mot · GC02Jo214 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo214 av m. fl. (c) Avbytarservice inom jordbruket Välfärdsökningen i har varit stor . Särskilt markant har välfärdsökningen varit inom den offentliga sektorn, den privata konsumtionen och förkortningen av arbetstiden. Semestern har utökats och veckoarbetstiden har sänkts . Vissa grupper som har obekväm arbetstid (skiftgång etc) har en arbetstid som understiger (36-38). Jordbrukets omställning och anpassning till målsättningen att få balans i animalie- och vegetabilieproduktionen, kommer att få sysselsättningseffekter som också kräver speciella åtgärder. De nya signaler om ett avreglerat jordbruk som framför allt kommer från , och som så vitt man kan förstå stöds av regeringen, kan som helhet komma att få mycket drastiska konsekvenser för de sysselsatta i jordbruket. 1980 har arbetskraften inom jordbruket minskat mycket starkt. Förändringen beror i huvudsak på följande tre faktorer, samhällets krav på ett effektivt jordbruk, den tekniska utvecklingen och de sociala värderingarna. Effekterna har blivit färre med större gårdar och en ökad specialisering. Antalet besättningar med kor har exempelvis minskat dramatiskt. var det 270 000 och /87 var det ca 31 000. Animalieproduktionen kräver passning i veckan året runt. Dagsarbetstidens yttre ram är . Enligt SCB:s undersökning J 1983:11 arbetar var tredje jordbrukare mer än . Lantbrukare med 25 kor har en årsarbetstid som är ca . Av SCB:s undersökning 1985:46 framgår att jordbrukarna arbetar väsentligt mer än heltidsanställda arbetare och tjänstemän, se diagram. Brutto- och nettoarbetstid 1982 för jordbrukare och heltidsanställda arbetare och tjänstemän. Av ovan nämnda undersökning framgår att lantbrukare med djur var lediga i medeltal endast . En arbetstagare med fem veckors semester är ledig . I flera kollektivavtal finns det grupper som har längre semester än . De sociala klyftorna mellan å ena sidan lantbrukare och å andra sidan de anställda har aldrig varit så stor som den är i dagens . Statsmakterna i och har fört en generell välfärdspolitik. Genom särskild lagstiftning, organisation och ekonomiska resursinsatser har lantbrukare med djur tillförsäkrats möjlighet till viss ledighet. Lantbrukarnas arbetsmiljö är komplex och innehåller många riskfyllda arbetsmoment och faktorer som kan förorsaka olycksfall och ohälsa. Av ovan nämnda SCB-undersökning framgår att av antalet jordbrukare var utsatta för olycksfall. Motsvarande siffra för arbetare var . Därtill kommer förslitningsskador. Plöjning ger s k sneda traktorryggar. Många maskiner ger vibrationsskador och hörselproblem. En bonde med en kobesättning på 20 kor gör uppemot 40 000 knäböjningar i samband med mjölkningen. Många tunga lyft ingår i bondens arbete. vid hö- och spannmålshantering kan framkalla allergier och isoleringen och ensamarbetet har som en följd att rationaliseringen ökat dramatiskt det . Sårbarheten har ökat i och med att lantbruksföretagen blivit färre och Möjligheten att få hjälp vid akuta situationer, sorn t ex vid sjukdom och olycksfall har minskat starkt. Kombinationen av lång arbetstid, ensamarbete, höga prestationskrav, ökad sårbarhet, motstridiga signaler från statsmakterna, försämring av de ekonomiska villkoren har medfört att den svenska bonden sliter ont och far illa i dagens välfärds-Sverige. Stor politisk enighet räder om att skall vara neutralt. Grundförutsättningen för neutralitetspolitiken är oberoende. försvars-, säkerhets- och neutralitetspolitik bygger på att landets befolkning skall få tillgång till mat. Mjölken är en nyckelprodukt vid en avspärrning eftersom livsmedelsberedskapen bygger på mjölken. Därtill måste de som producerar våra livsmedel tillförsäkras vettiga sociala och ekonomiska villkor. Morgondagens generation kommer att kräva helt andra sociala villkor än vad dagens lantbrukare har. Skall det svenska lantbruket kunna svara upp mot beredskapskraven måste det få en ny generation att gå in i näringen. Skall det bli möjligt att få unga familjer att satsa på jordbruk och djurskötsel måste de ekonomiska och sociala villkoren i ett längre tidsperspektiv kraftigt förbättras. Sorn framgår ovan har arbetstid och fritid aldrig varit så ojämlika som i dagens . Välfärdspolitiken bör vara generell. och har t ex fört en mera generell välfärdspolitik än . En semesterreform för mjölkproducenter skulle medföra stora och uppenbara fördelar. För det första skulle de nuvarande stora sociala klyftorna minska. För det andra skulle möjligheten till att få morgondagens generation att gå in i näringen öka, vilket är ett måste för att vår försvars-, säkerhets- och neutralitetspolitik skall vara trovärdig. För det tredje skulle semesterreformen medföra en stor sysselsättningseffekt ute i glesbygden. För det fjärde skulle sårbarheten inom lantbruket minskas. För det femte skulle antalet olycksfall reduceras. Organisationsapparaten finns i nuvarande system med avbytarverksamhet med LRF som huvudman och med lantbruksstyrelsen som tillsynsmyndighet. Semestersystemet för 30 000 mjölkproducenter medför 105 000 dagsverken, vilket motsvarar ca 4 700 heltidsanställda. Finansieringen bör delas mellan lantbrukarna och samhället. Lantbrukarna svarar för administration och resekostnaderna för avbytarna medan samhället svarar för avbytarens lön och sociala avgifter. Regeringen bör ta upp en diskussion med jordbrukets företrädare om hur ett sådant här semestersystem kan lösas rent praktiskt och ekonomiskt. Vi förväntar oss därefter ett förslag från regeringen till om detta. 1 * 1988/89. I denna motion har vi främst tagit upp jordbrukarnas behov av att få avbytare. Den omställning som pågår i jordbruket kommer också att innebära att många tvingas minska ner eller helt sluta sitt engagemang i jordbruket. Dess jordbrukare kan då vara intresserade av att starta ny verksamhet utanför den egna gården eller som komplement. Förutsättningen för att kunna få starta-eget-bidrag är , att man är berättigad till a-kassa eller KAS. Jordbrukarna uppfyller i allmänhet inte detta krav. Man borde förändra reglerna så att även jordbrukare som vill satsa på något nytt, kan få del av detta bidrag. En sådan möjlighet skulle vara bra för landsbygden, det kan på goda grunder antas att de jordbrukare som slutar gärna bor kvar i bygden om möjlighet ges. Kostnaderna för detta är svåra att beräkna, men rent allmänt torde man kunna utgå från att de inte blir högre än vad en flyttning och arbetsmarknadsåtgärder skulle bli. Till detta skall då läggas de vinster som man får genom att bygden hålls levande. En levande landsbygd får inte bara bli ett fagert tal. 1 detta sammanhang vill vi också peka på behovet av att återuppta bristyrkesutbildningen. Rent allmänt kan sägas att det är bättre för alla parter med en kompletterande utbildning till yrken som finns på orten än att flytta människor. För jordbrukare som avser att sluta och flytta, skulle en sådan möjlighet vara bra. Förutsättningen är att det finns arbetstillfällen att tillgå inom rimligt avstånd. Ett område där det skulle behövas mer utbildning är jordbrukets avbytarverksamhet. Det är enligt vår mening angeläget att de behov som finns och kommer att finnas kan tillgodoses. Bristyrkesutbildning för detta ändamål borde startas. Avbytaryrket ställer stora krav på kompetens och förmåga att arbeta självständigt. Mekaniseringen inom lantbruket liksom kraven på hög produktivitet och lönsamhet medför att avbytare måste ha såväl goda teoretiska kunskaper som praktiska erfarenheter. De teoretiska kraven för avbytare består f n av gymnasial utbildning vid lantbruksskola (Jo-linjen) eller av särskild avbytarkurs . har tillgången på avbytare varit betydligt lägre än behovet. Trots Avbytartjänstens kraftiga expansion omfattas endast av landets mjölkproducenter av Avbytartjänstens abonnemangssystem. Många kretsar saknar ordinarie avbytare och ett stort antal lantbrukare står i kö för att komma med i en krets. I vissa delar av landet med arbetslöshet finns emellertid tillgång till personer med intresse för avbytaryrket men som saknar formell behörighet. Länsarbetsnämnderna i många län har därför genomfört särskild yrkesutbildning om 6 eller för avbytare. Omfattningen av dessa utbildningar svarar emellertid inte mot 6 behovet och inte heller mot tillgången på sökande. Vidare försvåras rekryteringen av kravet på praktik före den teoretiska utbildningen. Avbytartjänsten har inte ekonomiska möjligheter att erbjuda lön , vilket innebär att många av ekonomiska skäl tvingas avstå från utbildning till avbytare. En förändring av avbytarutbildningen är därför angelägen. En förberedande praktik i erforderlig omfattning bör ingå i utbildningen och ur ersättningssynpunkt betraktas som arbetsmarknadsutbildning. En sådan utbildning bör vara . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära förslag om lösning av semesterfrågan för animalieproducenter i enlighet med de riktlinjer som anförts i motionen, 2. att beslutar ge regeringen till känna vad i motionen anförts om starta-eget-bidraget, 3. att beslutar ge regeringen till känna vad i motionen anförts om bristyrkesutbildningen, 4. att avbytarkursen kan för de som saknar praktik förlängas .