en storstad genom ett snabbt anfall, dels för att kunna binda ett fientligt anfallsföretag att förstärkningar hinner föras fram. Ett strategiskt överfall mot måste kunna mötas med en snabb styrkeuppbyggnad. Ett minimikrav är att lokalförsvarsförbanden i regionen är närrekryterade, att de tillförs yngre personal och att de undantas från neddragningar av repetitionsutbildningen. Försvaret av centrala delar behöver tillföras en s k stadsbataljon. För att snabbt kunna möta ett överraskande inlett anfall skall självfallet även denna bataljon vara närrekryterad. Detta förband får ej sättas upp på bekostnad av befintliga lokalförsvarsförband utan skall vara en komplettering av dessa. För att uppnå nödvändiga förstärkningar av totalförsvar erfordras åtgärder som förstärker hälso- och sjukvården i krig, förbättrar skyddet av telekommunikationer, det frivilliga befolkningsskyddet och möjliggör erforderlig utbyggnad av skyddsrum samt tryggar energiförsörjningen. Härvid bör beaktas att enklare skydd ej erbjuder tillräcklig skyddsnivå mot t.ex. kemiska vapen om de ej kombineras med andningsskydd. Dessa satsningar är mycket angelägna och utgör ett nödvändigt tillskott till den civila beredskapen. Därutöver krävs kraftfulla insatser, främst inom områdena desinformation och psykologisk krigföring, propagandametoder etc för att uppnå god beredskap. De allvarliga bristerna i försvaret av västra kan inte åtgärdas genom omprioritering inom ramen försvarsbeslut. Det skulle endast leda till oacceptabla brister inom andra försvarsområden. Därför är det oundgängligt att ramen höjs. att som sin mening ger regeringen till känna behovet av förstärkningar av försvaret i västra i enlighet med vad som anförs i motionen. land (m) Tom () () ()