ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Ju251 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju251 av m.fl. (m) Trafikövervakningen Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1988/89:T447 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att trafikövervakningen i huvudsak bör inriktas på synlig övervakning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om modern utrustning och nya metoder vid hastighetsövervakning. () () Tom () () Per Stenmarck (m)
mot · GC02Ju252 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju252 av och (båda fp) Trafikövervakningen, m.m. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1988/89:T716 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att trafikövervakningen bör förstärkas, 2. att begär att regeringen hos verkar för större likhet mellan de nordiska länderna vad gäller avgifter och böter för trafiköverträdelser.
mot · GC02Ju301 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju301 av m.fl. (c) Statsåklagare för miljöbrott Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Jo797 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om statsåklagare för miljöbrott. () () () () () () 1 1988/89.3 sami.
mot · GC02Ju302 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju302 av och (båda c) Utbildning i miljörätt för poliser och åklagare, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Jo863 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbildning i miljörätt för polis och åklagare, 2. att hos regeringen begär förslag om införande av en särskild statsåklagare för miljömål.
mot · GC02Ju303 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju303 av m.fl. (mp) Utbildning för åklagare beträffande arbetsmiljöbrott Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1988/89:A282 hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om ökad utbildning av åklagare för att komma till rätta med arbetsmiljöbrott. () ()
mot · GC02Ju403 · 1989-01-11 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Ju403 av och (båda s) Vittnesersättningen Vid inställelse till rättegång som vittne har den kallade rätt till ersättning av allmänna medel i form av traktamente, reseersättning och ersättning för tidsspillan. per dag, nattlogi ersätts med . per natt, högre ersättning kan betalas om särskilda skäl föreligger. Ersättning för exempelvis egen bil är per kilometer. För förlorad arbetsförtjänst betalas högst . Enligt vår mening täcker inte dessa ersättningar alltid de faktiska kostnaderna för vittnet. Rättegången kan vara förlagd på annan ort och pågå i . Vid tjänstledighet från arbete exempelvis då ersättare skall tillsättas önskar oftast arbetsgivaren att ledigheten skall gälla hel dag och inte . Då får vittnet som gör en samhällstjänst själv stå för merkostnaderna. Vi anser därför att de faktiska kostnaderna skall ersättas och att alla ersättningsparagrafer i denna fråga som är registrerade i rikes lag bör tas upp för översyn. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av en översyn dels av registrerade ersättningsparagrafer, dels av de faktiska kostnaderna vid inställelse som vittne.
mot · GC02Ju404 · 1989-01-12 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Ju404 Antalet nämndemän i underrätt Genom regeringens proposition 1982/83:126 som sedan följdes av ett riksdagsbeslut sänktes antalet ledamöter i tingsrätt och länsrätt. Sålunda ändrades tingsrätternas och länsrätternas sammansättning fr.o.m. så att det numera finns en lagfaren domare och tre nämndemän i stället för som tidigare en lagfaren domare och fem nämndemän. Förslaget om reducering av antalet nämndemän var redan före men också efter riksdagsbeslutet utsatt för stark kritik. Bl.a. har det framförts att ett högre antal nämndemän innebär ett större mått av allsidighet och kunskap hos nämnden och därmed en högre rättssäkerhet. Det är självklart att bedömningen i allmänhet kan antas bli bättre om fem och inte tre nämndemän deltar. En större nämnd kan rimligen förutsättas ge säkrare garantier för en sådan kunskap och erfarenhet och sådant omdöme som leder till en bättre prövning av alla de enskildheter som förekommer i målet. När det gäller nämndens representativitet kan inte nog understrykas att nämnden måste vara allsidigt sammansatt om den skall utgöra ett kvalificerat instrument för lekmannamottagandet i rättsskipning och vinna medborgarnas förtroende som deras företrädare i domstolen. Jag anser därför att en återgång till tidigare antal, d.v.s. med en erfaren domare och fem ledamöter är angeläget. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att de före gällande reglerna beträffande antalet nämndemän i tingsrätt och länsrätt skall återinföras.
mot · GC02Ju405 · 1989-01-16 00:00:00 — av och (båda c) Handläggningen av taxeringsbesvär Nuvarande långa handläggningstider för taxeringsbesvär är oacceptabla. Ärenden kan ofta få vänta på avgöranden redan i länsrätten. Nuvarande taxeringslag saknar bestämmelser om när taxeringsbesvär ska vara avgjorda eller när yttrande senast ska ha lämnats om taxeringsärendet. har sådana gränser funnits. För den som besvärar sig över taxeringsnämndens beslut är det normalt angeläget att få ett beslut i rimlig tid. års taxeringar är ofta beroende av de tidigare besvären. Nya besvär tillkommer om inte den skattskyldige tröttnar av utmattning. Även om arbetssituationen på domstolssidan varit mycket pressad bl.a. beroende av resursbrist, torde de förenklingar som skett tillsammans med utökade resurser i årets budget snart kunna leda till att arbetsläget inom domstolarna förbättras. Det skulle i sin tur kunna leda till snabbare handläggning av taxeringsbesvär. I avvaktan därpå anser vi tiden mogen att föreskriva en tidsfrist inom vilken taxeringsbesvär senast ska vara avgjorda. För myndigheternas och domstolarnas effektivitet bör det vara av stor vikt att en viss tidsgräns finns då yttrande och beslut ska ha meddelats. Endast vid fall av uppenbar fördröjning genom åtgärder från den skattskyldige bör sådana gränser få överskridas. Enligt vår uppfattning bör beslut i länsrätten normalt tas senast efter taxeringsåret. Med hänvisning till ovanstående hemställes att begär att regeringen framlägger förslag om snabbare handläggning och beslut vid skattskyldigs besvär över taxering.
mot · GC02Ju406 · 1989-01-12 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju406 av () Domarlönerna En av hörnstenarna i vårt statsskick är att den dömande makten utövas av skickliga, självständiga och oväldiga domare (jfr motion 1988/89:Ju401). Det ankommer på domstolarna i en konstitutionell demokrati som vår att upprätthålla och försvara de grundläggande rättsprinciperna eller sålunda främst statsskickets grunder och den enskildes integritet. Ett led i denna funktion är den grundlagsfästa befogenheten att kontrollera huruvida en föreskrift strider mot en rättsnorm av högre rättslig dignitet (11:14 RF); skulle konflikten avse vanlig lag i förhållande till grundlag utgör lagprövningen i själva verket ett värn av den i regeringsformens portalparagraf inskrivna folksuveräniteten (remissyttrande över SOU 1987:6 Folkstyrelsens villkor). För rättsstaten är följaktligen helt avgörande att domstolarna har förmåga att locka till sig de mest kompetenta juristerna och att därefter behålla dem. Domarkårens kvalitet kan sägas vara en spegel på den rättsliga standarden. Dagens situation ger anledning till allvarlig oro. Kvaliteten på domarkåren som helhet är lägre än . Det är svårt att rekrytera unga jurister til domarbanan och även att behålla de bästa, eftersom anställningsvillkoren - främst lönen - ej är konkurrenskraftiga i förhållande till den enskilda sektorn. I betänkandet Domarbanan (SOU 1988:53) hänvisas till följande i informerar, 1988 nr 4, intagna siffror rörande dels antalet sökande till hovrätter och kammarrätter dels antalet avhoppade och tjänstlediga icke-ordinarie domare. Antalet avhoppade domare (ej ordinarie) Antalet domare (ej ordinarie) som beviljats tjänstledighet för privat verksamhet I betänkandet - vari icke tagits ställning till frågor om lön och andra anställningsvillkor (s 139) - uttalas att någon förändring ej inträffat i de anmärkta förhållandena och att löneförhållandena självfallet har stor betydelse för domaryrkets attraktionskraft. Det går inte längre för regeringen att utan risk för oreparabla skadeverkningar skjuta frågan åt sidan genom att hänvisa till arbetsmarknadens parter eller till utredningar och framtida överväganden (t.ex. prop 1988/89 bil 4 s 8). Medan gräset gror dör kon. Förmår icke regeringen att upprätthålla kvaliteten hos den dömande makten och därigenom tillförsäkra medborgarna god rättsvård, måste värnet av rättsstaten i sista hand vara en angelägenhet för . Villkoren för domarkåren måste sålunda avsevärt förbättras; en helt annan sak är att domstolarnas arbetsuppgifter, arbetsformer och organisation kan behöva överses i ett längre perspektiv. Det måste röra sig om förbättringar i storleken . Ett sådant resultat kan icke uppnås utan ingripande från sida. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förbättrade anställningsvillkor för domare. 1988/89 Ju406
mot · GC02Ju407 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju407 av och (båda c) Vattendomstols sammansättning, m.m. finns endast föreskrivet att det i vattendomstol skall finnas juridisk och teknisk kompetens företrädda genom en domare och en eller två ledamöter med teknisk utbildning. nämndemän tas från nämndemän i fastighetsdomstol. Det är uppenbart att denna sammansättning av innebär att vattenmål knappast får den belysning ur ekologisk synvinkel, som är ett absolut krav ur miljösynpunkt. I kammarkollegiet, som skall företräda det allmännas intresse i vattenmål, finns enbart jurister. De kraftiga miljöangrepp, som kraftverk och vattenregleringar innebär, är mycket tydliga. Miljösynpunkter måste företrädas bättre i de samhällsorgan, som avgör vattenmål. Vi föreslår att det i vattendomstolarna, kammarkollegiet m.fl. samhällsorgan som avgör vattenmål, obligatoriskt skall finnas personer med god ekologisk utbildning och med goda insikter i natur- och miljösammanhang. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående obligatorisk ekologisk kompetens i samhällsorgan, som avgör vattenmål.
mot · GC02Ju408 · 1989-01-19 00:00:00 — av (vpk) Ersättningen till vittnen och nämndemän Vittnen vid domstolar har rätt till ersättning när de inställer sig i domstol men staten begränsar den ersättningen till en nivå som närmast kan betraktas som symbolisk. Det innebär inte bara att vittnen förlorar inkomst på att fullgöra sin skyldighet att vittna, utan även att vittnen av den anledningen uteblir. Det har hänt att förhandlingar fått inställas och att domare, tilltalade, andra vittnen, advokater och åklagare har inkallats i onödan. Det händer också att åklagare - med hänsyn till den ekonomiska uppoffring som det innebär för vittnet - väljer att inkalla så få vittnen som möjligt, vilket kan vara till men för rättssäkerheten. Av dessa anledningar anser vpk att vittnen skall ersättas med det verkliga inkomstbortfallet. För ersättning till nämndemän föreslås i årets budgetförslag en höjning till ett maximibelopp av /dag. Detta motsvarar en månadslön på ca . Varför vill inte staten ersätta dem som tjänar mer än så? Den summan motsvarar ungefär en arkitekts begynnelselön. Om man skall få den representativa sammansättning i nämndemannakåren som man säger sig vilja ha, borde det vara självklart att nämndemän ersätts för det verkliga inkomstbortfallet. Detta inte minst med tanke på att förtroendeuppdragsutredningens rapport är inte allt men. . (ds 1988:46), som efter departementets remissbehandling kommer som proposition till , förmodligen resulterar i att kommuner och landsting skall ersätta förtroendevaldas inkomstbortfall till sin helhet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag som innebär att vittnen i domstol får full ersättning för inkomstbortfall i samband med att de fullgör sina uppdrag, 2. att hos regeringen begär förslag som innebär att nämndemän får full ersättning för inkomstbortfall i samband med att de fullgör sina uppdrag. gotab 16503, 1989
mot · GC02Ju409 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju409 av och (båda fp) Den offentliga sektorn sysselsätter allt fler människor. Debatt förs om effektiviteten och vissa utredningar har påvisat att den har försämrats under . Man talar om behov av inre och yttre reformering av den offentliga sektorn. I det senare fallet är det fråga om privatisering av lämpliga delar. Vissa delar av den offentliga sektorn brukar kallas kärnområden och för dessa är en privatisering inte möjlig. Hit hör domstolsväsendet. För att arbetet inom kärnområdena skall fungera bra behövs klara instruktioner. Vi önskar i denna motion peka på ett område där verksamheten inte fungerar tillfredsställande och där det är troligt att arbetsinstruktionerna behöver skärpas. Det gäller inregistreringen av bouppteckningar med anledning av dödsfall vid våra tingsrätter. Vi har båda arbetat som tingsnotarier och i denna egenskap granskat bouppteckningar, räknat ut arvskatt och inregistrerat dem. gällde såsom muntlig instruktion att inregistrering av en normalbouppteckning skulle ske senast efter ingivandet. Emellanåt var det naturligtvis dödsäsong och då kunde det hända att man fick ta kvällar och till hjälp. har vi kunnat förmärka att handläggningstiderna på många tingsrätter ökat. Som exempel kan vi nämna att den vid f n ligger och vid 2-3. Vi har ej någon uppfattning om orsaken till de ökade handläggningstiderna men vi kan konstatera att det är till stort förfång för allmänheten. Ingår fastighet i dödsboet kan en ny köpare inte få lagfart, överlåtelser av aktier m m fördröjs liksom avslut av bankkonton. Tidsutdräkten kan förorsaka ett dödsbo betydande kostnader. Vidare kostar fördröjningen staten miljonbelopp i utebliven ränta på arvsskattemedel. Och det förorsakar den kanslipersonal vid tingsrätterna som får besvara ingivarnas telefonfrågor om orsaken till dröjsmålen betydande extraarbete. De rättsvårdande myndigheterna har för /90 erhållit betydande förhöjning av anslagen. En del av dessa medel bör användas för att genom övertidsarbete vid tingsrätterna arbeta bort den balans som uppstått. instruktioner bör sedan lägga fast att handläggningstiden för en normalbouppteckning inte får överstiga en månad. 1 1988/89. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om handläggningstid för inregistrering av bouppteckning. () () 1988/89 Ju409
mot · GC02Ju410 · 1989-01-17 00:00:00 — av och (båda m) Rättshjälp vid bodelning ändrades reglerna om allmän rättshjälp vid bodelning. Så har skett redan tidigare, 1975/76 och 1982/83. Utvecklingen har gått därhän, att en alltmer långtgående begränsning av utrymmet för rättshjälp vid bodelning har införts. Departementschefen ansåg, att rättshjälpen primärt borde stödja personer, som inte har råd att betala kostnaderna i en rättslig angelägenhet. delade statsrådets inställning i detta hänseende. Statens redovisade kostnader för rättshjälp i bodelningsärenden har ökat kraftigt. De begränsade resurser som står till buds på rättshjälpsområdet borde därför inte läggas ner på angelägenheter, som rör fördelningen mellan makar av deras enskilda egendom. Verkligheten har möjligen blivit en annan, sedan lagen skulle sättas i tillämpning. Rättshjälpsnämnderna har inte kunnat hjälpa, speciellt kvinnor, som först blivit ekonomiskt förfördelade inom äktenskapet och sedan inte haft medel att åstadkomma en bodelning, som skulle ha kunnat ge dem deras rätt i boet. Den enda möjlighet, som står dessa kvinnor till buds, torde utgöras av ett banklån. Men inte heller ett sådant har kvinnorna i sin ofta mycket specifika situation kunnat åstadkomma. Den allmänna rättshjälpen i ärenden om bodelning mellan två makar skall nämligen få beviljas endast om det med hänsyn till boets beskaffenhet och makarnas personliga förhållanden finns särskilda skäl för rättshjälp. Om inte båda kriterierna uppfylls, kan alltså rättshjälp inte beviljas. Frågan är, om detta också var lagstiftarens mening? Kvinnans möjlighet i relaterat fall är att med hjälp av lånade medel få loss de egna medel, med vilka hon sedan kan göra rätt för sig. Hon/han (vilket också kan förekomma) borde därför i stället för rättshjälp ges tillgång till allmänna medel, för vilka hon blir återbetalningsskyldig, när bodelning skett. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär att får i uppdrag att initiera lämplig åtgärd för att avhjälpa den i motionen anförda problematiken i samband med bodelning.
mot · GC02Ju411 · 1989-01-18 00:00:00 — När de allmänna advokatbyråerna inrättades var det främst två motiv som låg till grund. Det ena motivet var att ge den enskilde möjlighet till fritt val mellan en offentligt anställd och en privatpraktiserande jurist. Det andra huvudmotivet var rättshjälpsreform vilken man menade skulle leda till ökad efterfrågan på juridisk hjälp. Byråerna spreds ut till olika orter och verksamheten fick total länstäckning. Verksamheten måste anses väl fungerande och de besitter en god och värdefull kompetens. Undersökningar visar att de har gott anseende och många människor föredrar att vända sig till dessa allmänna advokatbyråer istället för till privata. Detta gäller inte minst i frågor om familjerättsliga förhållanden. Även i frågor som rör invandrare/flyktingar fyller dessa allmänna advokatbyråer ett stort behov. Mycket tyder på att det framöver finns ökat utrymme för dessa byråers verksamhet. Med detta som bakgrund finner jag det anmärkningsvärt att det i prop 1988/89:100 Bilaga 4 föreslås nedläggning av allmänna advokatbyrån i . Även om verksamheten i går med visst underskott fyller denna byrå ett stort behov och synes fungera på önskat sätt. En nedläggning av allmänna advokatbyrån i skulle innebära att som enda län stod utan denna verksamhet. Det kan inte heller ur rättssäkerhetssynpunkt vara riktigt att ta bort denna möjlighet att fritt välja om man vill anlita en offentligt anställd eller privatpraktiserande jurist. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att verksamheten vid allmänna advokatbyrån i skall bestå.
mot · GC02Ju412 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju412 av m.fl. (fp, m, c) Domstolarna i övre Enligt budgetpropositionen 1987/88 fick domstolarna till uppgift att pröva arbetsformer, organisation m.m. när det gäller försäkringsdomstolarna. skulle också närmare analysera förutsättningarna att samordna försäkringsrätterna med de allmänna förvaltningsdomstolarna och se konsekvenserna av de olika lösningarna. har överlämnat en rapport om försäkringsdomstolar och förvaltningsdomstolar till . Där föreslås en ändrad instans i socialförsäkringsmålen som bl.a. innebär att länsrätterna övertar försäkringsrätternas uppgift. För vår del kan vi se att det finns två olika alternativ som är tänkbara i fråga om samordning av försäkringsrätterna med de allmänna förvaltningsdomstolarna. Ett alternativ är att försäkringsrätterna ingår i länsrätterna, det andra är att de ingår i kammarrätterna. Vi anser att övre behöver en stark domstolsorganisation, ett krav som också bör väga tungt i denna organisationsfråga. Försäkringsrätten för norra är placerad i och har en domkrets som sträcker sig över sex län. Förslaget om att sprida ut försäkringsrättens verksamhet på länsrätterna skulle därför innebära för försäkringsrätten i att verksamheten lades ut på sex olika länsrätter, vilket på många sätt skulle vara en mindre lämplig lösning. Ett annat alternativ är i stället att försäkringsrätten ingår i kammarrätten vilket för övre del skulle innebära behov av att inrätta en kammarrätt för denna landsända. Vi för därför fram förslaget att inrätta en kammarrätt för övre . omfattar en yta (av yta) med 506 500 invånare. För övre befolkning upplevs det som ytterst främmande att inte kunna få sin sak prövad här. Och de praktiska olägenheterna kan vara stora i samband med muntliga förhandlingar för allmänheten liksom för nämndemännen med bl.a. de långa avstånden. Behovet av en kammarrätt i med övre som domkrets är väl dokumenterat. Den skulle kunna handlägga traditionella kammarrättsmål och socialförsäkringsmål från övre . Fördelarna är många - närhet både för den rättssökande allmänheten och nämndemännen - men även skulle tillkomsten av kvalificerade domstolar i samma stad gagna rekryteringen till de allmänna domstolarna och kvaliteten i dömandet. En annan synpunkt är att man får en bättre överensstämmelse med hovrätternas indelning. En noggrann analys av fördelar och nackdelar av de olika alternativen med hänsyn till vad som är mest effektivt med utgångspunkt från beräknade kostnader och beräknat målantal måste göras. I det sammanhanget måste även sådana effekter som inte är fullt ekonomiskt mätbara som avstånd och tillgänglighet få utgöra en betydelsefull faktor. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad vi i motionen framfört om domstolarna i övre och behovet av kammarrätt i . () () 1988/89 Ju412
mot · GC02Ju413 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju413 av och i (båda c) Skälen för att lägga ned Allmänna advokatbyrån i väger lätt mot den nytta och rättssäkerhet som verksamheten ger de enskilda människorna i norra och norra och mellersta . De allmänna advokatbyråernas främsta uppgift är att lämna biträde och rådgivning enligt rättshjälpslagen. Det fanns tre motiv för deras inrättande : Att tillgodose den ökade efterfrågan på kvalificerad juridisk kompetens till följd av rättshjälpsreform. Att ge den enskilde möjlighet till fritt val mellan en offentligt anställd och en privatpraktiserande jurist. Att ge staten kostnadsinsyn i advokatverksamhet för att ge underlag för taxor avseende biträdestjänster inom rättshjälpsområdet. De allmänna advokatbyråerna ska vara självbärande och konkurrera på lika villkor med enskilda advokatbyråer. Det finns dock skillnader i villkoren; t.ex. med de fastställda taxorna som finns för rättshjälp är det kanske inte intressant för en privat advokatbyrå att ta sig an ett ärende. Den allmänna advokatbyrån är tvingad att ta emot alla som söker hjälp. Detta är en tillgång för rättssäkerheten för den enskilde. föreslår justitieministern att de byråer som saknar förutsättningar att bli lönsamma ska avvecklas. Det gäller och . Det är sant att Allmänna advokatbyrån i , liksom andra, haft lönsamhetsproblem men dessa har minskat kraftigt. Man är väl ansedd, verksamheten fungerar väl och man är på väg mot ekonomisk balans. Enligt kommer förändringarna i rättshjälpssystemet som genomfördes att medföra ökad efterfrågan på de allmänna advokatbyråerna. Vi har här redovisat några skäl till att låta Allmänna advokatbyrån i få finnas kvar. Det bör vara tillräckligt för att ändra det olyckliga förslag som ligger. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att Allmänna advokatbyrån i ska finnas kvar. () () 1988/89 Ju413
mot · GC02Ju414 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju414 av m.fl. (m) Avskaffande av hyresnämnderna och bostadsdomstolen Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1988/89:Bo405 hemställs att hos regeringen begär förslag innebärande att hyresnämnd och bostadsdomstol avskaffas och ärendena överförs till allmän domstol. () () () 1988/89 Ju414-425 1 1988/89.
mot · GC02Ju416 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju416 av och (båda s) Jämställdhetsutbildning för nämndemän Våldförande på kvinnor är ett stort och allvarligt samhällsproblem. Vid flera rättegångar om våldtäktsmål har nämndemän - såväl kvinnor som män uttalat att en kvinna som följer med en man till en lägenhet eller i en bil praktiskt taget får skylla sig själv. Det bör införas ett obligatorium med utbildning i jämställdhetsfrågor för samtliga nämndemän och om man inte har jämställdhetskompetens bör man inte få sitta nämndeman i ett sådant mål. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av obligatorisk utbildning i jämställdhetsfrågor för nämndemän.