mot · GC02Jo850 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo850 Utredning och omprövning av När den statliga utredning, som ligger till grund för hela , tillsattes 1974 var det bärande argumentet att rädda Emådalens kulturlandskap. Genom att skydda från vattnets framfart skulle jordbrukarna slippa få sina odlingar förstörda. fattade en enhällig riksdag beslut om att utredningsförslaget skulle genomföras, trots att det redan vid det laget stod klart att kostnaderna vida skulle överstiga nyttan av företaget. De berörda markägarna skulle slippa betala mellanskillnaden, det skulle staten göra. beräknades invallning och rensning kosta 1975. räknar man med minst 40 milj.kr., medan nyttan då som uppskattas till 10 milj.kr. beviljade regeringen medel till den första etappen. har länge varit klassad som riksobjekt i samband med den fysiska riksplaneringen för såväl den vetenskapliga naturvården som för det rörliga friluftslivet. De kunskaper som kommit fram har påtagligt stärkt Emåns ställning som riskobjekt och i vissa avseenden gett ån ett klart internationellt intresse. har försökt få skyddad enligt naturresurslagen men detta har inte lyckats. Med sina drygt 30 fiskarter är artrikaste vattendrag. Särskilt skyddsvärda är bestånden av mal, lax och havsöring. Längs ån förekommer åtta hotade eller sällsynta ryggradsdjur. Ett intressant forskningsprojekt som avser att belysa förutsättningarna för en fiskebaserad turism i har börjat diskuteras. Emåns havsöring och lax är vidare en genetisk resurs av betydelse för fisket i . Rensningen och invallningen på en sträcka mellan och Åsebo påbörjades 1988. uppstod en stark opposition mot det sätt på vilket arbetet utfördes och det minst sagt oväntade resultatet. En mjuk, åfåra blev en kanal med höga . En stark vattengrumling uppträdde. En sådan total omgrävning av åfåran och eliminering av befintligt ekosystem kan inte jämställas med begreppet "rensning", som utgör underlag för riskdagens beslut . Det fick senare komma igång men med större hänsynstagande till vattengrumling och lekplatser. Etapp 1 är nu nästan slutförd. Fyra ytterligare etapper med 1988/89 Jo850 har en ansökan om att bygga ett kraftverk vid . Ärendet ligger hos och ett ställningstagande kan väntas . Därefter beslutar regeringen. har motsatt sig kraftverket vid , då detta skulle innebära mycket stora ingrepp i det aktuella området. Däremot motsätter vi oss inte en upprustning av de båda gamla kraftstationerna vid Finsjö, vilket skulle fördubbla effekten där och därmed ge ca hälften av den energimängd som förslag skulle ge. Med dagens kunskaper och värderingar om värdefulla och oersättliga naturresurser och deras utnyttjande samt med naturresurslagen som övergripande lagstiftning är det helt oacceptabelt att som riksobjekt tillåts styckas sönder som sker. Det är nödvändigt att en mera heltäckande utredning görs över , där dess värde får en allsidig belysning och där dess framtida utnyttjande med konsekvensanalyser tas fram. Där bör naturligtvis även jordbrukets situation tas med, inte minst med tanke på de signaler som ges för en ny jordbrukspolitik. 1 ett frågesvar till undertecknad lovade miljö- och energiminister att ta initiativ till en översyn av med syfte att hela företaget omprövas av . 1. att hos regeringen begär en utredning om och dess framtida utveckling och utnyttjande, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att nya medel tills vidare ej skall utgå för fortsatt rensningsarbete. något olika utformning återstår enligt planerna. Dessa sträckor är betydligt längre. En svår komplikation är därtill att miljögifter, främst PCB finns i troligen stora mängder på många ställen i bottensedimenten. En än mer utförlig beskrivning av hela problematiken runt finns i decembernumret av .