mot · GC02Jo714 · 1989-01-17 00:00:00 — 1988/89: Jo714 av och (c, fp) En nationalpark i i fattade länsstyrelserna i och beslut om att, som ett första led i arbetet att bilda nationalpark för , förklara området som naturreservat. Reservatet ligger i och innefattar delar av , och kommuner. Nationalpark avsätts med stöd av 4§ naturvårdslagen. utgav en rapport över Kriterier för nationalparker. Bestämmelserna om nationalpark enligt naturvårdslagen är i sak likalydande med bestämmelserna i den tidigare naturskyddslagen. Enligt denna är syftet med nationalparkerna att åt samtid och eftervärld, såsom hela nationens tillhörighet, skydda sammanhängande större områden, vilka utgör karaktäristiska prov på ursprungliga eller av kulturinflytelser relativt orörda landskapstyper med tillhörande ytbildning, växtvärld och djurvärld. Parkerna är tänkta att bilda centralhärdar för vetenskaplig forskning. Här framträder alltmer deras roll som orörda referensområden för forskningen. Men de skall också i princip stå öppna för envar. I naturvårdslagens motiv framhölls att det låter sig väl förenas med lagens bestämmelser att göra nationalparkerna mer tillgängliga för turister. Kommentarer till nationalparkskriterier i avseende på : Totalt omfattar ca 8 700 ha varav ca 1 700 ha land fördelat på 160 öar och . Området uppfyller mer än väl storlekskravet enligt kriterier. Mälarnaturen är speciell i landet. inrymmer genom sin formrikedom och växlande vegetation på en begränsad areal de flesta av Mälarnaturens karaktäristiska drag. i sig är ett mycket artrikt inlandsvatten, som inom rymmer stor variation ifråga om djup- och bottenförhållanden, vegetationstyper, m.m. Väl markerade stråk av ändmoräner finns på många av öarna. Badelundaåsen övertvärar i områdets västra del. Åsholmarna skiljer sig både i fråga om form och vegetation från övriga delar av ögruppen och flera av dem har varit fridlysta som domänreservat eller naturminnen. Reservatet ligger i ett av landets lövskogsrikaste områden. Det är ädellövskogen med ek, alm, lind, ask och som präglar områdets natur. Ädellövskogen är delvis åldrig och under utveckling mot lövurskog. Lövträdsdominansen är klimatiskt och kulturellt betingad och har möjligen en obruten kontinuitet från den postglaciala värmetidens lövskogar. Hagmarkerna, lundområdena, urskogspartierna och strandängarna är ofta botaniskt rika med många inslag av sydliga arter och havsstrandrelikter. Den värmekrävande vintergröna misteln är ögruppens mest kända växt. Den har i dessa trakter sin nordligaste utpost i och sin rikaste förekomst i . Mälarförekomsten räknas som en värmetidsrelikt. Mångfalden av biotoper har givit upphov till en rik och omväxlande fauna. Mer än 30-talet däggdjursarter och 160 fågelarter har noterats för ögruppen. Anmärkningsvärd är även den rika och särpräglade förekomst av vedinsekter och storfjärilar som påträffats i området och som i likhet med en del av de floristiska elementen kan betecknas som relikartade. Några av dem har här sin nordligaste utpost i världen. Skogs- och jordbrukslandskapet i Syd- och är påverkat av människan. Detta gäller således även . Påverkan av modernt jord- och skogsbruk är emellertid i huvudsak begränsad till några få större öar. Huvudparten av övärlden har en vegetation som i senare tid utvecklats tämligen fritt. Av en hushållsplan för skogsmark framgår att många öar redan då avsattes som reservmarker att anlita vid utomordentliga fall eller oförutsedda behov. Bland dessa öar var exempelvis Högholmsskär och som fridlystes 1913 respektive 1926. Centralhärd för vetenskaplig forskning Området tilldrar sig ett stort intresse från forsknings- och undersökningssynpunkt. Projekt har påbörjats eller initierats av bl.a. , , Viltforskningscentrum , och enskilda forskare från olika delar av landet. Vidare genomför ideella föreningar i både och inventeringar och undersökningar i området. Studier har ägnats eller ägnas åt bl.a. öbiogeografi, rådjur, grävling, sjöfågel, fiskgjuse, insekter och mollusker. Av arkipelagens landareal på ca 1 700 ha är endast ca 130 ha i eller privat ägo. Av vattenarealen på ca 7 300 ha är ca 4 400 ha i statlig ägo. Huvuddelen av området är således i statens ägo. är ett synnerligen representativt område för Mälarnaturen och uppfyller väl de kriterier för nationalparker som angett. Området har mycket goda förutsättningar att snabbt kunna avsättas som nationalpark. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bildande av nationalpark - - i . () ()