mot · GC02Jo805 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Jo805 har alarmerande rapporter framkommit om omfattningen av skogsskador förorsakade av älg. Enligt skogsbrukets egna beräkningar rör det sig om en skadenivå som uppgår till . rapporterar jägarna från olika håll i landet att älgstammen blir allt ojämnare och att kvaliteten hos älgarna försämras. Det rapporteras om mycket älg och stora skador inom vissa områden, medan andra stora markområden är i stort sett älgtomma. Rådande förhållanden visar stora och allvarliga brister i vårt sätt att sköta vår älgstam. De åtgärder som vidtagits har inte medfört några förbättringar. Allt fler jägare och skogsägare menar att det i stället har skett en klar försämring. Skogsskadornas omfattning och älgstammens nuvarande tillstånd ger stöd för denna uppfattning. Det har hållits flera konferenser där skogsbrukets intressenter med skärpa framhållit skadesituationen som ohållbar. Skadesituationen inom skogsbruket är så allvarlig att regeringen tillsatt en särskild utredning för att klarlägga skadebilden och jämsides därmed framlägga förslag till åtgärder för att minska skadorna. som betningsskadorna på tallungskog, och även gran, med rätta anses ohållbart stora, har pågående avskjutning av älgstammen skett på felaktigt sätt. Rapporter från olika delar av landet visar att älgstammen blir allt ojämnare och att kvaliteten försämras. Uppenbart finns det fortfarande för mycket älg på vissa skadedrabbade områden, medan det näst intill är älgtomt på stora markarealer som varaktigt skulle kunna hålla en betydligt större älgstam. Att kvaliteten av älgstammen är på väg mot en försämring framgår av förhållandet att slaktvikterna på fällda djur minskar och att hornuppsättningen hos älgtjurarna försämrats . Nuvarande förhållanden leder till att både skogstillväxten och älgstammen drabbas av långsiktiga skador. Att denna situation kunnat uppstå beror på långvariga felbedömningar om älgstammens storlek, betestillgång och lämpliga avskjutningsregler. Mycket av dessa brister hade kunnat undvikas om länsstyrelserna haft tillgång till egen sakkunnig personal. Det är ytterst samhällets myndighetsorgan som måste ta ansvaret för att rådande förhållanden förbättras. Ett viktigt steg i denna riktning är att tillföra länsstyrelserna erforderlig förstärkning av sakkunnig personal. Jämfört med de mycket höga skadeförluster som bl.a. skogsbruket redovisar, är kostnaden för en personalförstärkning till länsstyrelserna mycket låg. En sådan förstärkning av länsstyrelsernas egna resurser skulle minska andra administrationskostnader som bestrids med allmänna medel. Sammantaget skulle en sådan resursförstärkning till länsstyrelserna skapa förutsättningar för en god älgstam med mindre skador och därmed stora ekonomiska fördelar för både jägarna, skogsägarna och samhället. Länsstyrelserna skall svara för den regionala administrationen av jakten och viltvården. Arbetsbördan ökar och frågorna som skall handläggas blir alltmer komplicerade, genom förändringar i miljön och vidgad hänsyn till andra allmänna och enskilda intressen. Under rådande förhållanden är länsstyrelserna helt beroende av utomstående rådgivning. Vad avsaknaden av egen sakkunskap i förening med dålig rådgivning kan leda till, är älgstammens utveckling ett belysande exempel på. Genom förstärkning av länsstyrelserna kan även länsstyrelsernas rådgivande organ, länsviltnämnderna, få tillgång till sakkunnig och opartisk expertis, som avsevärt kan förbättra nämndernas funktion. Som redan nämnts medför detta inte någon kostnadsökning, då minskade skadekostnader innebär stora ekonomiska vinster för alla berörda parter. I första hand bör personalförstärkningen avse en tjänst per län. Alla statliga adressregister finns att tillgå hos postens adressregister (PAR). Den som önskar använda något av detta stora utbud av olika adressregister kan utan vidare hos PAR beställa adressetiketter för ett utskick - med undantag av de adresser som gäller jaktkortsregistret. För att statliga PAR skall kunna lämna ut någon del av det statliga jaktkortsregistret, erfordras censur och förhandsmedgivande av . Detta förhållande är helt orimligt i ett fritt och demokratiskt samhälle. Alla landets jägare är ålagda att erlägga en årlig jaktvårdsavgift för erhållande av statligt jaktkort. är en statlig angelägenhet som självklart skall vara placerad vid en statlig myndighet. I första hand torde därvid postverkets adressregister komma i fråga för innehav av jaktkortsregistret. Med hänvisning till det anförda hemställs [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av resursförstärkning till länsstyrelserna,1] att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att jaktkortsregistret bör överföras till myndighet. 1988/89 Jo805 ' 1988/89:Bo310