mot · GC02Jo852 · 1989-01-25 00:00:00 — Ett bredare resursutnyttjande av naturen Skogen utgör ett resursförråd för välfärd och en plattform för den ekonomiska tillväxten. Trycket på skogen har ökat i och med att tillväxten ständigt förväntas öka. Det finns risk för att skogen enbart uppfattas som virkesproducent, och att ekonomiska hänsyn i allt större utsträckning får företräde framför elementära ekologiska hänsyn. I den storskaliga omvandlingen av den svenska skogen, från en i alla former väl utvecklad diversitet till stora områden av monotona produktionslandskap, blir kraftfulla juridiska styrmedel allt viktigare för att bevara skogens mångfald. Skogen är en intrikat väv av beroendeförhållande mellan djur, växter och den icke-levande miljön. Det blir allt viktigare att betona skogens fulla betydelse som producent av, inte bara virke, utan även bär, svamp, kött och som en alldeles unik rekreations- och trivselfaktor. Vi måste finna former för en skötsel av hela ekosystemet med en verksamhet som helhetsmässigt anpassar samhället till naturens funktioner och som strävar till att upprätthålla produktion, artsammansättning och förnyelseförmåga hos naturens olika enheter. Vi vet att de senaste decenniernas nyttjande av skogen inneburit en fortskridande utarmning av skogens fauna och flora. Tyvärr har vi inte nått så långt i förståelsen av systemen att vi hos många arter inte kan precisera deras funktionella betydelse. Flera av de missgynnade arterna är nyckelarter vilkas försvinnande leder till omfattande kedjereaktioner. Varje art är unik och borde behandlas med vederbörlig respekt. Till de arter vi uthålligt kan utnyttja för egen välfärd hör skogens bär och svampar liksom våtmarkernas stundom rika bärskörd. Av skogens totala produktion utnyttjas för konsumtion. Det måste betraktas som ett magnifikt resursslöseri. Stora lokala skillnader finns självklart beroende på region, tradition, åtkomlighet etc. I uppskattar man värdet av bär- och svampplockning till drygt 450 milj. kr. Lingon är tillsammans med blåbär våra i särklass vanligaste bär. Skördarna av lingon påverkas av en rad miljöfaktorer, men kan på goda öppna och ljusa platser uppgå till per hektar. Stora variationer förekommer dock. Blåbäret ger en hektarskörd på . Hjortronets skördar varierar per hektar. Tranbäret är produktivt och ger per hektar, men är tyvärr det bär som först får stryka på foten när myrar dikas ut. Kråkbär, som har ett oförtjänt tveksamt bärrykte, ger regelbundna skördar på per hektar. också ett produkti vit bär som kan ge goda skördar de år blåbäret delvis saknas. Skogsmarkerna avkastar givetvis fler bär, främst i randzonerna. Hallon, smultron, mjölon, rönnbär, enbär, björnbär och åkerbär är exempel på bär av skiftande kvalitet och med olika användningsmöjligheter. Lingon och tranbär är exempel på bär som med inhemsk genetik lätt kan odlas och för lingonet har hektarskördar på upp till noterats i . I odlar man tranbär i övergivna torvtäkter med medelresultat kring per hektar. I har man utbildat 60 000 svampkonsulenter, som betonar värdet av främst 20 arter handelssvampar. Medelskörden av dessa svampar uppgår till svampar per hektar och år. Stora variationer finns och för exempelvis riskorna kan dessa vissa år uppgå till per hektar. Vi har inom detta område mycket att lära och många vägar att vandra vidare på. I förlängningen av ett ökat bär- och svamputtag, främst i tätortsnära områden, ligger att den enskilde skogsägaren inte alltid får ett normalt ekonomiskt utbyte av sina bär- och svampmarker. En metod för en framtida kompensation kan vara en något lägre skogsbeskattning i dessa områden. Enligt min mening bör statsmakterna genom att främja information och utbildning skapa kunskap och förståelse hos alla om vilka resurser skogen erbjuder och om hur vi kan ta till vara dessa. Ett åtgärdspaket med detta syfte skulle exempelvis kunna innehålla en "allemansfolder, i vilken de viktigaste svamparna och bären med utbredningsområden, regler för beskattning, grossister etc. beskrevs. kunde tänkas medverka genom målgruppsinriktad information till skogsägare, skolor m.fl. I särskilt viktiga regioner borde det vara möjligt att tänka sig att bär- och svampkonsulenttjänster inrättades. Kommunernas medverkan skulle kunna ske genom att foldrar och lokala kartor togs fram och genom att utställningar, studiedagar etc. arrangerades. AMU skulle med hjälp av övrigt undervisningsväsende kunna fylla en viktig initialfunktion i ett brett arbete för att utveckla och ta till vara de i denna motion nämnda skogs- och skogsmarksresurserna. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärder avseende att främja ett bredare resursutnyttjande av naturen. 1988/89 Jo852