mot · GC02U501 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:U501 Den indonesiska övärlden har under århundraden varit (och är fortfarande) av stort ekonomiskt intresse för . I tur och ordning har , och haft koloniala intressen i området som utsugit folk och naturtillgångar. är det mera fråga om ett aktivt och stort affärsintresse för den utvecklade kapitalismen i , medan man kan se att den amerikanska, men också den australiensiska imperialismen breder ut sig i området. Det sker genom exploatering av naturtillgångar och tex genom avtal med den indonesiska regringen om samutnyttjande av dolda naturtillgångar i havet mellan och . På Väst-Papua sker amerikanska etableringar som kriget mot urbefolkningen pågår. Genom olika stöd, moraliskt politiskt och ekonomiskt till den indonesiska förtryckarregeringen, vidmakthålles och underlättas en fortsatt utsugning av urbefolkningen som migrations- och raspolitiken på öarna främjas. Trots att Sukarno 1945 proklamerade Republiken så fortsatte de koloniala förhållandena med hjälp av det besegrade , och . förenta stater utropades . som varit en portugisisk koloni fortfor att vara det till 1975 då det Portugisiska kolonialväldet rasade samman och bl.a. flera afrikanska stater som och Mogambique fick sin självständighet. Väst-Papua övertogs av från under löfte om en folkomröstning. Ett löfte som helt ignorerades genom att organisera en falsk och korrupt omröstning genom speciellt utvalda och indoktrinerade ombud för folket. Ett förfaringssätt som är helt logiskt utifrån den indonesiska synen på urbefolkningen och dess kultur. Efter inbördes krigshandlingar i , med bia slakt av ca 1 miljon människor till största delen tillhörande det Indonesiska , var berett att själv ockupera den fd portugisiska kolonin . Detta trots att självt bekämpat kolonialism och förtryck. Det mot , som utropats som självständig stat och som av FN ansetts ha rätt till självständighet har Mot. 1988/89 pågått . Invasionen kom kort efter det att utropats. De rapporter som sipprat ut till omvärlden trots det hårda förtrycket och det isolerade geografiska läget har dock visat att ett regelrätt folkmord genomförts. Av kännare har folkmordet jämförts med det som Potregimen lyckades genomföra i , och som är ett mera allmänt bekant folkmord. Den indonesiska regimen mördar inte bara på , där 320 000 timoreser uppges leva inom s.k strategiska byar enligt amerikansk Vietnamtaktik. Amnestyrapporter har också redovisat ett förfärande förtryck i . Den ekonomiska utvecklingen är kopplad till ett starkt förtryck, där bl.a. s.k. dödsskvadroner kan härja fritt. Amnesty och andra organisationer både i och utanför landet försöker väcka omvärldens medvetande om dessa förhållanden. På Väst-Papua pågår också ett krig som inte får särskild uppmärksamhet i , trots att den svenska Indonesienpolitiken är ett indirekt stöd till kriget. Där mördas och fängslas människor i en otrolig omfattning. Motståndsrörelsen OPM uppger att ca 200 000 personer dödats i kriget som för deras del sker med pilbågar och spjut mot den moderna indonesiska krigsmaskinens vapen. I ockupationskrigets spår följer en migrations- och raspolitik där urbefolkningen beskrivs som primitiva vildar. Grymheten mot befolkningen är enorm. Sorn all imperialistisk krigföring har den till syfte att lägga under sig marknader och råvaror. Så också i detta fall. Den indonesiska övärlden och haven däremellan är stora sovande naturresurser. Så har tex havet mellan och befunnits vara en oerhörd oljereserv, medan Papua innehåller såväl mineraler som stora regnskogar som ännu inte exploaterats. Den indonesiska politiken är naturligtvis att knäcka de folkliga kraven om självbestämmande för att kunna släppa in indonesiskt och utländskt kapital för exploatering. Den europeiska kapitalismen har betraktat och de av dem dominerade områdena som nya fruktbara områden för utsugning. Intresset ökar naturligtvis i takt med att den gamla världens naturtillgångar och varumarknader är maximalt utnyttjade. Kapitalismen kräver ständig expansion till vilket pris som helst. Ofta till priset av krig och terror. har exporterat vapen till , trots att detta rimligen enligt svensk lagstiftning inte bort kunna ske. Det bör observeras att det i detta fall inte främst är fråga om ett enskilt företag som exporterat i strid med lagen, utan det är svenska regeringar som tillåtit exporten, och dessutom hävdat att det är riktigt att leverera vapen till . är medlem som observatör i IGGI, och har bytt inställning vad det gäller omröstning om självständighet i FN. Detta handlande har också rönt internationell uppmärksamhet och upprört dem som trott givits och ges till bl.a ANC och PLO. Detta måste rimligen också innebära att all vapenexport avbryts; att inga kommersiella relationer sker med stöd av biståndsbudgeten, att lämnar IGGI och att understöder kampen för mänskliga rättigheter i . En demokratisk utveckling inom underlättar självfallet en lösning av . Här kan arbeta på samma sätt som man gör vad gäller som är krigförande mot de f .d. portugisiska kolonierna, dvs genom stöd till demokratiska rörelser inom och utom . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att alla vapenleveranser till ska avbrytas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att skall lämna IGGI, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående svenska initiativ för att i linje med tidigare svenskt arbete för avkolonisering av och stödja Östra Timors och Väst-Papuas rätt till självbestämmande, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om stöd för en demokratisk utveckling och stöd för mänskliga rättigheter i , 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om stöd till FRETILIN och OPM. om att vara någon slags försvarare för folkrätten och motståndare till ockupation och förtryck. Det svenska agerandet innehåller flera svarta punkter. Den beryktade resan som gjordes av Dag Klackenberg, då han för UD:s räkning lät sig föras runt på för att kunna rapportera att allt är i sin ordning är känd och omdebatterad. Andra svenska ministrar har också besökt landet och uttalat sin tillfredsställelse med tex den ekonomiska utvecklingen. Via svenska biståndspengar understöds den indonesiska regeringens politik. Ett oavslutat kolonialt problem är fortfarande ett oavslutat kolonialt problem. har visat intresse för att medverka till att finna lösningar för Östra Timors del, eftersom avkoloniseringen fortfarande inte är helt genomförd, utan avbröts av den indonesiska ockupationen. Därför handlar om att den nya regeringen (som utropades av FRETILIN) tillsammans med den forna kolonialmakten skall få möjlighet att utropa en självständig stat så som skedde i och . Enligt vår mening bör den svenska och regeringen behandla denna fråga efter samma principer som man behandlat och understött dessa länders frigörelsekamp och uppbyggnad av de nya staterna. Ekonomiskt och politiskt stöd för befrielserörelserna FRETILIN och OPM bör också kunna ges på sätt som (vpk) (vpk) (vpk)