ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Sf14 · 1989-02-16 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sfl4 av m.fl. (c) med anledning av prop. 1988/89:83 om nedsättning i Mot. särskilda fall av avgifter för pensionärer vid 1988/89 anser att beslutet att beröva ålderspensionärerna ett avgiftsfritt år i sjukvården bör rivas upp. Rehabiliteringsinriktningen hos den enskilde, dennes anhöriga och inom vården försvinner med detta förslag. föreslår regeringen i propositionen krångliga regler vilka skall tillämpas av försäkringskassepersonal som redan har så pressad arbetssituation att de har svårt att på ett bra sätt hinna med nuvarande uppgifter. Enligt vår mening bör därför, i anledning av propositionen, begära att beslutet om friåret rivs upp. Vi har i en motion under allmänna motionstiden utvecklat vår syn i denna del. I samband med beslutet fastslogs att avgifterna för sjukhusvården skulle kunna prövas individuellt. I debatten framfördes det positiva med denna prövning som skulle innebära en ekonomisk lättnad för dem som redan nu förbrukat sitt friår. Vi vill för vår del framhålla att ett bevarat friår i sjukvården självfallet måste kombineras med en individuell prövning därefter. Landstingen har inom det tidigare systemet kunnat utveckla rutiner för detta. I den föreliggande propositionen framhålls att vid kortare sjukhusvistelser skall det ej vara möjligt med någon individuell prövning och vid stadigvarande vård skall inte heller någon nedsättning ske. Följden blir att det stora flertalet sjukhusvårdade pensionärer kommer att erlägga samma avgift som . Den största förändringen kommer att drabba alla insjuknade som vårdas mot en avgift . Särskilt för denna grupp är det viktigt att de nya reglerna, om de införs, tillämpas generöst. Vi noterar att regeringen nu öppnar en möjlighet till hel avgiftsbefrielse efter särskild prövning. Detta är givetvis ytterligare ett steg i anpassningen till linje. I många fall är det enbart den byråkratiska prövningen som återstår. 1 sak är detta naturligtvis en utveckling åt rätt håll. Ännu bättre vore att dra de fulla konsekvenserna av den successiva anpassningen och en gång för alla upphäva tidigare beslut. Om väljer att vidmakthålla sitt beslut om slopat friår med möjlighet till nedsättning av avgiften, vill vi för vår del framhålla behovet att prövningen av avgiften sker efter ett automatiskt förfarande och inte efter särskild ansökan. Det måste vara fullt möjligt att åstadkomma detta i kontakt mellan sjukvården och . 1 1988189.3 sami. 1988/89 Sfl4 Med stöd av det anförda hemställs 1. att i anledning av proposition 1988/89:83 beslutar upphäva sitt tidigare beslut att slopa ålderspensionärernas friår i sjukvården, 2. att , därest yrkande 1 ej bifalls, som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tillämpningen av reglerna om nedsatt avgift i sjukvården.
mot · GC02Sf15 · 1989-02-21 00:00:00 — av m.fl. (m) med anledning av prop. 1988/89:83 om nedsättning i särskilda fall av avgifter för pensionärer vid sjukhusvård beslutade om nya regler för avgifter vid sjukhusvård för pensionärer. Vid utskottsbehandlingen restes krav om att även den nedsatta avgiften på . för ensamstående och . för gift pensionär helt skulle kunna nedsättas om särskilda skäl föreligger. beslöt i enlighet med utskottets begäran. 1 riksdagsbeslutet konstaterades att det ankom på regeringen att förbereda ett lagförslag om individuell prövning, så att detta kan träda i kraft möjligt, dock . Förslaget föreligger nu och är i huvudsak väl avvägt med ett väsentligt undantag. För att avgiftsbefrielse skall medges förutsätts att bedömer behovet av nedsättning med hänsyn till pensionärens ekonomiska situation. Vid en sådan bedömning skall enligt regeringens förslag hänsyn tagas till pensionärens inkomster samt också till avkastning på förmögenhet. Förmögenhetsberäkningen föreslås bli anknuten till den som redan tillämpas för pensionärer vid beräkning av hustrutillägg och KBT. Detta innebär att förmögenheter som överstiger . för ensamstående och 120 000 för gift pensionärspar påverkar den beräknade förmögenhetsavkastningen. De förmögenhetstillgångar som på detta sätt kommer att påverka den beräknade avkastningen, utgörs i de flesta fall av innehav av småhus (schablontaxerade en- och tvåfamiljsfastigheter), bostadsfastighet inom jordbruk eller bostadsrätt. Dessa tillgångar ger i realiteten ingen löpande avkastning och påverkar således inte pensionärens löpande inkomster och då inte heller pensionärens aktuella betalningsförmåga. Om förmögenhetsavkastningen beräknas på det sätt som föreslås i propositionen vid bedömning av behov av individuellt sänkt avgift vid sjukhusvård, snedvrids bedömningen av pensionärens betalningsförmåga. Det nu berörda problemet accentueras av redan genomförda taxeringshöjningar på flerfamiljshus och de följder detta har fått för värderingen av bostadsrätter. Motsvarande effekter kommer att göra sig gällande vid innehav av småhus och jordbruksfastigheter, när nya fastighetstaxeringsvärden fastställts. Därför bör inte förmögenhet placerad i bostadsrätt, bostadsfastighet inom jordbruk eller småhusfastighet påverka den beräknade förmögenhetsavkastningen vid bedömning av pensionärers ekonomiska situation vid eventuell avgiftsbefrielse i samband med sjukhusvård. Motsvarande hänsyn vid bestämning av förmögenhetsavkastning av nu nämnda fastighetsslag bör också kunna tagas när det gäller fritidshus. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att förmögenhet placerad i bostadsrätt, bostad på jordbruksfastighet eller småhusfastighet som utnyttjas som egen bostad icke skall påverka bedömningen av pensionärs ekonomiska situation vid bedömning av avgiftsbefrielse vid sjukhusvård. Per Stenmarck (m) 1988/89 Sfi 5 () () () () () ()
mot · GC02Sf16 · 1989-02-21 00:00:00 — av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1988/89:83 om nedsättning i särskilda fall av avgifter för pensionärer vid sjukhusvård I regeringens proposition 88/89:33 föreslogs att det s.k. avgiftsfria året vid sjukhusvård för ålderspensionärer skulle avskaffas. beslöt också i enlighet med propositionen med den ändringen att möjlighet till individuell prövning av avgiftsuttaget skulle finnas. Regeringen fick i uppdrag att skyndsamt återkomma med förslag så att reglerna skulle kunna träda i kraft . I föreliggande proposition föreslår regeringen att möjligheter till individuell prövning bör bygga på de regler som tidigare gällt för utförsäkrade åldersoch förtidspensionärer. Man säger också att det är angeläget att prövningen kan tillämpas på ett likformigt och rättvist sätt. Vidare sägs att om avgiftsbefrielse skall medges förutsätts att bedömer behovet av medel med hänsyn till pensionärens ekonomiska situation. Därmed förutsätts reglerna jämställas med de regler som gäller för hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg. I socialförsäkringsutskottets yttrande till skatteutskottet i samband med behandlingen av inkomstunderlag vid beräkning av KBT uttalades bl.a.: Utskottet hyser också viss förståelse för de svårigheter som orsakas av att förmögenhet i form av egen bostad eller ett enkelt fritidshus kan medföra reduktion eller bortfall av KBT. Det är rimligt att avkastning av den egna bostaden inte leder till sådana konsekvenser att avgiftsbefrielse inte kan medges. Förmögenhetstillgångar i form av småhus, bostadsfastighet på jordbruksfastighet samt bostadsrätt ger i realiteten ingen disponibel avkastning och kan därför inte disponeras av pensionären. I bedömningen bör också vägas in de aviserade höjningarna av taxeringsvärdena på småhus och jordbruksfastighet. Förmögenhet i form av bostadsrätt, småhus och jordbruksfastighet där egen bostad är belägen bör därför inte inräknas när prövning sker av eventuell avgiftsbefrielse i samband med sjukhusvård. Undantag bör även kunna ske när det gäller avkastning av fritidshus. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att förmögenhet placerad i bostadsrätt, småhus, egen bostad på jordbruksfastighet samt fritidshus inte skall påverka bedömningen om avgiftsbefrielse för pensionärer vid sjukhusvård. () ()
mot · GC02Sf17 · 1989-02-21 00:00:00 — 1988/89 :Sf 17 av m.fl. (mp) med anledning av prop. 1988/89:83 om nedsättning i särskilda fall av avgifter för pensionärer vid 1. att som sin mening ger regeringen till känna att undantagande, pensionärerna generellt bör befrias från sjukvårdsavgift, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att pensionärer bör ges möjlighet att söka nedsättning för sjuk vårdsavgifter även än en månad. () ()
mot · GC02Sk345 · 1989-02-16 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Sk345 av () Dubbelbeskattningsavtal Vissa dubbelbeskattningsavtal bl.a. med och medför att och det andra landets finansministrar kan förlänga eller justera vissa regler i avtalet på ett sätt som kan innebära att grundlagsfästa beskattningsrätt kringgås. har även andra dubbelbeskattningsavtal innehållit liknande bestämmelser, något som dock inte observerats. Då det inte får råda någon som helst tvekan om att ett dubbelbeskattningsavtal i alla avseenden följer lagstiftningen, borde enligt min uppfattning uppdra åt att granska de aktuella dubbelbeskattningsavtalen för att vinna klarhet i om de är i överensstämmelse med lagfästa beskattningsrätt. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att uttalar sig för att från konstitutionell synpunkt granskar vissa dubbelbeskattningsavtal i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GC02Sk38 · 1989-02-02 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sk38 med anledning av prop. 1988/89:71 om begränsad avdragsrätt för vissa reaförluster I propositionen föreslås att rätten till avdrag för reaförluster på aktier samt andra värdepapper, andelar och rättigheter som beskattas enligt aktievinstreglerna skall begränsas till redan från första innehavsdagen. Regeringens förslag bryter symmetrin i nuvarande regler för realisationsvinstbeskattning av aktier. Det sker på ett sätt som kommer att missgynna den nödvändiga riskkapitalförsörjningen. Den föreslagna regeln kan dessutom förväntas vara gällande under blott . Mycket tyder på en omfattande förändring av skattereglerna . Mot den bakgrunden bör aktievinstbeskattningen i första hand ändras så att symmetrin i skattereglerna kvarstår som riskkapitalförsörjningen inte äventyras. Den s.k. två-årsregeln bör därför ändras så att aktievinster från första innehavsdagen beskattas och reaförluster får motsvarande värde. Skulle inte biträda detta förslag bör i andra hand förslaget till propositionen ändras på så sätt att rätten till avdrag för reaförluster endast begränsas till till den del det sker mot sådana reavinster som beskattas till (efter en tvåårig innehavstid). Ett särskilt problem kan uppkomma i fråga om avyttringar som formellt har skett efter utgången men som i realiteten bestämts tidigare. Det gäller exempelvis då aktier på bindande sätt lämnas in till överlåtelse i samband med uppköpserbjudanden. Ett sådant fall är numera fullföljda erbjudande om . En särskild övergångsbestämmelse , som innebär att de äldre bestämmelserna gäller för den som före utgången av 1988 har accepterat ett offentligt erbjudande om aktieförvärv, bör därför införas. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att med avslag på propositionen 1988/89:71 beslutar att den skattepliktiga andelen av realisationsvinster och realisationsförluster på aktier och andra värdepapper, andelar och rättigheter som beskattas enligt aktievinstreglerna skall vara redan från första innehavsdagen, 2. att , om yrkande 1 ej bifalles, beslutar att rätten till Mot. avdrag för reaförluster på aktier och motsvarande värdepapper enbart Sk38 begränsas till om avdrag sker mot sådana reavinster som endast 3. att beslutar om särskilda övergångsregler i enlighet vad som anförts i motionen.
mot · GC02Sk41 · 1989-02-03 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sk41 med anledning av prop. 1988/89:71 om begränsad avdragsrätt för vissa reaförluster Förslaget i propositionen innebär att man aldrig skall få dra av av en förlust i aktier, oavsett innehavstiden. skall vinster på aktie som innehafts än , tas upp till beskattning till . Om man således innehar aktier i och gör en vinst på , så skall denna i sin helhet tas upp till beskattning. Om man sedan gjort en motsvarande förlust i , så är denna avdragsgill mot den förra vinsten endast till , trots att aktieägaren vare sig gjort vinst eller förlust. Skattskyldighet inträder för . Detta innebär en bristande symmetri i skattesystemet. Det innebär framför allt att privatpersoner tvingas ut från börsen och att institutioner får allt större andel av den svenska aktiemarknaden. har andelen privatpersoner stadigt sjunkit. Propositionens förslag skulle ytterligare påskynda den utvecklingen. är det viktigt att det sker en rättvis beskattning. Just nu arbetar en utredning, som skall föreslå åtgärder för att underlätta kapitalanskaffningen till mindre företag. Propositionens förslag verkar i precis motsatt riktning. Allt färre vill satsa sina sparpengar när risknivån höjs på det föreslagna sättet. Propositionen bör därför avslås. Jag föreslår istället att avdrag för reaförluster får ske till mot vinster, som man tar upp till beskattning och att avdragen begränsas till om inkomsten bara tas . På detta sätt minskar man också skatteplaneringen väsentligt, som man undviker asymetrin och de mest stötande inslagen i propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår proposition 1988/89:71, 2. att beslutar att aktieförluster får dras av med högst det procenttal som vinsten tas upp med.
mot · GC02T22 · 1989-02-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:T22 av och (båda vpk) med anledning av prop. 1988/89:101 om den kommunala parkeringsövervakningen Redan när regeringen förra gången (prop. 1986/87:51) öppnade för en privatisering av den kommunala parkeringsövervakningen avvisade vpk liksom för övrigt också förslaget. Motiveringen var kraven på rättssäkerhet och en breddning av trafikövervakarnas arbetsuppgifter. Det föreliggande förslaget att även de kommunala parkeringsbolagens personal ska kunna förordnas som p-vakter avvisas av de tunga remissinstanserna, och trafiksäkerhetsverket. Skälen är bl.a. brister i offentlig insyn och kontroll, rättsosäkerhet och dubbla roller. Vpk instämmer helt i dessa påpekanden. I motion 1988/89:T253 till årets sägs följande beträffande de kommunala parkeringsövervakarna: Trafikövervakningen i är helt otillfredsställande och respekten för trafikreglerna är nästan obefintlig. Polisen kommer inom överskådlig tid inte ha tillräckliga resurser för att klara denna uppgift. Vi föreslår därför att de kommunala parkeringsvakterna ska kunna ges en kompletterande utbildning och utökade befogenheter så att de kan ansvara för trafikövervakningen i sin helhet. Detta skulle leda till höjd status, bättre lön, flera trafikövervakare och skulle lösa de kontrolluppgifter som måste följa med införandet av en bilavgift. De polisresurser som frigörs bör leda till en förstärkning av kvarters- och tunnelbanepolis. Liknande förslag diskuteras av de politiska partierna i . En vidgning av p-övervakarnas ansvarsområde talar klart emot förslaget i prop. Vi föreslår istället att hos regeringen tillkännager att ett förslag i enlighet med motion 1988/89:T253 utreds. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår förslaget till lag om ändring i lagen (1987:24) om parkeringsövervakning, 2. att hos regeringen begär en utredning om de kommunala parkeringsvakterna enligt vad som sägs i motionen.
mot · GC02Ub11 · 1989-02-02 00:00:00 — av m.fl. (c) med anledning av prop. 1988/89:65 om formerna /89 har under en följd av år krävt åtgärder för att begränsa den omfattande anslagsuppsplittringen på högskoleområdet. Det nu framlagda förslaget ligger därför helt i linje med de krav vi tidigare framfört. Dimensionering av grundläggande högskoleutbildning Det föreliggande förslaget innebär bl a övergång till ett system med anslagstilldelning för en treårsperiod. Systemet innebär också att även i fortsättningen skall fastställa antalet nybörjarplatser på allmän linje eller grupp av allmänna linjer. Även i fråga om fristående kurser samt lokala och individuella linjer skall ange dimensioneringstal. Enligt vår mening synes detta vara en rimlig följd av det nya sättet att tilldela anslagen. Det är dock mycket angeläget att systemet i sin slutliga utformning erbjuder goda möjligheter till flexibilitet. När regeringen och fattar beslut om anslag och dimensionering för de kommande tre åren kommer det till största delen att vila på bedömningar som gjorts ute på de enskilda högskolorna omkring . Särskilt av anslagsperioden kan bedömningarna visa sig vila på ett alltför föråldrat verklighetsunderlag i fråga om bland annat studerandetillströmning och framtida arbetsmarknad. Det är mot den ovan angivna bakgrunden viktigt att det i ett nytt anslagsoch dimensioneringssystem byggs in lätthanterliga metoder som möjliggör för resp. högskola att på ett smidigt sätt omfördela utbildningsplatser till linjer och kurser som kan anses ha större efterfrågan eller erbjuder bättre arbetsmarknadsutsikter. Följande exempel får illustrera en situation där en sådan flexibilitet kan visa sig vara värdefull: En högskola gör framställning om att få inrätta utbildningslinjerna A och B med vardera 60 nybörjarplatser. Regeringen och beslutar att endast linje A skall inrättas. Om det visar sig svårt att rekrytera behöriga studerande i tillräckligt antal till lin je A bör det enligt vår mening vara möjligt för högskolan att ändå inrätta linje B senare . Självfallet måste linjerna vara någorlunda likvärdiga med avseende på längd och kostnader om en konvertering skall kunna få ske. 1 1988/89. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om flexibilitet som möjliggör omfördelning av utbildningsplatser i enlighet med vad som anges i motionen. () () () () () () () () 1988/89 Ubll
mot · GC02Ub14 · 1989-02-03 00:00:00 — av och (båda fp) med anledning av prop. 1988/89:65 om formerna för högskolepolitiken Regeringens proposition om formerna för högskolepolitiken är mycket teknisk till sitt innehåll. Mycket kortfattat berörs de övergripande målen för utbildningen och ingenting sägs om samhällets behov av bildning. Propositionen fastslår endast att den grundläggande högskoleutbildningen skall tillgodose både samhällets behov av kvalificerad arbetskraft och individernas efterfrågan på utbildning. De avvägningar i fråga om utbildningens omfattning och inriktning, som måste göras med hänsyn till bl a de begränsade samhälleliga resurserna måste ankomma på regering och riksdag. Hur detta ska gå till diskuteras inte. Vidare föreslås att omfattningen per högskola av resurser för lokala och individuella linjer samt fristående kurser även i fortsättningen skall styras av regering och riksdag. Vi vill i det här sammanhanget betona vikten av att det finns ett rejält utrymme för den här typen av utbildning eller bildning. Behovet av bildning i samhället kan inte mätas i efterfrågestudier på arbetsmarknaden och inte heller i individuella önskemål. Universiteten spelar här en viktig roll för att tillgodose dessa behov. Det är politikernas roll att skapa utrymme därför. Propositionen behandlar framför allt högskolans ekonomiska ramar, som bl a föreslås vara treåriga från och med /91. Varje högskoleenhet tilldelas ett samlat anslagsbelopp för grundläggande högskoleutbildning. I propositionen framhålls dock att övergången till den nya budgetprocessen kräver ett omfattande förberedelsearbete. Därför föreslås att anslagsomläggningen genomförs som ramanslag införs, dvs /94. Däremot när det gäller att införa ett anslag för lokalkostnader för varje högskoleenhet så föreslås att detta skall gälla redan från och med /91. Vi menar att det i detta fall behövs en förberedelsetid och att övergången bör samordnas med ramanslagets införande. Bl.a. bör roll övervägas. Propositionen utgår från att även i fortsättningen är lokalhållare för högskolan och debiterar marknadsanpassade hyror. Det kan ifrågasättas om hyrorna verkligen är marknadsanpassade eftersom knappast utsätts för konkurrens. har tidigare tillsammans med och påpekat att det med nuvarande riktlinjer för statlig lokalförsörjning inte går att uppnå en effektiv och kundorienterad ordning. har i detta sammanhang föreslagit att förvaltande verksamhet över förs till två eller flera fastighetsaktiebolag. När det gäller universitet och Mot. högskolor borde också övervägas att överföra fastigheterna i egen regi. har de väldigt svårt att påverka hyressättning. för att förslaget om anslag för lokalkostnader införs först budgetåret 1993/94. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lokala och individuella linjer samt fristående kurser, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att anslag för lokalkostnader införs först /94, 3. att hos regeringen begär förslag om en översyn av roll som lokalförsörjare till högskoleenheterna. () ()
mot · GD02L702 · 1989-02-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:L702 av m.fl. (mp) Varumärken på livsmedel Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Jo505 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att namnskyddade produkter skall märkas i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()
mot · GC02Bo10 · 1989-03-16 00:00:00 — av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1988/89:77 om ändringar i fastighetsbildningslagen (1970:988) m.m. Regeringen föreslår i propositionen att hyresgästinflytandet vid inrättande av gemensamhetsanläggningar skall utvidgas till att gälla även utanför storstadsområdena. Vid utövandet av sådant inflytande skall hyresgästerna företrädas av organisation av hyresgäster som har avtal om förhandlingsordning för aktuell fastighet eller, om sådan förhandlingsordning inte gäller, en riksorganisation av hyresgäster. Förslaget innebär med andra ord att hyresgästerna alltid skall företrädas av en organisation. Enligt skall de boendes önskemål vara utgångspunkten för bostadspolitiken. Vi är därför av den uppfattningen att de hyresgäster som direkt berörs av en åtgärd, i detta fall inrättande av gemensamhetsanläggningar, är de som skall utöva inflytandet. Den föreslagna utvidgningen av hyresgästinflytande! innebär enligt regeringens förslag enbart ett utökat inflytande för hyresgästorganisationer. Eftersom uppfattning är att inflytande bäst utövas av berörda hyresgäster och inte av hyresgästorganisation vill vi avslå regeringens förslag på denna punkt. Vi föreslår i stället att regeringen återkommer till med förslag på en utvidgning av hyresgästinflytandet att utövas av hyresgästerna personligen. Vid utformandet av bestämmelserna bör regeringen även beakta de problem som kan föreligga för att åstadkomma praktiskt fungerande rutiner i samband med anläggningsförrättning. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att beslutar att med avslag på propositionen vad gäller förslaget till utvidgning av hyresgästinflytandet enligt anläggningslagen hos regeringen begära ett nytt förslag som innebär att hyresgästinflytandet utformas i enlighet med vad vi i motionen anfört. () ()