mot · GC02N41 · 1989-05-10 00:00:00 — 1988/89: N41 av Per m. fl. (m) med anledning av prop. 1988/89:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /90, m.m. (kompletteringspropositionen) Regeringens förslag att köper av och att staten därefter tillskjuter ytterligare kapital till bör avvisas. Genomförs förslaget förstärks ASSI:s särställning som helägt statligt skogsindustriföretag ytterligare. I stället bör regeringen vidta förberedelser för att skall kunna avyttras. Det finns ingen anledning för staten att äga ett skogsföretag. För att skall kunna introduceras på börsen behöver företaget få en struktur, som mer liknar andra stora skogsindustriella företag. Istället för att genom ägande och leveransavtal knyts till bör tillföras skogsmark från . ASSI:s kapitalbehov bör därefter kunna tillfredsställas genom marknaden. Målsättningen måste vara att börsintroducera och att staten därefter avvecklar sitt ägande. skapades 1942 som ett dotterbolag till och övertog då . Företaget var då nästan helt inriktat på sågverksverksamhet. Det fanns ursprungligen ett regionalpolitisk syfte bakom företagsbildningen att bereda arbete på sysselsättningssvaga orter. I likhet med praktiskt taget alla andra statliga industrisatsningar har inte heller motsvarat de uppställda förväntningarna. har haft betydligt större problem än de flesta andra stora skogsindustriella bolag. Staten har fått skjuta till ytterligare kapital, senast 1983. har genomgått en omfattande strukturell förändring. Företaget har avyttrat sin sågverksrörelse (i till , i till privata intressenter) och träfönstertillverkaren . koncentrerar sig nu på tillverkning av pappersprodukter för förpackningar. har två stora massa- och pappersanläggningar; vid som tillverkar blekt pappersmassa för avsalu och blekt kraftpapper, och Lövholmen vid som tillverkar kraftliner. I Frövifors i Bergslagen finns en något mindre massa- och pappersfabrik för avsalumassa och oblekt kartong. Dotterföretaget tillverkar wellpapp och förpackningar i bl. a. och . har också dotterbolag med ett Mot. 1988/89 tjugotal fabriker för vidareförädling i , , N41 och . Sammanlagt har cirka 7 200 anställda. Trots strukturförändringar och de nuvarande goda konjunkturerna är ASSI:s resultat dåligt i jämförelse med andra stora svenska skogsindustrier. Det krävs således ytterligare åtgärder för att stärka . Huvuddelen av dessa åtgärder måste företagsledningen själv vidta. Staten som ägare bör hjälpa till genom att medverka till att får en mer ändamålsenlig struktur. Till skillnad från de tre stora s. k. blocken inom svensk skogsindustri saknar egna skogstillgångar. måste således köpa all massaved. svarar för av ASSI:s vedbehov. Visserligen kan massavedsforsöijning säkras genom långsiktiga leveransavtal, men frånvaron av egen skog innebär en finansiell och konjunkturbetingad svaghet. är i särklass störste skogägare med ca . Det motsvarar 1/5 av alla skogstillgångar i landet. av den totala avverkningen leveras till . har åter byggt upp en egen sågverksrörelse som genom köpet av delar av ASSI:s sågverksrörelse ytterligare expanderat. Virkesleveranser från är mycket viktiga för ett stort antal privata sågverk. har meddelat att företaget anser sig behöva investera ca . Denna investeringsvolym kräver tillskott av ägarkapital. Regeringen föreslår att tillskjuter ca till . får genom en nyemission i gengäld av aktierna i . avser regeringen återkomma med förslag om hur skall kunna tillföras ytterligare . Detta kommer att ske genom en nyemission som tecknas av staten och . aktieinnehav i skall enligt regeringen medföra att ASSI:s virkesförsöijning säkras. Regeringen talar t. o. m. om hur och skall integreras, dock utan att deras självständiga ställning förändras. Det är anmärkningsvärt att regeringens proposition inte lämnar någon ordentlig information om företagets långsiktiga utvecklingsmöjligheter eller framtidsplaner. Regeringens politik har följande beståndsdelar: Statens roll som ägare till både ASSI:s och skogstillgångar skall inte ifrågasättas. skall ytterligare en gång få tillgång till statligt kapital. skall leverera mer massaved till än . underlättas massavedsforsöijning på förmånliga villkor. Regeringens politik bör avvisas. Den kommer att leda till att bevaras som statligt företag med de negativa följdverkningar detta kom- 8 mer att ha för företagens framtid. Även kommer politiska Mot. 1988/89 infall och diverse föregivna regionalpolitiska aspekter att förhindra att utvecklas efter sina egna förutsättningar. 4 De statliga skogsföretagens framtid Staten bör i princip inte äga företag. I en gemensam trepartimotion (1988/89: N220) föreslogs att i första hand de företag eller företagsgrupper som arbetar under kommersiella betingelser på en marknad successivt bör säljas. I andra hand bör även delar av verksamheten inom affärsverken utsättas för konkurrens och säljas. Det innebär att staten bör avveckla hela sitt ägarengagemang i och att delar av produktiva skogstillgångar skall överföras till privat ägande. I den ovan refererade motionen konstaterades att ännu inte var moget för börsintroduktion. Dock redovisades att nödvändiga strukturförändringar torde kunna genomföras . För att ge bättre framtidsförutsättningar bör en del av skogsmark överföras till . Därmed får liksom de övriga skogsbolagen möjlighet att till en del täcka massa vedsbehovet genom leveranser från egna skogar. Därigenom kan företaget genom eget veduttag delvis jämna ut prisvariationer på köpt ved. Regeringen bör återkomma med förslag till hur skogsmark som volymmässigt ungefärligen motsvarar den nuvarande virkesförsäljningen från till skall kunna överföras till . Den planerade nyemission som krävs för att skall kunna genomföra nödvändiga investeringar bör i ett sådant läge kunna göras på marknadsmässiga villkor via börsen. Detta bör ge stabilitet åt . Staten bör successivt avyttra sina aktier i . Huvuddelen av den mark som förvaltar är skogsmark. sätt att förvalta denna skogsmark skiljer sig inte från andra större skogsägares. Enligt vår mening vore det av stort värde, främst med hänvisning till behovet av ägandespridning, men även av hänsyn till natur- och miljöintresse om stora delar av skogsmark kan säljas till enskilda skogsbrukare. För många lantbrukare vore inköp av Domänverksskog i gårdens närhet en möjlighet att bo kvar på landsbygden och fortsätta sin näringsverksamhet. bör därför successivt bjuda ut skog till intresserade mark- Mot. 1988/89 ägare i skogsområdenas närhet. De som arrenderar mark av Domän- N41 verket skall givetvis också få möjlighet att köpa skog. När skog överföres till bör i första hand skog med stora massavedsinslag och som inte ligger i omedelbar anslutning till privata skogs- eller jordbrukare komma i fråga. Leveranser från är mycket viktiga, inte bara för Domänföretags egna sågar utan också för en lång rad privata sågverk. De olika sågverken kommer vid en utförsäljning av skogar att successivt likställas. Privata sågverk bör också få möjlighet att köpa skogsmark från . På så sätt kan de också få en säkrare virkesförsörjning. Lika lite som det finns anledning för staten att äga finns det anledning att staten genom äger sågverk. Dessa sågverk bör också säljas. Vidare bör regeringen låta utreda framtida uppgifter och organisation efter en försäljning av stora delar av skogsmarken. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs angående köp av aktier i , 2. att hos regeringen begär förslag till överföring av skogsmark från till i enlighet med vad i motionen anförs, 3. att hos regeringen begär förslag till försäljning av skogsmark till enskilda i enlighet med vad i motionen anförs, 4. att hos regeringen begär en utvärdering av framtida roll och organisation i enlighet med vad i motionen anförs. () () () () () ()