mot · GC02A13 · 1989-05-10 00:00:00 — 1988/89: Al 3 av m. fl. med anledning av prop. 1988/89:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /90, m.m. (kompletteringsproposition) Koncentrationpolitiken har inneburit en allt starkare centralisering av befolkning, bebyggelse och näringsstruktur. Storskalighet och arbetskraftens geografiska rörlighet har av en politisk majoritet, mot bestämda uppfattning, setts som nödvändiga förutsättningar för ökad ekonomisk tillväxt. Skillnaderna i levnadsförhållanden mellan olika delar av landet har ökat. Den politiska inriktningen och marknadens drivkrafter har förstärkt koncentrationen inom näringslivet, både vad avser produktionsstruktur och maktfunktioner. Den offentliga sektorn har också kraftigt bidragit till koncentrationen. Inte minst har kommunsammanläggningarna verkat i den riktningen. En grundläggande orsak till utvecklingen har varit politiska beslut fattade i regering och riksdag. Särskilt har klyftorna snabbt ökat såväl mellan som inom olika regioner i landet. Framför allt har landsbygden och de små och medelstora orterna drabbats av en snabb avfolkning. Befolkningsomflyttningen har vidare medfört att ålderstrukturen blivit alltmer snedvriden mellan in- och utflyttningskommuner. Det är främst unga människor som flyttat till storstadsregionerna, där möjligheter till arbete och utbildning erbjuds. skapar befolkningskoncentrationer svåra köproblem med brist på bostäder, vårdkris, bristfällig barnomsorg och en försämrad social miljö. Analyser av befolkningsomflyttningens struktur i övrigt visar vidare att det är den välutbildade arbetskraften som erbjuds arbete i storstads- och högskoleregioner. Den pågående utvecklingen innebär således även en kompetensförsvagning i utflyttningsregionerna. Befolkningskoncentrationen har också lett till en alltmer ensidig könsfördelning i glesbygdskommunerna. Ensidig näringsstruktur och svårigheter för kvinnorna att få arbete har inneburit att allt fler kvinnor tvingats söka sig till mer expansiva regioner både för att få utbildning och arbete. Detta leder till en bristfällig social miljö i avfolkningsbygder. Dynamiken i utflyttningsområdena minskar, de sociala problemen ökar och bygden utarmas. fl 1988/89. Socialdemokratisk närings- och regionalpolitik efter 1982 Mot. 1988/89 A13 Den socialdemokratiska regeringspolitiken efter regeringsskiftet har allvarligt försämrat den regionala och inomregionala balansen. Orsaken är främst den ekonomiska politiken och näringspolitiken. Den har stimulerat och prioriterat storföretagen och de mest expansiva regionerna. innebar devalveringen 1982 en kraftig stimulans till de stora exportföretagen. Regeringspolitiken har vidare huvudsakligen gynnat storföretagen på småföretagens bekostnad. Den förda politiken har drabbat regioner som Bergslagen, huvuddelen av och sydöstra mycket hårt. Uttalanden från regeringsföreträdare om vikten av att motverka de ökande obalanserna i samhället har visat sig vara enbart uttalanden. Regeringens konkreta politik har varit starkt koncentrationsdrivande. Regeringens konservativa och koncentrationsinriktade syn på regionalpolitikens utformning medförde att riktat en betydande kritik mot den förda politiken. a. starkt understrukit behovet av insatser för att förbättra infrastrukturen och konstaterat att en allmän förstärkning av näringslivets förutsättningar i regionalpolitisk! prioriterade regioner är helt nödvändig. Kritiken från såväl som allmänheten, ökande skillnader i levnadsstandard mellan landets olika delar, allt större klyftor mellan och inom länen m. m. har också framtvingat förslag från regeringen i form av s. k. paket. Paketen har dock kännetecknats av satsningar till gagn för främst storföretg i några få kommuner medan de ca 50 sämst ställda kommunerna i landet inte alls fått del av stödet. Enligt vår mening är propositioner med särskilda paket att betrakta som brandkårsutryckningar, betingade av nödvändigheten av att i efterhand försöka reparera de skador en felaktigt förd politik orsakat. Koncentrationsproblemen kan aldrig varaktigt lösas med selektivt inriktade åtgärdspaket för en viss ort eller region. En långsiktigt positiv utveckling kräver i stället en decentralistisk syn och en annorlunda politik än den regeringen fört. Vidare behövs en politik för social rättvisa och likvärdiga levnadsförhållanden över hela landet. Det krävs omfattande förutsättningsskapande generella insatser på många olika områden om de regionala obalansproblemen varaktigt skall kunna utjämnas. har också bl. a. beslutat räkna upp de s. k. länsanslagen i förhållande till regeringens förslag, senast mot socialdemokraternas vilja innevarande med 110 milj. kr. De förstärkningar av medel för regionala utvecklingsinsatser som dessa län fått har socialdemokraterna försökt förhindra. De regionala obalansproblemen är dock av en sådan omfattning att det krävs selektivt inriktade åtgärder snabbt för att i någon mån lindra den utarmning och de problem den förda koncentrationspolitiken medfört och 4 i den nu föreliggande kompletteringspropositionen (prop 1988/89:150) Mot. återkommer också regeringen med nytt paket avseende A13 Behovet av ett sådant paket är ett ytterligare exempel på att tredje vägens ekonomiska politik lett till ökade klyftor och allt större obalanser i är det län som drabbats hårdast . Länet har minskat sin befolkning med nära 8000 personer och i motsats till övriga län minskade även . Den socialdemokratiska politiken har alltså drabbat detta län mycket hårt. Trots den fleråriga negativa utvecklingen i och trots krav från och i av bl. a. representanter har regeringen ända till nu i vår avvisat framställningar om insatser för länet. Så sent som framhöll t. ex. arbetsmarknadsministern i att några särskilda insatser för inte var motiverade. RegeringsfÖrslaget sent och föga omfattande I kompletteringspropositionen gör regeringen en helomvändning i och med att man där föreslår särskilda regionalpolitiska insatser för . Dessa insatser inskränker sig dock dels till vissa insatser för högskolan i , dels satsningar på ett investmentbolag och medel för arbetsmarknadsutbildning och utbildning i företag i kompetenshöjande syfte. Detta regeringens paket för måste anses ha kommit mycket sent och vara av allt för ringa omfattning. För att problem liksom övriga avfolkningsdrabbade områdens skall lösas fordras en heltäckande politik som inom alla områden konsekvent tar hänsyn till vikten av att uppnå regional balans. Om de många förslag som lagts från för att utveckla hela landet vunnit gehör skulle läget även för varit bättre än det är. Vi har bl. a. från sida lagt förslag till offensiva insatser för att bredda och utveckla arbetsmarknaden om totalt 5 miljarder. Vi har krävt kraftfulla åtgärder för att utveckla landsbygden genom införande av ett särskilt anslag för landsbygdsutveckling om 200 milj. kr. liksom en kraftig uppräkning av glesbygdsstödet till 400 milj. kr. Hade dessa förslag vunnit majoritet hade det givit betydande resursförstärkningar för utveckling och stöd till satsningar på en mängd områden. Vad gäller regeringens förslag om vissa satsningar på högskolan i finner vi detta värdefullt. vill vi erinra om att under en följd av år krävt större satsningar, bl. a. fasta forskningsresurser, vid de mindre och medelstora högskolorna. Dessa förslag skulle ha betytt mycket för bl. a. högskolan i . Men tyvärr har motståndet varit stort mot fasta forskningsresurser vid sådana högsko- 5 Våra synpunkter på dessa frågor framfördes senast i reservationen nr 6 Mot. 1988/89 fogad till utbildningsutskottets betänkande 25, som behandlades Al3 av . I reservationen framhölls att det är nödvändigt att sprida forskningsverksamhet och fasta forskningsresurser utanför de högskoleenheter som har sådana resurser. Av regionalpolitiska skäl måste de mindre och medelstora högskolorna tillåtas utvecklas även på detta område, och det är viktigt att ta till vara den kompetens och de utvecklingsmöjligheter som finns vid dessa. Därvid nämns bl. a. högskolan i Länet behöver bättre kommunikationer Förbättrade kommunikationer skulle verksamt bidra till att stärka utvecklingsmöjligheter. Kommunikationsområdet nämns över huvud taget inte i kompletteringspropositionen i samband med , vilket är anmärkningsvärt. Projekt som skulle få stor betydelse för är främst upprättande av snabbtågsförbindelse StockholmSundsvall och upprustning av bandelen På bör ockå kommunikationerna med övriga förbättras genom utbyggd ostkustbana. I samband med fjolårets trafikpolitiska beslut anslogs för investeringar . Med hänsyn till de många stora, betydelsefulla och kostsamma projekt som bör genomföras både av regionalpolitiska skäl och av miljöskäl föreslog istället att skulle satsas . Självklart skulle de båda nämnda erforderliga satsningarna av speciell betydelse för haft större förutsättningar att genomföras och genomföras tidigare om investeringsram godtagits liksom att en projektering av en utbyggd ostkustbana skulle ha kunnat påbörjas. har riksdagsmajoriteten (1988/89:TU 16) avvisat vårt upprepade krav (res. Vägstandarden i är genomsnittligt mycket låg. På riksvägar satsas nu och framåt endast på den s. k. deltavägen över säregna delta. Kostnaden beräknas till . liksom övriga som slagit vakt om miljöintresset motsatte sig byggande av denna väg. Som befarades från men avvisades av vägbyggets förespråkare anslås nu inga medel för andra riksvägssatsningar i . Enligt vår mening är det väsentligt att satsningar görs på vägupprustningar i olika delar av länet av såväl regionalpolitiska som trafiksäkerhetsskäl. Vägstandarden på är på flera avsnitt undermålig, men det är enligt vår mening lika väsentligt att vägar som fyller en viktig funktion för näringslivet längre in i landet också underhålls och förbättras och ges en bättre framkomlighet. har behandlat anslag till vägväsendet (1988/89:TU 15) varvid förslag om högre anslag för drift av statliga vägar, tioårsprogram för beläggning av grusvägar och högre anslag för länstrafikanläggningar avslogs. Med dessa centerförslag skulle även fått högre anslag för vägar. Sammanfattningsvis vill vi understryka att utan goda kommunikationer 6 blir andra angelägna satsningar verkningslösa på lång sikt. Vi vill också i Mot. 1988/89 detta sammanhang understryka behovet av att prissättningen för teletjäns- A13 ter ges en annorlunda utformning i syfte att utjämna kostnaderna för enskilda och foretag i olika delar av landet. Nuvarande prissättning innebär att storstäder gynnas på bekostnad av landsorten. Det drabbar abonnenter i län som och begränsar möjligheterna till att decentralisera datatjänster, vilket i sin tur motverkar en positiv näringslivsutveckling. Det krävs enligt vår mening ett system med s. k. servicecentraler i glesbygden. Resurser bör avsättas för att sådana servicecentraler kan byggas upp, där det finns avancerade telekommunikationer tillsammans med annan service såsom t. ex. post, bibliotek, café. Vi föreslår nedan att särskilda medel anvisas bl. a. för detta ändamål. Flera riksdagsbeslut som missgynnat Utvecklingen av landsbygden är av största betydelse för att främst , av stor befolkningsminskning drabbade, inland skall få en positiv utveckling. Såsom ovan nämnts har avslagit krav på särskilda satsningar för landsbygdsutveckling och fullföljande av den s. k. landsbygdskampanjen. Även detta är ett exempel på att det vid årets riksdag fattats en råd beslut, som går emot strävandena efter att förbättra förutsättningarna för skogslänen, bland dem . Regeringen försämrar förutsättningar för jordbruket Regeringen har framlagt propositionen 140 gällande prisregleringen på jordbruksprodukter m. m. Regeringen föreslår här mot bakgrund av GATT-överenskommelsen vissa ändringar av stödet till jordbruket som man i kompletteringspropositionen föreslår avskaffande av mjölksubventionema. Ledningen för i länet har betecknat regeringsförslagen som förödande för bönderna. LRF befarar både försämrad ekonomi för jordbrukarna och fortsatt minskning av mjölkproduktionen. Även regeringens förslag när det gäller jordbruket är exempel på förslag som missgynnar , trots att man nu kommit till insikt om att särskilda insatser behövs för detta län. Öka stödet för jordbruket i norra Från har vi dels i kommittémotion med som första namn, dels i motion av m. fl. begärt i förhållande till regeringens förslag 101 milj. kr. högre anslag för prisstöd till jordbruket i norra och 55 milj. kr. mer än regeringen föreslagit till det särskilda åtgärdsprogrammet för jordbruket i norra . Uppskattningsvis kommer några tiotal av dessa miljoner i anslagsökning att gå till . Återför vinster från vattenkraften till länet ^ot ^88/89 Ett centerförslag som skulle ha stor betydelse för de vattenkraftsproducerande kommunerna i främst är kravet på att per kWh av denna elkraft skall återgå för satsningar i den kommun där elkraften producerats. Tillsammans skulle detta tillföra vattenkraftskommunerna cirka 650 milj. kr. Utöver de hot som gäller för i form av ogynnsam åldersstruktur, utflyttning av många yngre, i synnerhet välutbildade, utgör också förändringar i statens verksamhet hot mot . Inom ramen för utredningar om försvarets framtid har allvarliga begränsningar av totalförsvarets verksamhet inom övervägts, vilka skulle få mycket negativa konsekvenser för länet, men även allmänt för försvar. I ligger marinkommando, MKN, med KA 5. Trots att MKN och KA 5 förlorat cirka 75 tjänster är det efter kommunen och den största arbetsgivaren inom kommunen. Ett genomförande av planerna på en nedläggning av 5 skulle vara ett synnerligen allvarligt dråpslag mot och Ådalsregionen som redan drabbats så hårt av sysselsättningsminskning. Såväl försvarspolitiska som regionalpolitiska skäl talar enligt vår mening mycket klart emot nedläggning av MKN och KA 5. bör därför i samband med beslut om särskilda åtgärder för , genom ett tillkännagivande till regeringen uttala sig emot de planerade nedläggningarna. Även i kan den militära verksamheten komma att begränsas som följd av översynen av försvarets organisation genom eventuell sammanslagning av T 3 och 121 och genom begränsningar av verksamheten. Vi vill när det gäller vikten av en positiv utveckling även i inland betona nödvändigheten av att regionalpolitiska skäl tillmäts stor betydelse vid överväganden om totalförsvarets organisation och lokaliseringsbeslut. Försvarets beställningar betyder mycket för industrier i . Detta är ytterligare ett exempel på hur försvarsbesluten om de inte leder till tillräckligt omfattande satsningar kan inverka negativt för . Ett annat aktuellt hot som statlig verksamhet innebär för är postverkets planer på att flytta postens paketsortering från , vilket skulle innebära ett bortfall av 60-80 arbetstillfällen i denna kommun som Mot. 1988/89 har den svagaste utvecklingen och lägsta befolkningstalet inom länet. Med hänsyn till den offentliga verksamhetens betydelse för bör enligt vår mening nu genom ett tillkännagivande till regeringen uttala att vid beslut om lokaliseringar och omlokaliseringar av statlig verksamhet, inklusive affärsverkens, bör hänsyn tas till läns speciella behov. Vi har i denna motion redovisat några positiva effekter skulle ha fått om olika förslag från i syfte att skapa regional balans godtagits av . Ända fram till har , särskilt inom kommunikationsområdet, fattat beslut som går bl. a. emot. Vi vill inte motsätta oss de av regeringen nu föreslagna begränsade satsningar i , särskilt eftersom regeringsförslagen i viss mån motsvarar av oss tidigare föreslagna men av avvisade åtgärder. Däremot finner vi det erforderligt att insatser inom fler än de av regeringen föreslagna områden som arbetas fram för att efter så stor befolkningsminskning skall få en tillräckligt positiv utveckling. Mot denna bakgrund anser vi att i ett tillkännagivande till regeringen skall uttala vikten av att förslag till betydligt mer samlade insatser för arbetas fram och föreläggs . Vi anser även att de ekonomiska resurser som föreslås anvisade är otillräckliga med hänsyn till de problem för som den förda koncentrationspolitiken medfört. Vi föreslår därför att 25 milj. kr. utöver regeringens förslag anvisas för insatser och projekt inom länet som syftar till att utveckla näringsliv och service i framförallt de mest utsatta kommunerna såsom t. ex. de ovannämnda servicecentralerna. Prioritering och val av insatser och projekt bör ske lokalt och medlen därför disponeras av som efter sedvanlig prövning fördelar dem för avsett ändamål. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om vikten av att förbättra kommunikationer och teletjänster, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts emot nedläggning av 5 i , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att vid statliga ny- och omlokaliseringar hänsyn tas till läns speciella behov, 4. att hos regeringen begär förslag till samlade insatser syftande till en positiv utveckling för , 5. att beslutar att till Särskilda regionalpolitiska insatser m. m. i på statsbudgeten för /90 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag om totalt . att disponeras i enlighet med vad som anförs i motionen. () () () () () () () () () () () () 1988/89 A13