mot · GC02K803 · 1989-01-16 00:00:00 — 1988/89 :K803 av (m) Ordensväsendet m.m. Maj:ts proposition 1973:91 angående ändrat belöningssystem för statsanställda m.fl. diskuterades även Konungens befogenheter beträffande ordensväsendet. De däri framförda synpunkterna står sig emellertid ej inför en kritisk granskning och borde således ej heller ha legat till grund för ett yttrande i ärendet (rskr. Än mera förvånande var att grundlagberedningen (SOU 1972:15, s. 15) fann lämpligt att behandla en fråga, som löd direkt under Konungen och ej under Kungl. Lika ägnat att förvåna var dess förslag, att ordensväsendet skulle avskaffas. Med tanke på att det svenska ordensväsendet är uppbyggt efter samma principer som gäller i övriga demokratiska stater, exempelvis i såväl som republiken , med statsöverhuvudet såsom formell givare, hade grundlagberedningens förslag med skärpa bort avvisas. I stället har fått en särställning inför det förvånade utlandet genom att utdelande av utmärkelser inom de svenska riddarordnarna till svenska medborgare upphört fr.o.m. i enlighet med beslut i ordinarie ordenskapitlet och Kungl. Maj:ts ordenskungörelse (SFS 1974:768). Till grund för ovannämnda proposition låg huvudsakligen den inom statsrådsberedningen och upprättade promemorian Ordnar och medaljer (Ds Fi 1972:5). Den kännetecknades icke blott av ensidighet och ofullständighet utan även av rena sakfel, men anammades likväl okritiskt av grundlagberedningen utan någon självständig prövning och utredning. Nämnda utredning måste således betecknas som mycket otillfredsställande från saklig synpunkt; allt som talade för ordensväsendets avskaffande framfördes helt kritiklöst, men ingenting av allt det som givit anledning att bibehålla ordnarna. Icke heller fanns någonting nämnt om utvecklingen av ordensväsendet utomlands. Att med några få undantag nästan alla stater i världen ansett ett ordensväsende behövligt nämndes icke, och ej heller att en rad stater - oberoende av politisk ideologi - där ordensväsendet avskaffats återinfört det. Det är även ganska lätt att konstatera, att stater med nyvunnen självständighet brukar markera denna med att anskaffa nationalsång, flagga, riksvapen och minst en orden (samt ett universitet!). Men ordensväsendet florerar - och vidareutvecklasäven i gamla stater, ej minst bakom järnridån, där t.ex. och rentav instiftat 21 respektive 20 stycken! Titelväsendet i t.ex. och tenderar ej heller att minska. I däremot avskaffades med ordnarna bl.a. vedertagna medaljer för kommu nala förtroendemän, även utan övergångsbestämmelser. ville man införa - vilket även skett - en belöning för K803 nit och redlighet som skulle tilldelas alla i statens tjänst (i form av medalj eller armbandsur) tjänst. Det skulle bliva en ansenlig skara och hur man i praktiken skulle undersöka om vederbörande visat nit och redlighet har utredningsmannen icke klarlagt. De anmärkningar som riktats mot ordensväsendet, bl.a. för att utdelningarna sker alltför schematiskt, drabbar ju med ännu större tyngd en medalj av denna typ. Ordensväsendet är en gammal, historiskt betingad institution av betydande intresse både ur kulturhistorisk och personhistorisk synpunkt. Det sammanhänger med en internationell sedvänja, som acceperats i de flesta länder i världen. Då bör ej heller en gammal kulturnation som i missriktat jämlikhetsnit göra sig urarva i detta hänseende. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om ordensväsendet .