mot · GC02U409 · 1989-01-25 00:00:00 — Uppgifter om tillverkning och användning av kemiska vapen, liksom även tillverkning av biologiska vapen gentemot vilka en förbjudande konvention redan finns, är oroande. Respekten för ingångna avtal måste upprätthållas. bör arbeta med frågorna om kemiska vapen utifrån de linjer som här angivits. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Med reservation för vilket värde överhuvudtaget garantier från stormakter gentemot mindre stater har när det verkligen gäller deras egna intressen, förtjänar frågan om negativa säkerhetsgarantier ytterligare att övervägas. Enligt svensk uppfattning räcker det om kärnvapenmakterna gör legalt bindande och generellt verkande åtaganden att avstå från bruk av kärnvapen mot kärnvapenfri stat eller kärnvapenfri zon. Av den kärnvapenfria staten eller zonen bör i gengäld inget annat krävas än att den avstår från kärnvapen genom anslutning till icke-spridningsavtalet, genom att ingå i kärnvapenfri zon eller på annat legalt bindande sätt. Med tanke på de olika förslag om kärnvapenfria zoner som förts fram i olika delar av världen bör det vara en angelägenhet för en alliansfri stat som att driva frågan om generella negativa säkerhetsgarantier inom FN:s ram. Sådana skulle beträffande kärnvapenfria områden kunna fylla samma behov som avtal om kärnvapenfria zoner vad gäller de kärnvapenfria staternas egen säkerhet. Detta kan då uppnås utan att dessa behöver göra avkall på principer av den natur t.ex. har när det gäller att undvika bilaterala avtal med säkerhetspolitisk innebörd. Regeringen bör noggrant följa utvecklingen vad gäller förslag om negativa säkerhetsgarantier eller kärnvapenfria zoner. Eftersom de övriga nordiska länderna inte är företrädda i CD, bör där också beakta synpunkter som kommit fram i pågående nordiska diskussioner. Möjligheter att genom generella internationella överenskommelser uppnå fördelar för kärnvapenfria stater, utan att dessa binds av i den säkerhetspolitiska suveräniteten ingripande bilaterala överenskommelser, bör beaktas. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. 4.5 Den europeiska säkerhetskonferensen Den europeiska säkerhetskonferensen tycks vara ett i sin struktur idealiskt forum för de kommande årens arbete för avspänning och nedrustning i . Förhandlingar om styrkereduktioner och förtroendeskapande åtgärder på det militära området kan där föras framåt parallellt och med stöd av framsteg inom ESK:s övriga områden. Det gäller frågor som respekten för 10 de mänskliga fri- och rättigheterna, ökat informationsutbyte, mänskliga Mot. 1988/89 kontakter samt ökad öppenhet för kulturellt, tekniskt och ekonomiskt U409 samarbete. Förhandlingar med anknytning till ESK om nedrustning i kommer att föras mellan militärallianserna. Hur och de övriga alliansfria och neutrala staterna på ett godtagbart sätt ska kunna få, inte bara fortlöpande och tillräcklig information om, utan också möjlighet att framföra sina synpunkter i dessa förhandlingar bör även i fortsättningen ägnas speciell uppmärksamhet. Nedrustningsförhandlingar syftar till att begränsa vapenarsenalerna, medan arbetet i den europeiska säkerhetskonferensen syftar till att motverka och undanröja de konfliktanledningar som skulle kunna utlösa användning av vapen. Genom de förtroendeskapande åtgärderna på det militära området söker man också försvåra i synnerhet överraskande användning av vapen som medel att lösa mellanfolkliga konflikter. Det mest konkreta arbetet inom ESK har varit försöken att befästa respekten för de mänskliga rättigheterna. Strävan har varit att öppna gränserna för ett naturligt umgänge mellan de europeiska folk, som trots sin gemensamma historia och kultur genom den sovjetiska diktaturstatens grepp om så tragiskt har skilts åt. Först genom respekt för nationers rätt till självbestämmande och för individens medborgerliga rättigheter och individuella frihet kan man skapa den avspänning, som är förutsättningen för att internationell säkerhet ska kunna bygga på förtroende i stället för på maktbalans. Under i har frågorna om de mänskliga rättigheterna, religionsfriheten och den för oss självklara rättigheten att få resa ut ur och in i sitt eget land visat sig vara mest svårlösta. Men det är också här som de största framstegen gjorts. De s.k. Helsingforsgrupper, som med början i bildades för att följa hur avtalen efterlevdes, har en viktig uppgift att fylla, inte minst fram till den konferens om mänskliga rättigheter, som skall hållas i . Den internationella federationen, som har säte i och svensk generalsekreterare, driver ett outtröttligt och kvalificerat arbete för att sprida kunskap om Helsingforsdokumentet och bevaka dess efterlevnad. Det är ett självklart krav på signatärmakterna att medborgarrättsgrupper, vars arbete består i spridning av kunskap om och kontroll av efterlevnad av Helsingforsdokumentets överenskommelser om de mänskliga rättigheterna, skall få verka i sina hemländer. Stödet just för spridning av kunskap om dokumentet och dess innebörd, samt enskilda medborgares eller gruppers möjligheter att övervaka den egna regeringens efterlevnad av dokumentet, har formellt stärkts genom vad som uppnåtts i . Det är viktigt att opinionsmässigt stöder Helsingforsgruppernas arbete och inom ESK bevakar att överenskommelserna också efterlevs i praktiken. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.7 Förtroende-och säkerhetsskapande åtgärder Mot. Inom ESK har det också öppnats intressanta möjligheter att genom förtroendeskapande åtgärder och restriktioner på det militära området minska risken för överraskande angrepp och hindra att vapnen kommer till användning. I fortsättningen kommer också förhandlingar om europeisk stabilitet, där rena nedrustningsåtgärder kan bli aktuella, att föras inom ESK:s ram, dock endast mellan militäralliansernas medlemmar. Under den delkonferens som avslutades i behandlades förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder, s.k. CSBM, på det militära området. Konferensen får betraktas som förhållandevis framgångsrik. Den svenska delegationen, sammansatt av erfarna förhandlare, militära experter och säkerhetspolitiskt kunniga forskare kunde göra en betydelsefull insats i förhandlingsarbetet. fick man på grund av de förhandlade åtgärdernas natur en värdefull erfarenhet av att tvingas göra en rent militär utvärdering av effekterna av olika förslag. De rustningskontrollåtgärder, som ser ut att nu koncentreras till 23statsförhandlingarna men inom ramen för ESK, kan bli militärt mycket betydelsefulla. De kan bli en allt viktigare komponent i de militära styrkerelationerna och maktbalansen i . Redan under kunde man skönja risker för att uppgörelser mellan militärallianserna kan komma att få en utformning, som i vissa lägen kan försvåra de neutrala ländernas säkerhetssträvanden. Risken för detta kan öka, när de neutrala staterna inte längre som fullvärdiga förhandlingsdeltagare får följa processen. kan det innebära en fördel att inte på det symmetriska sätt som präglat ESK-uppgörelserna behöva underkasta sig restriktioner. Med tanke på de neutrala staternas ojämförligt mindre försvarsresurser skulle sådana kunna drabba dem ofördelaktigt. 4.8 Balans inom ESK kommer att deltaga fullt ut i den del av förhandlingarna, som med alla 35 staterna som deltagare skall fortsätta arbetet med förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder. Forsknings- och utvecklingsarbete pågår på detta område inom FOA:s program för europeisk säkerhet och arbetet bör fortsätta och förstärkas. Med tanke på de försvarspolitiska kunskaper och tekniska resurser som de olika alliansfria och neutrala staterna förfogar över kan ett förhållandevis stort ansvar för att ge dessa förhandlingar tillräcklig tyngd och intresse komma att vila på svensk kreativitet och uthållighet. Detta gäller särskilt som det finns en risk för att de alliansbundna staterna, med sina större förhandlings- och utvecklingsresurser, kan komma att koncentrera sitt intresse till 23-statsförhandlingarna. Betydande intresse måste ägnas en svensk förhandlingskapacitet inför det fortsatta arbetet inom ESK. Det gäller bl.a. att försöka påverka avgränsningen mellan de båda huvudområdena förtroendeskapande åtgärder och nedrustning, så att så många tunga frågor som möjligt kommer att beröras i 35-statsförhandlingen. Inom ramen för den av oss ovan föreslagna förstärkningen av resurserna Mot. för forskning om europeisk säkerhet kan frågor både tillhörande 35- U409 statsförhandlingarnas område och alliansfrågorna belysas. Ett fortlöpande kvalificerat arbete behövs för att vi skall kunna få en stabil grund för kommande svenska insatser i de militärpolitiska och rent säkerhetspolitiska delarna av ESK-förhandlingarna. Detta är viktigt för att behålla sådan tyngd i ESK:s första korg att den riktiga balansen i processen bevaras. Som anges i motionen bör regeringen beakta vikten av att det svenska arbetet i de säkerhetspolitiska delarna av förhandlingen inriktas på ett sätt som bidrar till att bevara balansen inom ESK-processen som helhet. 5 Fördelning av resurser för en effektiv svensk nedrustningspolitik av tradition engagerade arbete inom den internationella nedrustningspolitikens ram har tveklöst ett brett stöd hos svenska folket. Under anslaget F., Nedrustnings- och säkerhetspolitiska frågor, anslås medel för det nödvändiga forsknings- och utvecklingsarbete som stöder nedrustningspolitiken och för säkerhetspolitisk forskning vid internationella fredsforskningsinstitut () samt vid utrikespolitiska institutet. Den nedrustningspolitiskt inriktade seriösa forskningen behandlas mycket restriktivt. FOA får t ex knappt två tredjedelar av de resurser som gavs . Under samma anslag anslås stora och ökande summor till den verksamhet för upplysning och studier på området fred och nedrustning, som bedrivs av olika ideella föreningar eller sammanslutningar, s.k. fredsrörelser. En del av dessa bedriver en verksamhet som i vissa avseenden går stick i stäv mot officiell svensk säkerhets- och utrikespolitik. Moderata samlingspartiet kan inte stödja regeringens sätt att fördela resurser inom den svenska nedrustningspolitiken. Det är orimligt att de medel som avdelas för dessa organisationer ökar kraftigt som drastiska nedskärningar görs i det seriösa forskningsarbetet för nedrustningspolitikens bedrivande och stor återhållsamhet präglar anslagen till utrikesförvaltningen. Vissa av de organisationer, som här åtnjuter statsbidrag för denna typ av verksamhet kan dessutom fortleva helt utan statsbidrag. De kan då också med större integritet behålla beteckningen non-governmental organisations, en beteckning, som i internationella sammanhang kan vara av betydelse då det gäller tillträde till konferenser m.m. Detta gäller uppenbarligen t.ex. arbetarrörelsens fredsforum, som har tillgång till det socialdemokratiska partiets och fackföreningsrörelsens i det svenska samhället unikt stora ekonomiska resurser. Vi föreslår därför ett i förhållande till regeringens förslag med minskat anslag till organisationerna. Den omfördelning som regeringen därvid kan komma att göra bör ske med utgångspunkt från att organisationer med seriös verksamhet eller utan andra ekonomiska resurser av betydelse mycket väl kan få ökat stöd medan andras minskar. Av därigenom frigjorda medel har vi i denna motion begärt annan U409 användning av tre miljoner. Två miljoner bör omfördelas för en omedelbar förstärkning av FOA:s program för europeisk säkerhet. En miljon kommer enligt det följande att föreslås förstärka det ekonomiskt starkt ansträngda . Resterande sju miljoner har vi i separat motion föreslagit för användning till andra ändamål. Vi redovisar i vår motion angående vissa budgetfrågor inom verksamhetsområde våra förslag till hur dessa medel skall användas. 6.1 Förstärkning av den säkerhetspolitiska forskningen För att långsiktigt skapa en större kunskap om den svenska säkerhetspolitiken, inte minst på det utrikespolitiska området, är forskningen vid universitet och högskolor liksom vid en rad andra institut som FOA, och av stor betydelse. Det är också viktigt att t.ex. samhällsvetenskapliga forskningsrådet uppmärksammar möjligheter att vid universitet och högskolor stödja projekt med säkerhetspolitiskt relevant inriktning. En avsevärt mindre medelsram än den regeringen föreslagit för delposten Studier och forskning under anslaget F3 skulle, given till de etablerade statsvetenskapliga institutionerna med betydligt högre effekt ge tillskott av för hela samhället viktiga kunskaper än den medelsanvändning regeringen nu föreslagit. En förstärkning av forskningen på detta område skulle öppna nya utbildningsmöjligheter för studenter och forskare. Eftersom resurserna för vad som benämns freds- och konfliktforskning synes goda, bör en inriktning mot säkerhetspolitisk forskning i stället eftersträvas. försvarsutskott och utrikesutskott har i olika sammanhang uttalat sig om behovet av en sådan förstärkning. Vi välkomnar att regeringen äntligen efter upprepade krav från nu utreder frågan om en förstärkning av den säkerhetspolitiska forskningen vid våra universitet och högskolor. Av speciell betydelse är den forsknings- och föreläsningsverksamhet som bedrivs vid utrikespolitiska institutet. Forskningen försvåras av ständiga ekonomiska problem. Att ge ett internationellt namn i meningsutbytet på det strategiska området fordrar att vi bygger upp ett institut med tillräckliga resurser. är det naturliga embryot för en sådan verksamhet. Jämfört med liknande institut i andra länder är dock dess resurser blygsamma. De bör stegvis byggas ut. Som ett steg i denna riktning föreslår vi att institutet under kommande budgetår tillförs medel så att de akuta ekonomiska problemen kan bemästras. Den omorganisation som föreslås bör bilda en grund för en positiv utveckling av institutets verksamhet. Det anslag regeringen föreslagit till utrikespolitiska institutet kompenserar 14 dock inte ens för den mycket stora hyreshöjning institutet oförutsett drabbats Mot. 1988/89 av. Vi hemställer därför att regeringen under anslaget D4. anslår vad institutet begärt, nämligen . Därutöver bör forskningsverksamheten vid institutet under anslaget F6. förstärkas med utöver vad regeringen föreslagit. I jämförelse med regeringens förslag vill vi därmed hemställa om en ytterligare förstärkning av utrikespolitiska institutet med . Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs 1. att för att möjliggöra i motionen angiven förstärkning av programdelen Europeisk säkerhet under anslaget F5. för /90 anslår , 2. att hos regeringen begär nytt förslag till medelsanvisning för att möjliggöra fortsatt forskningsarbete på rymdområdet i enlighet med vad som i motionen anförts, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om värdering av förslag på nedrustningsområdet ur ett nordiskt säkerhetspolitiskt perspektiv, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om insatser för att åstadkomma ökade resurser för , 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om överväganden angående fortsatt deltagande i sexnationsinitiativet, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fortsatt svenskt arbete för en global konvention mot kemiska vapen, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om negativa säkerhetsgarantier och kärnvapenfria zoner, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om stöd till övervakning av Helsingforsdokumentets efterlevnad då det gäller mänskliga rättigheter, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående sådan inriktning av det svenska arbetet inom ESK:s säkerhetspolitiska del att balansen inom ESK-processen kan behållas, 10. att under anslaget F3. för /90 anslår , 11. att under anslaget D4. för /90 anslår , 12. att under anslaget F6. Forskningsverksamhet vid Mot. 1988/89 utrikespolitiska institutet för /90 anslår 2 768 000 U409 kronor. () fors (m) () () () gotab 16633, 1989