ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02So320 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:So320 Kostnadsansvaret för gravt rörelsehindrade gymnasieelever Sorn ett led i ansträngningarna att skapa jämlikhet för svårt rörelsehindrade ungdomar vad gäller studier vid gymnasieskola tillskapades en gång resurserna vid gymnasium. Verksamheten där har under en följd av år varit ett försök. svarade staten för finansieringen av omvårdnadsverksamheten. Därefter har finansieringen ändrats så att hemkommunen betalar och hemlandstinget av kostnaderna för omvårdnadsverksamheten. Staten har ansvaret genom styrelsen för vårdartjänst för dem som bedriver eftergymnasiala studier vid folkhögskola, universitet eller högskola. Men för att komma så långt måste man ha genomgått gymnasieskola. De allra flesta ungdomar, även handikappade, kan gå i gymnasiet på hemorten. Det är alltså en mycket liten grupp, 5070 elever, som inte kan det beroende på att de är mycket gravt rörelsehindrade. Det finns inget motiv till varför inte svårt rörelsehindrade elevers gymnasieutbildning skall bekostas med statliga medel, när staten t.ex. redan står för de gravt hörselskadade elevernas gymnasieutbildning i . Om inte gravt rörelsehindrade elever garanteras denna rätt till ett studiesocialt stöd efter sina egna behov, blir de den enda grupp elever, vars rätt till utbildning kommer att ifrågasättas. Deras behov av anpassad pedagogik, kombinerat med omvårdnad och habilitering, bör ses utifrån ett studiesocialt perspektiv och inte utifrån socialtjänstlagen och där bli prövad som ett biståndsärende, vilket faktiskt hänt. Vi vet också genom olika studier som gjorts, att andelen svårt rörelsehindrade ungdomar, som genomgår gymnasieutbildning, är klart lägre än vad som gäller för andra ungdomar. Nya larmsignaler vad gäller dessa ungdomars skolgång kommer. Enligt uppgift överväger intagningsnämnden i att inför årets antagning till gymnasium tillämpa en prioriteringsmodell som ytterligare missgynnar elever som bor utanför . Det vore inte acceptabelt. De få platser som finns borde fördelas efter behov oberoende var i landet eleven bor. Om denna antagningsmodell kommer att genomföras kan konsekvensen bli att svårt rörelsehindrade ungdomar bosatta utanför , inte kan få komma till även om kommun och landsting betalar kostnaderna. Det är alltså nödvändigt att regeringen tar sitt ansvar även för denna lilla grupp ungdomar. Det måste anses som ett misslyckande, att man ser sig tvingad att stoppa undan frågan i den sittande handikapputredningen med ty åtföljande fördröjning. Hur många ungdomar kommer att bli utan gymnasieutbildning på grund av regeringens agerande. Frågan kan givetvis inte besvaras, men om det så bara är en enda, så är det katastrof för den människan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående ansvaret för svårt rörelsehindrade ungdomars gymnasiestudier. 1988/89 So320
mot · GC02So328 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:So328 av Hans Nyhage och i (båda m) Narkotikamissbruket fortsätter att breda ut sig, vilket också gäller för nya förödande preparat såsom kokain och crack. HIV-smitta och aids har gett en ny och allvarlig dimension åt främst sprutnarkomanerna. Den ohämmade prostitutionen har också sin del i narkotikamissbruket. Samhällsinsatserna gällande missbrukarna är omfattande. Kriminaliseringen av all narkotikahantering (sjukvården undantagen) är ett steg i rätt riktning, men ställer givetvis stora krav på samhället, när det gäller uppföljningen. har i detta sammanhang fått en omfattande uppgift att i lagens anda handla som uppsökande myndighet. Ambitionen att ta sig an missbrukare har resulterat i en rad åtgärder från samhällets sida, när det gäller att avgifta och rehabilitera den narkotikaberoende. Den viktigaste faktorn i det arbetet är tvivelsutan den drabbades egen vilja och strävan att sluta med missbruket. När en sådan motivering föreligger som knappast torde kunna framkallas genom tvångsåtgärder finns goda förutsättningar för framgång och gott resultat i rehabiliteringen. Missbrukarnas motivation tas i många fall inte till vara på rätt sätt på grund av alltför långa handläggningstider i det byråkratiska systemet, vilket leder till att avsett vårdprojekt rinner ut i sanden. Viktigt är naturligtvis att den missbrukare, som kommit till insikt om sin situation och som inför socialnämnden kan redovisa en plan och lösning att komma ifrån sitt missbruk, får besked om detta är möjligt. De ofta alltför långa väntetiderna i det nuvarande systemet av åtgärder från sida utgör en allvarlig brist. En missbrukare som av skilda orsaker plötsligt känner sig motiverad att få behandling och vård får ofta efter kontakten med sin socialsekreterare vänta , innan någon åtgärd kommer till stånd. Denna ordning kan självfallet få till följd, att vederbörande hinner förlora sin motivation att bryta sitt missbruk. En av orsakerna till fördröjningarna i vårdkedjan är med säkerhet otillräckliga resurser vad gäller vårdplatser o. d. I den situationen bör samhället tveklöst använda sig av enskilda organisationer, som innehar tillstånd från länsstyrelserna att driva hem för vård och boende och som med kort varsel kan erbjuda den hjälpsökande behandling. I sammanhanget kan nämnas institutioner som , Narconon, m. fl. Dessa kan representera olika bakgrund och metod men har alla det gemensamt, att de kan redovisa en mycket hög rehabiliseringsprocent som resultat. Det är alltså angeläget att nödvändiga samhällsinsatser initieras snabbt för den vårdsökande och att de möjligheter, som ideella organisationer kan erbjuda i vårdarbetet, därvid tas till vara. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om väntetider i samband med intagning till frivillig missbrukarvård samt om ideella organisationers medverkan i vårdarbetet. Hans Nyhage (m) fm) Mot 1988/89 So328
mot · GC02So329 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:So329 av och (båda c) Statens hundskola Hunden kallas människans bästa vän. Det har ett visst fog för sig, med tanke på all den hjälp som hunden kan ge i samhället. På en mängd områden kan särskilt utbildade hundar göra fina insatser, där människan inte räcker till. Ledarhunden ett viktigt handikapphjälpmedel för den blinde. Räddningshunden ett viktigt hjälpmedel vid katastrofer, som orsakas av jordbävningar eller laviner m. m. Minhunden som kan markera var minor finns, så att människan inte blir skadad Narkotikahunden ett absolut nödvändigt hjälpmedel för tull och polis i kampen mot den olagliga narkotikaförsäljningen Mögelhunden ett hjälpmedel för att leta upp mögelskador i t. ex. hus Polishunden som spårar upp, som skyddar och bevakar. Det finns säkert andra uppgifter som en hund kan utbildas till att utföra. I vissa områden i världen har hunden sin betydelse som dragare. Den används som jakthund m. m. har vi kunnat följa insatser som hundar med ledare utfört i samband med jordbävningskatastrofen i . Regeringen har i årets budget avsatt särskilda medel för inköp av tre narkotikahundar. De synskadades förbund har behov av många nya ledarhundar. Det finns ett ökat krav på användningen av hundar, men det finns inte tillräckligt med utbildade hundar. Statens hundskola i har kämpat med ekonomiska svårigheter. Det har funnits förslag till att i princip lägga ner Hundskolan eller i vart fall begränsa dess verksamhet hårt. Det vore enligt vår mening helt felaktigt att låta Hundskolans verksamhet krympa. Den har en mycket stor uppgift i samhället. skulle kunna utbilda räddningshundar med förare, som skulle kunna användas vid internationella katastrofer. Vårt land borde återgå till utbildning av minhundar för att kunna sända sådana till krigshärjade länder som , där bl. a. barn lemlästas av utlagda minor. Statens hundskola räcker emellertid inte till för allt det som anförts ovan, därför att verksamheten begränsats, men också beroende på att man inte har tillräckligt med pengar för att kunna bygga upp en tillräckligt stor avelsverksamhet. Detta är nödvändigt för att en produktion av hundar ska kunna ske i sådan omfattning, att ett tillräckligt antal hundar med höga kvalifikationer ska kunna utbildas och säljas. Det är en social uppgift för staten att bygga upp verksamheten och utvidga den, i stället för att försöka krympa den. Vi anser därför att bör ge regeringen till känna betydelsen av att ge tillräckligt med medel till verksamheten, så att den kan utvecklas och kan tillmötesgå den efterfrågan som finns på olika områden. Med anledning av vad i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om samhällets behov av medel till statens hundskola, för dess utbyggnad och utveckling. 1988/89 So329
mot · GC02So332 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:So332 av och (m, fp) Servering vid teaterföreställningar Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Sk701 hemställs att beslutar avskaffa förbudet mot servering av vin och starköl i samband med teaterföreställnigar och motsvarande offentliga tillställningar.
mot · GC02So333 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:So333 av m. fl. (m) Bilstödet Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:T447 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheten att införa ett kraftigt förbättrat bilstöd till handikappade. Per Stenmarck (m)
mot · GC02So403 · 1989-01-11 00:00:00 — Motion till 1988/89:So403 av och (båda s) Förbud mot halmbränning Det alltmer specialinriktade jordbruket har inneburit ett minskat behov av halm för strö- och foderändamål. Det har därför blivit mera rationellt att elda upp halmen än att ta den tillvara. Risker och nackdelar är väl kända och teknik finns för att ta tillvara halmen och att bearbeta jorden utan att behöva bränna halmen. Trots detta används denna förlegade metod alltjämt. Information och kampanjer har haft ringa inverkan när det gällt att få lantbrukare att frivilligt avstå från att bränna halmen. Halmbränning har påtagligt negativa effekter på miljön. Jordens egenskaper förändras. Så t ex minskar humushalten och näringsämnen urlakas lättare. De styva jordarna blir styvare och sandjordarnas vattenhållande förmåga minskar. Luftföroreningar i form av rök och sotnedfall medför hälsorisker för känsliga personer, inte minst astmatiker. Röken kan också sprida sig över trafikleder och ge upphov till olyckstillbud. kan verksamheten endast stoppas om det innebär en sanitär olägenhet och då har såväl förorening av luften som påverkan på jorden redan skett. I förbereds ett förslag till förbud för all bränning av halm eller växtdelar från 1 januari 1990.1 de fall då ett behov kan föreligga på grund av växtsjukdomar, skadedjur och liknande kan dispenser beviljas. Det är angeläget att onödig påverkan på såväl jord som nedsmutsning av luft upphör. Den enda möjligheten torde vara ett generellt förbud liknande det som ämnar införa. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen av miljöskäl begär förslag till lagändring innebärande förbud mot halmbränning.
mot · GC02So404 · 1989-01-12 00:00:00 — Motion till 1988/89 :So404 av och (båda c) Selentillskott till gravida Det är väl känt att tillförseln av spårämnet selen till den svenska befolkningen är låg (15 å per dag beroende på matvanor) och betydligt under WHOs undre gräns för rekommenderat intag, per dag. Selentillgången sjunker också bl.a. genom att selen i naturen binds till tungmetaller som frigörs genom den pågående försurningen. Den som är gravid får dessutom lämna ifrån sig ca selen per dag för att fostret skall få ett livsnödvändigt selenförråd. Ett betydande antal kvinnor rapporterar problem med symptom p, selenbrist/tungmetaller som manifesterats i samband med graviditet. God selentillgång under graviditeten minskar riskerna för att fostret skadas av tungmetaller oftast resulterande i lättare utvecklingspåverkan (motoriska störningar, störningar i immunförsvaret, smärre beteendestörningar). Selenbehandling av spädbarn vid har t.o.m. lyckats bota medfödd oförmåga att uppta näring. Genom mödravårdscentralerna har man en fortlöpande kontakt med denna grupp. I avvaktan på en lämplig lösning som tillgodoser behovet av selen för hela befolkningen bör blivande mödrar i förebyggande syfte erbjudas selentillskott genom mödravårdscentralerna. Kostnaden kan beräknas till 100 å . per person dvs. högst 16 milj. kr. om samtliga utnyttjar erbjudandet. /90 bör kostnaden beräknas till 8 miljoner. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att hos regeringen begär att blivande mödrar från 1989-07-01 skall erbjudas gratis selentillskott genom mödravårdscentralerna, 2. att hos regeringen begär att huvudtitel /90 under rubriken förebyggande mödravård tillförs 8 milj. kr. () ()
mot · GC02So405 · 1989-01-12 00:00:00 — Motion till 1989/89: So405 av och () Legitimering av naprapater Naprapatin är en väl etablerad vårdform i . Den intar en viktig plats som en medicinskt accepterad kompletteringav den samhällsorganiserade vården. Liksom Drs of Chiropractic och adekvat utbildade osteopater tillhör naprapaterna en utbildningsmässigt och yrkesmässigt högt kvalificerad yrkesgrupp. Av dessa tre yrkeskateorier som utövar medicin har endast naprapatin en utbildning som är förlagd till . finns möjlighet till utbildning till naprapat vid i . Utbildningen är 4-årig och motsvarar 160 universitetspoäng. Av anställda lärarkrafter är flertalet utbildade läkare. Utbildningen omfattar grundmedicinska ämnen, kliniska ämnen, klinisk praktik samt examensarbete enligt bifogade kursplaner. Rätten att kalla sig naprapat har endast den som genomgått godkänd utbildning. Genom att naprapatutbildningen är etablerad i finns möjlighet för myndigheter att följa verksamheten på nära håll och utöva kontroll. uppfyller denna kontrollfunktion. Detta innebär en garanti för att de högt ställda kvalitetskraven på utbildningen uppfylls även . Förtroendet för behandlingen som ges av naprapater är stort. Det finns ca 400 naprapatmottagningar som utför ca 1 miljon behandlingar . Ca 200 000 patienter söker naprapat. Flertalet anser att behandlingen hjälper. Naprapatin minskar lidande för tusentals människor i vårt land. Många har funnit att man får bra hjälp hos naprapaterna för sina skador i rygg, nacke och leder. Naprapaten är specialist på och dess sjukdomar och samarbetar med läkare och sjukgymnast. Naprapati utnyttjas allt mer i den förebyggande hälsovården, bl.a. inom företagshälsovården. Belastningsskador har ökat i oroande takt. Rörelseorganens sjukdomar kostade . Ryggont och skador i orsakar ofta långa sjukskrivningsperioder. Med naprapatbehandling i tidigt skede kan sjukskrivningstiden förkortas, vilket innebär en avsevärd vinst för samhällsekonomin. Frågor rörande den medicinens ställning bör behandlas i ett sammanhang. Ett betänkande angående legitimering bör omfatta hela fackområdet naprapati, osteopati och kiroprakti, vilka bör få en likvärdig bedömning vad gäller utbildningskvalitet, praktik, allmän samhällsnytta g En proposition om legitimation för Drs of Chiropractics är aviserad till . I delbetänkande SOU 1987:12 omfattas inte naprapaterna av föreliggande förslag. Naprapater med 4-årig kvalificerad utbildning vid i och avlagd examen som Doctor of Naprapathy bör ges rätt till legitimation. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om legitimering av Doetors of Naprapathy. massage teori/praktik - studiebesök medicinhistoriska muséet Ortopedi (påbyggnadskurs) Öron-, nås- och halssjukdomar Extern praktik hos Doctor Vi rtttrverar o»$ för eu ändringar Antal skoltimmar uppgår till ca 6150 Antal elevtimmar uppgår till ca 4000 -ytanatomi (palpation) - cirkulation, -respirationsfysiologi Medicinsk och kirurgisk sjukdomsl&ra Nervsystemets anatomi och funktion | Fysikalisk undersökning IHiii Geriatrik med allm. sjuk do ms låra
mot · GC02So406 · 1989-01-12 00:00:00 — Motion till 1988/89 :So406 av och förste vice talman (båda m) Rättspsykiatrins situation - en skandal Rättspsykiatrins situation i kan med fog betraktas som en skandal. följer helt enkelt inte lagen när det gäller väntetiderna till rättspsykiatriska undersökningar, vilket bl.a. kan innebära att sjuka personer kan få sitta i isoleringscell i väntan på undersökning. Väntetiderna har bl.a. hårt kritiserats av , , och och ärendet är nu föremål för granskning. Av anslagsframställning för /89 framgår att väntetiderna för rättspsykiatrisk undersökning står i strid med gällande lag. Av totalt avgivna rättspsykiatriska undersökningar jan. - med 36 - 51 ärenden hade endast 4-11 ärenden avgjorts inom föreskrivna . fick regeringen ett förslag om att rättspsykiatrin skulle överföras till landstingen. Förhandlingar har pågått med utan att något resultat uppnåtts. Senast är det revisorer, som redovisat att regeringen tillkallade en utredning i frågan och att ett betänkande avgavs 1986 av den s.k. . Betänkandet är under beredning i , sägs det i revisorernas granskning rörande organisation. I kunde man läsa ett upprop till landets nya justitieminister: rättspsykiatrin ur krisen, ! Det föreslogs där att skulle betala för kostnaderna för rättspsykiatrin. Uppenbarligen har man inte längre någon tilltro till förmåga att klara problemet. Socialministern anför i budgetpropositionen att det inte finns några förutsättningar att genomföra en organisationsförändring. Förhoppningen är att förhandlingar skall kunna upptas med landstingsförbundet senare i vår. Den rättspsykiatriska verksamheten är nu visserligen undantagen från det s.k. huvudförslaget genom omprioritering av anslagsmedel inom huvudtiteln, men detta räcker inte. Under förhandenvarande omständigheter måste det i stället starkt ifrågasättas om inte de gamla tankarna om ett landstingens övertagande av den rättspsykiatriska verksamheten måste överges! Vi anser att det allvarligt bör övervägas om inte den rättspsykiatriska verksamheten bör Mot. 1988/89 förbli ett statligt åtagande men läggas under . Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att frågan om rättspsykiatrins huvudmannaskap omgående måste komma till en lösning och att det bör övervägas om inte rättspsykiatrin bör förbli ett statligt åtagande men läggas under . () ()
mot · GC02So409 · 1989-01-18 00:00:00 — 1988/89 :So409 av (vpk) En undersökning av sexualvanorna i Sexualitet är en integrerad del av våra liv. Människors behov av lust och sexualitet genomgår inga större förändringar från till en annan. Men vårt sätt att uttrycka sexualiteten och våra sexualvanor är inte bara beroende av den egna psykiska och fysiska funktionen, den påverkas också av samhälleliga faktorer. genomfördes en stor undersökning om sexualvanorna i . Det är nu och jämfört med sextiotalet har vi en helt annan situation. Därför bör en ny sexualvaneundersökning genomföras med en uppföljning av den tidigare undersökningen. Säkerligen finns det uppfattningar om att politiker och staten inte skall lägga sig i folks sexualvanor och innersta känslor. Men det finns flera skäl till att beslutsfattare får den informationen. Ett viktigt skäl är förekomsten av HIV-AIDS, en sexuellt överförd dödlig sjukdom som ännu ej går att bota. En ökad kunskap om sexualvanorna och om våra normer och vanor står i överensstämmelse härmed och är nödvändig för att samhället skall kunna ge en relevant information i förebyggande syfte. Visserligen är det HIV-AIDS som framstår som det överskuggande hotet bland de sexuellt överförda sjukdomarna, men det är också oerhört angeläget att finna motåtgärder mot klamydia. Det är främst den yngre generationen som drabbas och därför behöver vi ha fakta om deras sexualvanor och attityder. Andra skäl är ökningen av antalet aborter. Kan vi förbättra det abortförebyggande arbetet? Samhället behöver också kunskaper om våra behov och normer för att kunna motverka den kommersiella porrindustrin. Porrindustrin omsätter ca på sexhjälpmedel. Om det är så att det utbudet motsvarar ett faktiskt behov borde det finnas seriösa alternativ för dem som av olika skäl behöver dessa produkter. finns det knappast någon kontroll ens från samhällets sida om produkterna är ofarliga eller ej. Dessutom framstår utbudet på den porrkommersiella marknaden som gjort av män för män eller av män för kvinnor utifrån manliga värderingar om kvinnors behov. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en undersökning om sexualvanorna i .
mot · GC02So410 · 1989-01-18 00:00:00 — av och (båda vpk) Skydd för yrkestitlarna psykolog och psykoterapeut Legitimation för psykologer infördes . Legitimationen har som grund avlagd psykologexamen och praktisk tjänstgöring för legitimation. Psykologexamen avläggs efter en femårig utbildning - nu enligt en linjeutbildning och studieplan . finns även legitimation som psykoterapeut. Det skydd som legitimationen representerar har varit och är väsentligt för allmänheten och har även på annat sätt haft stor betydelse för yrkesutövningen inom de många olika samhällsområden där psykologer och psykoterapeuter är verksamma. Emellertid förekommer fortfarande ett missbruk av psykologiska utrednings- och behandlingsmetoder som bedrivs utan psykologisk kompetens. Enskilda personer utan erforderlig utbildning kallar sig psykolog och bedriver en verksamhet som i vissa sammanhang kan ha direkt skadliga konsekvenser. En del exempel på sådan verksamhet finns i flera utgåvor av telefonkatalogens gula sidor under rubriken psykologer övriga. Sådana tendenser tycks förstärkas i och med att en yrkeskategori legitimeras. Utbudet av tjänster från gruppen psykologer övriga har ökat . Motsvarande situation har uppstått också sedan psykoterapeuter legitimerats. En växande marknad av psykoterapeuter övriga har sålunda framträtt i annonser. Yrkesutövare med otillräcklig kompetens har vidare sökt ge sken av kompetens och respektabilitet genom att utge sig för psykolog eller att använda en sammansättning av en yrkesbeteckning där titeln psykolog ingår. Allmänheten som söker hjälp för psykiska besvär kan tyvärr inte alltid ha tillräcklig kunskap om vilka kvalifikationskrav som man kan ställa på en fullgod yrkesutövare. Detta kan leda dels till att hjälp uteblir, dels till att enskilda människors lidande förvärras. Därtill kommer negativa konsekvenser för leg. psykologer och psykoterapeuter i form av risk för oförskyllt vanrykte, något som kan få överspridning till den offentliga hälso- och sjukvården. De erfarenheter som finns leder till slutsatsen att legitimationens skydd bör kompletteras också med ett skydd för yrkesbeteckningarna psykolog och psykoterapeut. () anförde i sitt remissvar behörighetskommittés betänkande följande i frågan: Intet hindrar att en person som helt saknar utbildning för yrket utger sig för att vara psykolog eller psykoterapeut med den risk för missbruk av psykologiska arbetsmetoder, både inom psykodiagnostik och psykoterapi, som detta för med sig, till skada för sjuka människor som utsätts för sådan behandling. Någon förändring har inte skett beträffande skydd för yrkestitlarna psykolog och psykoterapeut. Lag om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. bör därför kompletteras i § 9, stycke 1, varvid yrkestitlarna psykolog och psykoterapeut likställs med yrkestitlarna barnmorska, läkare och tandläkare. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lagstiftning för att skydda yrkestitlarna psykolog och psykoterapeut. 1988/89 So410