ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Jo776 · 1989-01-23 00:00:00 — av och (c, s) Skyddet av utrotningshotade djur Vilka får plats i den nya framtiden? 1 en allt snabbare takt omvandlas vår värld genom människans aktiviteter, nedhuggning av skogar, utsläpp av olika miljöavgifter, ändrade levnadsvillkor/vanor mm. Allt detta har medfört en fokusering av debatten till miljöfrågorna. Debatten kretsar främst kring utsläpp av olika ämnen i luften som påverkar oss mer eller mindre direkt. En företeelse glöms emellertid bort - det gäller insatser för bevarande av vår flora och fauna. Tyvärr är det helt nödvändigt att med särskilda insatser bibehålla hotade växt- och djurarter. När det gäller utrotningshotade djur är situationen mycket allvarlig. 2 000 större landlevande ryggradsdjur är nu dödsdömda om vi inte skapar resurser så att ett framgångsrikt avelsarbete kan påbörjas. För att rädda de utrotningshotade djuren har genom ideella insatser vissa arter överlevt. Dessa insatser sker mycket genom avelsarbete antingen på speciella avelsanläggningar (breeding centre) eller genom lokal utfodring, bevakning av bon mm. Den mest kända avelsanläggningen är Zoo, Wildlife Preservation Trust, som också utgör ett föredöme för andra avelsanläggningar. Avelsanläggningarnas huvuduppgift är att bibehålla, utveckla och förhoppningsvis utplantera arten i sin rätta miljö. Avelsanläggningar är dyra att driva. Genom att de byggs och drivs på djurens villkor, är de inte så publikt tillgängliga som traditionella djurparker. Därför kräver avelsanläggningar olika former av stöd. I finns ännu inte någon anläggning där avelsverksamhet är den primära uppgiften. Så långt en upprepning/resumé av vår motion 1987/88:Jo732, som i ord behandlades mycket välvilligt av utskottet. I kommun är en anläggning under uppförande, där hotade svenska lantraser, nordiska vilda djur samt hotade exotiska djur (djur från samma klimatzoner) skall finnas. En del arter har redan anlänt och enligt uppgift funnit sig väl tillrätta. Vi anser liksom utskottet i sitt betänkande JoU 1988/89:9 att detta är ett värdefullt initiativ för artbevarande verksamhet. Enligt vår mening bör nu uttala sitt stöd för anläggningen, så att ekonomiskt bidrag till kan ges av berörd myndighet. Det är som tagit initiativet till bildandet av en stiftelse - Stiftelsen - för att kunna förverkliga de planer som finns. I stiftelsen har ett flertal olika intressenter gått in. Förutsättningarna för uppbyggnaden av en anläggning av den här typen är enligt expertis särskilt lämpade just på Åby. Man har här ett milt maritimt klimat i kombination med en synnerligen variationsrik natur. Därigenom har man möjligheter att erbjuda många olika djurarter förutsättningar som är väl anpassade till deras behov. Uppbyggnadsarbetet pågår intensivt. Verksamheten stöds av Världsnaturfonden, och de första besökarna kan enligt planerna inbjudas att se på djuren . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd till Stiftelsen . () () 1988/89 Jo776
mot · GC02Jo778 · 1989-01-22 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo778 av och (båda fp) Det pågår forskning över ett brett fält angående amalgamets skadeverkningar och för att finna användbara alternativa material till tandfyllning. Ett problem som inte uppmärksammats lika mycket är utsläppen från krematorierna. Vid kremering finns risk att kvicksilver frigörs, och även om de flesta krematorier har utsläppen under kontroll finns skäl för en undersökning från () av rökgasreningen. Vi anser att SML bör få i uppdrag att göra en kontroll av rökgasreningen vid landets krematorier. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs angående kontroll av rökgasrening från krematorier. () ()
mot · GC02Jo779 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo779 av m.fl. (s) Besöksanläggning vid sjön Vårt lands finaste fågelsjö kom till av en slump. Den drastiska sjösänkningen reducerade vattendjupet till knappt en meter och skapade förutsättningarna för ett rikt fågelliv. efter sjösänkningen, , hade utvecklats till den ojämförligt rikaste av alla våra insjöar. är särställning som förnämsta fågelsjö väl dokumenterad. Avsikten med sjösänkningsprojektet var inte att skapa en fågelsjö utan en landvinning på ca för 236 strandägare. Vid har 249 fågelarter med säkerhet observerats. Ytterligare förekommer ett 10-tal arter med något bristfälligare dokumentation. Av de 249 har 237 setts senare än 1964. Hundra arter häckar regelbundet, och ytterligare 25 har häckat enstaka år. För att ge besökare bättre möjligheter att uppleva och förstå och Tåkernbygdens stora värden behövs en besöksanläggning, liknande de som finns vid och nationalpark. Det statliga anslaget för att vårda naturreservat har inte räckt till för att vårda . i har tillsammans med världsnaturfonden instiftat Tåkernfonden WWF i syfte att hålla den löpande informationen på acceptabel nivå. Många enskilda företag och institutioner i har bidragit. För att kunna etablera en besöksanläggning vid fordras emellertid ytterligare resurser. Besöksanläggningen vid har kostat , varav staten bidragit . En liknande statlig insats vid förefaller rimlig. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en besöksanläggning vid .
mot · GC02Jo780 · 1989-01-24 00:00:00 — av och (båda s) Hotade djurarter Sorn en effekt av bl.a. miljöförstöringen är det hot som den svenska faunan utsätts för allvarligt. I den pågående miljödebatten har i huvudsak intresset koncentrerat sig kring de djur som finns i våra hav, men faktum är att sammanlagt 38 arter är akut hotade och sårbara. Alla dessa arter är givetvis inte hotade enbart av miljögifter utan också av storskaliga effekter, följder av en mängd olika mänskliga verksamheter men sannolikt också till en viss del av helt naturliga orsaker. En del arter har ökat i antal och utvidgat sina utbredningsområden, andra har minskat i antal och krympt i sina områden. En del av de arter som är akut hotade är: , uttern, lodjuret, vikaren, gråsälen, tumlaren, storskarven, svarthalsade doppingen, fjällgåsen, havsörnen, pilgrimsfalken, berguven, kungsfiskaren, vitryggig hackspett, klockgrodan, grönfläckig padda, malen och sandkryparen. Det krävs stora insatser och kommer givetvis att kosta pengar. Och det tar ibland mycket att reparera det som förstörts i naturen. Man måste utgå ifrån att alla arter har sitt berättigande. Därför är det angeläget att man så fort som möjligt utarbetar planlagda åtgärdsprogram samt bättre skydd mot störningar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att långsiktiga åtgärdsprogram skyndsamt utarbetas för att rädda hotade djurarter. gotab 16865, 1989
mot · GC02Jo782 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo782 av () Ersättning för viltskador I vårt land har vi stora sammanhängande markområden utan nämnvärd bebyggelse och med en unik natur. Denna frikostiga natur försörjer en både artrik och individrik fauna. Vid alltför stor tillväxt av vissa djurslag uppstår dock skador på växande skog och jordbruksgrödor, d.v.s. det vi brukar kalla viltskador. Främst är det skador förorsakade av älg, kron- och dovhjort men i vissa delar av landet är också skadorna av vildsvin besvärande. Till en del ersätts dessa skador ur den s.k. viltskadefonden. Ersättningsfrågorna regleras genom viltskadeförordningen. En grundläggande tanke bakom förordningen är att var och en markägare är skyldig att tåla ett visst intrång och en viss skada till följd av förekomsten av vilt. Den som tillika är markägare kan ju också i viss mån påverka skadefrekvensen genom att öka avskjutningen av vilt. En stor kategori skadelidande som dock har små möjligheter att själva påverka förekomsten av vilt är jordbruksarrendatorerna. Trots detta får dessa, även i de fall de får ersättning för uppkomna viltskador, bära en betydande självrisk. Detta kan inte anses vara skäligt, varför regeringen bör tillse att man i den översyn som pågår av ersättningsreglerna särskilt beaktar arrendatorernas ställning. Vid denna översyn bör också frågan om ersättning för skador förorsakade av vildsvin tas upp. finns det inga bestämmelser som reglerar sådana skador, vilket måste anses vara högst otillfredsställande. Mot denna bakgrund hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om översyn av gällande regler för ersättning för viltskador.
mot · GC02Jo783 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo783 Förbud mot import av miljöfarligt avfall Industriell verksamhet är av central betydelse för ekonomierna i moderna samhällen och en oumbärlig tillväxtfaktor. Industrin är nödvändig för för att dessa ska kunna bredda basen för sin utveckling och möta växande behov industrin ger oss produkter och avfall. Den har makten att förbättra eller försämra vår miljö och gör undantagslöst båda. I , kapitel 8, behandlas industriell verksamhet och de effekter denna har för miljön. Rapporten som har titeln framtid förordar ett nytt slags ekonomisk utveckling som, till skillnad från den nuvarande, skall vara varaktigt hållbar. En sådan utveckling definieras som en utveckling som tillfredsställer dagens behov utan att förstöra möjligheterna för framtidens generationer att tillfredsställa sina. En varaktigt hållbar utveckling kan bara uppnås om miljöförstöring och överutnyttjande av naturtillgångar hejdas. Omhändertagande av miljöfarligt avfall är ett problem som är långt ifrån sin lösning. Olika metoder prövas för olika slag av avfall. Förbränning, kompaktering och olika former av deponering är några exempel som alla har det gemensamt, att de innebär risker för vår miljö. Kort sagt vi har stora problem med att ta hand om och att oskadliggöra det avfall som uppstår vid industriella processer och i annan verksamhet. Mot denna bakgrund borde det vara självklart att vi inte tillåter import av avfall för omhändertagande i vårt land. Det borde finnas lagar och förordningar som gjorde sådan import omöjlig i all synnerhet om den bygger på ett rent kommersiellt vinstintresse. bör göra ett klart ställningstagande i denna fråga och begära att regeringen förelägger förslag till sådan lagstiftning som förbjuder import av avfall. Med stöd av det som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förbud mot import av avfall.
mot · GC02Jo788 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo788 av () Nationalpark i En nationalpark är ett, inom ett land för det allmännas räkning, avsöndrat område, där fasta naturföremål och ytbildningar, växt- och djurliv hålls fredade mot varje ingrepp och åverkan för att kunna utgöra likasom ett bestående monument av fosterlandets natur, skriver Nordisk familjebok (1913). Respekten för nationalparkerna har i vårt land från statens sida varit helt otillräcklig. De förödande ingreppen i liksom, i sen tid, den onödiga vägdragningen genom nationalpark kan tjäna som exempel. Allmänhetens attityd har varit en annan. En nationalpark är något mycket fint, vet var och en; där går man varsamt fram och är mycket aktsam om naturen. vill tillskapa en ofantlig nationalpark av områdena kring , och , totalt lika stor som . Syftet är att med nationalparksbeteckningen ge status åt denna väldiga yta. Men en nationalpark i klassisk svensk mening skall det inte bli. Enligt skall parken bli av USA-modell med en massiv satsning på tillgänglighet för människor från när och fjärran. Där skall också kunna bedrivas jakt och fiske. Bakom detta ligger en medveen avsikt att luckra upp nationalparksbegreppet. Man vill tillskapa ett helt nytt nationalparksinstitut. I är de flesta mycket negtiva till dessa tankar. Där uppfattas nationalparksstämpeln som ett hinder för jakt och fiske. Det är en begriplig uppfattning men absurt nog söker naturvårdsmyndigheterna övertyga jägarna och fiskarena om att deras rättigheter absolut inte skall beskäras. Även samerna i området har uttryckt oro över den tänkta , men fått beskedet att förutsättningarna för deras verksamhet ej skall förändras. Den nya skall tydligen i marknadsföras som orörd vildmark, i som ett turistparadis med stugbyar och annan service, i som en jaktmark. Ärendet är f.n. vilande. Det förefaller som om bidar sin tid i hoppet att motståndet mot idén skall försvagas. Sedan kan en ny framstöt förväntas. Detta vore en ytterst olycklig utveckling. Vi måste slå vakt om människors spontana känsla att en nationalpark inte får utsättas för störande ingrepp. En motiverad utvidgning av befintliga nationalparker i området bör begränsas till de delar där en sådan regel kan gälla. Därför bör t.ex. jaktmarker ligga utanför . den av vägdragning och bebyggelse kraftigt påverkade delen av Mot. 1988/89 nationalpark överföras till en lägre skyddsnivå. Hela ärendet bör således tas upp till en ny prövning, vilken utgår från det här redovisade synsättet på begreppet nationalpark. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen framförts angående nationalpark i .
mot · GC02Jo790 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo790 Omfördelning av anslaget för naturvård I regeringens budgetförslag från föreslås en höjning av anslaget B7 för naturvård med . Anslaget blir därmed . Regeringen ökar därmed på förslag till anslag med . och genomförde en riksomfattande urskogsinventering , och vi utgår därför ifrån att har stor kunskap om behovet och gjort en bra avvägning av medelsbehovet för inköp av skyddsvärda områden. yrkande om anslag till Vård av naturvårdsreservat m.m. har ej fått något gehör trots att det är väl motiverat. Detsamma gäller anslag B18 Åtgärder mot havsföroreningar, trots behovet att få igång verksamheten om åtgärdsprogram även i . Vi anser att anslaget B7 för naturvård" bör omfördelas så att överförs till anslaget B8 Vård av naturreservat m.m. och överförs till B18 Åtgärder mot havsföroreningar. Detta innebär en minskning av anslaget B7 med . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att omfördela medel från anslaget B7 "för naturvård" dels så att under anslagsposten B8 Vård av naturreservat m.m anvisa ett i förhållande till regeringens förslag förhöjt anslag med 15 milj. kr., dels så att under anslagsposten B18 Åtgärder mot havsföroreningar anvisa ett i förhållande till regeringens förslag förhöjt anslag med 5 milj. kr., dels att under anslagsposten B7 "för naturvård anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med 20 milj. kr. () ()
mot · GC02Jo795 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo795 av Bo Finnkvist och (båda s) Bensinångor Ångor som uppstår i samband med att man fyller bensin på bilar är ett stort miljöproblem. Det är även ett ekonomiskt problem. Uppskattningar tyder på att ca bensin förångas på detta vis . Särskilt den blyfria bensinen förångas kraftigt. Både för anställda på bensinmackar, de som vistas i närheten och bilisterna är det angeläget att reducera eller om möjligt få bort dessa ångor helt. Ur ekonomisk synpunkt är det också totalt sett stora värden som går till spillo vid påfyllning av fordon. Enda resultatet är dålig miljö. I en del fall kan detta problem vara mycket besvärande. Det är också en säkerhetsrisk, ångorna är mycket lättantändliga. Det finns numera anordningar i form av en muff, som suger tillbaka bensinångorna och förvandlar dessa till flytande form igen. Rätt använda suger dessa anordningar tillbaka av ångorna. Mätningar som har utförts vid i bekräftar denna siffra. Bensinångorna innehåller exempelvis det cancerframkallande ämnet . Investeringskostnaderna är inte särskilt höga. Återvinningen är så pass stor att den förmodligen är självfinansierande. På köpet får man en bättre miljö m.m. I och med att dessa anordningar finns är det av ovan nämnda orsaker angeläget att samtliga tappställen förses med sådana. Många tecken tyder på att bensinbranschen inte är villig att lösa denna fråga på frivillig väg. Man bör därför överväga lagstiftning i frågan. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om anordning för att ta tillvara bensinångor. Bo Finnkvist (s) () gotab 16814, Slockholm 1989
mot · GC02Jo800 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo800 av m.fl. (fp) Mot Normer för bilavgaser, m.m. 1988/89 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:T222 hemställs 1. att hos regeringen begär att får i uppdrag att lägga fram förslag till skärpta avgasnormer för personbilar års modeller, 2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts beträffande tidigareläggning av införande av skärpta utsläppsnormer för tunga dieselfordon till 1992, 3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts beträffande höjning av skrotpremie/avgift för bilar till , 4. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts beträffande införande av skrotpremie/avgift på däck. () () () 1 1988/89.3 sami.
mot · GC02Jo802 · 1989-01-25 00:00:00 — 1988/89 :Jo802 av och (båda mp) Stimulansbidrag till fäbodar Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Kr270 hemställs att hos regeringen begär att ökar stimulansbidragen till fäbodbruk från anslaget till naturvårdsåtgärder i odlingsbygd () till under /80.
mot · GC02Jo804 · 1989-01-12 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo804 av m.fl. (mp) Bilavgaserna, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:T223 hemställs 1. att beslutar att skrotningspremien för personbilar skall höjas till , 2. att beslutar att obligatorisk avgasdeklaration för motorfordon i annonser och försäljningsbroschyrer skall införas enligt vad som angivits i motionen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att tillsatser av giftiga eller miljöfarliga ämnen i bränslen och drivmedel bör förbjudas, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att återvinning av bensinångor skyndsamt bör införas. () () () ()
mot · GC02Jo809 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo809 av () Flygets miljöstörningar de gröna vill prioritera miljövänlig kollektivtrafik på bilismens och flygets bekostnad. Utan att något beslut fattats, att bilismen över huvud taget skulle införas har samhällets uppbyggnad och infrastruktur till stor del fått styras av bilismens och bilisternas behov. Innan vi slutgiltigt tagit hela klivet in i flygets tidevarv, måste vi dröja på steget. de gröna kräver miljökonsekvensutredningar på alla, både befintliga och planerade flygplatser. Då ska påverkan på grundvatten, bullerstörningar, användandet av avisningsmedel och andra faktorer på själva flygplatserna och deras omgivning räknas in. Den i längden svåraste miljöstörningen som orsakas av själva utsläppen vid flygningen på både låg och hög höjd ska också beräknas. Dessa utsläpp ska tas med när landets totala utsläpp anges i inhemska och internationella totalberäkningar. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar att miljökonsekvensutredningar skall verkställas vid alla befintliga och planerade flygplatser, 2. att beslutar att också själva flygningens miljöpåverkan görs till koncessionsärende.
mot · GC02Jo811 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo811 av och (båda m) En handlingsplan mot föroreningar i våra insjöar presenterade en aktionsplan mot havsföroreningar. Våra omgivande havsområden är utsatta för miljöhot som kräver åtgärder både i och i vår omvärld. Trots att våra kunskaper om miljöproblemen ingalunda är fullständiga ger ändå denna aktionsplan ökad säkerhet när det gäller att vidta åtgärder för en bättre miljö. Den ger möjligheter att prioritera mellan olika åtgärder och den ger ett värdefullt underlag för internationella förhandlingar på miljöområdet. Den ger dessutom impulser till forskningen så att beslutsunderlaget kan förbättras. Det finns ett behov att nu på samma sätt göra en djupgående miljöanalys av våra stora insjöar och vattendrag och ta fram en handlingsplan mot föroreningarna där. Behovet av en sådan handlingsplan understryks av att våra största sjöar, t ex , och , förser stora delar av befolkning med dricksvatten. Våra stora insjöar bör i handlingsplanen betraktas som delar i ett större område. För att studera alla miljörisker måste alla avrinningsområden som mynnar i sjöarna tas med. Läckage från avfallshantering och utsläpp av kemikalier och metaller kan ge konsekvenser för livet i sjöarna. Kemiska ämnen som anrikas i näringskedjorna och som bryts ned mycket långsamt bör betraktas som särskilt allvarliga. Det har framkommit undersökningsresultat som visar att små mängder växtskyddsmedel läckt ut till vattendrag och sjöar. Framför allt om dessa ämnen har lång nedbrytningstid utgör de ett hot mot miljön. Det måste klargöras hur läckaget sker och därefter måste åtgärder för att skydda våra vatten vidtagas. Igenväxning av sjöar och vattendrag var ett miljöproblem som uppmärksammades . Orsaken var framför allt utsläpp av fosfor från samhällen och industrier. En kraftig utbyggnad av reningsverk med fosforreduktion ledde till stora framgångar. Vattenkvaliteten förbättrades starkt. är utsläppen av kväve i centrum för intresset. I vissa sjöar kan kväve vara den tillväxtbegränsande faktorn även om fosfor normalt är det. Tillförseln av näringsämnen kan leda till algblomning, som kan ge besvärande lukt och smak åt vattnet. En utbyggnad av reningsverken med kvävereduktion och en anpassad gödselanvändning i jordbruket bör kunna vara verksamma medel för att minska kväveutsläppen. Det luftburna kvävet från framför allt bilar bör minska när avgasreningen på våra personbilar får genomslag. Till hotbilden hör också nedfall i form av luftföroreningar utöver kväve, främst svavel, kolväten och metaller. De miljörisker som uppkommer i samband med sjötransporter på våra insjöar bör uppmärksammas i handlingsplanen. I handlingsplanen bör forskningsbehoven kartläggas. Forskningen bör kunna samordnas med den som föreslås i aktionsplanen mot havsföroreningar. Handlingsplanen bör också underlätta tillämpningen av miljöskyddslagen genom att ge ett utökat kunskapsunderlag för beslut om utsläppsbegränsningar m m. Med anledning av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om prövning av Bubble-modellen inom miljövårdsarbetet. () () 1988/89 Jo811