mot · GC02Fö428 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: FÖ428 av m. fl. (m) Försvaret av Försvaret av har av naturliga skäl en strategisk betydelse för försvaret av hela . Landets ledning finns i . Befolkningskoncentrationen i är vidare av den omfattningen att försvaret av stora delar av landet i övrigt är bereoende av trupp som mobiliseras från . En omfattande del av landets sjukvårdsresurser är belägna i . Regionen är också centrum för en lång rad olika kommunikationsnät. I finns en stor del av ekonomiska bas. Huvudstaden bör dessutom tillmätas en icke oväsentlig betydelse för den långsiktiga motståndsviljan i landet i dess helhet. Det är mot denna bakgrund som den militära hotbilden ger anledning till åtgärder vad gäller främst arméns men även försvarsmaktens framtida utformning som särskilt berör . Det konventionella försvarets växande betydelse utgör ett undantag vad gäller den militära och säkerhetspolitiska utvecklingen. Medan världen kan se en lovande utveckling mot fred i olika delar av världen och en omfattande diskussion om en ömsesidig nedrustning av stormakternas nuklära och konventionella styrkor i i dess helhet finns det en tendens till att norra i tilltagande omfattning är föremål för stormakternas strategiska intresse. Luftherraväldet över och är av en avgörande betydelse för såväl NATO som . Borttagandet av medeldistansrobotar från den europeiska kontinenten kan leda till en ökad satsning på ubåtsbaserade medeldistansrobotar och kryssningsmissiler i . Det finns vidare en betydande risk för att tillbakadragandet av konventionella styrkor i till sin konsekvens får en militär upprustning i vår närhet. De fortsatta ubåtskränkningarna är ett uttryck för att den avspänning som påverkat förhållandet stormakterna emellan och som ger hopp om väsentliga framsteg i kommande förhandlingar ännu inte gett någon effekt för del. Den minskade betydelse som kärnvapnen förhoppningsvis kan komma att få för säkerheten i kommer att öka betydelsen av konventionel Medan det i är svårt att se hur någon av stormakterna skulle kunna vinna några nämnvärda militära fordelar utan att engagera motståndaren i en väpnad allmän konflikt är det växande strategiska intresset för norra uttryck för att man här genom olika aktiviteter tror sig kunna vinna fördelar på den andra stormaktens bekostnad. Militära angrepp är oftast överraskningar Självfallet ställer detta krav på det svenska försvaret. Det finns en risk att en angripare försöker vinna kontroll över svenskt territorium för att militärt komma på förhand gentemot den andra stormakten. Risken för att ett sådant angrepp sker genom överraskande anfall är i så fall betydande. Det finns i samband med detta begrepp anledning att konstatera att de flesta militära konflikter i modern tid har brutit ut som en överraskning för den angripne. När Överbefälhavaren i FU 88 introducerar begreppet strategiskt överfall är detta ett resultat av en analys av den säkerhetspolitiska och militära utvecklingen i vår omvärld som vi instämmer i och som vi anser viktig. Vad som kanske är än viktigare är att detta begrepp i sig kanske kan öka medvetenheten om att ett eventuellt väpnat angrepp mot inte nödvändigtvis sker enligt svensk plan och på det vis som svenska myndigheters planering förutsätter. Risken för att svenska myndigheter militära såväl som civila samt den politiska ledningen överraskas av en eventuell angripare måste påverka den svenska försvarsplaneringen i högre grad . En planering som syftar till att minska verkningarna av en överraskning för försvarets del måste ta en särskild hänsyn till den fredstida och krigstida försvarsplaneringen vad gäller . Inte minst är det viktigt att uppmärksamma situationen i övergången mellan fred och krig. Överbefälhavaren beskriver en angripares möjliga tillvägagångssätt på följande vis: Vid ett anfall mot kommer subversiv verksamhet och sabotage som delar av angriparens verksamhet att få allt större betydelse. Förberedelser för denna verksamhet pågår i fred inom ramen för angriparens operativa planläggning. Denna form av verksamhet riktas mot hela samhället och är därmed ett hot mot totalförsvarets samlade effekt. Detta ställer särskilda krav på försvarsmakten i såväl fred som i krig. Om ett militärt angrepp genomförs bedöms risken vara större än tidigare att detta sker i form av ett strategiskt överfall (kuppanfall). (Armén mot , FU 88 s. 10) Förutom vissa militära installationer kan på goda grunder anses vara ett centralt mål för denna typ av angrepp. Här gäller det inte att snabbt vinna kontroll över militärt strategiska delar av vårt land i en pågående konflikt med den andra stormakten utan att vinna kontrollen över dessa genom att i stället så snabbt som möjligt slå ner landets motståndskraft. ÖB pekar också på hur möjligheterna till överraskande anfall har ökat. Luftlandsatta förband i form av eldkraftiga och mekaniserade styrkor Mot. 1 kan i ökande utsträckning insättas för överraskande anfall på marken. Han konstaterar också att angriparen fått ökade möjligheter till överskeppning i stor skala. Utvecklingen av fartyg ger en angripare stor valfrihet ifråga om medel och metod för att landsätta trupp och materiel. Detta i samverkan med ökad förmåga att genomföra amfibieoperationer innebär att antalet områden som är lämpliga för landstigning i ökar. Antalet infallsportar ökar. I kombination med angriparens ökade möjligheter till överraskning ökar detta kraven på vår förmåga att tidigt kunna försvara infallsportarna och att genomföra motanfall. Särskilda krav på försvaret av Denna hotbild ställer särskilda krav på försvaret av . Det är viktigt att försvar mot sabotage kan upptas i ett mycket tidigt skede. Det kan här handla om mer eller mindre militära aktiviteter i ett skede där några normala krigshandlingar inte har begåtts och där en mobilisering ännu inte synts vara motiverad. Detta ställer särskilda krav på polis och på hemvärn. Det bör övervägas om det i kan tillskapas någon typ av kvalificerat driftvärn som i samverkan med polis kan inta en skärpt beredskap inom ramen för fredssamhället. Mobiliseringsinsatser i måste snabbt kunna skyddas. Även detta ställer krav på särskilda polisinsatser. Det är av vikt att Överbefälhavaren ges i uppdrag att samordna militära insatser med polismyndigheterna i . Med utflyttningen av 1 till tunnas den militära närvaron i fredstid i ut ytterligare. Det är mot denna bakgrund angeläget att det i fredstid finns fredsförband som är förlagda innanför broarna. Förband som skall mobiliseras med trupp från bör i växande utsträckning mobiliseras i regionen och bör i ett tidigt skede kunna delta i försvaret av huvudstaden. Det måste mycket tidigt kunna finnas en förmåga att i storstadsområdet uppta försvar och genomföra motanfall. Detta bör leda till intensifierade insatser för att förbättra den lokala rekryteringen till territorialförsvarsförband/lokalförsvarsförband och till brigadförband. Vi anser att utvecklingen av stadsskyttebataljoner är av stort värde. Mobiliseringen av vissa av dessa förband bör kunna genomföras i storstaden. Detta bör föranleda viss samverkan mellan försvarsmakten och kommuner. Vidare bör bestämmelser och formerna för lagring av ammunition ses över. Inom ramen för försvarsmaktens och arméns framtida organisation bör det finnas en möjlighet att utveckla en förbandsorganisation på brigadnivå som är individuellt anpassad till försvaret av en storstad. Detta ställer krav på den övre nivån vad gäller antalet brigader i ÖBs skiss över försvarets framtida struktur (FMI 200). Annars kommer det inte att vara möjligt att tillse att det finns kvalificerade förband med särskild utbildning och materiel för försvaret av huvudstaden. I 1-brigaden är den enda kvarvarande infanteribrigaden i närhet. 1 1 kommer dessutom i fortsättningen att vara arméns enda kvarvarande fredsförband i . I 1-brigaden är i första hand avsedd att användas för försvaret av . Vi menar att detta brigadförband, liksom de planerade stadsskyttebataljonerna, bör ges en utbildning och organisation med särskild inriktning mot dessa uppgifter i huvudstadsområdet. Detta kan bland annat avse det följande en bättre uppföljning vad gäller den lokala rekryteringen en bättre situation vad gäller förrådsställd materiel. Det kan finnas anledning att låta utbildningsmateriel för andra militära utbildningar i ställas till förfogande från förband i andra delar av landet. organisation och utrustning som är anpassad för strid i bebyggelse. Bepansrade hjulfordon i stället för terränggående vagnar. S. k. granatkulsprutor i stället för mer traditionell tung beväpning. En annan betoning på underhålls- och ingenjörsförband. Artilleriförband med utrustning och rörlighet för storstaden. Regeringen bör inom ramen för kommande försvarsbeslut ge Överbefälhavaren i uppdrag att studera den närmare utformningen av en för särskilt utformad infanteribrigad. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om försvaret av . () inger (m) () ()