ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Kr507 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: Kr507 av m. fl. De fria organisationerna av folkrörelsekaraktär samlar stora grupper av människor i sin verksamhet hyser stark tilltro till dessa organisationers förmåga att ta till vara sina möjligheter och sin förmåga att på bästa sätt utveckla sina aktiviteter efter medlemmarnas intentioner. Vad vi däremot opponerar oss emot är, att enligt nuvarande bidragssystem skall yttra sig över medelstilldelningen till dessa fria organisationer. De fria organisationerna av folkrörelsekaraktär, som utan att tillhöra , har påtvingats en administrativ och ekonomisk knytning till genom att statsbidrag för verksamheten fördelas via detta. De fria organisationer, som vi avser är , , , , De svenska lantliga ryttarföreningarnas , , , , och . De nämnda självständiga och från idrottsrörelsen fristående organisationerna inlämnar själva sina anslagsframställningar till regeringen, men skall sedan yttra sig över framställningen och utgör på detta sätt en dömande instans. De fria organisationerna har också vid ett flertal tillfällen påtalat det felaktiga i denna överprövning. Enligt vår uppfattning borde de fristående organisationernas anslagsäskanden och deras övriga beredning i regeringen ligga kvar hos som varit fallet. För att åstadkomma en mer objektiv uppskattning av den verksamhet som bedrivs och för en rättvis fördelning av statsbidragen finns kompetens hos , och omvägen över är därmed onödig. Av de uppräknade fristående förbunden finns några som har en nära anknytning till tävlingsverksamheten t. ex. och vissa hästsportorganisationer de skall självklart om de så önskar finnas kvar under fördelningsinflytande. För att markera de fristående organisationernas självständighet och självbestämmande, anser vi att denna omväg via bör tas bort, vilket kommer att betyda en mer direkt hantering av budgetäskanden och i praktiken gynna effektivitet och utveckling inom förbundet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hur bidragsgivningen till vissa organisationer av folkrörelsekaraktär bör organiseras. () () 1988/89 Kr507
mot · GC02Kr508 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89: Kr508 av (vpk) Turistbåtstrafik m. m. längs Nedre har av utpekats som ett av 25 primära rekreationsområden. Området berörs av de sju kommunerna , , , , , och . C, U, W och X län. Stora delar av området är förklarat som riksintressant för naturvård, kulturminnesvård och friluftsliv. Området karakteriseras av älven med stora örika fjärdar åtskilda av naturliga eller dämda forsar. I eller i nära anslutning till älven finns en rad anläggningar; 8 campingplatser, ett 20-tal museer, många friluftsbad, vandrings- och kanotleder. Hela älvsträckan med tillhörande fjärdar och forsar är av mycket stor betydelse för fritidsfisket. Mest känt är lax- och öringsfisket i . Området utgör en glesbygdsdel av länen, med vikande sysselsättning, utflyttning och åldrande befolkning. innebär områdets stora natur- och kulturkvaliteter samt det centrala läget i landet, att områdets förutsättningar för just turism och rekreation är mycket goda. Närmare en tredjedel av landets befolkning har mindre än två timmars bilresa till området. Möjlighet finns ej att med icke bärbara båtar ta sig hela sträckan från till havet. Hindren utgörs av kraftverk i , och samt av naturliga forsar i Forsön, Tyttbo och . Mellan dessa hinder finns goda möjligheter till båtresor. Som exempel på framtida satsningar inom turism och rekreation i området kan nämnas turistbåtstrafik med bekväma övergångar förbi hindren, t. ex. gångvägar och/eller bussar. De kommuner som berörs och skulle ha stor nytta av en sådan satsning är fattiga kommuner med begränsade möjligheter. Med anledning av vad som i motionen anförs hemställs att hos regeringen begär förslag i syfte att etablera området Nedre som rekreationsområde i enlighet med vad som i motionen anförs.
mot · GC02Kr509 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: Kr509 av och (båda m) Överförande av tipsmedel till idrottsrörelsen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Sk373 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om överförande av vissa medel av Tipstjänsts överskott till idrottsrörelsen.
mot · GC02Kr514 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Kr514 av och (båda mp) Minskat anslag för stöd till turism Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:N324 hemställs att beslutar att anslaget B 6. Stöd till turism och rekreation fastställes att vara detsamma som /89, nämligen . () () 1 1988/89.
mot · GC02Kr515 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Kr515 av m.fl. (vpk) Kvinnoidrotten Idrottsrörelsen är vår största folkrörelse. Till skillnad mot de flesta andra folkrörelser har idrotten lyckats behålla och t o m öka sitt medlemstal. () anger antalet ideellt verksamma ledare vara 450 000. Det finns anledning att uppmärksamma och uppmuntra deras insatser, vilka måste anses vara av mycket stor betydelse för samhället. Men idrotten är av tradition mansdominerad. Från början är den skapad av män för män. har emellertid glädjande nog allt fler kvinnor och flickor börjat idrotta. RF har antagit ett program för jämställd idrott och statsmedel har specialstyrts för att stimulera kvinnoidrotter. Dessvärre har effekterna inte blivit de önskade. Hindren är tydligen stora för att uppnå de likvärdiga villkor som eftersträvas i programmet. får kvinnor och flickor sämre resurser än män och pojkar när det gäller tider i idrottsanläggningar, tränare, ekonomiskt stöd, mediabevakning och uppbackning på andra sätt. har regeringen i budgetpropositioner bl a motiverat vissa uppräkningar med idrottens ambitioner i jämställdhetsarbetet. Så är inte fallet , vilket vi beklagar. En fortsatt satsning för att uppnå fastställda mål är av intresse såväl för de kvinnor som är verksamma inom idrotten som för hela idrottsrörelsen. Inte minst viktigt är det att kunna engagera fler kvinnliga ledare, vilket troligen skulle ge idrottsverksamheten en annan och mer positiv inriktning. Flickor behöver också kvinnliga ledare som förebilder i sitt idrottsutövande. Självklart ska kvinnor som vill åta sig ledaruppdrag få utbildning för ändamålet. Genom att idrottsrörelsen nu har sitt eget studieförbund, , borde det inte vara någon svårighet att anordna sådan. Om folkrörelserna ska kunna spela den roll samhälle som alla hoppas, erfordras att kvinnornas erfarenheter tas tillvara. Detta gäller i hög grad idrottsrörelsen. bör uppmana RF och dess underorganisationer att fullfölja satsningen på jämställd idrott och förbättra förutsättningarna för kvinnor och flickor såväl att idrotta som att åta sig ledaruppdrag inom idrottsrörelsen. Eftersom studiecirkelformen visat sig mycket lämplig och SISU:s satsning på cirklar för kvinnliga idrottsledare givit gott resultat är det viktigt att det föreslagna utrymmet för SISU:s expansion säkerställs. Med anledning av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om att bör fullfölja satsningen på jämställd idrott, [att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om SISU:s möjligheter att expandera för att säkerställa behovet av kvinnliga idrottsledare']. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1988/89 Kr515 1 1988/89:Ub300 1* 1988/89.
mot · GC02Kr516 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Kr516 av m.fl. (s) Turismen i kommun kommun har drabbats av företagsnedläggningar som inneburit att kommunen på sistförlidna två åren förlorat 260 arbetstillfällen, varav 200 i samband med nedläggning av Stekenjokkgruvan, de i verksamheter indirekt sysselsatta oräknade. Under gruvepoken har kommunen byggt upp service i byarna och genom investeringar i låg- och mellanstadieskola, bostadsområden, utbyggt vatten och avlopp med reningsverk, satsat på kombinationen hotell/och idrottsanläggning i . I har kommunen investerat i framför allt ett glesbygdshögstadium. Därjämte har investeringar gjorts i vatten- och avloppsanläggningar m.m. Investeringarna har inneburit att den samhälleliga servicen kan anses vara god i ett kombinationsutnyttjande, då avståndet mellan och är ca. När beskedet om nedläggning av Stekenjokkgruvan kom drabbades kommunen av stark utflyttning, vilket i sig innebär outnyttjade kapitalinvesteringar och därmed följande kapitalförstöring och en ur social synpunkt otrygg situation för de kvarboende. Kommunen har sökt olika alternativa vägar att skapa ny sysselsättning i området och därmed bevara en levande bygd. Kommunen har icke funnit det realistiskt att satsningar skall göras på industriprojekt då den industrimiljö som kan erbjudas icke kan anses vara fullt acceptabel. Kultsjödalen har naturliga förutsättningar för utveckling av turism och olika utredningar har visat på reala möjligheter till utveckling. Behovet av nya arbetstillfällen i bl.a. Kultsjödalsområdet är utomordentligt stort för undvikande av kapitalförstöring i gjorda investeringar. Projekt för att utveckla turism i kommunen pågår, men för att genomföra detta torde behövas särskilt statligt stöd. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av statligt stöd till utveckling av turismen i kommun. () () () () 1988/89 Kr516
mot · GC02Kr519 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Kr519 av och (båda m) Utländska turistbesök i framstår allt mera som ett underutvecklat turistland. Vårt svenska underskott i turismbalansen ökar år . Antalet turistresor per charterflyg från var 1988 ca 1 200 000. Endast 3 300 charterflygturister kom till vårt land . Turistvalutaunderskottet ökar för vårt vidkommande år . Tillgänglig statistik säger att underskott i turistvalutabalansen uppgick till ca . var underskottet , 1985 var det 6,7 miljarder. Ökningen i underskottet är skrämmande och påverkar bl.a. vår bytesbalans starkt negativt. New ger bra läge Ska vi låta detta fortsätta? Vårt svar är nej. Men vi vill inte införa restriktioner mot svenska turistresor till utlandet. I stället vill vi starkt öka Sverigeturismen - främst genom en effektiv marknadsföring i länder som , , och . Det är ingen orimlig målsättning att ta emot någon miljon charterturister i vårt land . är som bekant fantastiskt! Efter fjolårets New Sweden-jubileum är det läge för att bearbeta den amerikanska marknaden. Svenskt näringsliv kan tillsammans med svenska staten åstadkomma en marknadsföring i en rad olika former - bara någon kraftsamling sker. Tyvärr tycks inte turistråd räcka till för den angelägna uppgiften. Det fordras bl.a. ett särskilt statligt anslag så att effektiva reklamkampanjer kan genomföras tillsammans med svenska företag som redan är etablerade på utlandsmarknader - exempelvis Wasabröd på USA-marknaden. Det särskilda anslaget från staten kan avräknas de momsinkomster som blir följden av fler turister. Vinsten för svenskt vidkommande blir flerdubbel på varje satsad reklamkrona. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till åtgärder för att effektivt och snabbt öka turisminkomsterna i och därmed nedbringa underskottet i turistvalutabalansen. () () 1988/89 Kr519
mot · GC02L202 · 1989-01-10 00:00:00 — 1988/89 :L202 av och (båda m) Ramlagstiftning för ideella organisationer Det torde föreligga enighet om att ideella föreningar fullgör betydelsefulla uppgifter i vårt samhälle, inte minst de fackliga organisationerna. Trots den betydelse som olika organisationer har, saknas normer av grundläggande karaktär beträffande de ideella organisationernas förhållanden till skillnad från aktiebolag och ekonomiska föreningar, som är noggrant lagreglerade. Även om ideella organisationer bör kunna ha en stor frihet i sitt handlande anser vi att vissa grundläggande krav bör kunna ställas även på dessa. För den som vill tillhöra en sådan organisation måste det klarare än framstå hur långt organisationens befogenheter sträcker sig i förhållande till den enskilde medlemmen. Många fackligt anslutna ställde sig t.ex. mycket frågande inför de kollektiva hemförsäkringarna. Det blev inte mindre uppseendeväckande när högsta domstolen - i motsats till underinstanserna - ansåg att ett fackförbunds beslut att teckna en kollektiv hemförsäkring för sina medlemmar inte avsåg ett ändamål, som var uppenbart främmande för förbundets uppgift enligt stadgarna (NJA 1987 s. 394). Andra viktiga frågor, där klara regler saknas, gäller den enskildes rätt att stå utanför eller utträda ur en organisation samt rätten att slippa kollektivanslutning. Inte heller finns det regler mot s.k. organisationsklausuler, där arbetsgivaren enligt avtal med facket förbinder sig att inte anställa personer, som inte tillhör den avtalsslutande arbetstagarorganisationen. Blockader mot s.k. enmansföretag eller företag med anställda, som inte är medlemmar i den blockerande organisationen, har också riktat strålkastarljuset mot ett fackligt förmynderi, som borde vara främmande i en demokrati. (GeKås i är ett exempel.) Tyngdpunkten i en ev. utredning och lagstiftning bör ligga i den enskilde medlemmens ställning i förhållande till organisationen. En kommande lagstiftning bör innehålla regler om medlems bundenhet av beslut som fattats utan medlemmens direkta medverkan samt om medlems inträde i samt utträde ur en förening. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning och förslag till ramlagstiftning beträffande ideella organisationer. () Per Stenmarck (m)
mot · GC02L203 · 1989-01-13 00:00:00 — 1988/89 :L203 av () Aktieägares skadeståndsansvar Företagande i aktiebolagsform innebär att rörelsen bär självständigt ekonomiskt ansvar och aktieägarens personliga ekonomiska risk är begränsad till det insatta aktiekapitalet. Men personligt ekonomiskt ansvar kan likväl drabba aktieägare på olika sätt, bl a genom skadeståndsansvar (15 kap. aktiebolagslagen). I de fall aktieägaren medverkat till överträdelse av aktiebolagslagen eller bolagsordningen stadgas ansvar för uppkommen skada under förutsättning att uppsåt eller grov oaktsamhet förelegat. I andra företagsformer är skadeståndsreglerna helt annorlunda. Vid verksamhet i form av enskild firma eller handelsbolag åvilar fullt skadeståndsansvar ägaren, alltså även vid medverkan som skett av vanlig oaktsamhet. Skillnaden blir särskilt svårförståelig i de många fall då företaget visserligen drivs i aktiebolagsform men med en enda person som aktieägare. Många skäl talar för en skadeståndsrättslig reglering i aktiebolagslagen som innebär att aktieägare skall vara skadeståndsskyldig även vid oaktsam medverkan till skadan. En sådan ändring skulle skärpa aktieägarnas intresse av verksamheten, stävja missbruk av bolagsformen på borgenärernas bekostnad och underlätta tillämpningen av dessa lagregler. Risk för att någon aktieägare otillbörligt skulle drabbas av skadestånd torde inte heller föreligga med hänsyn till den redan existerande möjligheten att jämka eventuell skadeståndsskyldighet. Mot denna bakgrund hemställs att beslutar om sådan ändring i 15 kap. aktiebolagslagen att skärpning sker av aktieägares skadeståndsansvar. gotab 16506, 1989
mot · GC02L204 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89 :L204 av m.fl. (s) Höjning av minimikapitalet för aktiebolag beslutade att höja gränsen för lägsta tillåtna aktiekapital från till . De aktiebolag sorn bildats före fick anstånd till utgången av med att höja sitt aktiekapital till detta belopp, övergå till annan bolagsform eller att avregistrera bolaget. Efter ett nytt riksdagsbeslut förlängdes övergångstiden för de äldre bolagen till utgången av 1981. Denna höjning av minimibeloppet för aktiekapital till tillkom främst för att skapa ökad trygghet för att bolaget uppfyller sina förpliktelser mot anställda, mot samhället och mot andra borgenärer. Det har länge funnits synnerligen starka skäl att ytterligare höja denna gräns för lägsta tillåtna aktiekapital. Redan i lagutskottets betänkanden /81:28 och 1982/83:16 framhålles att det kan vara motiverat att man vid en anpassning av aktiebolagens regler till verksamheten i de största aktiebolagen och införandet av särskilda bestämmelser för mindre företag relativt kraftigt höjer den undre gränsen för aktiekapitalet. Utskottet har också förutsatt att regeringen skulle ta initiativ i frågan. Men trots dessa uttalanden och trots att utvecklingen vad t.ex. gäller antalet konkurser motiverat en kraftig höjning av minimikapitalet i aktiebolag har ingenting hänt. Ett aktiekapital på utgör inte ens i rimlig grad en tillräcklig ersättning för att förebygga konkurser eller att aktiebolagsformen utnyttjas för mer eller mindre kvalificerad ekonomisk brottslighet. Konkursernas antal ökade . Dåliga kunskaper i bokföring och för låga krav på soliditet är viktiga orsaker till denna allvarliga utveckling. 1985 fick av oprioriterade fordringsägare i konkurser någon utdelning. Detta innebär totala kreditförluster på . I många mindre företag är andelen eget kapital alltför låg för att ge företaget en tillräcklig finansiell stadga, vilket i sin tur är en förutsättning för att skapa tillfredsställande trygghet för anställda, långivare och leverantörer. Ingenting talar för att en värdebeständig kapitalgräns skulle utgöra något hinder för nyetablering av seriösa företag. Tvärtom kan det med fog hävdas att vi haft en för hög nyetableringstakt i och att detta åtminstone till en del sammanhänger med att det varit alltför lätt att bilda aktiebolag. 1 1988/89. 1988/89 L204 Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förslag till höjning av minimibeloppet för aktiekapital. () () En jämförelse med våra grannländer och med EG kan ha sitt alldeles särskilda intresse i detta sammanhang. I tillämpas enligt uppgift en minimigräns för aktiekapital på . Också inom EG ligger minimigränsen för aktiekapital betydligt över den som gäller i . Så t.ex. är denna gräns i 100 000 och i 1 500 000 Fr. Till de redan mycket starka skäl som föreligger för en kraftig höjning av minimikapitalet för aktiebolag i kan förhållandena inom EG nu tillfogas som ytterligare ett tungt vägande argument för en sådan uppjustering. I ett första steg borde en höjning till kunna ske utan dröjsmål.
mot · GC02L206 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:L206 av m. fl. Förbud mot röstvärdesdifferentiering i vissa bolag Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Fi411 hemställs att hos regeringen begär förslag om förbud mot röstvärdesdifferentiering vid börsnoterat företags nyemission på börsens Al- och All-listor. K ari-Göran Biörsmark fp)
mot · GC02L207 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:L207 av m.fl. (vpk) Betalningsansvaret för de anställdas representanter i bolagsstyrelse I proposition 1987/88:10 föreslog regeringen att betalningsansvar med presumtionsregel införs även för löntagarrepresentanter i bolagsstyrelserna. De anställdas representanter kan bli ansvariga för skadestånd eller ålagda vitén på samma sätt som andra styrelseledamöter. Vpk som yrkade avslag på förslagen till dagens konstruktion av styrelserepresentation för de anställda har fört fram två vägande skäl för detta: De anställda skall vara partsrepresentanter och inte jämställas med bolagsherrarna. De anställdas representanter bör ha någon form av maktbefogenheter, t ex vetorätt vid vissa beslut etc. När det gäller betalningsansvaret och att göra löntagarrepresentanterna likvärdiga med bolagets företrädare instämmer vpk med den inställning som framkom i den socialdemokratiska motionen 1987/88:A8 som väcktes till den aktuella propositionen. Vårt ifrågasättande bygger på två förhållanden som gör likställigheten illusorisk. De stämmovalda styrelserepresentanternas uppdrag i ett aktiebolag är att åstadkomma största möjliga vinst. Löntagarrepresentanterna är däremot valda för att tillvarata de anställdas intresse av en trygg anställning och goda arbetsförhållanden. Dessa intressen är oförenliga, och gör ett grundläggande motsatsförhållande oundvikligt. I kooperativa företag är bilden inte lika entydig, eftersom det i dessa företag oftast är fråga om att producera medlemsnytta. De stämmovalda ledamöterna gör en marknadsekonomisk bedömning av ekonomisk risk i förhållande till ekonomisk belöning. Löntagarrepresentanterna tvingas enligt propositionen att ta en stor personlig risk utan att någon ekonomisk belöning ställs i utsikt. Redan nu har styrelseledamöter hamnat i tveksamma situationer. Det gäller t ex , där aktieägarna stämmer styrelsen för att om möjligt få skadestånd för de pengar de förlorat på grund av att styrelsen inte tagit sitt ansvar och kontrollerat de uppgifter som m fl lämnat. Det finns också ett fall (Sabema i ) där företaget brutit mot förbud att tippa sot m.m. i närheten av vatten. Det uppmärksammades och påtalades av den fackliga representanten i styrelsen, som också anmälde händelsen till . utdömde då ett vite som ålades bolagets styrelseledamöter personligen och solidariskt. 1988/89 L207 Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att i lagen om styrelserepresentation för de privatanställda m.m. undanta de anställdas styrelserepresentanter från betalningsansvar i enlighet med vad i motionen anförts. Lars-O ve (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) värsta fall kan en facklig representant få betala själv. (I praktiken tveksamt, men risken finns.) Det principiellt olämpliga i att fackrepresentanter på detta sätt binds upp till företagets tveksamma agerande i t ex miljöhänseende behöver väl knappast motiveras.
mot · GC02L210 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:L210 Begränsad teckningsrätt för konvertibler har många större aktiebolag för senare inköp av aktier utställt konvertibler, som sedan erbjudits olika grupper av anställda i företagen. Det är naturligtvis bra att de anställda känner intresse för det företag de arbetar i och också kan bli delaktiga av de ekonomiska framgångar som alla anställda i företaget medverkat till. För det mesta har sådana grupper av tjänstemän som har del i ledningen av företagen erbjudits en procentuellt sett betydlig andel av konvertiblerna därför att deras intresse för företagets affärer ansetts vara större och deras inköpsförmåga varit bättre. Det har också främst varit i dessa kategorier av anställda som konvertiblerna ansetts ha den mest stimulerande effekten för engagemanget i företaget. kan man förvänta sig att ett kommande ökat aktieinnehav i det egna företaget kan ge risker för ökade möjligheter till insider-affärer av mera svårkontrollerad karaktär. Detta kan leda till behov av lagstiftning av mycket reglerande karaktär eller till sådan turbulens i aktieförsäljningen som kan skada svenskt näringsliv och vara till förfång för de mindre aktieägarna. Såväl vinstförväntningar som förlustrisker är ju lättare att upptäcka för personer i eller nära företagens styrelser och ledning. Därför borde erbjudande om konvertibler till anställda begränsas till en viss procentandel av den anställdes årslön hos företaget. Detta kan synas vara en bestämmelse som ingriper djupt i företagens och de anställdas dispositioner, men med hänsyn till den diskussion som förevarit när det gäller köp av andelar i olika fonder, så är detta dock ett rätt begränsat intrång i företagens och deras anställdas bestämmanderätt. Åtgärden bör vara fullständigt knuten till möjligheten för bankinspektionen och börsen att bevaka en verkligt fri finansmarknad där informationen är öppen för alla slag av placerare. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av lagstiftningen om teckning av konvertibler med syfte att införa en sådan begränsning i teckningsrätten som i motionen nämnts.