mot · GC02Fi710 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi710 av m.fl. (c) Arbetsgivaravgifterna Alla människors sociala grundtrygghet är en av samhällets viktigaste uppgifter. Vårt välstånd bygger på att där finns en grundtrygghet mot ofärd och misär. De enskilda människorna gör sina val vad gäller skydd vid sjukdom, ålderdom m m från denna förvissning. De förmåner som utgår genom folkpension, ATP, sjukförsäkringssystemet, föräldrapenningen, arbetsskadeskyddet, arbetslöshetsersättningen upplevs av de flesta som givna och säkra. I denna trygghet inför den sociala försäkringen inräknar de flesta en förmodan att försäkringarnas finansiering är en gång för alla tryggad. Den offentliga sektorns långsiktiga finansiering och skattesystemets uppbyggnad är nu föremål för omfattande utredningsarbete. Den sociala försäkringens finansiering och dess roll i skatte- och avgiftssystemet har emellertid i stort lämnats utanför. Vi kan nu se en utveckling där anspråken på de olika försäkringarna långt överstiger vad som antagits när man fattat beslut om förmånen. Långsiktigt kan man inte ha det så. Det erfordras politiska beslut, vilket också aviserats. Sjuktalen ökar dramatiskt och därmed kostnaderna för sjukförsäkringen. I budgeten prognostiseras ett minus om inemot för bå 1989/90. Ökar antalet sjukdagar med 1 så ökar kostnaderna med ca . Kostnaderna för arbetsskadeförsäkringen har ökat kraftigt . Detta medför inte bara en svår administrativ belastning på försäkringskassorna, utan också att arbetsskadefonden numera är en s k negativ fond, dvs fonden hade ett underskott när innevarande budgetår inleddes på nära . Kostnaderna för föräldraförsäkringen ökar automatiskt genom höjda löner och höjda födelsetal. Därtill kommer att regeringen föreslår att ersättning skall kunna utgå . Detta innebär en ökad kostnad för föräldraförsäkringen om 2,3 miljarder enbart för det första steget i en tre-årig utbyggnad. ATP-systemet har stått för en betydande del av det offentliga sparandet. när vi växer in i ett system där allt fler har full ATP (både poäng och poängår) har vi inte denna situation. De antaganden om medellivslängd och ekonomisk tillväxt som ATP-systemet finansiellt byggts upp kring håller inte. Vi står inför en situation där ATP-avgiften inom något decennium måste öka . Det har beräknats att en ekonomisk O-tillväxt och nuvarande förmånssystem några decennier in kräver en ATP-avgift om (tredubbling) om systemet skall fungera. Kostnaderna för delpensionen är svåra att beräkna eftersom förmånsreglerna förändrats. Om antalet delpensionärer stiger till den nivå som fanns räcker inte nuvarande finansiering. finns emellertid en stor buffert i delpensionsfonden och det finns inget skäl förvänta sig någon dramatisk förändring. Delpensionsfonden förväntas kommande halvårsskifte vara . De reala kostnaderna för folkpensionen förändras främst av demografiska faktorer så länge regelsystemet ligger fast. Ökningen av antalet förtidspensionärer ger en icke obetydlig effekt. Kostnaderna för pensionstillskotten kan förväntas minska kraftigt när fler får sin trygghet genom ATP-systemet. är pensionstillskottet det enda området inom den sociala försäkringen där man kan förvänta sig ett långsiktigt minskat finansieringsbehov. Arbetslöshetsersättningen förändrades genom riksdagsbeslut . Det innebar bl a att karensdagarna i ersättningen slopades och att den organisatoriska ramen förändrades. De ekonomiska påfrestningarna på verksamheten är beroende av arbetslösheten och i vilken utsträckning arbetsförmedlingarna lyckas placera arbetslösa i jobb. Helt uppenbart är att förändringarna kommer att leda till ökade kostnader vid samma arbetslöshetstal. Arbetsgivaravgifter finansierar också en rad andra verksamheter i samhället. Det gäller t ex vuxenutbildningsavgiften, barnomsorgsavgiften och den allmänna löneavgiften. Också dessa lagstadgade avgifter finansierar viktiga funktioner i samhället Risk för ökade avgiftsuttag Det är svårt att få en korrekt uppfattning om hur avgiftsuttaget kan förändras . Med nuvarande utveckling vad gäller utgående förmåner och bristande tillväxt i ekonomin finns en betydande risk att arbetsgivaravgifterna kommer att öka med . En sådan avgiftsökning motsvarar en höjning av skattekvoten med . Detta i ett läge där måste inrikta sin politik på att långsiktigt sänka skattetrycket pga den ökade öppna konkurrens som det ekonomiska harmoniseringsarbetet innebär. För såväl exportföretag som småföretag är en kraftig ökning av arbetsgivaravgifterna fel politik. En stor avgiftshöjning innebär att svensk ekonomi stagnerar med ytterligare finansieringsproblem i den sociala sektorn som följd. Hög skatt på arbete och låg eller ingen skatt på energi och naturresurser innebär att ekonomin inriktas på resursslöseri. Höga avgifter till en service som främst byggs ut i en annan region innebär att regional obalans förstärks. Höga avgifter för sjukförsäkringen från företag med liten sjukfrånvaro (småföretag och egenföretagare) innebär en subvention till de företag som har en arbetsmiljö där många ofta blir sjuka (oftast stora företag). Enligt vår mening är det uppenbart att en så dominerande skatteform som arbetsgivaravgifterna har en rad styrande effekter på ekonomin. Detta har inte tillräckligt beaktats och analyserats. Enligt vår mening skall skatteinstru 1** 1988189. mentet användas som ett aktivt styrmedel i ökad utsträckning. Det är viktigt att det då styr rätt. - Skatten på arbete bör minska och skatten på naturresurser och energi öka. - Småföretagens arbetsgivaravgifter bör minska och företag med dålig arbetsmiljö i ökad utsträckning stå för de egna kostnaderna. - Arbetsgivaravgifterna måste aktivt användas för att stimulera näringslivet i regionalt utsatta områden. Trygghetssystemet måste ha en trygg långsiktig finansiering Det är fel att göra nya stora åtaganden inom det sociala trygghetssystemet om man inte ser hur redan utgående förmåner skall betalas. Den uttunning av finansieringen av skyddsnätet som vi nu kan se riskerar att dra upp revor också i själva nätet. Vi är öppna för att finna andra finansieringsformer för uppgifter som betalas genom arbetsgivaravgifter. Det gäller t ex ökad egenfinansiering av a-kassan. Arbetsgivarinträde i sjukförsäkringen, en ökad skattefinansiering av barnomsorg och vuxenutbildning. Härigenom skulle arbetsgivaravgifterna mera renodlat kunna reserveras för pensionssystem och de med långvariga sjukdomar. Små justeringar i trygghetssystemet räcker emellertid inte för att åstadkomma den trygga finansiering som långsiktigt är nödvändig. Dagens 2540-åringar måste veta att de får en pension när de är . En trygghet som räcker bara 10 eller förmår inte lugna dem. Därför är en stabil ekonomisk utveckling och tillväxt nödvändig. Denna utveckling måste, bl a för att vara stabil, ha rejäla miljömässiga förtecken. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om arbetsgivaravgifternas roll i ekonomin och behovet av en trygg finansiering av socialförsäkringssystemets förmåner.