ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Jo895 · 1989-01-24 00:00:00 — av (vpk) Bevarande av 1978 beslöt en enig riksdag att genomföra ett omfattande projekt med invallningar och rensningar i . Syftet var att skydda jordbruket utefter ån mot de återkommande översvämningarna. sedan detta projekt påbörjats står det klart att värdefull natur ödeläggs, hotade och sällsynta djurarter drabbas. finns det en överproduktion inom jordbruket. Det torde därför inte vara motiverat att vidta omfattande åtgärder i syfte att stimulera jordbruket. Den ökade miljömedvetenheten och insikten om vikten av naturvård motiverar också en omprövning av rensnings- och invallningsprojektet vid . Det återstår flera etapper som ännu inte påbörjats. Tyvärr är redan stor skada skedd genom det arbete som utfördes men gäller det att rädda det som räddas kan. Mot bakgrund av vad som i motionen anförts hemställs att beslutar stoppa vidare rensning och invallning kring tills vidare och ompröva hela projektet.
mot · GC02Jo896 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo896 och (båda vpk) Avgasreningen kommunisterna har på bilavgasområdet tidigare motionerat om att bilägare, som har personbilar som kan köras på blyfri bensin och som inte omfattas av bilavgaslagens krav på nybilar , skall stimuleras att montera avgasrenande utrustning på dessa bilar. Tillsammans med övriga oppositionspartier fick vpk igenom kravet i . senaste beslut i frågan fattades . I budgetpropositionen återkommer regeringen äntligen med ett förslag till anslag för att en mindre del av alla de uppskattningsvis 700 000 bilägare, som har möjlighet att tilläggsutrusta sina bilar, skall stimuleras att göra det. En förutsättning i detta sammanhang är dock att det är möjligt för bilägare att utrusta sina bilar med tilläggsutrustning i avgashänseende, att förutom att montera en katalysator även t.ex. kunna installera ett insprutningssystem som ersättning för förgasare. Enligt upprepade beslut i vid behandlingen av bilavgaslagen har det slagits fast, att så skall vara fallet, men har vi erfarit att s.k. A40-bestämmelser i praktiken innebär ett förbud för bilägare att göra sina bilar bättre från miljösynpunkt, eftersom de efter en sådan ändring inte skulle vara i s.k. typenligt skick. Bilar måste nämligen vara i typenligt skick, dvs. i varje enskild detalj ner till artikelnummernivå vad gäller avgasrelaterade detaljer, omfattande allt från tanklock till bakre ljuddämpare inkl. själva motorn, stämma överens med det typade bilexemplaret från leveransdagen till dess den skrotas . I och med kravet på typenlighet ned till enskild artikelnivå skapas genom A40-reglerna ett faktiskt monopol för varje biltillverkare att tillhandahålla s.k. originaldelar till alla bilar av eget märke. A40-bestämmelserna, tvingas man konstatera, är konsumentfientliga. De måste ändras så att de stämmer överens med eniga beslut om fortsatt konkurrens på bilbranschens eftermarknad, senast fattat vid behandlingen av JoU 1987/88:23 och med bilavgasförordningen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag till förändring av A40-bestämmelsema. (vpk) (vpk)
mot · GC02Jo901 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo901 av Bo Finnkvist och (båda s) Skador vid översvämningar efter reglerade vattendrag 1988/89 Jo901-906 I samband med stora översvämningar uppkommer ibland skador på egendom av olika slag. Dammar brister, vägar förstörs, källarvåningar översvämmas och hela byggnader raseras, eller flyter bort, för att nämna några exempel. I en del fall har också hela industrier raserats. Kraftbolagen som äger vattenregleringsrätten är ofta ovilliga att diskutera ersättningar till de som drabbas ekonomiskt, trots att vattenkraftproduktion är mycket lönsam och mycket väl skulle tåla denna lilla pålaga. I allmänhet är det samhällets olika instanser som får gå in och täcka de ekonomiska skadorna, reparera vägar och broar eller återuppbygga en raserad industri, som i de flesta fall är mycket viktig ur regional synpunkt. Privatpersoner som drabbas har ytterst små möjligheter att få rimlig ersättning för skadad eller förlorad egendom. De försäkringar som är möjliga att teckna mot denna typ av skador har också, i den mån denna möjlighet utnyttjas, mycket höga självrisker. Privatpersoner drabbas ofta hårt ekonomiskt utan att de har möjlighet att få ersättning. En nu aktuell fråga i kan tjäna som exempel: drabbades de som bor efter i av ytterligare en stor översvämning. Skadeanspråken är nu summerade och eventuell ersättning från staten är också slutreglerad. Slutresultatet blev följande: Av anmälda skador på ett belopp som uppgick till 4,8 milj. kr. utgick ersättning på , av skadebeloppet ersattes. Detta innebär att de som bor och verkar inom det översvämmade området fick stå för av kostnaden. Detta förhållande är inte rimligt. Det orättvisa förhållandet inom detta område bidrager också till att skapa en negativ inställning till vattenkraftproduktion. I samband med de aviserade prishöjningarna på elkraft skulle det gå att avsätta en liten del av dessa för att lösa denna även för kraftindustrin angelägna fråga. Det skulle gå att konstruera en fond som täcker denna typ av skador, som finansieras och även eventuellt förvaltas av kraftindustrin. En sådan fond skulle inte påverka vattenkraftproduktionens vinster märkbart om den blir rikstäckande, men den skulle vara av mycket stort värde för de drabbade. Den nu rådande ordningen är inte rimlig. Privatpersoner och samhället, i olika former, får täcka kostnaderna när de uppstår, medan de som gör de stora vinsterna inte drabbas alls. Regeringen bör ta upp förhandlingar med de vattenkraftproducerande företagen om inrättandet av en riksomfattande fond som ersätter översväm- 1 1988/89 Jo901 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ersättning för skador i samband med översvämningar efter reglerade vattendrag. Bo Finnkvist (s) () ningsskador efter reglerade vattendrag, med en generös tillämpning. I andra hand bör lagstiftning aktualiseras. Denna typ av skadereglering bör också vara ett villkor vid omprövning av gamla vattendomar och fastställande av nya.
mot · GC02Jo902 · 1989-01-19 00:00:00 — av m.fl. (fp) Ändringar i vattenlagen, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Bo509 hemställs 1. att beslutar om en sådan lagändring att vattenkraftsprojekt i undantagna älvar och älvsträckor alltid skall prövas av regeringen, 2. att beslutar om en ändring av vattenlagen så att även mindre vattenkraftsprojekt omfattas av samma utredningsmöjligheter som större vattenföretag enligt VL 11 kap. 10 §, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om miljökonsekvensanalyser och utredningar i samband med vattenmål, 4. att hos regeringen begär förslag om ändring av vattenlagens tillåtlighetsregler i enlighet med vad som anförts i motionen, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att regeringen bör förbehålla sig prövningen av vissa minikraftverk som vägledning för vattendomstolarnas bedömning av allmänna intressen, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om dispensregeln i vattenlagen. 1* 1988/89.3 samt.
mot · GC02Jo904 · 1989-01-25 00:00:00 — av m.fl. (s) Enligt bestämmelserna i 18 kap 1 § vattenlagen (1983:291) utövas tillsynen över vattenföretag och vattenanläggningar av . Av förarbetena framgår (proposition 1981/82:130) att detta tillsynsansvar i första hand skulle gälla större företag och anläggningar. Jag vill också framhålla att även om tillsynsskyldigheten ... skall omfatta alla typer av vattenföretag och däri ingående anläggningar, bör naturligtvis tillsynen inriktas främst på de från säkerhetssynpunkt särskilt angelägna anläggningarna, (sid 131) bestämmelserna i vattenlagen funnits har, enligt vad vi erfarit, tillsyn enligt vattenlagen i många fall gällt små, men ofta komplicerade, klagomålsärenden beträffande mindre dikningsföretag och liknande. Någon möjlighet för att avstå från att handlägga sådana klagomål torde knappast finnas. Eftersom tillsynsverksamhet enligt vattenlagen inte är avgiftsbelagd väljer givetvis en klagande att vända sig till i stället för att öppna ett stämningsmål där han riskerar att få svara för rättegångskostnaderna. Såvitt vi kan förstå har i praktiken arbetsuppgifter för tillsynen enligt vattenlagen blivit långt mera omfattande än vad föredragande departementschef avsåg. Vi anser därför att tillsynsansvar enligt vattenlagen bör ändras till att endast avse tillsynen över sådana anläggningar och vattenföretag för vilka tillstånd enligt vattenlagen meddelats. För att finansiera denna tillsyn enligt vattenlagen bör, i likhet med vad som gäller för tillsynen enligt miljöskyddslagen m.fl. lagar, en särskild tillsynsavgift kunna tas ut. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om tillsynsansvar enligt vattenlagen. 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en särskild tillsynsavgift för tillsynsärenden enligt vattenlagen. () () 1988/89 Jo904
mot · GC02Jo905 · 1989-01-23 00:00:00 — av m.fl. (c, fp, vpk) Vattenlagens ersättningsregler När vattendomstolarna dömer ut ersättning för skada på fisket beräknas ersättningen efter s k köttvärde, medan däremot ingen ersättning utgår för den förlorade fiskeupplevelsen -sk ideell skada. Vattenlagens grundläggande ersättningsregler finns i lagens 9 kap. Reglerna anknyter huvudsakligen till det förhållandet att någon har fått tillstånd att ta i anspråk eller vidta åtgärder som skadar annans egendom. Om den skadegörande handlingen har vidtagits utan tillstånd enligt vattenlagen bestäms ersättningen enligt skadeståndslagens regler. Omfattningen av ersättningsskyldigheten i VL- bl a frågan om vilka typer av skador som kan ersättas - skall enligt uttalanden i förarbetena bestämmas genom att VL.s ersättningsregler kompletteras med allmänna civilrättsliga grundsatser. Enligt dessa grundsatser anses att i utomobligatoriska sammanhang (dvs när det inte föreligger ett avtalsförhållande mellan den skadelidande och den skadevållande parten) utgörs skadan av den ekonomiska förlust som den skadelidande tillfogats genom den skadevållandes åtgärder. Förlusten skall kunna hänföras till en sak till vilken den skadelidande har rätt (sakskada) eller till den skadelidandes person (personskada). Härutöver gäller en presumtion att andra skador, bl a så kallad ideell skada, inte kan ersättas. Vi anser att detta är ett alltför snävt betraktelsesätt. Fiskeupplevelsen som sådan har ett så högt värde att det är orimligt att den inte värderas i ett ersättningsärende. Nuvarande ersättningsregler innebär också att den ersättning som utgår för att kompensera oundvikliga skador blir alltför låg och att de fiskevårdsåtgärder som kan utföras som kompensation blir alltför ringa. Med anledning av en liknande motion vid föregående anförde jordbruksutskottet (JoU 1988/89:4) i sin redovisning över gällande rätt att Rekreationsvärden och liknande värden beaktas således i princip inte i ersättningssammanhang. Däremot ingår det som ett väsentligt moment i tillåtlighetsprövningen att bedöma ett vattenföretags effekter på fiske och andra skyddade intressen och i vad mån hinder mot företaget föreligger på denna grund. Vid avvägningen om ett vattenföretag skall tillåtas eller ej ingår de ekonomiska värdena: nyttan av t ex vattenkraft väges mot de skador som uppstår. Metoden att beräkna fiskets värde (= köttvärdet) ger fisket en svag position. Det medför att det ekonomiska värdet av att få genomföra vattenföretaget mycket lätt väger över fiskeintresset med resultat att fler företag blir tillåtliga än vad som vid en annan beräkningsgrund skulle bli fallet. 1988/89 Jo905 Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om ändring av vattenlagens ersättningsregler. (vpk) () Men resultatet blir också att i de fall där projekten anses tillåtliga den ersättning som utgår för skador på fiske blir alldeles för låg. Vattenlagens ersättningsregler bör enligt vår mening därför ändras så att även s k ideell skada kan ersättas.
mot · GC02Jo906 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo906 av m.fl. (vpk) Grundvattentäkt Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:T253 hemställs att hos regeringen begär förslag till sådana ändringar i vattenlagen att grundvattentäkt blir tillståndspliktig i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02Jo953 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo953 av och (båda s) Förbud mot vissa engångsförpackningar Allt större andel läskedrycker m.m. säljs i plastflaskor och aluminiumburkar. Detta är mycket olyckligt eftersom dessa alternativ är resurskrävande i tillverkningen och återvinningen är låg. Det sker praktiskt taget ingen återvinning av plastflaskan utan den hamnar i stället i sophanteringen med följden att mängden farliga utsläpp ökar. I har man behållit det gamla systemet med returglas. Det vore önskvärt att även vi återgår till detta system, som är det bästa ur resurs- och miljösynpunkt. Under en övergångstid medan plastflaskor och aluminiumburkar avvecklas kan man tänka sig en miljömärkning av dessa förpackningar som klargör för konsumenterna vad de lägger sina pengar på. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett förbud mot PET-flaskor och aluminiumburkar.
mot · GC02Jo957 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo957 av m.fl. (mp) Bullerproblemen Buller är ett stort och växande miljöproblem. ökar bullernivån med (A) , vilket innebär en fördubbling . Ca 3 miljoner svenskar lever i bullernivåer över ( A) - vilket är gränsvärde. Buller leder till såväl medicinska som psykiska störningar. Vid höga nivåer påverkas förutom hörseln även blodtrycket (som ökar) och immunförsvaret. Vid lägre nivåer uppträder mer diffusa störningar: nedsatt koncentrationsförmåga, sömnsvårigheter, magbesvär, illamående och olust. Dessa besvär kan uppträda även i tyst miljö, om man tidigare vistats i bullrig miljö. Även lågfrekvent buller kan orsaka störningar - är sådant buller svårt att dämpa. Det finns tecken på att just denna bullertyp ökar mest. Infraljudet är dessutom svårare att mäta. De två största bullerkällorna är, förutom vissa särskilt bullriga arbetsplatser, lägenheter och trafik. Vad gäller lägenheter så är det främst ventilationssystemet, men även en lång rad maskiner som dammsugare, diskmaskin, tvättmaskin, sopsugar, avloppssystem, toaletter, hissar, torktumlare m.m. som orsakar bullret. Det finns inga gränsvärden för buller som sanitär olägenhet i . Däremot finns allmänna råd om bullernivåer för såväl utomhus- som inomhusljud. de gröna anser att gränsvärden för buller ska införas. Vi menar alltså att kraftfulla åtgärder måste vidtas för att minska bullret. Trafikbullret måste minskas, dels genom mindre trafik, dels genom bättre stadsplanering, dels genom stora krav på fordonens bulleregenskaper. Ett särskilt bullerproblem är flygplatserna. Särskilt har vuxit kraftigt och ger upphov till ett omfattande bullerproblem. Det är vår uppfattning att bullergränser måste fastställas för närområde, vilka inte får överskridas. Den tredje landningsbanan vid får inte byggas ut förrän problemen med buller, liksom andra miljöproblem, avsevärt minskats. Med anledning av vad som anförts hemställs [att beslutar att gränsvärden för buller skall införas senast års utgång med (A) i bostäder , (A) på arbetsplatser vilka i sig inte klassats som särskilt bullriga, och (A) utomhus,1] [att som sin mening ger regeringen till känna att trafiken i innerstäder skall minskas,2] [att som sin mening ger regeringen till känna att bostäder och arbetsplatser skall planeras så att transportbehovet minskar, '] 1. att som sin mening ger regeringen till känna att högre krav skall ställas på nytillverkade fordons bulleregenskaper, 2. att beslutar att bullergränser skall fastställas för närområdet kring , [att beslutar att tredje landningsbana inte får byggas förrän problemen med buller, luftföroreningar och lukt avsevärt minskats.2] () () 1988/89 Jo957 ' 1988/89:Bo549 2 1988/89:T368
mot · GC02Jo959 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo959 av och andre vice talman (båda fp) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:T251 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om reservat för att säkerställa fiskreproduktionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en , 3. att under miljö- och anslag B 8 Vård av naturreservat m.m. för /90 anslår 31 milj. kr. mer än regeringen föreslagit, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om behovet av ett ökat antal utbildningsplatser för miljö- och hälsoskyddsinspektörer, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om behovet av nya metoder för rening av fartygsmotorers och andra förbränningsanläggningars kylsystem.
mot · GC02Jo960 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo960 av m.fl. (s) Miljöbrotten Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Ju820 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen föreslagits beträffande miljöbrotten. () ()
mot · GC02Jo961 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo961 av och i (båda c) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Bo316 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en långsiktig satsning på åtgärder mot försurade brunnar.
mot · GC02Jo964 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Jo964 av (vpk) Svavelhalten i båtars drivmedel Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1988/89:Fö729 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om problemen med svavelhalten i båtars drivmedel.
mot · GC02Jo969 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo969 av m.fl. (m) Bilismens miljöpåverkan m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:T447 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att minimera bilismens negativa miljöpåverkan, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppmuntring av alternativa avgasreningsmetoder, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en tillfällig höjning av skrotningspremien till . () () Per Stenmarck (m)
mot · GC02Jo971 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo971 av och (båda fp) miljöproblem Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:T716 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna behovet av en skärpning och kontroll av kolväteutsläpp från framförallt raffinaderierna, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att förlägga ett marint miljöcentrum till Lysekilsområdet, 3. att begär att regeringen uppdrar åt att kartlägga hur bensinhanteringen vid landets tappstationer är ordnad och att därefter ges tillfälle ta ställning till de åtgärder redovisningen kan ge anledning till, 4. att begär att regeringen uppdrar åt att utarbeta en plan för särskilda insatser med kalk och selen, i syfte att förbättra det utsatta läge som skogarna i västra befinner sig i, 5. att begär att regeringen uppdrar åt och att lägga fram förslag om hur lövskogsandelen skall ökas inom försurade områden och att en ökad inhemsk satsning sker på björk i skogsbrukets plantskolor. () () gotab 16969, 1989
mot · GC02Ju202 · 1989-01-12 00:00:00 — av () Renodling av polisens verksamhet Polisens verksamhet är en självklar nödvändighet i ett rättssamhälle. I polisverksamheten ingår många arbetsuppgifter. Enligt samstämmiga kritiker är arbetsuppgifterna inte bara alltför många antalsmässigt utan även ofta artfrämmande för polisrollen. Det finns många exempel som kan belysa problematiken men här skall endast anföras ett skolexempel. Det handlar om vissa djurärenden enligt djurskyddslagen eller lokal ordningsstadga och kan gälla hundar men även andra djur. Dessa djur skall polisen i vissa fall omhändertaga, förvara, utspisa och försälja eller avliva. Det hade varit mera rationellt att lägga dessa arbetsuppgifter på kommunens djurtillsyn. Det finns ett klart uttalat behov av en systematisk genomgång av de arbetsuppgifter som åligger polisen. Därefter bör de icke-polisiära uppgifterna överflyttas till andra organ, exempelvis nämnda djurärenden. Resultatet skulle bli en renodling och effektivisering av polisens verksamhet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att får i uppdrag att lämna förslag till renodling av polisens verksamhet.
mot · GC02Ju203 · 1989-01-11 00:00:00 — Motion till 1988/89:Ju203 av () Miljöutbildning för polis och åklagare har uttalat att brott mot miljölagstiftningen skall ses som allvarliga. Detta till trots kan vi konstatera att antalet miljömål vid våra domstolar är få och knappast kan anses stå i proportion till antalet begångna brott. Noteras skall att mindre än 200 fall har lett till förundersökning . Således finns det mycket liten erfarenhet hos polis- och åklagarmyndigheter att hantera och handlägga ärenden av denna art i jämförelse med brott av annan art. Miljöfrågorna har fått en allt större betydelse och miljöbrott kommer i många fall till kännedom efter det att de har begåtts, dvs först när verkningarna har blivit kända. De är oftast av utomordentligt komplicerad art och karaktär, och det är av yttersta vikt att en satsning görs på denna typ av miljöutbildning. Det krävs ofta att personer med djupgående kunskaper i miljöfrågor deltar i utrednings- och förundersökningsarbetena och att den som har att leda dessa arbeten har goda kunskaper i såväl miljöfrågor som gällande lagstiftningar. Således måste det vara av yttersta vikt att personal inom såväl polissom åklagarmyndigheterna ges ytterligare och fördjupad utbildning inom miljöområdet. Detta är angeläget inte minst med tanke på lagstiftningens efterlevnad och de svåra skador av olika slag som miljöbrott ofta leder till. Att öka insatserna på detta område måste ses som en god samhällsinvestering och som ett uttryck för samhällets allvarliga syn på dessa frågor. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om miljöutbildning för polis och åklagare.