mot · GC02So428 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89 :So428 av och förste vice talman (båda m) Psykologers ansvarsförhållande inom hälso- och sjukvården Nuvarande hälso- och sjukvårdslag trädde i kraft . I den utredning (HSU) som föregick lagen diskuterades bland annat det medicinska ledningsansvaret. Dåvarande departementschef anförde därvid följande. Jag är medveten om att förhållandena inom vissa verksamhetsområden, bland annat inom delar av psykiatriska vården, är sådana att det kan övervägas att lägga delar av ledningsansvaret på någon annan än läkare. Det förefaller troligt att utvecklingen inom hälso- och sjukvården kommer att förstärka behovet av alternativa lösningar, när det gäller ledning av verksamheten. Detta citat är värt att beaktas när det nu inom förbereds förslag att föreläggas angående ledningsansvaret inom den offentliga hälso- och sjukvården. Inom vissa delar av hälso- och sjukvården, däribland kanske främst barnoch ungdomspsykiatrin liksom allmänpsykiatrin, finns behov av och används kunskap från andra fristående vetenskaper än den strikt medicinsktbiologiska. Den psykologiska vetenskapen är en sådan. Det finns vetenskapliga företrädare och tillämpare inom denna disciplin, vilkas legitimation markerar den kompetens de besitter inom bland annat hälsooch sjukvården. Vi anser det knappast relevant att dessa yrkesutövare skall vara underställda andra yrkesutövare med kompetens inom andra verksamhetsfält. Kontinuitet i vården bör eftersträvas. En sådan kan lättare uppnås om den som fått ansvaret för att genomföra en behandling också får det fulla ansvaret för patienten. Det betyder att en psykolog, som genomför behandling av en patient, också borde kunna tilldelas de befogenheter som ett odelat patientansvar innebär. Den legitimerade psykologen har givetvis som andra yrkesgrupper sitt yrkesansvar, men vi ifrågasätter om detta är tillräckligt i förhållande till de kvalificerade kunskaper och arbetsuppgifter som psykologen besitter. Borde inte ett speciellt psykologiskt ledningsansvar - jämställt och utbytbart mot det medicinska ledningsansvaret - kunna åläggas gruppen legitimerade psykologer? Det bör betonas att psykologisk kunskap inte enbart används för individcentrerad diagnos och behandling. Kunskapen är av samma betydelse när det gäller att utforma vårdorganisationer, leda verksamheter av dessa samt att ge innehåll i vårdprogram och ge förståelse för mellanmänskliga relationers betydelse inom områdena vård, behandling samt förebyggande arbete. Det föreligger enligt vår mening ett allmänt intresse av att utreda ledningsoch ansvarsförhållanden för andra kompetensföreträdare än de rent medicinska inom olika verksamheter. En sådan kompetens är den legitimerade psykologens. Vi anser därför att psykologers ansvarsförhållanden inom främst barn- och ungdomspsykiatrin samt allmänpsykiatrin bör utredas, lämpligen inom tillsynsutredningens ram, varvid bör ifrågasättas om inte hälso- och sjukvårdslagen bör ändras så att legitimerade psykologer ges ett självständigt lednings- och behandlingsansvar beträffande psykologisk diagnostik och behandling oavsett medicinskt ledningsansvar. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om utredning och förslag beträffande psykologers ansvarsförhållanden inom främst barn- och ungdomspsykiatrin samt allmänpsykiatrin i enlighet med vad som anförts i motionen. () () 1988/89 So428