ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Ub224 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ub224 av () och () Förbättrad språkundervisning i skolan I budgetpropositionen tillstyrker utbildningsministern en utökning med 100 platser vid idrottsgymnasierna och utvidgning av hemortsalternativet med 600 platser. inrättades ett schackgymnasium i . Det är värdefullt för idrottande elever att kunna kombinera idrottsträning med studier på det sätt som ett s.k. idrottsgymnasium erbjuder. Det är dock mycket märkligt att inte samma möjligheter finns för elever som är särskilt intresserade av exempelvis språk. Många hyser oro för utvecklingen inom språkundervisningen. Oron uttrycks bl.a. i skriften Har språken en framtid i den svenska skolan som utgivits av för lärarna i moderna språk, , , och . I en alltmer internationaliserad värld måste människor kunna kommunicera med varandra över gränserna, kunna förstå olika livsvillkor och olika kulturmönster. Ett litet land som är mycket beroende av handel och andra kontakter, inte minst kulturella, med andra länder. Vi svenskar måste själva skaffa oss förutsättningar för internationell kommunikation om vi skall kunna tillgodose behovet av internationellt utbyte samt av kunskaper och erfarenheter från andra länder. Vi måste själva lära oss de främmande språken - vi kan aldrig begära att människor i andra länder, annat än i mycket liten omfattning, skall lära sig vårt språk. Vi kan heller inte vänta oss överseende om vi hackar och och stakar oss fram på ett främmande språk. Framgångsrik handel med andra länder eller förhandlingar av olika slag förutsätter god språkfärdighet. I många olika yrken krävs god språkfärdighet. Andra vill för sin tillfredsställelses skull kunna förstå och tala med andra människor. Att man kan tala med varandra över gränserna är en förutsättning för att skapa och öka den respekt och förståelse folken emellan som är så viktig för frihet, fred och mänskliga rättigheter. Om vi inte kan kommunicera på främmande språk kan vi drabbas av kulturell utarmning. Mångfald är en förutsättning för ett rikt kulturliv. Därvid spelar utbyte med andra länder en stor roll, liksom möjligheterna att kunna läsa, höra och förstå originalspråket. Vårt land behöver människor med goda språkkunskaper. Vad är då naturligare än att uppmuntra de elever som är särskilt intresserade att fördjupa sig i sina språkstudier? Elever i såväl grundskola som gymnasium bör få möjligheter att välja att läsa språk i större omfattning om de så önskar och har förutsättningar för det. Eftersom det finns möjligheter för idrottande och schackintresserade elever att få särskilt gynnsamma förhållanden, borde språkintresserade få detsamma. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att språkintresserade gymnasieelever bör få samma möjligheter som idrotts- och schackintresserade elever att träna och fördjupa sitt intresse på skoltid, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att s.k. språkgymnasier skall inrättas, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att försöksverksamhet med utökat timtal för språkintresserade elever i i såväl engelska som B-språk bör genomföras. () () 1988/89 Ub224
mot · GC02Ub225 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89: Ub225 av m. fl. (s) Skolans utbildning om kost 1988/89 Ub225 235 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:So443 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att skolans utbildning om kost och hälsa förbättras. () () 1 1988/89. Nr Ub225 - 235
mot · GC02Ub227 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89: Ub227 av och (båda fp) Delad klass i ämnet bild i Barn och ungdomar är oftast intresserade och villiga att arbeta med ämnet bild, men tyvärr måste bildläraren ofta göra dem besvikna, mycket beroende på svårigheter att undervisa och ge individuell handledning när gruppen består av hel klass. Framfor allt gäller detta högstadium. Detta skulle kunna avhjälpas genom att man även i bild undervisade i delad klass. I SÖ:s delrapport () från olika granskningsområden bl. a. bild sägs också att ämnet särbehandlas negativt vid resursfördelningen. Film, foto, video, keramik och grafik all praktisk och skapande verksamhet kräver individualisering av undervisningen. Till detta kommer den kurativa roll som läraren allt oftare får spela. Kanske är detta speciellt utmärkande för skapande ämnen, där läraren måste frammana en förtroendefull atmosfär så att eleverna vågar visa sina ansträngningar, lyckade och misslyckade försök. Lärarna i bild har också i många sammanhang påtalat sina speciella och svåra arbetsvillkor. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om delad klass i ämnet bild på högstadium.
mot · GC02Ub228 · 1989-01-21 00:00:00 — Motion till 1988/89: Ub228 av och (båda fp) Ämnet barnkunskap behandlar barns och ungdomars fysiska och psykiska utveckling och behov i vid mening. Den tidsmässiga omfattningen är dock endast en veckotimme på högstadiet. SÖ har i en delrapport () från olika granskningsområden bl. a. barnkunskap konstaterat, att många elever tycker att ämnet har för få timmar och önskar under hela läsåret och mer praktiskt arbete. De flesta skolledare och lärare har enligt SÖ samma uppfattning. Frågor som rör ungdomars egna livsvillkor toppar alltid listan på de områden de vill diskutera och få belysta i skolan. Det kan gälla frågor om kontakter med det motsatta könet, ensamhet, rädsla, förtryck, hur man vill vara som förälder, man barn, kvinna barn m. m. Mot bakgrund av ovanstående anser vi att det och med förtur bör komma till stånd ett utvecklingsarbete vad gäller ämnet barnkunskap i . Med hänvisning till ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om ämnet barnkunskap i . () () I 1 1988/89. Nr Ub225 - 235
mot · GC02Ub229 · 1989-01-21 00:00:00 — Motion till 1988/89: Ub229 av och (båda fp) I det nya tjänstesystemet för lärare återfinns ämnet maskinskrivning under tjänst nr 8: åk 1 9 i praktiskestetiskt ämne, maskinskrivning eller hemspråk Tjänst nr 8 är således endast en ettämnestjänst. måste en maskinskrivningslärare undervisa mellan 500 och 1 000 elever ofta i ett flertal skolor för att få full tjänst. Detta är helt orimligt. Det måste därför kunna bli möjligt även för dessa lärare att kombinera maskinskrivning med något av de ämnen som föreslås för övriga ettämneslärare i , t. ex. svenska eller ett främmande språk. Tjänst nr 7 är utformad på följande vis: åk 4 9 i praktiskestetiskt och annat ämne Det är enligt vår mening helt nödvändigt för tjänsteorganisationen i , att ett så litet ämne som maskinskrivning också skall kunna kombineras med ytterligare ett ämne i lärartjänst nr 7. Många maskinskrivningslärare har redan på egen hand skaffat sig kompetens för undervisning i ytterligare ett ämne, det gäller främst svenska eller ett främmande språk. Med anledning av ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheterna för maskinskrivningslärare att få en tvåämnestjänst i .
mot · GC02Ub230 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: Ub230 av och (båda fp) Trafiksäkerheten är en angelägenhet som rör oss alla. har flera viktiga steg tagits för att förbättra olika trafikantgruppers säkerhet. Resultaten har heller inte låtit vänta på sig. En viktig trafikantgrupp som ännu inte fått ta del av denna förbättring är barn och ungdomar. Detta trots att denna grupp tillhör de absolut mest utsatta bland de oskyddade trafikanterna. rapporteras stigande olyckstoppar, särskilt i samband med den årliga skolstarten. Inte minst av denna anledning har skolan ett särskilt ansvar för barnens och ungdomarnas trafikfostran. Skolans roll i trafikutbildningen understryks också i LGR 80. Varje rektorsområde ansvarar för att planera in någon form av trafikundervisning. Men det faktum att trafiken inte är något egentligt skolämne medför tyvärr stora skillnader i undervisningen mellan olika rektorsområden och t. o. m. mellan olika skolor. För att motverka detta krävs att SÖ vidtar åtgärder som tydligare markerar skolans ansvar för barnens och ungdomarnas trafikutbildning. En trafikantutbildning inom skolans ram bör syfta till att fortlöpande ge eleverna ökade kunskaper och färdigheter. I princip bör utbildningen leda fram till kunskaper motsvarande ett mopedkörkort vid högstadiets slut. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om konkretisering av målen för trafikantutbildningen i skolan, 2. att hos regeringen begär att SÖ får i uppdrag att verka för att varje elev, oberoende av rektorsområde, får ta del av en kontinuerlig trafiksäkerhetsundervisning som syftar till att öka elevens förmåga att klara sig i trafiken.
mot · GC02Ub234 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89: Ub234 av m. fl. (fp) Lärlingsutbildningen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89: N256 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lärlingsutbildningen. () () () () () () () () ()
mot · GC02Ub235 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: Ub235 av m. fl. Statsbidraget till lärlingsutbildningen m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89: A225 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om lärlingsutbildningen, 2. att beslutar att införa en möjlighet att provanställa lärlingar. () ()
mot · GC02Ub237 · 1989-01-22 00:00:00 — Motion till 1988/89: Ub237 av och (båda fp) Alla elever har rätt till den utbildning som beslutat om. Det är därför viktigt att skolverksamheten kommer igång vid terminsstarten. En förutsättning att så kan ske är att samtliga lärartjänster är tillsatta. Många kommuner arbetar också seriöst med att planera och anställa lärare , i regel inför höstterminsstarten. Tyvärr ger den goda planeringen inte alltid utdelning, eftersom lärare strax före eller just i samband med läsårsstarten flyttar till en annan kommun. En del kommuner, som inte har samma goda planering, utlyser tjänster eller väntar med att skriva förordnanden till i samband med skolstarten. Lärare kan i likhet med andra anställda på statligt reglerade tjänster, enligt 7 kap 13 § , övergå till annan statligt reglerad tjänst utan att iaktta uppsägningsförfarande. Elever har uppvaktat skolministern i den här frågan och fått till svar, att det är skolledningen, som skall lösa problemen. Men skolledningen kan inte ändra en lärares anställningsvillkor. Till följd av denna paragraf har lärare i praktiken ingen uppsägningstid, om de övergår till annan statligt reglerad tjänst. Detta ställer till många problem för såväl elever som kvarvarande lärare och skolledning. Finns ingen behörig ersättare för en avhoppad lärare, har skolledningen ändå ingen möjlighet att neka vederbörande att ta den andra tjänsten. Ur elevernas synvinkel är detta oacceptabelt. Om ny behörig lärare ej finns att tillgå, borde man överväga viss uppsägningstid, innan läraren får ge sig iväg, för att eleverna inte skall bli lidande. Ett antal från lärarsynpunkt attraktiva kommuner, t.ex.högskoleorter, planerar med utgångspunkt från att det finns lärare, som alltid är beredda att flytta dit. Detta ställer till stora problem för kringliggande kommuner, som varje höst finner sig berövade ett antal lärare. Förutom de nackdelar från planerings- och verksamhetssynpunkt som torde vara uppenbara, förorsakas de också extra kostnader. En lärare som anställs tills vidare avlönas av kommunen fr. o. m. . Kommunen får stå för dessa kostnader, även om läraren lämnar sin anställning före terminsstarten. Den attraktiva kommunen befriar sig alltså från kostnader för lärarens anställning under ferien men åtnjuter fullt statsbidrag för de undervisningsinsatser läraren skall fullgöra. Regeringen bör återkomma med förslag till hur dessa olägenheter skall kunna lösas. fl 1988/89. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om lärares uppsägningstid. () () 1988/89 Ub237
mot · GC02Ub238 · 1989-01-24 00:00:00 — 1988/89: Ub238 av och Bo Finnkvist (båda s) Arbetarskyddet är det område på vilket arbetsmarknadens parter längst har samarbetat. Att bekämpa riskerna för olycksfall och ohälsa framstod tidigt som ett stort gemensamt intresse för arbetsgivare och arbetstagare. Och en bit på vägen för en bättre arbetsmiljö har vi kommit. Ta t. ex. den nya arbetsmiljölagen (1978) som poängterar både den psykiska och den fysiska miljön som viktig. Ett andra exempel är den förebyggande företagshälsovården, dit många företag är anslutna. Det tredje exemplet är arbetsmiljöfonden, arbetarskyddsfonden. Denna fond har betytt mycket när det gäller forskning, information och utbildning inom arbetsmiljöområdet. Men det finns fortfarande många, många brister inom arbetsmiljöområdet. Många människor drabbas av förslitningsskador till följd av tunga lyft, andra slits ut av lättare arbeten där rörelserna är ensidiga och monotona. Andra exempel är för höga bullernivåer som ger upphov till arbetsskador med bl. a. sämre hörsel. Ett tredje exempel är de psykosociala problem som kan uppstå och som kan leda till psykiska men även fysiska sjukdomar i form av magsår, ryggont, hjärtinfarkt m. m. Vi kan inte acceptera att många människor skadas för tidigt pga. dålig arbetsmiljö eller för att de har för dåliga kunskaper om förebyggande arbetsmiljöverksamhet eller hur en bra arbetsmiljö kan utformas. Mycket mänskligt lidande kunde undvikas om dessa kunskaper erhålls, ju tidigare i en människas liv, desto bättre. Antalet arbetsskador skulle minskas, arbetsskador som bl. a. kan få sjukpension som följd. Och naturligtvis innebär detta en ekonomisk besparing för samhällets del. Arbetsmiljöutbildning bör därför införas på samtliga yrkesutbildningar inom gymnasieskolan och inom vuxenutbildningar, exempelvis inom AMU. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om arbetsmiljöutbildning. () Bo Finnkvist (s) 1988/89 Ub238
mot · GC02Ub24 · 1989-01-16 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Ub24 med anledning av prop. 1988/89:90 om I propositionen föreslås en ny organisation av den tekniska utbildningen på mellannivå. Detta är angeläget och bra. Den nya organisationen skall vara fullt utbyggd fr.o.m. /94. På två orter i landet, och , är förhållandena annorlunda än på övriga försöksorter. Försöksverksamheten har påbörjats redan tidigare. /har i samarbete med kommun bedrivit försöksverksamhet med den föreslagna ingenjörsutbildningen om 80 poäng sedan höstterminen 1988. De samlade ekonomiska resurser som utgått till den bedrivna utbildningen uppgår till per plats. I propositionen föreslås att anvisas för en fortsatt utbyggnad av försöksverksamheten under /90 (total utbyggnad 900 platser). Detta innebär att resursen per utbildningsplats uppgår till . För den i och pågående försöksverksamheten föreslås däremot ingen ökning. Det syns rimligt att anslaget per utbildningsplats i och uppgår till samma nivå som på övriga berörda högskolor. I propositionen föreslås vidare att kostnader för lokaler och utrustning skall bekostas av de kommuner till vilka försöksverksamheten förläggs , dvs /93. flesta fall kommer en eller flera avdelningar av den nya högskoleutbildningen att förläggas till gymnasieskolor, där fjärde årskursen av teknisk linje finns. Genom att de båda utbildningarna bedrivs parallellt behöver inte försöksverksamheten föranleda alltför stora extra kostnader utöver kostnaderna för T 4. Som tidigare nämnts är förhållandena annorlunda i och . Genom att försöksverksamhet med femårig teknisk linje startade i och fanns förutsättningar att helt gå över till den nya organisationen för ingenjörsutbildning . I och finns därför inte längre någon fjärde årskurs på teknisk linje utan all ingenjörsutbildning är överförd till högskolan. Även om ingenjörsutbildningen formellt ingår i försöket har den reellt gått över till en reguljär högskoleutbildning. Att och i det läget skall betala delar av högskolans kostnader för lokaler och utrustning ända verkar inte rättvist eller rimligt. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att vid behandling av anslaget D7, utbildning för tekniska yrken, och inom anslagets ram, beslutar att statsbidraget per elev skall utgå med samma belopp till samtliga berörda högskolor samt, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kostnadsansvaret för lokaler och utrustning för den tvååriga ingenjörsutbildningen i och .
mot · GC02Ub241 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: Ub241 av och (båda vpk) På lågstadium, åk 1 till 3, är delningstalet för ny klass 25 elever. På mellanstadiet är delningstalet 30 elever. Det betyder att när det i en årskurs på lågstadiet finns fler än 25 elever ska två klasser inrättas, och när det finns fler än 30 mellanstadieelever i en åk ska likaledes två klasser inrättas. B-skolor är skolor med så litet elevunderlag att två årskurser slås ihop och bildar en klass. Här läser en lågstadiegrupp tillsammans med en mellanstadiegrupp i åk 3 4. Naturligtvis innebär det att såväl lärare som elever i dessa klasser ställs inför särskilda problem. Lärarna ska anpassa sin metodik och pedagogik till grupper av elever med stor spridning vad beräffar ålder, mognad och kunskap. Eleverna måste ta motsvarande hänsyn. Det kan följaktligen inte vara lättare vare sig att undervisa eller undervisas i åk 3 4 än i vanlig åk 3. Det naturliga vore därför att delningstalet för åk 3 4 var det lägre, det för lågstadiet gällande. Så är inte fallet. Delningstalet är 30 elever. Vi föreslår därför att det delningstal som gäller för åk 3 också ska gälla för Bskolans åk 3 4. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ändring av delningstalet för B-skolans åk 3 4.
mot · GC02Ub242 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: Ub242 av m. fl. Stiftelsen i konstituerades . Tillblivelsen av detta centrum hade möjliggjorts genom ett särskilt statligt bidrag. Bidraget föreslogs i proposition /87 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /87. Förslaget godtogs av . Detta riksdagsbeslut innefattade en utfästelse om ett särskilt bidrag om 1,0 milj. kr. under vart och ett av budgetåren 1986/87 1988/89. Ursprungligen bedömde stiftarna att centrets verksamhet skulle kunna bedrivas helt på uppdragsbasis. Ett statsbidrag skulle därför närmast ses som ett startbidrag. Sedan verksamheten på allvar kom igång /87 har man emellertid funnit att en viss basorganisation vid centret lämpligen bör tryggas genom vissa begränsade statliga insatser. Däremot kvarstår strävan att i huvudsak finansiera seminarieverksamhet mm genom uppdrag. Så sker också. Inför /90 inkom Vuxenutbildarcentrum med en ansökan till SÖ om statsbidrag för detta budgetår liksom för åren därefter. I sin anslagsframställning tog SÖ upp Vuxenutbildarcentrum och föreslog att det tidigare bidraget om jämte prisomräkning skulle utges till stiftelsen för /90. Dessutom uttryckte SÖ ambitionen att i anslagsframställningen för /91 få ta ställning till frågan om centrets finansiering på och till frågan om en eventuell successiv reduktion av bidraget. Regeringen har i budgetpropositionen 1988/89:100 föreslagit att Vuxenutbildarcentrum i /90 ska få ett bidrag om . Emellertid vill inte regeringen tillmötesgå SÖ i dess önskemål att få återkomma till en prövning av frågan i ett mera långsiktigt perspektiv i samband med nästa anslagsframställning. Föredragande statsråd säger: Därmed räknar jag med att centret skall ha funnit former för sin fortsatta verksamhet som inte kräver fortsatt statsbidrag. Vi motionärer anser att utveckling av metoder och arbetssätt inom vuxenutbildningen är av utomordentlig betydelse. Vuxenutbildarcentrums ambition är att slå broar mellan forskning och falt inom sitt område. Seminarier arrangeras därför för deltagare från studieförbund, folkhögskolor, komvux och fackliga organisationer liksom för personalutbildare. Verksamhetens inriktning och grundidé är en naturlig följd av att bland stiftarna ingår organisationer med anknytning till folkbildning, vuxenutbildning och kulturverksamhet. Vuxenutbildarcentrums fortbestånd och utveckling måste tryggas anser Mot. 1988/89 vi motionärer. Vi anser det därför angeläget att SÖ får göra den prövning Ub242 av verksamhetens framtida finansiering som beskrivits ovan. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om prövning av Vuxenutbildarcentrums i finansiering på . () ()
mot · GC02Ub244 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ub244 av och (båda s) Undervisningen i svenska för invandrare genomfördes reformen om svenskundervisning för vuxna invandrare. Kommunerna fick då ansvaret för genomförandet av grund-sfi medan studieförbunden, folkhögskolorna och AMU har ansvaret för påbyggnads-sfi. Det som i förarbetena var tänkt som ett enhetligt system med en huvudman, blev redan i uppsplittrat på fler huvudmän. som förflutit har en mängd problem konstaterats. Studieförbunden som bedrev den största delen av den lagstadgade sfiundervisningen i det tidigare systemet, fick inledningsvis i stor utsträckning uppdraget från kommunerna att bedriva grund-sfi som uppdragsutbildning. Därefter har dock grund-sfi gradvis förts över till kommunernas egen utbildningsanordnare. bedrivs av grund-sfi av dessa. Anställningstryggheten för de lärare som arbetar med verksamheten på studieförbunden har blivit försämrad eftersom kontraktstiderna har blivit korta. Utvecklingsarbetet kring sfi har avstannat. Kontakter mellan huvudmännen för grund- resp påbyggnads-sfi har ej kommit till stånd vilket innebär att någon samordning ej sker vad gäller fördelning av verksamhetens timmar. Detta tar sig uttryck i att kommunen genomför grund-sfi för invandrarna med stipulerat antal timmar. När invandrarna sedan skall ha påbyggnadsundervisning är det inte säkert att arrangörerna av påbyggnads-sfi har några tillgängliga timmar. De kan ha fördelats på andra delar av landet. Den otillräckliga tilldelningen av timmar till studieförbunden har också vållat stora problem genom att många invandrare ej kan beredas plats i verksamheten. Det delade ansvaret på grund- och påbyggands-sfi med olika regler och kompetenskrav på ledarna samt olika bidragsbestämmelser skapar både organisatoriska och ekonomiska problem. Många invandrare är också i den situationen att de ej får åtnjuta möjligheten att fritt få lära svenska på grund av den spärr som finns i systemet, som säger att invandrare med uppehållstillstånd som varit i landet längre än , ej berättigas att deltaga i undervisning i grund- och påbyggnads-sfi. Detta går t ex ut över kvinnor som föder barn, sjuka m fl. De svagaste blir ännu svagare eftersom de ej får rätten att lära det svenska språket. Den tidigare av studieförbunden bedrivna verksamheten skapade många sociala kontakter av stort värde. Invandrarna kunde i denna obyråkratiska organisation få stöd och hjälp samt kontakter med invandrarorganisationer na och deras kulturaktiviteter liksom med svenskt föreningsliv. Detta håller på att raseras med risk för alienation, rasism och utslagning. Sammanfattningsvis vill vi framhålla att det är nödvändigt att få en bättre sammanhållen grundläggande språkundervisning för invandrarna men att denna behöver kompletteras genom extra stöd till folkbildningsinsatser för invandrarnas sociala och kulturella liv, deras fortsatta språkträning och möjligheter att finna sig till rätta i det svenska samhället. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om svenska för invandrare. () () 1988/89 Ub244