mot · GC02K233 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :K233 av m.fl. (c) Grundlagsskyddat ägande, m.m. Att det allmänna måste ta enskild egendom i anspråk - helt eller delvis - är i vissa fall oundvikligt. Förutsättningen måste dock vara att det föreligger ett betydande samhällsintresse som motiverar detta liksom att full ersättning utgår till den enskilde för tvångsupplåtelsen och den förlust eller skada som uppstår. Nuvarande grundlag ger inget klart besked i dessa viktiga frågor. Visserligen innehåller regeringsformen (RF) en bestämmelse som innebär att varje medborgare, vilkens egendom tas i anspråk genom expropriation eller annat sådant förfogande, skall vara tillförsäkrad ersättning för förlusten enligt grunder som bestäms i lag (2 kap. 18 § RF). Man bör dock observera att paragrafen i fråga inte föreskriver full ersättning. Utan hinder av grundlag kan alltså i vanlig lag föreskrivas att endast en del av förlusten skall ersättas. En sådan ordning strider mot den rättsuppfattning som av tradition bekänt sig till. I västeuropeisk rätt är skyddet av enskild egendom starkare än hos oss. I vårt grannland stadgas full ersättning vid expropriation. Egendomsskyddet finns också inskrivet i som har biträtt. En konsekvens av detta borde vara att egendomsrätten även i vårt land skrivs in i vår grundlag. Ärende av detta slag aktualiseras då och då i . har kommissionen för mänskiliga rättigheter beslutat överlämna ett ärende från till för prövning av ersättningen i ett expropriationsmål. Den fråga vi här aktualiserar är inte på något sätt ny. Den har behandlats av utredningar utan något påtagligt resultat. I ett tidigare skede kunde man hänvisa till att gammal svensk rättstradition gav tillräcklig trygghet för den enskilde. Denna trygghet existerar inte längre. Enskild egendom bör därför tillförsäkras skydd i grundlag. Skyddet bör omfatta såväl lös som fast egendom liksom förfogandeförhållande. En särskild utredning bör tillsättas för uppgiften. Grundlagsskyddad närings- och yrkesfrihet Även denna fråga har varit föremål för ett flertal livliga diskussioner . Motioner i frågan har avvisats av med hänvisningar till att de inskränkningar i grundlag som i så fall måste göras skulle bli mycket Mot. omfattande och göra skyddet mindre värt. Vi kan inte dela dessa invändning- K233 ar fullt ut. Självfallet måste näringsfriheten vara försedd med undantag på grund av säkerhets-, hälso-, vård-, arbetarskydds- och andra ordningsintres sen, men själva grundtanken att varje medborgare skall ha frihet att driva näring och yrke är i sig så betydelsefull att besväret med att utforma undantagsbestämmelser förefaller försumbart. Vi kan konstatera att dessa friheter delvis är kringskurna av till exempel monopol, bidragsbestämmelser, långtgående reglerings- och styrningsåtgärder, auktorisationskrav, etableringskontroll och liknande företeelser. Grunden för en marknadsekonomi är att företag får startas fritt. Utan ett fritt tillträde hotas näringslivets dynamik och därmed arbetstillfällen. Det är mot denna bakgrund angeläget att söka fastställa de gränser som skall gälla för närings- och yrkesfrihet. Vi har tidigare begärt att en utredning skall tillsättas för att klarlägga i vilka avseenden en förstärkning av dessa friheter kan ske i grundlag och i annan lag, samt hur en förstärkning av egendomsrättens ställning skall uppnås. Vi upprepar nu detta krav och föreslår att av regeringen skall begära en utredning i frågan. Med anledning av vad som ovan anförts hemställer vi att av regeringen begär en utredning om skyddet för närings- och yrkesfriheten och egendomsrättens ställning i grundlag. () () () () () ()