mot · GC02Jo951 · 1989-01-19 00:00:00 — av () Naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet 1988/89 Jo951-956 Naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet, , är inne på sitt tredje år. Det statliga stödet uppgår 1988/89 till fördelat lika mellan och lantbruksstyrelsen. Regionalt är det länsstyrelserna och lantbruksnämnderna som hanterar medlen. Denna form av naturvårdsåtgärder anses av alla parter mycket effektiv och obyråkratisk. Den ger snabbt konkret resultat och önskad effekt. I har för disponerat för ändamålet. Denna summa har tecknats fullt ut och ytterligare ett hundratal intresseanmälningar väntar på behandling. Medelsbrist har dock gjort att dessa inte kan tas med i den så angelägna verksamheten. Det bör nämnas att behovet är stort inte minst för att söka rädda hotade miljöer i kust- och skärgårdslandskapet. För det fortsatta arbetet med att rädda ängs- och hagmarkerna är det viktigt att statens bidrag ökar tills man når nivån att all kvarvarande florarik, ogödslad och betad naturligt gräsbärande mark kan få arealbidrag. Det har uppskattats att högst 100 000 ha av landets 480 000 ha betesmarker har en sådan flora att stöd bör utgå. Arealbidraget bör liksom administreras av länsstyrelsernas miljövårdsenheter. Den del av Nolaverksamheten som hanteras av lantbruksnämnderna bör helt inriktas på att användas för bidrag till material som stängsel, dricksvattenanordningar och liknande för att underlätta betesdrift. Enligt budgetpropositionen sänks statens medverkan via lantbruksstyrelsen från till . Minst oförändrad nivå är nödvändigt. Förutom de medel som finns tillgängliga på och lantbruksstyrelsen har även och vissa anslag som kan sägas vara inriktade på odlingslandskapet. Dessutom används en del av anslaget för skötsel av naturreservat m.m. till att teckna avtal med djurhållare om betesdrift inom skyddade områden. Sammanlagt ytterligare ca kan genom dessa anslag användas för bibehållandet av ett variationsrikt, öppet och artrikt odlingslandskap med starka bevarande intressen. har /90 äskat för verksamheten under anslagspost B 6. De två närmaste åren därpå har man aviserat ett behov på 25 respektive . Ambitionsnivån för har varit att 60 000 ha betesmark skall kunna vårdas med hjälp av Nolamedel. Det motsvarar ca en åttondel av landets totala betesmarksareal. Enligt framkomna uppgifter från den pågående ängs- och hagmarksinventeringen kan man räkna med att det finns högst 1 100 000 ha naturvårdsmässigt god hagmark kvar. En rimlig nivå är att all mark med kvarvarande ursprunglig flora kan erbjudas stöd för fortsatt betesdrift. Enligt rådande anvisningar för verksamheten ges bidrag med högst /ha. Till detta kommer materialbidrag för stängsel. Resultatet har 1988 varit att kontrakterad areal har stötts med /ha i genomsnitt. Denna summa bör öka så att det blir ekonomiskt intressant att beta naturbetesmarkerna i första hand och inte som i sista hand. En nivå på /ha är en realistisk siffra i Nolastöd. Det innebär att statens engagemang bör ha vuxit till storleksordningen . Enligt budgetpropositionen skall ingen ökning av Nolaverksamheten ske genom anslag B 6 till . Det är föreslaget oförändrat . Det är helt oacceptabelt att låta en ny verksamhet avstanna i uppbyggnadsskedet som sker. I takt med att inventeringen av ängs- och hagmarker i visar på värdefulla naturbetesmarker bör anslaget ökas. Även anslaget för till lantbruksstyrelsen som föreslagits halveras bör räknas upp. Det är önskvärt att anslaget är kvar på minst oförändrad nivå, . Med hänvisning till det anförda hemställs att dels beslutar höja anslagsposten B 6 till med till för utökning av Nolaverksamheten under /90, dels beslutar att på motsvarande sätt höja anslaget för Nolaverksamheten till lantbruksstyrelsen från till . 1988/89 Jo951