mot · GC02U234 · 1989-01-25 00:00:00 — Humanitära utvecklingsprojekt på och i Situationen för den palestinska befolkningen i de områden som står under israelisk ockupation är svår. De förhållanden som palestinierna tvingas leva under är i många avseenden inte människovärdiga och helt oförenliga med de grundläggande principer som hävdas i FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna. är och ockuperade av . Över 1 200 militära order har utfärdats sedan ockupationens början och tillämpas som lagar. Detta innebär att militären har kontroll över allt som rör palestiniernas dagliga liv, som passtvång och reseförbud inom områdena, konfiskering av mark och vattenrestriktioner. Vidare utegångsförbud, upprättande av militära zoner, fängslanden och administrativt kvarhållande, domar utan rättegång, tortyr. Kollektiv bestraffning förekommer, i form av hussprängningar och stängning av universitet och skolor. Deportation från hemlandet är inte ovanligt och man kan också hamna i de fångläger där tusentals palestinier hålls fängslade utan rättegång. Sedan upprorets början har 470 palestinier dödats, tiotusentals sårats, 19 000 arresterats och 28 har blivit deporterade. Under den långa ockupationen har utvecklingen i hela det palestinska samhället halkat efter, på vissa områden har det avstannat helt. Detta gäller framför allt inom jordbruket, utbildningen och sjukvården. Det palestinska jordbruket har belastats med höga skatter. Den långa ockupationstiden har medfört ett enormt tryck på jordbruket eftersom marknaden domineras av israeliska varor som dumpas i de ockuperade områdena till lägre priser. Genom konfiskation av marken har de palestinska jordbrukarna blivit av med sin jord. I stället tvingas de flesta arbeta för de judiska bosättarna eller som dagavlönad arbetskraft inne i själva . Detta har medfört att mer än 120 000 palestinier pendlar mellan de ockuperade områdena och . Vattenrestriktionerna för det palestinska jordbruket är ett mycket allvarligt problem. Många skördar går förlorade och brunnarna sinar. Utbildning och skolväsende lyder under de militära order som ytterst godtyckligt tillämpas som lagar. Detta innebär att militärmyndigheten har rätt att stänga universitet och skolor utan att ange annat än säkerhetsskäl. har de palestinska universiteten stängts över . har all undervisning stoppats av militären. står tusentals barn och ungdomar utan undervisning. De palestinska högskolorna måste i motsats till de israeliska betala både tull och skatt på all undervisningsmate riel inklusive litteratur. Censur råder, vilket naturligtvis försvårar undervis- Mot. 1988/89 ningen. Här behövs stödinsatser, speciellt inom teknologin vid högskolor och . Behovet av nya sjukhus och kliniker samt upprustning av de gamla är stort. Det råder brist på allt, speciellt teknisk utrustning. De israeliska myndigheterna försvårar och stoppar bidrag utifrån, allt för att den låga standarden skall bestå. Det behövs fler läkare, specialister och sjuksköterskor samt utbildning av sjukvårdspersonalen. För att inte tala om sjukhustekniker och utrustning. Det gångna årets folkliga uppror har förändrat det palestinska samhället i grunden. finns det kraft och beslutsamhet att utveckla det egna samhället. På ett tidigt stadium inleddes en bojkott av israeliska varor för att i stället utveckla den egna produktionen med sikte på självförsörjning och oberoende. Behovet av bistånd är alltså viktigare . skulle kunna göra stora insatser genom att aktivera sitt stöd till det palestinska folket på och i , framför allt genom ekonomiska bidrag till humanitära och sociala utvecklingsprojekt inom jordbruk, utbildning och sjukvård. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om humanitärt bistånd på och i .