ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Fi14 · 1989-11-28 00:00:00 — av m.fl. (m) med anledning av skrivelse 1989/90:53 med bedömning av den ekonomiska utvecklingen , 1990 och 1991 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Sk23 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motion 1989/90:Sk23 anförts om den ekonomiska utvecklingen.
mot · GD02Jo3 · 1989-11-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo3 med anledning av skrivelse 1989/90:45 om ett nytt avgiftssystem inom livsmedelskontrollen Livsmedlens kvalitet har en stor betydelse för den enskilde konsumenten. Vi behöver en livsmedelslagstiftning som skyddar konsumenten mot skadliga eller otjänliga livsmedel och säkerställer redligheten i handeln. beslut om en skärpt livsmedelskontroll innebär därmed att ambitionsnivån höjs eftersom nuvarande system har varit behäftat med allvarliga brister. Kontroll och uppföljning av redligheten har varit åsidosatta funktioner. 1 och med att en skärpning av kontrollen nu sker införs även ett nytt avgiftssystem. roll som central myndighet förstärks även. De avgiftsuttag som föreslås enligt regeringens skrivelse kan emellertid komma att drabba de små glesbygdsbutikerna särskilt hårt och innebära en icke försumbar kostnadsökning. Med glesbygdsbutiker avses butiker i områden med gles bebyggelse och långa avstånd till sysselsättning eller service samt även skärgården. Det vikande befolkningsunderlaget i glesbygd har inneburit att ett antal butiker erhållit statligt stöd för att kunna genomföra investeringar som bl. a. syftat till att upprätthålla en god livsmedelshygien. Och som i sin tur inneburit att butiken blivit kvar i bygden. Att belasta dessa speciella glesbygdsbutiker med nya pålagor kan innebära en sådan ekonomisk ansträngning att butiken försvinner. Avgiften för livsmedelskontrollen borde därför utgå i förhållande till butikens ekonomiska bärkraft och därmed ej uttas av sådana glesbygdsbutiker som erhåller statligt investeringsstöd. Det är stötande att butiker som får statligt stöd för att kunna genomföra nödvändiga investeringar för att upprätthålla en god livsmedelshygien dessutom kommer att belastas med en årlig kontrollavgift. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att glesbygdsbutiker med statligt investeringsstöd befrias från kontrollavgiften, 2. att därest ej yrkandet vinner bifall - som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en nedsättning av Mot. avgiften för de aktuella butikerna.
mot · GD02Ju13 · 1989-11-16 00:00:00 — 1989/90: Ju 13 av m. fl. med anledning av prop. 1989/90:25 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /90 I tilläggsbudgetens bilaga I föreslår justitieministern att ytterligare 2,9 milj. kr. skall tillföras departementets anslag för utredningar. Skälet anges vara att storstadsutredningen (enmansutredaren ) bedöms behöva ytterligare 3,9 milj. kr., varav större delen alltså behöver anslås på tilläggsbudget. Kostnaderna uppges bl. a. hänföra sig till omfattande undersökningar om sociala och ekonomiska förhållanden i de tre storstadsregionerna. Vi ifrågasätter inte behovet av en mer genomtänkt storstadspolitik från regeringens sida särskilt mot bakgrund av de hastigt hopkomna och storstadsfientliga åtgärder som socialdemokraterna och drev igenom i slutet av vårriksdagen. Hit hör t. ex. investeringsavgiften för byggen i . Detta problem kan dock inte lösas genom kraftigt ökade kostnader för en enmansutredning utan förutsätter en politisk kursomläggning från socialdemokraternas sida. Det framgår inte av propositionen varför utredaren har initierat så omfattande aktiviteter att ett stort tilläggsanslag erfordras. Vi kan konstatera att flera andra utredningar, bl. a. storstadstrafikkommittén, behandlar viktiga storstadsfrågor, vilket rimligen måste begränsa behovet av aktiviteter från storstadsutredningens sida. Mot denna bakgrund och med tanke på vikten av statsfinansiell återhållsamhet avstyrker vi regeringens förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår regeringens förslag om att till Utredningar m. m. på tilläggsbudget I till statsbudgeten anvisa ytterligare . 1 1989/90.
mot · GD02L1 · 1989-11-09 00:00:00 — Motion till 1989/90:L1 av förste vice talman ö b Mot. och (båda m) 1989/90 med anledning av prop. 1989/90:30 om vissa Ll-4 1989/90:30 föreslås ett par ändringar i regler om bodelning. Den ena ändringen avser den s. k. vederlagsregeln i 11 kap. 4§ . Denna reglerar det fallet att den ene maken utan den andra makens samtycke i inte obetydlig omfattning genom gåva har minskat sitt giftorättsgods eller använt sitt giftorättsgods till att öka värdet av sin enskilda egendom av innan talan om äktenskapsskillnad väckes. Förslaget innebär att ettårstiden förlängs till . Den andra ändringen berör behandlingen av pensionsförsäkringar vid bodelning. Förslaget innebär att en rätt till pensionsförsäkring av sådant slag som normalt skall hållas utanför bodelning enligt 10 kap. 3 § andra stycket kan dras in i bodelningen, om det skulle vara oskäligt att hålla rättigheten utanför. Båda förslagen innebär förbättringar i den riktning som vi motionerat om under allmänna motionstiden och 1989. Vid bedömningen av om pensionsförsäkring skall dras in i bodelningen eller inte anges det i specialmotiveringen vara av särskild betydelse hur makarna har sitt pensionsskydd ordnat: Är det fråga om en stor pensionsförsäkring som inte balanseras av en motsvarande pension på den andra makens sida, kan det finnas skäl att överväga en indragning helt eller delvis av försäkringen. Detta gäller särskilt om det är fråga om ett långvarigt äktenskap. Vi instämmer i detta. Enligt vår uppfattning bör vid bodelning efter eli mer långvarig! äktenskap makarnas totala pensionsskydd beaktas, även när inga privata pensionsförsäkringar finns med i boet. Om den ene maken under äktenskapet har tjänat in betydande rätt till ATP- och avtalspensioner medan den andre maken huvudsakligen bidragit till familjens försörjning genom oavlönat arbete med hem och barn borde detta enligt vår mening kunna beaktas vid bodelningen. Detta skulle kunna ske genom att den sämre ställda maken tilldelades en större andel av det gemensamma boet för att underlätta åtgärder som bidrar till tryggandet av försörjningen som anskaffandet av en privat pensionsförsäkring eller bidrag till start av egen förvärvsverksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning i syfte att vid bodelning möjliggöra att hänsyn tages till den samlade pensionsrätt som respektive make tjänat in under äktenskapet.
mot · GD02L4 · 1989-11-13 00:00:00 — Motion till 1989/90:L4 av (vpk) med anledning av prop. 1989/90:30 om vissa äktenskappsrättsliga frågor I propositionen föreslås två ändringar i regler om bodelning. Avsikten med förslaget till ändringar är att uppnå ett skäligare bodelningsresultat vid äktenskapsskillnad. trädde i kraft men redan nu kan konstateras att det är befogat med vissa lagändringar. Den ekonomiska rättvisa mellan makar som eftersträvas i uppfylls inte med lagens nuvarande utformning. Propositionen föreslår dels en ändring i vederlagsregeln, 11 kap. 4 § ÄktB. Vi ser positivt på detta förslag och vi delar uppfattningen att lagändringen är en förbättring sett ur den ekonomiskt svagare partens oftast kvinnans perspektiv. Däremot är vi kritiska till den andra ändringen som berör behandlingen av pensionsförsäkringar vid bodelning. Propositionens förslag innebär att en rätt till pensionsförsäkring av sådant slag som normalt skall hållas utanför bodelning enligt 10 kap. 3§ andra stycket ÄktB kan dras in i bodelningen, om det skulle vara oskäligt att hålla rättigheten utanför. Vi anser i stället att regeln bör vara att en privat frivillig pensionsförsäkring alltid skall ingå i en bodelning. Skulle vårt förslag inte vinna gehör hos en majoritet anser vi att det klarare skall framgå av lagtexten vilka kriterier som skall ligga till grund för en skälighetsbedömning. Det finns annars stor risk för att den ekonomiskt svagare parten i en bodelningstvist får svårt att hävda sin rätt. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om ändring i 10 kap. 3 § , innebärande att privata pensionsförsäkringar skall ingå i bodelning, 2. att - om yrkande 1 avslås - beslutar att det klart skall Mot. framgå av lagtexten hur oskäligheten bör beräknas. gotab 99189, 1989
mot · GD02L6 · 1989-11-14 00:00:00 — Motion till 1989/90:L6 av m.fl. (m) med anledning av prop. 1989/90:42 om det allmännas ansvar enligt skadeståndslagen Från moderat sida har vi under en följd av år krävt att det allmännas skadeståndsansvar på grund av felaktigt handlande från myndigheters sida skall vidgas. Vi har riktat skarp kritik mot att möjligheterna för en enskild att få ekonomisk kompensation har varit så begränsade. Det är mot denna bakgrund tillfredsställande att uttalade att en parlamentarisk utredning bör komma till stånd på det aktuella området. De förslag som läggs fram i propositionen förbättrar i någon mån den enskildes ställning gentemot det allmänna jämfört med nuläget. Vi biträder förslagen men vill betona att de får ses som provisorier i avvaktan på resultatet av det blivande utredningsarbetet. I detta arbete bör nedan nämnda aspekter beaktas. I princip bör vanliga skadeståndsrättsliga grundsatser gälla också vid verksamhet inom ifrågakomna område. Utredningen bör vidare överväga om det är möjligt att skärpa reglerna om att det allmänna vid oriktigt handlande får ansvara för skador som uppkommer för enskilda även i fall då någon oaktsamhet inte föreligger (strikt ansvar). Utredningen måste dessutom överväga i vilken utsträckning enskilda skall få gottgörelse för skada som har sin grund i oriktiga råd och upplysningar från myndigheter utan att det föreligger något direkt samband med myndighetsutövning. Vidare finns det anledning för utredningen att överväga under vilka villkor den statliga affärsverksamheten skall verka. Det saknas skäl till att låta denna verksamhet - ofta i form av monopolföretag - bedrivas under gynnsammare villkor än som gäller för jämförbara näringsidkare. Slutligen bör utredningen överväga om ersättning skall kunna utgå för den kränkning som den skadelidande utsatts för även om han inte kan styrka att han åsamkats någon direkt ekonomisk skada. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av utredningsarbetet gällande ökat skadeståndsansvar för det allmänna. 1989/90 L6 tinger (m) () ()
mot · GD02L7 · 1989-11-14 00:00:00 — Motion till 1989/90:L7 av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1989/90:42 om det allmännas ansvar enligt skadeståndslagen Propositionen föreslår vissa ändringar i skadeståndslagen grundade på justitierådet översyn av det allmännas skadeståndsansvar. föreslog i sitt betänkande att begreppet myndighetsutövning skulle ändras, att standardregeln, passivitetsregeln och skälighetsregeln vid ren förmögenhetsskada skulle upphävas samt några andra smärre förändringar. Propositionen följer förslag utom vad gäller ändringen av begreppet myndighetsutövning. har under en följd av år och i olika sammanhang framhållit de stora bristerna i det allmännas ansvar. Detta gäller inte bara skadeståndsansvaret utan även det straffrättsliga tjänsteansvaret, det disciplinära ansvaret och kommunala förtroendemäns ansvar. beslöt också , i samband med behandlingen av en proposition om tjänsteansvaret och efter bl.a. initiativ, att utreda hela frågan om det allmännas ansvar (seJuU 1988/89:24). Vi framhöll då att det offentligas ansvar för sin verksamhet ofta anses otillräckligt av allmänheten. Vi såg därför en utvidgning av tjänsteansvaret enligt propositionen som en tillfällig lösning, i avvaktan på en samlad översyn av hela ansvarsområdet. Vår inställning till den nu aktuella propositionen är densamma. Förslagen går i rätt riktning men är helt otillräckliga. Vi motsätter oss inte förslagen i propositionen men slopandet av vissa begränsningsregler i skadeståndslagen får ringa effekt. Den nu aktuella delreformen kan inte fylla den självklara funktionen att undvika skadeståndsrättsliga justitiemord". Den aviserade parlamentariska utredningen kommer givetvis att ta i anspråk. Därefter ska förslagen omsättas till lagstiftning. I avvaktan på ikraftträdande av ett nytt skadeståndssystem måste sådana provisoriska regler införas att nya skadeståndsmässiga skandaler undviks. Så kan ske genom införande av en skadeståndsrättslig säkerhetsventil (efter mönster från brottsskadelagen). Den skall kunna tillämpas om den skadelidandes ersättningsbehov med hänsyn till dennes ekonomiska villkor och omständigheter i övrigt framstår som särskilt angeläget. En sådan delreform kommer bättre än regeringens modell att fånga upp aktuella upprörande fall i avvaktan på den kommande skadeståndsrättsliga nyordningen. 1989/90 L7 () () Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar om ändring i skadeståndslagen (1947:207) så att 3 kap 3 § får följande nya lydelse: Skadeersättning utgår även i annat fall än som avses i 2 § i den mån den skadelidandes möjligheter att försörja sig allvarligt har äventyrats genom skadan eller ersättningsbehovet annars, med hänsyn till hans ekonomiska villkor och omständigheterna i övrigt, framstår som särskilt angeläget.
mot · GD02N10 · 1989-11-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:N10 av m. fl. med anledning av prop. 1989/90:34 om ändringar i försäkringsrörelselagen, m. m. I propositionen föreslår regeringen en lag om livförsäkringar med aktiefondsanknytning. Det innebär att man vill införa en ny försäkringsform där försäkringstagarens tillgodohavanden placeras i andelar i aktiefonder som försäkringstagaren bestämmer. Skälen för lagförslaget är bl.a. att den svenska försäkringsmarknaden anses vara statisk och outvecklad och att en anpassning till avskaffad valutareglering och närmande till en gemensam försäkringsmarknad inom EG kräver att svenska försäkringsbolag får möjlighet att konkurrera på lika villkor på denna marknad. Vpk har varit motståndare till upphävd valutareglering och betraktar den nu pågående anpassningen till EG med stor skepsis, och vi kan inte acceptera att införandet av en ny livförsäkringsform forceras fram för att tillfredsställa EG-krav. Vpk delar också LO:s tveksamhet att införa den nya försäkringsformen nu innan den stora genomgripande skattereformen är genomförd. Beskattning av pensioner och pensionssparande har en central roll i den pågående skattedebatten, och införande av en ny typ av livförsäkringar innebär att skatteomläggningar försvåras ytterligare. Ett eventuellt införande av för nya försäkringsformer bör därför dröja tills en skattereform är genomförd och dess konsekvenser kan överblickas. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår proposition 1989/90:34.
mot · GD02N14 · 1989-11-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:N 14 av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1989/90:43 om kapitalkravet i banker och andra kreditinstitut I propositionen föreslås en rad förändringar i reglerna om kapitaltäckning och upplåningsrätt för kreditinstitut i syfte att anpassa den svenska lagstiftningen till den internationella. Reformeringen av kapitalkraven innebär en skärpning av kapitalkravet. Vi anser att den internationella anpassningen är väl motiverad. Dock vill vi påpeka att beträffande jordbrukskrediterna sker en drastisk höjning från till . Ännu är inte klart om EG avser att öka kraven på jordbrukskrediter i så hög grad. Propositionens förslag innebär att de svenska kreditinstitutens kapitaltäckningsregler anpassas till de regler som EG avser tillämpa först från . Enligt vad vi inhämtat är det ännu inte helt klart vilken övergångsperiod till de nya kapitaltäckningsreglerna om 8 procents täckning för kommersiella byggnader som EG väljer. Möjligen blir det en övergångsperiod i stället . Själva anpassningen av reglerna till EG:s nivå är nödvändig, men vi ifrågasätter det kloka i att inför reglerna i fråga hela innan de införs inom EG. Konsekvensen av de nya reglerna blir sannolikt att byggnadslånen blir dyrare vilket innebär att de redan höga byggkostnaderna i vårt land blir ännu högre. Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett med EG tidsmässigt samordnande av ikraftträdande av de nya kapitaltäckningsreglerna. () () 1* 1989/90.
mot · GD02N17 · 1989-11-13 00:00:00 — Motion till 1989/90:N17 av Per m.fl. (m) med anledning av skrivelse 1989/90:20 med redogörelse för de statliga företagen (fd Svenska Varv) är en koncern som omfattar ett antal i sig helt olikartade verksamheter. Bland de viktigaste kan nämnas installations verksamhet, fastighetsförvaltning och produktion av marinfartyg. Vi har tidigare i olika sammanhang framhållit att staten inte bör äga normalaaffärsdrivande företag och att de statliga aktiebolagen bör säljas. försvar är beroende av att det finns en svensk försvarsmaterielindustri. Staten har som beställare av försvarsmateriel ett ansvar för att industrin kan struktureras på ett sätt som ger förutsättningar för långsiktig fortlevnad. Två av de viktiga försvarsmaterieltillverkarna - delar av FFV och delar av - ägs av staten. Mycket tyder på att försvarsmaterieltillverkningen inom - och - inte passar för det affärskoncept som ledning vill tillämpa för koncernen i övrigt. De två varven är viktiga för att vidmakthålla konstruktions-, produktionsoch underhållskapacitet för den svenska marinens behov och har stor betydelse för näringslivet i de berörda regionerna. Den svenska försvarsmaterielindustrin står inför en omstrukturering. Även den tillverkningen bör därvid kunna ingå i nya företagsbildningar. Av dessa skäl bör staten utreda lämpliga struktureringsmöjligheter för de försvarsmaterielinriktade enheterna inom . En framtida struktur behöver inte innebära att de två varven förblir statligt ägda - det som är viktigt är att förutsättningar för en långsiktig verksamhet skapas genom att olika samarbetsmöjligheter utnyttjas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om utredning av struktureringen av de försvarsmaterielinriktade enheterna inom . Per () () () () () () () 1989/90 N17
mot · GD02N18 · 1989-11-13 00:00:00 — Motion till 1989/90:N18 av Per m.fl. (m) med anledning av skrivelse 1989/90:20 med redogörelse för de statliga företagen FFV är en aktiv företagsgrupp med intresse inom högteknologiska segment både inom försvarsindustrin och inom helt civil verksamhet. FFV håller på att internationalisera sin verksamhet. Företagsledningen försöker agera som om FFV vore en vanlig företagskoncern. Verksamhet bedrivs dock fortfarande till stor del i affärsverksform. Det är givet att det är ett hinder för FFV:s ledning att verksamheten inom ett affärsområde är uppdelad dels i dotterbolag, dels i en del av affärsverket. FFV borde ha ombildats till ett aktiebolag. Det har också varit ett önskemål från ledningen för . Märkligt nog har en sådan omvandling inte genomförts. Däremot har FFV:s expansion till nya områden nästan uteslutande skett i aktiebolagsform. Ett av skälen till att regeringen inte velat omvandla affärsverket FFV till ett aktiebolag har varit motstånd från de fackliga organisationerna inom affärsverket. Dessa har velat slå vakt om den existerande organisationstillhörigheten. Motsvarande konflikt mellan olika fackliga organisationer fanns vid . Det är inte rimligt att fackliga organisationers omsorg om sina medlemssiffror skall få hindra att staten organiserar sina företag på ett sätt som är bra för företagets framtida fortbestånd. Även för de anställda skulle en övergång till aktiebolagsform vara att föredra. Det finns nu ingen anledning för regeringen att dröja beträffande omvandlingen av FFV till aktiebolag. När detta skett kan staten avyttra sina aktier till privata intressenter. Med anledning av den framlagda skrivelsen om de statliga företagen bör hos regeringen begära förslag till en snar omvandling av affärsverket FFV till aktiebolag. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till omvandling av affärsverket FFV till aktiebolag i enlighet med vad i motionen anförs. Per () () () () () () () 1989/90 N18
mot · GD02N19 · 1989-11-13 00:00:00 — Motion till 1989/90:N19 av m.fl. (s) med anledning av skrivelse 1989/90:20 med redogörelse för de statliga företagen För att undvika medlemskap i det starkt politiserade SAF har staten inrättat sin egen arbetsgivarorganisation, SFO. I ett läge med socialdemokratisk regering ter sig detta helt självklart med tanke på den ovan nämnda politiseringen av SAF som innebär att organisationen utgör ett kraftcentrum för bekämpandet av de idéer som är vägledande för arbetarrörelsen. Deras snäva arbetsgivarperspektiv och starka maktställning gör det också svårt att genomföra den demokratisering och förnyelse av arbetslivet som är nödvändig för att rädda ställning som industrination på lång sikt. Mot denna bakgrund ter det sig naturligt att staten som företagsägare ser till att de egna företagen tillhör statens egen arbetsgivarorganisation. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att statliga företag skall tillhöra SFO. () ()
mot · GD02N20 · 1989-11-13 00:00:00 — Motion till 1989/90:N20 med anledning av skrivelse 1989/90:20 med redogörelse för de statliga företagen I skrivelse 1989/90:20 redogör regeringen för de statliga företagen. Bland dessa ingår affärsverket FFV, som är en industrikoncern med inriktning på utveckling och tillverkning av försvarsmateriel och civila verkstadsproduktioner. Därutöver bedrivs en omfattande tjänsteproduktion i form av kvalificerat underhåll och konsultverksamhet inom militära och civila produktområden såsom flyg, radio, informationsteknik och materielteknik. består av fem affärsgrupper och verksamheten bedrivs i både affärsverks- och bolagsform. Inom de delar av företaget som bedrivs i affärsverksform försiggår intensiva diskussioner om bolagisering. Det finns en allmän uppfattning både inom ledningen och facken om att det vore en stor fördel om även dessa verksamheter kunde bedrivas i bolagsform. Affärsverksformen är onödigt tungrodd. Det är också svårt att på en internationell marknad presentera sig som statligt affärsverk. Mot denna bakgrund föreslår jag att regeringen som företräder ägaren i detta fall lägger fram förslag till om bolagisering av de delar av , som bedrivs som affärsverk. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om .