mot · GD02K14 · 1989-01-01 00:00:00 — Motion till 1989/90: K14 av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1989/90:78 Reformerat presstöd Presstödet har haft till uppgift att förhindra lokala informationsmonopol och en koncentration inom massmedierna. I någon mån har presstödet varit framgångsrikt när det gäller att nå detta syfte. Under de som gått sedan presstödet infördes - och de nästan 30 som passerat sedan det började utredas - har dock massmediebilden drastiskt förändrats. Där två lokaltidningar, ett radioprogram och en TV-kanal var de enda informationsmedierna har medborgarna ett stort medieutbud. Förutom lokala tidningar finns nu möjlighet över hela att få åtminstone morgontidningar med morgonutbärning. Utbudet av dagstidningar i tidningskioskerna har ökat. Den fackliga pressen står starkare . Dessutom finns nu tre riksradiokanaler, lokalradio och en alltmer utbyggd närradio. sänder två program. På de flesta orter har omkring hälften av befolkningen tillgång till 815 TV-kanaler via kabel eller parabol. Det växande medieutbudet gör att talet om informationsmonopol inte har samma tyngd som . överlämnade sitt betänkande till regeringen . Propositionen ansluter i betydande delar till kommitténs förslag. Det löpande presstödet skall beräknas efter en fördelningsnyckel baserad på upplagan i stället för som grundad på antalet ton förbrukat papper. Flera fördelar väntas uppnås genom denna förändring, bl.a. större sparsamhet med papper jämte vissa hanteringsmässiga fördelar. Vi kan acceptera dessa förändringar men kan däremot intebiträda den uppseendeväckande höjning av presstödet som propositionen föreslår för alla kategorier av nu stödmottagande tidningar. Undantaget är de tidningar, som antingen mister sitt stöd helt eller får det avtrappat till noll . Vi motsätter oss sålunda inte borttagande av de bidrag som några tidningar under en följd av år mottagit som viss kompensation för att den på orten konkurrerande andratidningen mottagit betydande presstöd - som dessutom vid upprepade tillfällen höjts medan förstatidningarnas kompensationsbidrag legat stilla. De förstatidningar det gäller är , och . har andratidningarna , trots begränsade upplageskillnader, fått betydande presstöd. Det är mot denna bakgrund oacceptabelt att som kompensationsbidraget tas bort, höja konkurrenttidningens Mot. 1989/90 presstöd mycket kraftigt. Med en minskning av stödet med 1 milj.kr. för förstatidningarna och en ökning med 1,5 milj .kr. för andratidningarna förändras det relativa konkurrensläget i ett slag dramatiskt. För att kompensera 2,5 milj.kr. netto med en vinstprocent på 10 nödgas förstatidningarna öka sin omsättning med 25 milj.kr. Alla torde förstå att detta är en omöjlig uppgift. I propositionen föreslås vidare att en dagstidning som uppburit oreducerat driftsstöd men som inte längre uppfyller kvalifikationskraven, efter det att tidningen upphört att vara stödberättigad enligt huvudreglerna skall få stöd motsvarande två tredjedelar av senast erhållna oreducerade belopp och under det därpå följande året en tredjedel av detta belopp. Vi anser att avtrappningen bör utsträckas till att omfatta , varigenom tidningen får 3/4 av senast erhållna oreducerade belopp, andra året 2/4 och tredje året 1/4. Det är ytterst uppseendeväckande att regeringen föreslår att presstödet nu höjs inte bara till den nivå som dagstidningskommitténs majoritet föreslog utan dessutom ytterligare med betydande belopp. För stora grupper av de socialdemokratiska tidningarna föreslås en höjning med inte med ett maximibelopp på 11,6 milj. kr. mot av dagstidningskommittén förordade 10,0 milj. kr. För den lilla gruppen högfrekventa storstadstidningar föreslås nu i propositionen en bidragssats på . med ett maximibelopp på 49,5 milj. kr. De tidningsföretag det gäller är , Arbetet i , samt Arbetets avläggare i , dvs. Med hänsyn till att och Arbetet Väst har så begränsade upplagor blir resultatet att skattebetalarna via presstödet får betala betydligt mer per utgivet exemplar än läsarna själva! förslag var här . med ett maximibelopp på 45 milj. kr. För andra högfrekventa (6-7 nr/vecka) och samtliga medelfrekventa tidningar (med 3-5 dagars utgivning) förordas en bidragssats på . med ett maximibelopp på 11,6 milj. kr. förslag var här en sats på . med maximibidrag på 10 milj. kr. Inte minst mot bakgrund av det kärva ekonomiska läget bör alla vägar utnyttjas för att reducera statsutgifterna. Vi förordar med hänsyn härtill en nedtrappning av presstödets löpande bidrag som vi förordar olika åtgärder för att stimulera vidgad teknisk samverkan i syfte att bättre tillvarata de tekniska resurser som finns inom branschen. Vi föreslår att driftsstödets olika kategorier får bidrag efter följande grunder: får bidrag efter en bidragssats på . och ett maximibidrag på 40 milj. kr. För de medelfrekventa landsortstidningarna föreslår vi bidragssatsen . och ett maximibidrag på 9,0 milj. kr. För riksspridda lågfrekventa endagarstidningar föreslås i propositionen ett schablonbelopp på . vid minst 10 000 i upplaga. För tvådagarstidningar föreslås 3 400 000. I båda fallen föreslås i propositionen en uppmjukning av 10 000-gränsen så att en avtrappning sker per 1 000 ex. i minskning För lågfrekventa tidningar med endast lokal eller regional Mot. 1989/90 spridning föreslås ett driftsstöd på . förslag var lägre än vad propositionen föreslår. För riksspridda endagstidningar föreslogs 2,8 milj. kr., för tvådagarstidningar 3,1 milj. kr. och för tidning med endast lokal eller regional spridning 1,4 milj. kr. För de lågfrekventa tidningarna bör enligt vårt förslag nivån läggas på 1,25 milj. kr. mot av dagspresskommittén föreslagna 1,4 milj. kr. För riksspridda endagarstidningar föreslår vi 2,4 milj. kr. och för tvådagarstidningar 2,7 milj. kr. Samma nedtrappningsmodell som föreslagits av utredningen tillstyrkes. I avsnittet Driftstöd i särskilda fall kommenterar föredragande statsrådet beslut med anledning av betänkande KU 1985/86:23 om tidningar som huvudsakligen är skrivna på annat språk än svenska och som vänder sig till en språklig minoritetsgrupp i landet. Vi utgår från att propositionen inte syftar till någon förändring av stödmöjligheterna för en tidning som . Vad gäller den andra formen av löpande presstöd - den s.k. samdistributionsrabatten - föreslår dagstidningskommittén en ökning från nuvarande ca 57 milj. kr. till närmare 80 milj. kr. Bakgrunden är att det nuvarande beloppet stått oförändrat ända . har distributionskostnaderna stigit så kraftigt och rabatten urholkats så allvarligt, att hela systemet med distributionsrabatten råkat i fara till nackdel särskilt för de mindre tidningarna. För att återställa realvärdet av rabatten sådan den var, när distributionsrabatten blev en del av presstödssystemet, skulle rabatten behöva i stort fördubblas. eller regeringen vill emellertid gå längre än till knappa 80 milj. kr. Det är ett steg i rätt riktning, men det är tveksamt om det är tillräckligt för att garantera rabattsystemets överlevnad. Goda skäl föreligger alltså för att något ytterligare öka rabatten. Vi förordar användning av dagstidningskommitténs alt. 5, vilket innebär en ökning av antalet nivåer och att utfallet för de olika tidningarna får en mera regressiv karaktär till de mindre tidningarnas förmån. Vi förordar vidare att - på sätt som förekommer i annat sammanhang inom presstödet - ett tak sätts för maximibeloppet för enskild tidning. Vi föreslår att detta tak sätts till 4 milj. kr. De tidningar som drabbas av detta tak är de tre storstadstidningarna , och . För samdistributionens totalbelopp skulle detta innebära en ökning med ca 33 milj. kr. från nuvarande 57 milj. kr. till drygt 91 milj. kr. sökte finna vägar att reducera det statliga presstödet bl.a. genom att med koncentrerade insatser under uppnå sådana ekonomiska förbättringar hos de stödberoende tidningarna, att deras stödberoende skulle minska eller i bästa fall upphöra. Kommittén blev inte enig om hur detta skulle ske. Inte heller propositionen har kunnat ansluta sig till kommittémajoritetens förslag. Den nya typ av utvecklingsstöd som föreslås innebär ett i förhållande till utredningsförslaget starkt begränsat direkt utvecklingsstöd. Förslaget är 35 milj.kr. Regeringsförslaget är vad gäller den del av utvecklingsstödet som avser s.k. förpressinvesteringar direkt uppseendeväckande, såväl vad gäller Mot. 1989/90 villkoren sorn i fråga om motiveringen. skall pröva ansökningar om s.k. förpresstöd och denna stödform skall komma i fråga för förpressinvesteringar som är presspolitiskt och företagsekonomiskt befogade och som kan bidra till ett förbättrat kostnadsläge för en tidning i konkurrensmässigt underläge. Motiveringen ger utrymme för mycket godtycke inom presstödsnämnden. Sådant utvecklingsstöd bör inte utgå som direkta bidrag utan inrymmas i ett kreditsystem. En lånefond som bör alltså finnas för att också bereda möjlighet för olika typer av tidningar att få hjälp med krediter i mån av behov. Vi förordar en lånefond på 30 milj.kr. bör pröva ansökningar om lån på samma sätt som och fastställa lånevillkoren. Propositionens förslag rörande utvecklingsbidrag i denna del avstyrkes alltså. föreslås även kunna bevilja utvecklingsstöd för gemensamma tryckerianläggningar i form av räntebidrag till lån som tagits på den allmänna kreditmarknaden. Nämnden skall också kunna besluta om statlig kreditgaranti för tagna lån. Den samlade kreditvolymen föreslås vara maximalt 300 milj.kr. Minst ett av de deltagande företagen måste uppbära allmänt presstöd. Denna form av utvecklingsstöd bör kunna bidra till ökad samverkan mellan tidningarna. Viktigt är då att villkoren för att erhålla denna typ av utvecklingsstöd blir klart och entydigt fastslagna. Presstödsförordningens nuvarande regler har lett till delade meningar. När presstödsnämnden medgav ett mycket betydande lån till och Svenska Dagbladets gemensamma tryckerianläggning i tog samverkansmomentet över i förhållande till den klara föreskriften att lån inte skulle kunna beviljas när upplåning kan ske på den öppna kreditmarknaden. Företrädare för båda tidningarna förklarade att någon svårighet att låna pengar inte förelåg. Trots detta beviljade presstödsnämnden lånet, vilket innebar en subvention av skattemedel på 80 å 90 milj.kr. Trots att samverkansmomentet spelade den avgörande rollen för lånemedgivandet blev samverkan begränsad till två tidningar medan fyra visade intresse för att delta. Det är mot denna bakgrund viktigt att reglerna för denna typ av presstöd ägnas omsorgsfulla överväganden. Vi föreslår att den äskade låneramen på 300 milj.kr. begränsas till 200 milj.kr. Ett särskilt stöd föreslås vid samverkan mellan olika tidningar genom legotryck. Vi tillstyrker propositionens förslag i detta avseende. Pressens lånefond bör kunna tjänstgöra för att anskaffa kapital, där inte den allmänna kreditmarknaden anser sig kunna ställa upp. Kreditgarantier bör i stort vara tillräckliga för att anskaffa det nödvändiga kapitalet vid större investeringar. Kreditgarantier, samverkansbidrag och samtryckningsbidrag bör tillsammans vara tillräckligt för att säkerställa pressens kapitalbehov. Vi avstyrker vidare förslaget om ett särskilt bidrag för utbildning av tidningsledare, eftersom utbildningen bör kunna ske genom branschorganisationerna, utan bidrag av skattebetalarna. De här av oss förordade förslagen innebär på flera punkter stimulanser för en ökad samverkan mellan olika tidningsföretag som bättre skulle kunna tillvarata den tekniska kapacitet som finns. Som SPK påpekat i sitt remissvar på dagstidningskommitténs betänkande, skulle antagligen en målmedveten 16 reducering av presstödet ännu mer öka beredvilligheten till sådan samverkan Mot. 1989/90 på olika sätt. Även dagstidningskommitténs majoritet inser att ökad samver- K14 kan skulle vara en väg att bringa ned kostnaderna för presstödet , men föreslår i stället för att dra ned stödet och nå rationaliseringseffekt den vägen, en myndighetsstyrd rationalisering som dels skulle vålla problem för pressens integritet, dels leda till mycket stora kostnader för skattebetalarna genom ökning av presstödet. Det är ett mycket osäkert medel för att förbättra de nu stödberoende tidningarnas ekonomiska läge. Det är också anmärkningsvärt att regeringen inte fullföljt förslaget om en konsekvensanalys av ett successivt helt avtrappat presstöd. Detta efterlystes i direktiven till dagstidningskommittén och har i remissvaren också påpekats av bl.a. SPK. Presstödet är inte förenligt med en sund konkurrens, och målsättningen bör vara en total nedtrappning. Innebörden av förslagen i denna motion är att ta bestämda steg mot en nedtrappning av presstödet med mindre påfrestningar för skattebetalarna. I propositionen redovisas ett ytterst knapphändigt underlag för beräkning av de stödbelopp som enligt förslaget kommer att utgå. Avsaknaden av sådana tabeller försvårar givetvis beräkningarna av alternativa stödmodeller. Förslagen i vår motion innebär att kostnaderna för det statliga presstödet beräknas bli ca 92 milj.kr. lägre än i propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att godkänner vad i motionen anförts om a) principerna för driftsstöd (avsnitten 5 och 8.1), b) principerna för utvecklingsstöd m.m. (avsnitten 6 och 8.2), c) principerna för distributionsstöd (avsnitten 7 och 8.3), 2. att till Driftsstöd till dagspressen för /91 anvisar ett förslagsanslag på 335,7 milj.kr., 3. att till en lånefond för dagspressen för /91 anvisar ett reservationsanslag på 30 milj.kr., 4. att fastställer en engagemangsram för statlig kreditgaranti för lån till tidningsföretags investeringar i gemensamma tryckerianläggningar på 200 milj.kr. (avsnitt 6.3), 5. att till Distributionsstöd till dagspressen för /91 anvisar ett förslagsanslag på 91 milj.kr., 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en successiv nedtrappning av det statliga presstödet. () () () () 1989/90 K14