mot · GC02T215 · 1989-01-20 00:00:00 — och SJ har förskotterat 120 milj. kr. att avräknas mot den avkastning som SJ ska inleverera till staten för . Den upphandling som de 120 miljonerna gett möjlighet till kallas i budgetpropositionen rådrumsbeställningar. Det är fastställde omfattningen av stomjärnvägsnätet. I trafikpolitiska motion 1987/88:T48 skrev vi bl.a.: Den nu föreslagna uppdelningen av järnvägsnätet bör äga giltighet och kunna ligga till grund för den framtida järnvägspolitiken. När betydelsen av en bana i kompletteringsnätet växer på grund av strukturförändringar i samhället bör det vara möjligt att genom riksdagsbeslut att föra över den till stomnätet. Om det eventuellt skulle bli fråga om att föra en bana från stomnätet till kompletteringsnätet måste detta anses vara en åtgärd av sådan betydelse att beslutet bör fattas av . Vi står fast vid denna uppfattning och anser att omfattningen av stomjärnvägsnätet skall ligga fast. Nätet får inte minska. Vid förhandlingarna mellan SJ och TPR beslöts att följande turer inte skulle köpas: Nattågstrafiken till övre : Lapplandspilen och sovvagn SundsvallLuleå Sovtåget till mellan och (här räknar transportrådet dock med att SJ och norrmännen skall komma överens om en lösning) Fyra dagsturer mellan och Vissa turer på kust-till-kustbanan mellan / Att köpa dessa turer skulle kosta 70 milj. kr. Skall järnvägen kunna konkurrera med landsvägstrafik måste järnvägspolitiken vara positiv och framtidsinriktad. 70 milj. kr. bör alltså anslås ytterligare under H 6. H 7 gäller Ersättning till trafikhuvudmännen för köp av viss persontrafik på järnväg. TPR äskar 105 milj. kr. Föredraganden föreslår 97 650000. Enligt vår uppfattning har TPR aldrig hitintills tagit till för mycket då det gällt satsning på järnvägar. Vi föreslår därför att anslaget under H 7 räknas upp med 7 milj. kr. Regeringen föreslog att ett nytt anslag B 4. Byggande av länstrafikanläggningar skulle inrättas. Regeringen ville ha rätt att fördela medlen på de olika ändamål anslaget skall täcka. Detta blev också beslut. Enligt mening rör den inbördes fördelningen av dessa medel mycket centrala politiska frågeställningar. Det är därför rimligt att tar ställning till huvudinriktningen genom att anslaget delas på specificerade delanslag. Nytt är att pengarna under B 4 även skall användas till länsjärnvägar. Som vi förut upprepade gånger framhållit är elektrifierad järnvägstrafik miljövänligare, energisnålare och betydligt trafiksäkrare än biltrafik. Vi vill därför ge länshuvudmännen en rejäl chans att satsa på sina järnvägar och föreslår att anslaget till länsjärnvägar blir 300 milj. kr. Vid fördelning av medel till statskommunvägar måste miljömässigt fördelaktiga projekt prioriteras. Anslaget B 4. Byggande av länstrafikanläggningar bör således enligt mening fördelas på följande delposter: Anslaget bör således uppföras med sammanlagt 1 205 milj. kr. En mycket stor samhällsekonomisk potential för järnvägen är ökade godstransporter. Vi tänker då inte minst på en kraftig utbyggnad av kombitrafiken (väg, järnväg i kombination) som bara utgör av SJ:s godstransporter men bör bli 30 . Största delen av dagens bilburna transittrafik bör också kunna gå med tåg. I övriga är det stopp för en ohämmad expansion av en tung landsvägstrafik. kvoterar transittrafiken på väg. och har direkta restriktioner mot långtradare i form av begränsad vikt och begränsningar av körtider . Dessa länder försöker också med hjälp av skattelättnader styra långtradare eller släpen upp på specialbyggda järnvägsvagnar. är en integrerad del i dessa internationella trafikflöden och måste anpassa sig till omvärldens förutsättningar. I budgetpropositionen föreslås att 455 milj. kr. anslås till Ersättning till för utveckling av gods trafik. Vi har inte något emot varken själva anslaget eller summan. Pengarna skall enligt uppgift bl. a. användas till investeringar i terminaler. har SJGods meddelat att man ämnar lägga ned ett 30-tal terminaler. Det betyder att bortsett från sekundärterminalen i finns det i de inre delarna av från till ingen godsterminal. Allt gods på dessa 150 mil måste alltså forslas med bil söderut till , inom till Mot. 1988/89 samt från , , , ned till T215 kusten. Om man till detta lägger alla nedläggningshotade terminaler i de tätbefolkade södra delarna av landet, då kan vi verkligen tala om miljöförstöring, vägslitage och energislöseri. är medvetet om att vissa terminaler kan behöva läggas ned och vissa byggas nya. Vi anser dock inte att det nu skisserade nedläggningsprogrammet bör genomföras i sin helhet. Nya terminaler bör läggas utanför tätorterna av tillgänglighets- och miljöskäl. SJ har, som nämnts i budgetpropositionen, fått 455 milj. kr. för kommande budgetår till utveckling av godstrafik. räknar SJ med en kraftig nedläggning av vagnslasttrafik och indragning av industrispår. Vagnslasttrafik är ca 7 8 gånger energisnålare än lastbilstrafik och i motsvarande grad miljövänligare. När man nu ger kraftiga subventioner till kombitrafiken men låter vagnslasttrafiken klara sig så gott som utan stöd från staten riskerar man att vagnslasttrafik överförs till kombi. Erfarenheterna av kombitrafiken visar att en hel del är f. d. vagnslasttrafik. Detta är inte önskvärt ur miljösynpunkt, eftersom miljövinsterna med att en viss långväga lastbilstrafik flyttas över till kombi då äts upp av att vagnslasttrafik blir kombitrafik i ungefär lika stor utsträckning. Om syftet från statens sida är att erhålla miljövinster borde en del av statens stöd till SJ:s godstrafik gå till att utveckla vagnslasttrafiken så att den kan bibehållas på relativt trafikstarka godstrafikbanor som t. ex. SkövdeKarlsborg, FalköpingTidaholm, , Armhem , , , etc. I stället för att genom piska och morot tvinga över vagnslasttrafik till lastbil borde SJ stödja regionalpolitiskt viktig och/eller utvecklingsbar vagnslasttrafik som annars hotas av nedläggning. Stödet till kombitrafiken bör inte få användas till att i första hand lägga om vagnslasttrafik till kombitrafik. En viktig bit i godstransportflödet är industrispåren. I t. ex. utgår statsbidrag till industrispår. I tvingas de ofta till nedläggning genom SJ:s godspolitik. anser att SJ i stället bör uppmuntra industrispår eftersom godset på dessa industrispår då inte hamnar på vägarna. En satsning på vagnslasttrafik och industrispår innebär alltså en förbättring av miljön och ett mindre vägslitage. Satsa på vägarnas underhåll har lagt fast sex delmål för vägpolitiken: Ansvaret för väghållning ska vara lämpligt avgränsat. Vägkapitalet måste säkras. Åstadkomma en god miljö. Trafiksäkerheten måste förbättras. Vägnätet ska bidra till ett effektivt resursutnyttjande. Säkerställa en tillfredsställande standard i landets alla delar, även på T215 det lågtrafikerade vägnätet. har genom beslut fastställt ekonomiska ramar som skall ligga till grund för länsstyrelsernas beslut beträffande investeringar i länstrafikanläggningar länsvägar, länsjärnvägar och kollektivtrafikanläggningar . Den fördelning som gjorts överensstämmer enligt mening inte med uttalade målsättning att bedriva en aktiv regionalpolitik. Den överensstämmer inte heller med det citerade sjätte delmålet. Den socialdemokratiska regeringen bedriver en koncentrationspolitik. Den befolkningskoncentration som blir en följd av denna politik tas till intäkt för att lägga största delen av vägmedlen i de tre storstadsregionerna. I stället är det den del av befolkning som har ingen eller liten tillgång till någon järnvägstrafik som bäst behöver en upprustning av sina vägar. Med anledning av vad vi ovan anfört bör ge regeringen till känna att kommande fördelningsplan ges en bättre regionalpolitisk profil med en rättvisare fördelning mellan länen. Diskussionerna i fråga om utvecklingen av det svenska vägnätet har kommit att koncentreras till frågan om den kapitalförstöring som uppstår till följd av det eftersatta underhållet. Enligt mening måste nu insatser som syftar till att återställa det samlade nationella vägkapitalet ges företräde framför andra åtgärder. Detta kräver att anslagssystemet till byggande och underhåll av vägar ses över och att vissa förändringar görs. De medel som anslagits för drift av statliga riksvägar och länsvägar måste anses klart otillräckliga för att för att någon snabb modernisering av vägnätet skall komma till stånd. Det är därför angeläget att ett nytt underhållsbegrepp som inrymmer möjligheter till modernisering och bättre standard formuleras. Enligt vår mening bör i detta underhållsbegrepp ingå bland annat följande åtgärder: Asfaltering av grusvägar. Särskilt angeläget är det att de länsvägar (av sammanlagt ) som saknar beläggning kan få sådan. Ett tioårsprogram för sådana insatser bör upprättas. Vi anser att minst 500 milj. kr. skall användas för förstärkning och samtidig beläggning. Tioårsprogrammet för bärighetshöjande åtgärder bör inrymmas i det vidgade underhållsbegreppet. För att åstadkomma ett jämnare trafikflöde bör insatser göras för att öka framkomligheten exempelvis genom anläggande av stigningsfiler och dubbla filer vid korsningar. Även tydligare och effektivare skyltning kan medverka till att öka såväl framkomlighet som trafiksäkerhet. har förut kritiserat hur bärighetsanslaget använts. påpekar också att detta anslag, som enbart går till broar, inte kommer att bidra till någon nämnvärd förbättring av bärigheten på vägarna. är uppenbara att vägsträckorna på ömse sidor om broarna inte kommer att Mot. tåla den ökade belastning bron byggs för. Ur anslagssynpunkt innebär den av oss föreslagna handlingslinjen att anslagen B 2. Drift av statliga vägar och B 9. : Vissa bärighetshöjande åtgärder förs samman till ett anslag förslagvis benämnt B 2. Drift, underhåll och modernisering av statliga vägar. För /90 bör anslaget föras upp med 6482 milj. kr. vilket innebär en förstärkning med 400 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag. Dessa medel bör framför allt användas för beläggning av grusvägar i länsvägnätet, vilket automatiskt medför en viss bärighetsförstärkning som underhållskostnaderna blir lägre. har 7 enskilda vägar med statsbidrag. Så gott som varenda skogstransport börjar på enskild väg. Skolskjutsar, lantbrukets alla transporter, färdtjänst, oljetransporter, sommarstugeägare och turister skall fram på det enskilda vägnätet. Den förändring av bidragsnormerna som regeringen genomförde har aldrig accepterat. Vi anser att bidragsprocenten bör återställas till vad den var . Vidare anser att det är viktigt att intagningen av nya vägar kan ske i större utsträckning och att bärigheten även på detta vägnät kan ökas. föreslår att ytterligare 100 milj. kr tillförs anslaget B 6. 1 våra tre storstadsområden , och bor ca 3 miljoner människor. Den snabba befolkningstillväxten som skett, framför allt i , har skapat problem genom ökad trängsel, ökade miljöföroreningar och större krav på utbyggnad av trafikapparaten. Pendlingen är dessutom särskilt markant i dessa områden. En utredning som tillsattes 1988 arbetar just nu med dessa frågor. Enligt vår uppfattning är det viktigt att mer trafik förs över till det spårbundna nätet från bilar och bussar. har här en stor uppgift. Exempelvis finns i fem järnvägslinjer som går in till Centralen. Ett bättre utnyttjande av dessa genom att förse samtliga med dubbelspår, (finns det bara på västra stambanan), skulle öka möjligheterna till en pendling på spår inom regionen och avlasta vägarna från mycket trafik och därmed ge en bättre miljö. Ur samhällsekonomisk synvinkel skulle ökade investeringar via snabbt bli lönsamma. Utbyggda parkeringsmöjligheter vid pendelstationerna skulle öka möjligheten för allt fler invånare i våra storstadsregioner att använda sig av kollektivtrafiken. Det är också viktigt att antalet trafikstopp i den täta storstadstrafiken är så få som möjligt. kan man med elektronikens hjälp få trafiken signalreglerad så den ger färre miljöstörningar. Investeringar i kring- och förbifarter måste prioriteras. Övergången till andra drivmedel såsom etanol, el och naturgas har Mot. 1988/89 särskilt stor betydelse för våra storstadsområden. Regeringen bör därför T215 uppmuntra till att sådana initiativ tages bl. a. genom en annorlunda beskattning på dessa alternativa drivmedel. Satsningar på spårvagnar, trådbussar och anropstaxi bör främjas. Det är viktigt att se till att arbetsplatser, bostäder och service av olika slag samplaneras bättre och att man därigenom kan minska behovet av trafik. Trafik får aldrig bli ett självändamål utan skall betjäna människor när de behöver förflytta sig. Vi vill i detta sammanhang erinra om vårt förslag om investeringsavgifter i storstadsområdena, vilket kan ge resurser för miljösatsningar i storstäderna på bl. a. trafikområdet. Under denna rubrik tar föredraganden upp bl. a. persontransportstödet. anser att även egenföretagare bör omfattas av detta stöd. Flyget torde vara vårt snabbast expanderade persontransportmedel. Framför allt gäller detta inrikesflyget. Regionalflyget spelar en allt större regionalpolitisk roll. Det är emellertid viktigt att flyget inte tillåts expandera på andra miljövänligare trafikslags bekostnad. Det är inte bara den kraftiga trafikökningen inom flyget som gör det nödvändigt att granska miljöeffekterna. Dessvärre är det så att flygets andel av luftföroreningarna är avsevärt större än dess andel av trafiken. Det är framför allt utsläppen av kväveoxider och kolväten som är betydande. Det är därför bra att har beslutat om miljöavgift på flyget. Detta har krävt . En allvarlig brist är dock att miljöavgiften endast kan läggas på inrikesflyget. Internationella överenskommelser hindrar att avgift tas ut på internationell trafik. bör därför verka för att denna begränsning i möjligheterna att ta miljöavgift avskaffas. föreslår att de flyglinjekoncessioner som inte utnyttjas av SAS eller Linjeflyg tilldelas andra intresserade flygbolag. Det faktum att det redan finns flygtrafik till en angränsande region skall inte få utgöra hinder. Även helt nya koncessioner bör beviljas i motsvarande fall. Härigenom ökar förutsättningarna att få till stånd flygförbindelser mellan regioner i men också direkta internordiska flyglinjer. 1988/89 T215 Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande helhetssynen på samhällets trafikpolitik och den långsiktiga utvecklingen på området, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande avvägningen mellan regionalpolitiska, företagsekonomiska, samhällsekonomiska, beredskapsmässiga, miljöpolitiska och sociala mål vid utformningen av kommunikationspolitiken, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om nordiskt samarbete på transportområdet, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förbindelserna över , 5. att hos regeringen begär en analys av hur utvecklingen av Just-in-time-system påverkar samhällsstrukturen med avseende på bl. a. sårbarhet, energiåtgång, miljöeffekter och regional fördelning av arbete och näringsliv samt korrelationen mellan Just-intime och företagsbeskattning, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande insatser genom lagstiftning, ekonomiska stimulanser, stöd till teknisk forskning och formulering av krav på biltillverkare'i syfte att minimera bilismens inverkan på miljön,1] [att beslutar att hos regeringen begära förslag till skattelättnader och stimulanser i syfte att främja övergång till renare motorer i enlighet med vad som anges i motionen,2] [att beslutar begära att regeringen verkar för internationella överenskommelser som underlättar utvecklingen av nya fordonsmotorer i enlighet med vad som anges i motionen,3] 6. att beslutar att bidraget för byte till miljövänligare fordon också skall kunna utgå till motorbyte i befintliga fordon, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förstärkning av transportrådets kompetens på miljöområdet, 8. att hos regeringen begär att transportrådet får i uppdrag att utarbeta en ny modell för beräkningar av den samhällsekonomiska nyttan av olika investeringar och vid beslut om upphandling av järnvägstrafik, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande järnvägens roll i det framtida transportsystemet, 10. att beslutar att planeringen av investeringar i järnvägens infrastruktur skall inriktas på en omfattning om 40 miljarder fram varvid finansiering söks enligt de riktlinjer som anges i motionen, samt att planeringen föreläggs , 11. att beslutar öka anslaget D 4 Särskilda nyinvesteringar i stomjärnvägar med 147 milj. kr. för fortsatt dubbelspårsut- 17 byggnad på , 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om , 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om banan , 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande taxesättning i förhållande till länshuvudmännen, 15. att beslutar att driftmedel som tillförs länshuvudmännen för järnvägstrafik endast skall få användas för detta ändamål, 16. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om med bibanor, 17. att beslutar att en eventuell framtida flyttning av bana mellan stomnätet och kompletteringsnätet skall ske genom riksdagsbeslut, 18. att beslutar öka anslaget H 6 Köp av interregional persontrafik på tåg med 70 milj. kr. i enlighet med vad som anförts i motionen, 19. att beslutar öka anslaget H 7 Ersättning till trafikhuvudmännen för köp av viss persontrafik på järnväg med 7 milj. 20. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande utveckling av kombitrafik och utveckling av terminaler i hela järnvägsnätet, 21. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vagnlasttrafik och industrispår, 22. att beslutar att anslaget B 4 Byggande av länstrafikanläggningar skall uppföras med sammanlagt 1 205 milj. kr., d.v.s. en höjning med 235 milj. kr. utöver regeringens förslag samt att fastställer den fördelning av anslaget på delposter som föreslås i motionen, 23. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fördelningen av medel för investeringar i länstrafikanläggningar, 24. att beslutar att anslagen B 2 Drift av statliga vägar och B 9 Vissa bärighetshöjande åtgärder förs samman till ett anslag benämnt B 2 Drift, underhållning och modernisering av statliga vägar, samt att detta anslag förs upp med 6482 milj. kr., vilket innebär en förstärkning med 400 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag, 25. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande program för beläggning av länsvägar, 26. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande inriktningen av de bärighetshöjande åtgärderna, 27. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om statsbidrag till enskilda vägar, 28. att beslutar att öka anslaget B 6 Bidrag till drift och byggande av enskilda vägar med 100 milj. 29. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om storstädernas trafikproblem, 30. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anföres rörande inriktningen av tillståndsgivning för nya flyglinjer, 31. att som sin mening ger regeringen till känna att persontransportstöd för skall omfatta även egenföretagare i enlighet med vad som anförts i motionen, [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om miljöavgifter på internationell flygtrafik.2] 1988/89 T215 () () () () () () 1 1988/89: N231 2 1988/89: Sk628 3 1988/89: Jo751 Tryckeri, 1989 19