ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Sk55 · 1989-04-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sk55 av m.fl. (mp) med anledning av prop. 1988/89:135 om ändring i tulltaxelagen (1987:1068) m.m. Propositionen innehåller bl.a. förslag till tullfrihet för ett antal s.k. tropiska produkter. Syftet är att underlätta export från utvecklingsländerna. För flera av de produkter propositionen tar upp tillämpar tullfrihet gentemot genom det s.k. GSP-systemet (). Många utvecklingsländer har dock beträffande tropiska produkter efterfrågat generell tullfrihet eller tullnedsättning som binds i . Sådan ger nämligen större långsiktig säkerhet om tullsatsernas nivå. de gröna ser positivt på att utvecklingsländerna garanteras gynnsamma villkor för sin export till . På en punkt i propositionen vill vi dock ha större klarhet före ställningstagande. Det gäller tulltaxenummer 44.08. Faner (även skarvat) och annat virke, sågat i längdriktningen eller skuret eller svarvat till skivor, även hyvlat, slipat eller fingerskarvat, med en tjocklek av högst : A. av följande tropiska träslag: mörkröd meranti, ljusröd meranti, vit lauan, sipomahogny, limba, okoumé, obeche (abachi), afrikansk mahogny, sapellimahogny, baboen, äkta mahogny (arter av släktet Swietenia), brasiliansk jakaranda och rosenträ. B. andraslag 1, På förfrågan hos har handläggaren där inte kunnat upplysa om det finns risk att allt eller en del av detta virke kommer från skövlade regnskogar. Denna fråga har tydligen över huvud taget inte diskuterats vid beredningen av ärendet. Med anledning härav kräver vi att skatteutskottet låter undersöka varifrån importen av de berörda träslagen kommer. Skulle det visa sig att det finns risk för att träden växt i regnskogar som skövlats kan inte biträda förslaget om utvidgad tullfrihet. Vi har tvärtom under allmänna motionstiden väckt en motion om förbud mot import av sådant tropiskt timmer (1988/89:N351). Import bör endast få ske av sådant virke som odlats med ekologiskt godtagbara metoder i regnskog. Denna motion kommer enligt uppgift att behandlas av höstriksdagen. Med anledning av ovanstående hemställs I. att , därest det visar sig att risk finns att delar av det tropiska virke som föreslås få en förmånligare tulltaxa kommer från regnskogar, avslår propositionen på denna punkt, 2. att bifaller tullfrihet enligt propositionens förslag en- Mot. 1988/89 dast för virke från ekologiskt godtagbart skogsbruk. () ()
mot · GC02Sk59 · 1989-04-21 00:00:00 — av m.fl. (m) med anledning av prop. 1988/89:141 om beskattning av dödsbos skogskontomedel m.m. i vissa fall 1988/89 Sk5960 I propositionen föreslås en begränsning av skatteuttaget om ett dödsbo där den efterlevande maken är ensam dödsbodelägare har upplösts och beskattning av medel på skogskonto, skogsskadekonto, upphovsmannakonto eller uppfinnarkonto skall ske. Förslaget är avsett lindra beskattningskonsekvenserna av de genomförda lagändringarna på familjerättens område. Som nämns i propositionen har skatteutskottet begärt förslag i syfte att undanröja negativa konsekvenser vad gäller inkomstbeskattningen till följd av ändrade arvsregler i den familjerättsreform som trädde i kraft . Moderata samlingspartiet har kritiserat att den familjerättsliga lagstiftningen infördes innan de skattemässiga konsekvenserna hade belysts och eventuella ändringar i skattelagstiftningen genomförts. Riksdagsmajoriteten avvisade emellertid vår begäran om tidsmässig samordning. De konsekvenser som regeringens förslag kan få är stötande. Kontoavsättningar av de slag som avses i propositionen föranleds bl.a. av behov av inkomstutjämning, men är ofta också en väg att reservera medel för framtida investeringar eller exempelvis skogsvårdsåtgärder. Förslaget i propositionen tillfredsställer inte skatteutskottets två gånger upprepade begäran. Med tanke på att de nya skattereglerna skall ha verkan från (tillämpas vid taxering) bedömer vi det emellertid inte möjligt att nu begära nytt förslag i syfte att lösa problemet med reservering av medel för framtida kostnader och investeringar genom uppskjuten beskattning. Reduktionen av det belopp som skall tas upp till beskattning bör då var större än vad som föreslås i propositionen. Vi föreslår att belopp som skall tas upp till beskattning vid i propositionen nämnda förutsättningar skall sättas ned med hälften. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Mot denna bakgrund hemställer vi att beslutar att den i propositionen föreslagna nedsättningen fastställs till hälften av belopp som skall tas upp till beskattning. 1 1988/89. () () () 1988/89 Sk59
mot · GC02So33 · 1989-04-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:So33 med anledning av prop. 1988/89:130 om framtida roll, uppgifter och inriktning I propositionen anges riktlinjer för en förändring av inriktning och huvudsakliga arbetsuppgifter. skall i första hand inrikta sitt arbete på tillsyn i form av uppföljning och utvärdering av den verksamhet som kommuner, landsting och andra organ bedriver inom socialsektorns område. 1 sin egenskap av expertmyndighet skall tillhandahålla kunskapsunderlag som kan behövas av regering, landsting och kommuner inför olika ställningstaganden. Ramlagstiftningen som styr hälso- och sjukvården samt kräver en stark, central tillsynsmyndighet annars kan olika praxis utvecklas och enskilda individer ej få sina rättigheer tillgodosedda. Det innebär att tillsynsfunktion behöver förstärkas. Propositionen tar här inte steget fullt ut. Myndigheten måste i detta avseende förstärkas för att framledes få en stark ställning gentemot kommuner och landsting. Det är angeläget att även bibehåller en nära kontakt med allmänheten och myndigheter. Genom att följa upp enskilda ärenden har möjligheter att bevaka utvecklingen inom olika samhällsområden och bibehålla kontakten med verkligheten. Det är även ur rättstrygghetssynpunkt viktigt att den enskilde medborgaren kan vända sig till det högsta tillsynsorganet och uppmärksamma missförhållanden. bör även kunna ge råd och stöd i enskilda ärenden. I detta sammanhang är det också viktigt att den regionala tillsynsfunktionen förstärks. 1 den nya organisationen är det särskilt angeläget att handikappfrågorna beaktas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att tillsynsfunktion ytterligare måste förstärkas för att på ett tillfredsställande sätt följa upp ramlagstiftningen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att fortsatt får möjlighet att följa upp enskilda ärenden, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att de regionala tillsynsfunktionerna behöver Mot. förstärkta resurser för att kunna följa upp enskilda ärenden, So33 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att handikappfrågorna särskilt beaktas.
mot · GC02So34 · 1989-04-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:So34 av m.fl. (s) med anledning av prop. 1988/89:130 om framtida roll, uppgifter och inriktning. I propositionen redovisas att frågan om socialarbetare i skall beredas ytterligare inom . Vi vill, med hänvisning till den utvärdering av socialarbetarenas verksamhet som det nordiska kontaktmannaorganet för narkotikafrågor gjort, instämma i deras bedömning av behovet av fortsatt verksamhet. Den svenska socialarbetarverksamheten sker i nära samarbete med de övriga nordiska länderna. har socialarbetarna varit till hjälp och stöd för socialt utslagna, psykiskt sjuka och missbrukande svenskar som sökt sig till . Narkotikahandeln, olika typer av prostitution, och även HIV/aids-problemen, är mera utbredda där än i . Myten om och möjligheterna till inköp av droger lockar alltjämt svenska ungdomar att söka sig till . Behovet av aktivt uppsökande arbete bland utsatta svenska ungdomar har ökat, och problemen förefaller svårare och mer sammansatta. hade socialarbetarna kontakt med 629 personer och upp i medelåldern. Ungefär hälften kom från . och var också rikt representerade, medan påfallande få kom från . Den nordiska konventionen om social trygghet tillämpas ofta inte när det gäller dessa människor. De faller i stället under den danska utlänningslagen, vilket innebär att de utvisas. Detta kräver ett bra samarbete med den svenska i berörda kommuner för att hitta varaktiga lösningar så att klienterna inte återvänder till . Ett nära samarbete sker också med skyddskonsulenter, behandlingsinstitutioner och naturligtvis också med klienternas anhöriga. Att socialarbetarna är statliga tjänstemän och i formell mening en underavdelning inom ambassaden innebär betydliga fördelar i kontakterna med danska myndigheter, främst polis och fångvård, samt vid s.k. transiteringsärenden. Socialarbetarna har hela som sitt arbetsfält. Det har i den praktiska verksamheten visat sig att anknytningen till på många sätt varit ändamålsenlig, bl a genom att ge verksamheten tyngd i landets kommuner. En regelbunden informationsverksamhet sker mellan och de svenska socialarbetare som är stationerade i . tillgång för bägge parter. På finns också en speciell kontakt- Mot. man som har möjlighet att kontinuerligt följa arbetet. också i fortsättningen ske i nära samarbete med experter på socialtjänst-, narkotika- och ungdomsfrågor. Att avbryta en fungerande verksamhet genom att flytta huvudmannaskapet till en annan myndighet För en fungerande verksamhet är det därför angeläget att Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en fortsatt verksamhet med svenska socialarbetare i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om huvudmannaskapet för verksamheten i . () ()
mot · GC02So36 · 1989-04-14 00:00:00 — Motion till 1988/89:So36 av m.fl. (vpk) med anledning av prop. 1988/89:138 om riktlinjer för specialiseringstjänstgöring för läkare m.m. Huvuddragen i propositionen överensstämmer med förslagen som överlämnades av utredningen om läkarnas specialistutbildning m.m. LSU 85.1 ett viktigt avseende skiljer sig dock propositionens förslag från utredningens. Utredningen föreslår att läkare som fullgör sin specialisttjänstgöring skall få tillsvidareanställning med undantag för tjänster vid undervisningssjukhusen. Propositionens förslag är att specialiseringstjänstgöringen som skall ske på tidsbegränsade förordnaden. Det främsta skälet till att regeringen föreslår tidsbegränsade anställningar är att på så sätt skapa rörlighet på läkarnas arbetsmarknad. Vpk har förståelse för att regeringen på alla sätt försöker att förmå läkarna att söka sig till glesbygdsområden där det är brist på läkare. Men vi kan konstatera att systemet med tidsbegränsade anställningar för läkare under specialistutbildning inte haft den effekten. Enligt vpk:s uppfattning måste det finns påvisbara positiva effekter för att det fortsättningsvis skall vara acceptabelt att undanta en grupp från den anställningstrygghet som vi anser bör gälla på arbetsmarknaden. En av grundorsakerna till glesbygdens läkarbrist är att det totalt sett finns för få läkare genom att antalet utbildningsplatser på läkarutbildningen minskats. Samtliga partier utom vpk har ställt sig bakom dessa nedskärningar. För att kunna garantera en jämnare läkarfördelning över landet måste regeringen ta initiativ till att öka antalet platser i läkarutbildningen. Utökningen bör främst ske i eftersom det finns benägenhet att studeranden söker arbete i närheten av utbildningsorten. Därutöver bör det också övervägas att tjänstgöring i glesbygd räknas som särskilt meriterande. Vpk instämmer således i utredningens förslag om att huvudregeln skall vara att specialiseringstjänstgöringen skall ske under tillsvidareanställning med undantag för undervisningssjukhusen. 1988/89 So36 42 1 1988/89. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om ändring av hälso- och sjukvårdslagen 15 § så att läkares specialiseringstjänstgöring som huvudregel sker under tillsvidareanställning med undantag för undervisningssjukhusen. (vpk) (vpk)
mot · GC02So38 · 1989-04-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:So38 med anledning av prop. 1988/89:138 om riktlinjer för speeialiseringstjänstgöring för läkare m.m. Propositionen behandlar frågor som är förknippade med den läkarutbildning som sker efter läkarexamen. Det gäller allmäntjänstgöring (AT), specialisttjänstgöring (ST), systematisk utbildning, s.k. SK-kurser samt vissa övergripande frågor såsom samarbete över nationsgränserna och olika åtgärder, som kan vidtas för att nå en jämnare läkarfördelning. Några genomgripande förändringar av de beslut som fattades 1969 och som fortfarande gäller, föreslås egentligen inte. I vissa fall avviker propositionen från de förslag som Utredningen om läkarnas specialistutbildning föreslog. Det gäller t.ex. AT-utbildningens längd och anställningsformen vid specialisttjänstgöring. Här torde utredningen, inte propositionen, motsvara de berättigade krav man kan ställa på utbildningen, såväl från utbildare och arbetsgivare som från den läkarstuderande. Det finns skäl att instämma i utredningens uppfattning om att utöka ATtjänstgöringen till . Under de 3 extra månader detta innebär i förhållande till propositionens förslag bör tjänstgöringen ske inom valfri specialitet. Det måste vidare anses väsentligt, att det under hela AT-perioden bedrivs systematisk utbildning. Regeln skall också vara att AT skall fullgöras på blockförordnanden, men undantag med särregler för forskarstuderande bör göras, vilket UHÄ förordat. En personlig handledare, t.ex. en studierektor, som förekommer i , eller en huvudhandledare som prövas i läns landsting, bör vara ett mål att sträva efter. Att bedöma en AT-läkares lämplighet att utöva sitt yrke är en mycket grannlaga uppgift och bör inte överlåtas på en klinikchef eller annan enskild handledare. förslag om inrättande av en särskild på landstingsnivå är ett betydligt bättre alternativ. Utredningen föreslog att tjänstgöringen under specialistutbildningen skall ske under tillvidareanställning, medan föredragande statsråd föreslår visstidsanställning. Det finns givetvis skäl för båda anställningsförhållandena, men det mesta talar för utredningens förslag. Ett viktigt skäl för visstidsförordnande sägs vara att underlätta genomströmningen, men som t.ex. Älvs borgs läns landsting har framhållit kan man komma tillrätta med detta Mot. problem genom att ge underläkaren betydligt högre lön än läkaren under So38 Genom ett fastare anställningsförhållande jämställer man läkare med övriga yrkeskategorier. Anställningen bör givetvis gälla ett större område än en enskild klinik. Ett landstingsområde torde vara att föredra. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om allmäntjänstgöringens längd, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om anställningsförhållandet under specialistutbildningen.
mot · GC02So40 · 1989-04-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:So40 av och (båda mp) med anledning av prop. 1988/89:138 om riktlinjer för specialiseringstjänstgöring för läkare m.m. I propositionen redovisas en modell för effektivare läkarförsörjning i landet. Syftet med förslaget anser de gröna helt riktigt. Metoden för att genomdriva intentionerna kan vi dock inte acceptera. Specialbestämmelser i hälso- och sjukvården förbjuder landstingen att erbjuda underläkare anställning med tillsvidareförordnande. Detta undantag, som alltså inte kan modifieras genom kollektivavtal, motiveras med att det är nödvändigt för att säkra glesbygdens försörjning med specialistkompetenta läkare. För de läkare som gör sin specialistutbildning ca 5 000 personer föreslog Utredningen om läkares specialistutbildning m.m. (LSU 85) en ändring, som innebar att dessa läkare som huvudregel skulle få fast anställning efter legitimation. 88/89:138 har regeringen emellertid frångått utredningens förslag och föreslår att systemet med tidsbegränsad anställning permanentas. Den tidsbegränsade anställningsformen urholkar värdet av den lagfästa rätten till föräldraledighet och rätt till ledighet för studier. En läkare under specialistutbildning kan få sitt förordnande förlängt på grund av föräldraledighet eller reducerad arbetstid för småbarnsföräldrar, men det finns ingen laglig garanti för en sådan förlängning. Läkaren riskerar därför att stå med en ofullbordad specialistutbildning när förordnandet går ut. Erfarenhet tyder inte på att otrygghet i anställningen medför bättre läkarförsörjning i glesbygden. Vi tror att det är bättre från rekryteringssynpunkt att landstingen får möjlighet att direkt ge läkarna fast anställning vid det sjukhus eller den vårdcentral där de behövs, på samma sätt som moderna företag rekryterar och utbildar sina medarbetare. Det är orimligt att fortsätta att förvägra underläkarna anställningstrygghet med hänvisning till ett ineffektivt centralplaneringssystem som aldrig har fungerat annat än på papperet. Situationen måste förändras, anser regeringens egen utredare, landshövdingen , som i betänkandet från Utredningen om läkares specialistutbildning (LSU 85) har föreslagit att lagen om anställningstrygghet som huvudregel skall gälla också för underläkare under specialistutbildning. Även arbetsgivarsidans företrädare har kommit till samma slutsats både i utredningen och i sitt remissvar. Regeringen bör ompröva sin inställning och se till att den stora majorite ten av de svenska underläkarna omfattas av denna lag, som är en av de Mot. 1988/89 viktigaste arbetsrättsliga reformerna i under detta sekel. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att hälso- och sjukvårdslagen 15 § begränsas till att endast avse läkare under allmäntjänstgöring. () ()
mot · GC02T18 · 1989-04-05 00:00:00 — med anledning av prop. 1988/89:125 med förslag Mot om tilläggsbudget II till statsbudgeten /89 Med anledning av hemställan om att regeringen föreslår att till anslaget Utredningar mm på tilläggsbudget II till statsbudgeten för budgetåret 88/89 anvisa ett reservationsanslag på 2 000 000, vill de gröna framföra följande synpunkter: Med hänvisning till den negativa utvecklingen på miljön som nuvarande trafikpolitik har, bör tilläggsanslag beviljas med den begärda summan, under förutsättning att pengarna används till åtgärder som syftar till en ur miljösynpunkt förbättrad trafikpolitik. Med hänvisning till ovanstående hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om begärt reservationsanslag på , att användas till ur miljösynpunkt förbättrad trafikpolitik. 1 1988/89.
mot · GC02T19 · 1989-04-18 00:00:00 — av och (båda c) med anledning av prop. 1988/89:48 om vissa ändrade bestämmelser om motorredskap och traktorer I propositionen förslås att motorredskap som är tyngre än skall beskattas med ett enhetligt belopp på . Många motorredskap användes för olika uppgifter inom jordbruket. Där fullgör de olika uppgifter som gör det naturligt att jämställa dem med traktorer. Enligt vår mening är det därför lämpligt att skatten beräknas efter samma grunder. Fordonsskatten för motorredskap med större skattevikt än bör därför sättas till när de i huvudsak användes inom jordbruket. Med hänvisning till det anförda hemställs att antar sådan lydelse av vägtrafikskattelagen att alla motoredskap som i huvudsak användes i jordbruket skall beskattas som jordbrukstraktor i enlighet med vad som anges i motionen. () () I 1988/89.
mot · GC02T20 · 1989-04-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1988/89:48 om vissa ändrade bestämmelser om motorredskap och traktorer I propositionen föreslås vissa förändringar av klassificeringen av motorredskap och traktorer. Dessa förändringar kan vara motiverade av olika skäl, bland annat vad beträffar kraven på förarbehörighet och t ex säkerhetsanordningar. Det finns däremot inte något skäl för att denna omklassificering skall medföra en höjd beskattning av de ifrågavarande motorredskapen eller traktorerna. bör därför fatta ett särskilt beslut om att de förändringar som eventuellt beslutas vad gäller dessa klassificeringar och/eller benämningar inte skall medföra några konsekvenser i beskattningshänseende. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att förändrad benämning eller klassificering som följer av beslut med anledning av proposition 1988/89:48 ej skall medföra ökad beskattning av berörda motorredskap och traktorer.
mot · GC02T21 · 1989-04-18 00:00:00 — Motion till 1988/89 :T21 med anledning av prop. 1988/89:48 om vissa ändrade bestämmelser om motorredskap och traktorer I proposition 1988/89:48 framläggs förslag om vissa ändrade bestämmelser om motorredskap och traktorer. Förslaget innebär att traktordumprar och skötare hänförs till en ny fordonsgrupp, tung terrängvagn. framför i sitt remissvar väl underbyggda argument för att det föreslagna regelkomplexet inte alls passar in på dessa fordon. Om förslaget genomförs blir det i lag förbjudet att använda skötare på barmark och i vissa skogsföryngringar. Endast genom att införa en undantagsparagraf i terrängkörningsförordningen blir det tillåtet att använda dessa fordon för det ändamål de är konstruerade. I proposition 1988/89:48 föreslås att de så kallade skötarna, vilka används inom skogsbruket för att få fram det avverkade virket till bilväg, skall hänföras till en ny grupp benämnd tung terrängvagn. I proposition 1988/ 89:128 föreslås att terrängkörningslagens 1§ utvidgas till att gälla alla motordrivna fordon, alltså även motorredskap och traktorer. Båda förslagen får var för sig bl.a. som konsekvens att utövande av skogsbruk med de hjälpmedel som normalt förekommer blir i lag förbjudet. Detta är närmast en förolämpning mot en näring som i så hög grad bidrar till välfärdsutvecklingen i landet och som visat sig kunna ta stora hänsyn även till övriga samhällsintressen. Den kritik mot förslagen som framförts av , , , och är väl värd att beakta. Om bestämmelserna utformas enligt propositionerna kommer fortsatt skogsbruk att bli beroende av undantag vilka beslutas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Det kan därvid inte uteslutas att sektorsintressen kan göra sig gällande på sätt som inte är avsett. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utforma erforderliga lagtextförslag. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att traktordumprar och skötare hänförs till fordonsgruppen motorredskap, 2. att beslutar att s.k. allterrängfordon hänförs till fordonsgruppen terrängmotorfordon.
mot · GC02T26 · 1989-04-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:T26 av och (båda c) med anledning av prop. 1988/89:134 om ändring i körkortslagen (1977:477), m.m. Propositionens förslag innebär att körkort vid allvarliga trafikbrott i ökad utsträckning skall kunna omhändertas av polisman direkt ute på vägen. Ett sådant omhändertagande skall bland annat kunna ske om polismannen bedömer att körkortet på sannolika grunder kommer att återkallas enligt bestämmelserna 16 § 4 i körkortslagen. Överträdelse av hastighetsbestämmelserna samt körning mot rött ljus och stoppskylt inrymmes bl a i det nämnda lagrummet. Vi ansluter oss i princip till förslaget att omhändertagande av körkort skall kunna ske . Vi anser emellertid att den lagtext som reglerar denna möjlighet i mer precis form bör ange de förhållanden som kan föranleda omedelbar indragning. För den enskilde polisman som har att hantera denna mycket besvärliga situation skulle en sådan precisering av själva lagtexten vara till stor hjälp. Det är också ägnat att stärka rättssäkerheten för den felande bilföraren. Enligt vår mening kan den i propositionen föreslagna lagtexten antas som ett provisorium. bör emellertid nu besluta att hos regeringen begära förslag till en mer preciserad lagtext enligt de riktlinjer vi ovan angivit. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att hos regeringen begära ett preciserat lagförslag som i lagtexten anger de situationer då polisman direkt kan göra en indragning av körkortet enligt de riktlinjer som anges i motionen.