mot · GD02L3 · 1989-11-13 00:00:00 — Motion till 1989/90:L3 av och (båda c) med anledning av prop. 1989/90:30 om vissa äktenskapsrättsliga frågor I den nu aktuella propositionen föreslås två ändringar i regler om bodelning. Den ena regeln gäller en utvidgning tidsmässigt av den s. k. vederlagsregeln i 11 kap. 4 § från till . Den andra nyheten rör möjligheten att dra in pensionsförsäkringar i bodelningen i 11 kap. 3§. De ändringar som föreslås har båda främst till syfte att förbättra kvinnans ekonomiska ställning i äktenskapet. Vederlagsregeln ger en möjlighet att korrigera bodelningen i fall då ena maken inför en kommande skilsmässa gjort ekonomiska transaktioner i illojalt syfte för att missgynna den andra maken. skilsmässoplanering har förekommit som lett till en försämrad ekonomisk situation för ena parten; kvinnan. Förslaget att förlänga vederlagsregeln tidsmässigt måste därför enligt vår mening ses positivt. Den föreslagna förlängningen av tiden till är enligt vår mening lämplig och väl avvägd. Enligt gällande rätt kan den ekonomiskt starkare parten i ett äktenskap använda de gemensamma tillgångarna för att betala en pensionsförsäkring som han sedan ensam kan tillgodogöra sig efter en skilsmässa. I praktiken innebär det att kvinnan vid en skilsmässa inte får någon del i den förmögenhetstillväxt som hon på olika sätt varit med om att bygga upp. Propositionens förslag i denna del går ut på att möjlighet skall ges att dra in en pensionsförsäkring i bodelningen. Detta skall dock endast gälla undantagsvis och således tillämpas restriktivt. För att konstatera om denna möjlighet föreligger skall domstolen göra en helhetsbedömning varvid man skall se till äktenskapets längd, makarnas ekonomiska förhållanden och övriga omständigheter, bl. a. om det skulle vara oskäligt att undanta pensionsrätten från bodelningen. Vad gäller rätten att dra in vissa pensionsförsäkringar i bodelningen vill vi anföra följande. Vid bedömningen om en pensionsförsäkring skall ingå i bodelningen eller ej uppkommer ofrånkomligt vissa tillämpningsproblem p. g. a. lagregelns föreslagna konstruktion. Detta torde bl. a. gälla frågan vad som är normalt pensioneringsbehov, var gränsen går mellan pensionerings- och kapitalplaceringssyfte, vilken andel av pensionsförsäkringen som skall ingå i bodelningen och sättet som makarna ordnat sitt pensionsskydd. En enklare tillämpning måste enligt vår mening eftersträvas. Detta inte enbart med tanke på rättens bedömning, utan framför allt för att underlätta de enskilda parternas ekonomiska ställningstaganden. För att uppnå detta Mot. förordar vi en lösning som bygger på att äktenskapets längd skall vara den L3 viktigaste omständigheten att beakta vid rättens skälighetsbedömning. Vid ett äktenskap som endast varat en kan det inte i normalfallet anses skäligt att kunna dra in pensionsförsäkringen. Denna bedömningsgrunds företräde bör därför särskilt anges i lagtexten. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att 10 kap. 3 § 3 stycket lagen om ändring i skall ha följande lydelse: Rätt till pension som avses i andra stycket skall dock helt eller delvis ingå i bodelning, om det med hänsyn till framför allt äktenskapets längd men även makarnas ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt skulle vara oskäligt att undanta pensionsrätten från bodelning. () ()