mot · GC02Fi62 · 1989-05-10 00:00:00 — Motion till 1988/89:Fi62 med anledning av prop. 1988/89:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /90, m.m. (kompletteringspropositionen) Den internationella ekonomin 4 Den svenska ekonomin 5 70-och 80-talens utveckling 5 Regeringens ekonomiska politik 8 Regeringens ekonomiska politik har natt vägs ände. tvingas man erkänna problemen i svensk ekonomi. Kompletteringspropositionens långtidsbudget visar att om ingenting görs kommer vi /94 att ha ett budgetunderskott på . På krönet av en av de längsta högkonjunkturerna tvingas man blicka framåt mot vad som kan komma att utvecklas till en kris i ekonomin. Konsekvenserna av de av regeringen förordade åtgärderna är att man förvärrar en del grundläggande problem i ekonomin. Den ekonomiska tillväxten näst intill avstannar. Skattetrycket förblir oförändrat högt. Regeringsförslagen har inte heller, sammantagna, den fördelningspolitiska träffsäkerhet som varit önskvärd. borttagandet av mjölksubventionerna och arbetsgivaravgiftshöjningen slår blint i fördelningspolitiken. Den internationella konjunkturen väntas under innevarande år mattas något. Den genomsnittliga tillväxttakten sjunker någon procent jämfört med . Någon mer markerad dämpning av konjunkturen har emellertid inte inletts. bedömning av den svenska konjunkturen är att den generellt sett är överhettad även om de inflationsdrivande tendenserna i stor utsträckning är geografiskt och sektoriellt begränsade. Produktionen hämmas fortfarande, framförallt av brist på arbetskraft. Den internationella konjunkturen är fortfarande stark. Vi gör därför bedömningen att en väl avvägd finanspolitisk åtstramning fortfarande kan motiveras. Det är dock av största vikt hurén åtstramning utformas. Vi anser att bl a följande kriterier måste vara vägledande: Åtgärderna måste få snabb effekt på ekonomin - Åtgärderna måste likaledes snabbt kunna avbrytas när konjunkturen vänder nedåt - Konsumentprisindex skall inte öka som en direkt följd av åtgärderna - Åtgärderna skall minska motsättningarna i avtalsförhandlingarna - Skattetrycket skall inte öka - Åtsramningen måste sammantaget ha en tillräcklig omfattning för att märkbart påverka ekonomin - Åtstramningen måste sammantaget präglas av en fördelnings- och konjunkturpolitisk träffsäkerhet. Den inhemska produktionen förmår inte möta hushållens efterfrågan. Bytesbalansen fortsätter därför att försämras. kan öka skapas ett utrymme för ökad produktion och förbättrad externbalans. I jämförelse med höjd moms och arbetsgivaravgifter har enligt bedömning ett obligatoriskt sparande många fördelar. Skattekvoten höjs inte. Inflationen drivs inte upp. Motsättningarna i avtalsförhandlingarna kan minska. De indragna medlen förblir skattebetalarnas personliga egendom. Obligatoriskt sparande kan också skapa nya positiva sparvanor. föreslår mot denna bakgrund ett tidsbegränsat obligatoriskt spa- 2 Reformen innebär i sina huvuddrag att ett Mot. 1988/89 belopp motsvarande av arbetstagarnas bruttolön placeras på ett Fi62 Arbetstagaren står själv för , medan arbetsgivaren bidrar med likaledes . Pengarna ges ränta enligt en regressiv skala, d.v.s. låginkomsttagarna får den högsta räntesatsen. De personliga sparkontona är personlig egendom. Medlen återbetalas till kontoinnehavarna, lämpligen då konjunkturen vänt nedåt. Åtstramningen på grund av de personliga sparkontona drar in , samma som en förhöjd moms enligt regeringens förslag i kompletteringspropositionen. är beredd att genomföra denna köpkraftsindragning under förutsättning av att regeringen drar tillbaka sina förslag om momshöjning, arbetsgivaravgiftshöjning och borttagna mjölksubventioner. konjunkturpolitiska åtgärder kan sammanfattas i följande punkter: - Införande av personliga sparkonton - Införande av personliga investeringskonton - Energiskatt på uran Energiskatt på kondenskraft - Investeringsavgifter på kontors- och industrilokaler Höjda tobaks- och alkoholskatter Sammantaget innebär detta en åtstramning i storleksordningen . Kreditmarknaden bör också stramas åt, bl.a. för att minska risken för kompenserande upplåning som en följd av det obligatoriska sparandet. - Tidsbegränsad höjning av kassakvoterna - Ökat kostnadsansvar för kreditgivare då det gäller indrivning av låneskulder. - Höjningen av kontantinsatsen för kreditköp höjs till . Regeringen föreslår också att kvarvarande mjölksubventioner slopas helt. Den föreslagna kompensationen till barnfamiljerna räcker inte ens för att kompensera för inflationen sedan den förra höjningen. Andra grupper än barnfamiljerna drabbas förstås också av mjölkprishöjningen. föreslår bibehållna mjölksubventioner och en höjning av barnbidragen utöver regeringens förslag. började den internationella konjunkturen ta fart. , och uppvisade en snabb ekonomisk tillväxt. Kurserna på världens aktiebörser ökade också kraftigt. Börsfallet blev därför desto djupare. En recession i världsekonomin spåddes. Recessionen uteblev dock. Börskraschen blev ingen krasch, bara ett fall. Produktions- och efterfrågetillväxten fortsatte, nu med lättnader i penningpolitiken till hjälp i ett flertal . 1* 1988/89. ytterligare stimulans för exportindustrin. Hela världshandeln fick ett uppsving. Reagan-administrationens utbudspolitik med bl a kraftiga skattesänkningar skapade dock ett kraftigt budgetunderskott i som och fick stora överskott. Dessa obalanser mellan de tre stora ekonomierna har varit ett av de största riskmomenten i den internationella ekonomin. Den internationella konjunkturen var stark . Världshandeln expanderade snabbt. Den genomsnittliga ekonomiska tillväxten inom uppgick till . Inflationstakten uppgick genomsnittligt för till . Arbetslösheten var fortsatt hög, genomsnittet för var . I flertalet västeuropeiska länder inklusive och har arbetslösheten legat på en hög nivå. Obalanserna i handelsutbytet mellan de tre stora länderna i minskade något som obalanserna mellan de västeuropeiska länderna ökade. Penningpolitiken stramades åt i flera länder, vilket ledde till att den internationella räntenivån steg. Räntegapet gentemot minskade på grund av detta. Under innevarande år antas den internationella produktionstillväxten mattas något. Den genomsnittliga tillväxttakten sjunker någon procent . Någon mer markerad dämpning av konjunkturen har emellertid inte inletts. Obalanserna mellan , och väntas kvarstå. Hanteringen av de dubbla underskotten i USAs ekonomibudgetunderskottet och underskottet i bytesbalansen - blir viktig för den internationella konjunkturen. Om inte finanspolitiken stramas åt i kommer penningpolitiken att bidra till en fortsatt hög ränta och stark dollar. Av betydelse för världsekonomin är ett samordnat internationellt uppträdande för att minska obalanserna i handelsutbytet. Överskottsländerna måste se till att den inhemska efterfrågan i högre grad tar hand om produktionsutvecklingen som underskottsländerna håller tillbaka inhemsk efterfrågan. måste angripa sitt budgetunderskott via en finanspolitisk åtstramning som skapar förtroende internationellt. bör verka för ett sådant samordnat internationellt uppträdande för att reda ut obalansproblemen. Utvecklingen i tredje världen karaktäriserades sammantaget av relativt hög tillväxt. Denna utveckling väntas bestå . Uländernas externbalanser försämrades dock . Vidgade klyftor mellan tredje världens länder kan också skönjas. Vissa initiativ har tagits för att sanera skuldsituation. Flera latinamerikanska länder har ingått uppgörelser med borgenärsländerna. Oljepriset har under innevarande år stigit och uppgår nu till /fat. En glädjande utveckling är den politiska och ekonomiska öppning gentemot väst som skett i flera östeuropeiska länder inklusive . Konkret har dock detta ännu inte inneburit mer än en marginell ökning i öst-väst-handeln. Utvecklingen i de skandinaviska länderna är genomgående svag. Tillväxten är låg, med undantag av som emellertid hotas av snabbt stigande I har, från ett ogynnsamt utgångsläge, en Mot. stram finanspolitik medverkat till en lägre inflation och minskade bytesba- Fi62 har en påtagligt svag ekonomisk situation med nolltillväxt och en arbetslöshet på . Den svenska ekonomin utveckling Det kanske främsta problemet för har varit att pressa ned kostnadsökningarna till omvärldens nivå. 1973-74 bedrevs en expansiv politik i syfte att kompensera för den kontraktiva politik som fördes i utlandet till följd av oljeprischocken. Den internationella lågkonjunkturen skulle överbryggas. Den expansiva politiken skapade ett inflationstryck och krav på stora löneökningar. 1974-76 ökade till följd av detta företagens lönekostnader . En stor del av denna ökning härrörde också från ökade löneskatter. Den minskade produktivitetsökningstakten och oljeprischocken borde medfört en nödvändig anpassning nedåt av reallönerna. Istället skedde motsatsen och hamnade i en allvarlig kostnadskris. devalverade vilket ökade tillväxten påtagligt. Landet var på väg mot balans då uppgången bröts av den andra oljeprischocken 1979-80. Den nödvändiga anpassningen nedåt av reallönerna skedde inte heller . Istället devalverades åter kronan 1981 och 1982 med sammanlagt . Devalveringarna medförde en högre vinstnivå och marknadsandelarna för den svenska exportindustrin steg åter. Sysselsättningen räddades genom omfattande arbetsmarknads- och industripolitiska insatser. Medan arbetslösheten steg till tvåsiffriga tal i i övrigt, lyckades hålla den på jämförelsevis låga nivåer. omvandlades den svenska industristrukturen i snabb takt och landet kunde därför tack vare de centerledda regeringarnas insatser gå ut ur den internationella lågkonjunkturen med en låg arbetslöshet och en konkurrenskraftig industristruktur. I diagrammet nedan visas utvecklingen av arbetslösheten 19761988. Arbetslösheten har under hela det socialdemokratiska regeringsinnehavet överstigit nivån från de icke-socialistiska regeringsåren. Procent, J-månaden (lidande meddvirde på sisonfrensade vården Mot. Till följd av devalveringarna skedde en snabb återhämtning i svensk ekonomi. En exportledd tillväxt kom igång. Löne- och kostnadsutvecklingen var dock fortfarande för hög i relation till omvärlden. Relativpriserna försämrades och svenska marknadsandelar började åter minska. Tillväxten blev konsumtionsledd vilket försvagade bytesbalansen. har dock klarat sig från att anpassa sig till omvärldens kostnadsutveckling till följd av en rad lyckliga omständigheter. Den svenska valutakorgens konstruktion innebar en konkurrenskraftsförstärkning i förhållande till våra viktigaste konkurrentländer (undantaget) genom en smygdevalvering i takt med dollarraset. Oljeprisfallet 1986 innebar en engångsförbättring av den svenska bytesbalansen. De internationella räntorna samt den internationella inflationen sjönk . Utvecklingen var för svensk ekonomi gynnsammare än vad som allmänt spåddes . En fortsatt stark internationell konjunktur hindrade att problemen i svensk ekonomi slog igenom med full kraft. Tillväxttakten var dock klart lägre än OECD-genomsnittet, där 1988 innebar en ökning med dubbla den svenska, dvs. Produktivitetsutvecklingen i såväl näringsliv som i offentlig sektor var svag. Detta leder till att en ökad produktion i högre grad måste nås via en ökad sysselsättning, vilket leder till ökad arbetskraftsbrist med åtföljande löneglidning och ökad inflation samt till försämrad bytesbalans. Den svaga produktivitetsutvecklingen är ett av de allvarligaste problemen i svensk ekonomi. Inflationen i har alltsedan 1982 legat betydligt över OECDgenomsnittet. Regeringens inflationsmål har missats lika regelbundet som de återkommit i finansplaner och kompletteringspropositioner. des enligt finansplanen utfallet bli . har siffran justerats upp Mot. Utvecklingen av lönerna var en återspegling av, men också en orsak till, konsumentprisutvecklingen. De totala löneökningarna för hela arbetsmarknaden blev 1988 . Av denna ökning stod löneglidning för . Löneglidningen minskar utrymmet för de fria avtalsförhandlingarna och späder på inflationen p.g.a. att löneglidning inom en sektor leder till kompensationskrav inom andra delar av arbetsmarknaden. Bytesbalansens utveckling har alltsedan 1985 visat en klart nedåtgående trend. Underskottet i bytesbalansen blev 198815,3 miljarder. Underskotten i bytesbalansen har ökat trots gynnsam utveckling av priserna på svenska exportprodukter. Det är en mycket oroande utveckling. Underskottet har ändå hållits tillbaka p.g.a. den för gynnsamma utvecklingen av bytesförhållandet. Prisutvecklingen för svenska exportprodukter såsom massa, papper och stål har varit god, medan oljepriserna fallit. En ökning i den totala världshandeln har dessutom kompenserat för tappade svenska marknadsandelar. Finansplanens bedömningar av svensk ekonomi visade sig stämma dåligt med det faktiska utfallet. I efterhand har underskottet i bytesbalansen justerats upp med ca 5 miljarder, tillväxten har nedjusterats och inflationen har också den uppjusterats. har under haft ett andrum för att lösa de grundläggande obalanserna i ekonomin. Devalvering, oljeprissänkning, internationell räntesänkning, dollarkursfall och minskad internationell inflationstakt har inneburit en respittid för att komma till rätta med hög inflation, snabb kostnadsutveckling, låg produktivitetsutveckling samt svag extern balans. Man kan konstatera att inget av dessa problem är löst. Regeringen har trots de internationellt goda förutsättningarna inte lyckats med att uthålligt lösa de ekonomiska problemen. I samband med den nu föreliggande kompletteringspropositionen finner man sig nu istället tvingad att föreslå drastiska åtgärder för att om möjligt bryta utvecklingen. Den svenska konjunkturen är fortfarande generellt sett överhettad även om de inflationsdrivande tendenserna i stor utsträckning är geografiskt och sektoriellt begränsade. Produktionen hämmas fortfarande, framförallt av brist på arbetskraft. Även om antalet arbetade timmar ökar, utvecklas produktionen så svagt att produktiviteten totalt sett minskade och under innevarande år endast ökar enligt bedömningar i propositionen. gör bedömningen att tillväxten under innevarande år sjunker ner till en nivå på i storleksordningen 1,5-1,. väntas produktionsökningen avta ytterligare. Inflationstakten väntas vara fortsatt hög under loppet av 1989. Konjunkturinstituten varierar i sina bedömningar mellan . Dessa bedömningar gjordes dock innan kompletteringspropositionen presenterades. Om regeringens förslag genomförs stiger inflationen enligt egna bedömningar. räknar man med en 1 * * 1988/89.3 sami. mer än halverad inflationstakt; . Det finns knappast Mot. 1988/89 något som talar för att detta är realistiskt. Hushållens sparkvot är fortfarande negativ; väntas den ligga på . Den privata konsumtionen är fortfarande hög även om den väntas avta något under innevarande år. Regeringens förslag innebär dock enligt dess egna beräkningar att konsumtionen gör en djupdykning från ner till under innevarande år. Den inhemska produktionen förmår inte möta hushållens efterfrågan. Bytesbalansen fortsätter därför att försämras. Om sparandet kan öka skapas ett utrymme för ökad produktion och förbättrad externbalans. En sådan utveckling är extra nödvändig till följd av att de internationella förutsättningarna inte i samma utsträckning som tidigare verkar återhållande på bytesbalansunderskottet. Oljepriset har stigit och detta påverkar nu externbalansen negativt. räknar regeringen med ett underskott i bytesbalansen på 17 miljarder. bedömer att underskottet blir drygt 18 miljarder. Flera andra konjunkturbedömare räknar med att utvecklingen blir ännu ogynnsammare. Det finns ljuspunkter också. Arbetslösheten är generellt sett låg. Markanta skillnader i sysselsättningsgrad finns dock, såväl mellan regioner som mellan olika kategorier av arbetskraft. Regeringens ekonomiska politik har "nått vägs ände. tvingas man erkänna de många problemen i svensk ekonomi. Kompletteringspropositionens långtidsbudget visar att om ingenting görs kommer vi /94 att ha ett budgetunderskott på 30 miljarder. På krönet av en av de längsta högkonjunkturerna tvingas man blicka framåt mot en kris i ekonomin. Den stora konkurrensdevalveringen 1982 sammanföll med upptakten till en lång högkonjunktur som vi ännu inte sett slutet på. Regeringen har i stort sett förhållit sig passiv. har inte arbetat och sparat sig bort från budgetunderskotten. Vi har istället låtit den internationella högkonjunkturen arbeta åt oss. Att svensk ekonomi förbättrats på ett radikalt sätt sedan lågkonjunkturerna är till stor del en chimär. De stora företagen har haft gynnsamma arbetsförhållanden och vinsterna har stigit till rekordnivåer. Statsbudgeten har nått balans inte minst på grund av att regeringen höjt skattetrycket och genom att den höga inflationen ökat skatteintäkterna. Många löntagare med vanliga inkomster har däremot fått vidkännas en försämrad reallön. Den höga inhemska konsumtionen har till stor del varit en följd av kreditexpansionen; de svenska hushållen har försatt sig i skuld. Kommuner och landsting har fått överta allt fler uppgifter från staten medan intäkterna inte stigit i motsvarande grad. Stora delar av offentlig sektor har tillåtits komma i en krissituation; det gäller bl.a. vården och skolan. Denna kris drabbar svaga grupper hårdast. Budgetunderskotten har i inte obetydlig utsträckning överflyttats från statsbudgeten till kommuner, landsting och till medborgarna. Allmäntillståndet i svensk ekonomi får man en bild av genom att se på de Mot. centrala ekonomisk-politiska parametrarna. Vi har redogjort för dessa under Fi62 Det är illavarslande om svensk ekonomi tvingas möta den lågkonjunktur som förr eller senare kommer, med dessa utgångspunkter. Detta tycks , sent omsider, även regeringen ha insett. Regeringens inflationsmål i finansplanerna har ju regelbundet gått om intet. Efter lock och pock gentemot arbetsmarknadens parter slår man nu istället till bromsarna. Man föreslår i kompletteringspropositionen en rad åtgärder för att strama åt ekonomin. De flesta ekonomiska bedömare anser att en åtstramning borde kommit tidigare. Åsikterna går isär huruvida det nu är för sent att vidta åtstramningsåtgärder, om sådana åtgärder endast kommer att förstärka en annalkande konjunkturnedgång, eller om det fortfarande finns tid. Enligt regeringens utsago skall dock åtgärderna vara tidsbegränsade, för att kunna tas tillbaka när konjunkturen vänder nedåt. I korta drag föreslår regeringen följande: Mervärdeskatten höjs . Den allmänna löneavgiften höjs med, likaledes, . I föreslås den allmänna löneavgiften höjas med . Förslagen avseende den allmänna löneavgiften har lags fram för i en särskild proposition men de aviseras i kompletteringspropositionen. Kommuner och landsting i samt kommun föreslås dock undantas från denna extra höjning. Skatten på alkohol och tobak föreslås höjas. Mjölksubventionerna föreslås avvecklas i ett steg. Barn- och studiebidrag föreslås höjas för att kompensera för höjt mjölkpris. Andra förslag i kompletteringspropositionen är bl a förändringar avseende den kommunala skatteutjämningen, en nedsättning av folkpensionsavgiften och en motsvarande höjning av ATP-avgiften och ändrade bestämmelser för AP-fondernas placeringsmöjligheter. I en särskild kommittémotion tar vi upp frågor kring familjepolitiken som även aktualiseras i kompletteringspropositionen. Regeringen har redan tidigare föreslagit en tillfällig vinstskatt på företagen, vilken är tänkt att inbringa till statskassan. Sammantaget innebär regeringens förslag en åtstramning på i storleksordningen . Konsekvenserna av de av regeringen förordade åtgärderna är att man förvärrar en del grundläggande problem i ekonomin. Inflationen under loppet av 1989 beräknas sålunda bli , att jämföra med bedömningen i finansplanen. Bedömningarna för den ekonomiska tillväxten justeras ned något och sjunker tillväxten från kalkylerade ner till . Skattetrycket förblir oförändrat högt trots marginalskattesänkningar och . Regeringsförslagen har inte heller sammantaget den fördelningspolitiska träffsäkerhet som varit önskvärd. Effekten av momshöjningen, borttagandet av mjölksubventionerna och arbetsgivaravgiftshöjningen blir att såväl hög- som låginkomsttagare, stora som små företag, vinstrika företag som problemföretag drabbas i stort sett lika. Åtgärderna skulle dock bli mest kännbara för låginkomsttagarna. I så måtto går förslagen i samma riktning 9 som effekterna av devalveringen 1982. hävdade i samband med budgetpropositionen att överhettningen i ekonomin dämpats något jämfört med hösten. En något dämpad konsumtion och vissa tecken inom exportindustrin tydde på detta. Vi menade att läget var ovisst men att en konjunkturavmattning inte kunde uteslutas. Vi framhöll därför att en mer omfattande åtstramning borde kommit tidigare i konjunkturfasen. Vi förordade dock en relativt stram finanspolitik, framförallt inriktad på att öka hushållssparande!. I allt väsentligt kvarstår våra bedömningar. Den internationella konjunkturen är emellertid fortfarande stark. Vi gör därför bedömningen att en väl avvägd finanspolitisk åtstramning fortfarande kan motiveras. Det är dock av största vikt hur en åtstramning utformas. Vi anser att bland annat följande kriterier måste vara vägledande: - Åtgärderna måste få snabb effekt på ekonomin Åtgärderna måste likaledes snabbt kunna avbrytas när konjunkturen vänder nedåt Konsumentprisindex skall inte öka som en direkt följd av åtgärderna - Åtgärderna skall minska motsättningarna i avtalsförhandlingarna - Skattetrycket skall inte öka - Åstramningen måste sammantaget ha en tillräcklig omfattning för att märkbart påverka ekonomin - Hushållssparande skall öka - Åtstramningen måste sammantaget präglas av en fördelnings- och konjunkturpolitisk träffsäkerhet föreslår därför i denna motion en finanspolitisk åtstramning på i storleksordningen . Förslagen presenteras mer ingående i det följande men består i sina huvuddrag av: - Införande av personliga sparkonton - Införande av personliga investeringskonton - Energiskatt på uran - Energiskatt på fossileldad kondenskraft - Investeringsavgifter på kontors- och industrilokaler - Höjda tobaks- och alkoholskatter Mot bakgrund av det ekonomiska läge som vi redogjort för under avsnitt 2 anser att den ekonomiska politiken bör syfta till: - En stram finanspolitik. Statsbudgeten är i balans vilket är tillfredsställande. Trenden går dock mot nya budgetunderskott om inget görs för att förhindra detta Den svenska prisutvecklingen måste sjunka gentemot våra konkurrentländer inom . Den nominella lönestegringstakten måste generellt dämpas. Överhettade områden och sektorer måste svalkas av 10 1988/89 Fi62 - En sänkt ränta. Den ekonomiska politiken måste föras på ett sådant sätt Mot. 1988/89 att räntenivån kan bli stabilt nedjusterad. Detta är nödvändigt inte minst Fi62 på grund av den fortgående valutaavregleringen - Ökat hushållssparande. Sparandet bör öka dels av stabiliseringspolitiska skäl, dels för att skapa förutsättningar för en stärkt externbalans - En politik för ökat utbud av arbetskraft och kapital inom bristsektorer i ekonomin. - Kapacitetsutbyggnad och ökade investeringar inom den konkurrensutsatta sektorn för att möta nästa konjunkturuppgång Förbättrad produktivitetsutveckling inom såväl den privata som den offentliga sektorn - Långsiktig strukturomvandling inom industri och näringsliv för att hävda konkurrenskraften inom högteknologiska och kunskapsintensiva branscher En politik för regional balans för tillvaratagande av hela landets utvecklingsförmåga - En god miljö som ger förutsättningar för att skapa en varaktig och hållbar ekonomisk utveckling För att åstadkomma en utveckling i enlighet med ovanstående anser vi att ekonomisk-politiska åtgärder med följande inriktning är nödvändiga: - Politiken för regional balans måste intensifieras för att få till stånd en regional utveckling före en konjunkturavmattning och för att möta nästa konjunkturuppgång. Politiken måste syfta till att utjämna villkoren såväl mellanregionalt som inomregionalt.