mot · GC02Bo405 · 1989-01-20 00:00:00 — Det kan ofta röra sig om flerbarnsfamiljer som redan har en svår ekonomisk situation. Även i fråga om flerfamiljshus betyder den sammanlagda effekten av fastighetsskatten och de bidrag som avses utgå för att kompensera skatten en diskriminering av fastigheter som inte är statligt belånade. Därtill kommer att de olika skattesatserna (en högre för konventionellt beskattade fastigheter och en lägre för schablonbeskattade fastigheter som ofta tillhör allmännyttan) gör att de privata fastighetsägarna till följd av bruksvärdessystemet inte ens kan ta ut tillräcklig hyra för att erhålla kostnadstäckning för skatten. Fastighetsskatten bör successivt slopas. Behovet av att snabbt genomföra en omfattande marginalskattereform medger emellertid ingen sänkning . har (bl.a. ), med hänvisning till erfarenheterna av allmänna fastighetstaxering, beslutat att hos regeringen begära en utredning syftande till en omläggning av fastighetstaxeringssystemet så att förenklingar kan uppnås. Visserligen har en utredning rörande taxering av småhus slutfört sitt arbete , men ursprungliga krav har inte tillgodosetts. Detta är synnerligen allvarligt med tanke på att fastighetstaxeringen genomförs för olika fastighetskategorier med början innevarande år och fullföljs 1990 och 1992. En utredning för den uppgift angett bör tillsättas. Regler bör vidare införas om att särskild fastighetstaxering kan begäras av fastighetsägare, t.ex. jordbrukare, på grund av att marknadsvärdet har sjunkit. 6.1 Ägande och ansvar En av den västerländska civilisationens grundpelare är den enskilda äganderätten. Den är en omistlig del i en demokrati. Det är bl.a. därför som äganderätten garanteras i den europeiska konventionen om mänskliga frioch rättigheter. Äganderätten är sedan århundraden djupt förankrad i den västerländska kulturtraditionen. Ägandet stärker människors oberoende och utgör en trygghetsfaktor, men utgör detta ägande ett ansvarstagande för dem som har att handha, sköta eller nyttja sin egendom. Enskilt ägande leder till decentralisering av en rad beslut, vilka är nödvändiga element i och förutsättningar för marknadsekonomi. Enskilt ägande och välfärd går hand i hand. I ett samhälle som domineras av kollektivt ägande ersätts den enskilde individens ansvarstagande av de mer eller mindre anonyma kollektivens beslut. Den oinskränkta äganderätten, där ägaren fullt ut och ensam bestämmer över sin egendom, har gradvis försvagats. har samhället blivit allt mera komplicerat. En allt mera avancerad teknik tillämpas i industriprocesser. Kemiska ämnen används såväl vid industriproduktion som vid livsmedelstiliverkning. Utsläpp av skadliga ämnen påverkar människor och natur. Detta har medfört att det varit nödvändigt med vissa restriktioner vid bl.a. markanvändning och industriproduktion. I viss mån är detta en begränsning av den fulla äganderätten, men den måste ändå anses acceptabel som skydd för miljö och människor. På ett område har äganderätten mist sitt fulla innehåll. Det är då stat och kommun med lagstiftning, regler, restriktioner o.s.v. minskar äganderätten för vissa grupper, exempelvis markägare. Bevekelsegrunderna är ofta att det från allmän synpunkt, ur samhällets synvinkel eller dylikt är acceptabelt eller till och med nödvändigt att begränsa vissa egendomsägares rättigheter, och på så sätt erbjuda "de många förmåner eller rättigheter som "de få ensamma förfogat över, utan att betala en rimlig ersättning. Som exempel kan nämnas PBL-lagstiftningen, ersättning vid rådighetsinskränkning, förköpslagen och expropriationslagen. Den socialdemokratiska rättsuppfattningen skiftar beroende på vem den riktas mot. Ett samhälle där enskilda behandlas på ett annat och sämre sätt än stat eller kommun förlorar sin ställning som rättsstat. Moderata samlingspartiets grundläggande uppfattning är att med markägande skall följa rätten att bestämma över egendomen, att bruka, bebygga och sälja den m.m. Statens eller kommunernas inskränkningar i enskilda markägares nyttjanderätt får endast ske på följande grunder: - För att skydda andra människor till liv, hälsa och säkerhet. - För att skydda miljön och naturen. - För att kunna genomföra för landet eller kommunen ytterst angelägna Alla inskränkningar skall vara generella och gälla lika för aila oberoende av ägarkategori eller grupp. Markägaren skall ersättas fullt ut. 6.2 Förköp, expropriation och markvillkor Den har sedan byggts ut alltmer och omfattar nu ett stort antal förköpsgrunder. Det kommunala planmonopolet, expropriationslagen och överlägsna ekonomiska och personella resurser ger kommunerna en mycket stark ställning gentemot de enskilda fastighetsägarna. Kommunerna har härigenom möjlighet att genomföra sina planer utan att hehöva ta till förköpsmöjligheterna. Förköpslagen bör därför avskaffas. Expropriation skall kunna tillgripas endast om kommunen har ett klart och påvisbart behov av aktuell fastighet inom snar framtid. Kommunen skall därvid betala det fulla marknadsvärdet för fastigheten samt ersätta ägaren för de kostnader som uppkommer genom expropriationen. Markvillkoret, som innebär att statliga bostadslån inte utgår om inte kommunen upplåtit marken eller själv äger den, leder till att enskilt byggande ytterligare stryps. Markvillkoret är ett inslag i de socialdemokratiska strävandena att skapa en total planhushållning på bostadsområdet. Exploatering och byggande i privat regi försvåras på ett allvarligt sätt. Markvillkoret bör därför avskaffas. 6.3 Plan-och bygglagen (PBL) Vid införandet av PBL motsatte sig moderata samlingspartiet lagen. I stället förordade vi delreformer och gradvisa förändringar av lagstiftningen. Ännu efter ikraftträdandet kvarstår våra grundläggande invändningar. Ändringar i PBL måste därför göras på olika områden. PBL:s stadgande om genomförandetider på mellan fem och innebär en oacceptabel inskränkning i markägarens rättigheter. Hinner inte bygget påbörjas inom genomförandetiden kan byggrätten gå förlorad. Vi anser att rätten för en markägare att bygga skall gälla utan tidsbegränsning i detaljplanelagt område. De kommunala översiktsplanerna är enligt PBL obligatoriska och skall omfatta hela kommunens yta. Även om de inte får vara bindande kommer de i stor utsträckning att vara styrande för markanvändning och byggande. Översiktsplanerna bör bli frivilliga och utformas så att olika utvecklingsalternativ skisseras. Härigenom undviks den starka styrningen av enskildas markanvändning och olyckliga låsningar i felaktiga planer elimineras. Systemet med områdesbestämmelser skall avskaffas. Om byggandet skall regleras skall detta ske med detaljplan. I dessa skall klart och entydigt anges kommunens och den enskilde fastighetsägarens rättigheter och skyldigheter. I PBL-systemets detaljplaner kan markanvändningen styras på ett alltför långtgående sätt. Kommunen kan exempelvis lägga fast andelen lägenheter av olika slag, förbjuda eller begränsa livsmedelshandeln och förbjuda handeln med andra varor i butiker som säljer bensin. Kommunpolitikerna träder i konsumenternas ställe vid val av var och hur dessa skall handla. Detta kan inte accepteras. Vi anser att det är byggherrens sak att avgöra upplåtelseformer och lägenhetsstorlekar. Butiksägarna skall bestämma vad som skall säljas i deras butiker. Om fastigheten, butiken eller varorna är attraktiva avgörs av konsumenterna. Givetvis måste emellertid hänsyn tas till hygieniska och andra krav. Kvalifikationsgränsen för att ersättning skall utgå till markägaren på vid intrång eller rådighetsinskränkning måste ändras. Äganderätten urholkas med nuvarande regler. När kommunen beslutar om intrång - och starka skäl måste finnas för ett sådant ställningstagande - skall full ersättning utgå till markägaren. I naturvårdslagens strandskyddsbestämmelser stadgas att generellt strandskydd gäller i intill från strand. Där får bebyggelse inte Vårt land är rikt på sjöar, stränder och vattendrag. Den sammanlagda strandsträckan är mycket lång. Endast inom begränsade områden uppstår konflikt mellan strandskyddet och önskemål om exploatering. Detta gäller de delar av vårt land som är särskilt attraktiva för fritids- eller permanentbebyggelse. För den helt övervägande delen av stränderna finns endast ett lågt eller inget tryck alls i fråga om bebyggelse. Enligt moderata samlingspartiets uppfattning är det fel att ha en generell bestämmelse för hela landet, som inte tar hänsyn till faktiska förhållanden. Redan av detta skäl bör strandskyddslagen revideras. I finns sammantaget så mycket strandmark att ett frisläppande på intet sätt utgör något hot mot allmänhetens möjligheter att fritt kunna nå stränderna. En annan effekt av dessa lättnader skulle bli att exploateringstrycket på mark inom attraktiva områden skulle minska avsevärt. Att helt upphäva strandskyddsbestämmelserna låter sig dock inte göras, eftersom vissa strandavsnitt behöver skyddas från exploatering. Kommunerna skall i detaljplan kunna undanta dessa stränder från bebyggelse. Det skall dock påvisas att det föreligger synnerliga skäl och välgrundade motiv för skyddsbestämmelserna. Sådana skäl kan vara att området ligger nära ett tättbefolkat område eller utgör en omistlig naturmiljö. Inom icke detaljplanerat område skall bygglov icke kunna vägras, även om det gäller strandnära lägen. Kommunerna skall här endast reglera hur bebyggelsen skall ordnas, inte om den får ske. Vi är övertygade om att på detta sätt ändrade regler skulle resultera i en positiv utveckling för många stagnerande glesbygdssamhällen och bidra till ett bevarande av det öppna landskapet och en levande landsbygd. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om ändring i hyreslagstiftningen så att lägesfaktorn ges ökad vikt, 2. att hos regeringen begär förslag om ändring i hyresförhandlingslagen så att den enskilde hyresgästen kan ges förhandlingsrätt, [att hos regeringen begär förslag innebärande att hyresnämnd och bostadsdomstol avskaffas och ärendena överförs till allmän domstol,1] 3. att hos regeringen begär förslag till lagändringar för att Mot. 1 möjliggöra införandet av hyr-köp av bostäder, Bo405 4. att beslutar ändra lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. så att förvärvstillstånd utöver nu gällande undantag inte heller skall gälla en riksorganisation eller regional organisation för bostadsrättsföreningar, 5. att beslutar ändra bostadsrättslagen (1971:479) så att nuvarande regler om möjlighet för HSB och att tillämpa hembudsskyldighet avskaffas, 6. att beslutar ändra lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt a) så att lagen inte skall gälla om fastigheten innehåller färre än tre lägenheter, b) så att s k intresseanmälan skall kunna göras även av hyresgäster boende i allmännyttiga bostadsföretag, 7. att som sin mening ger regeringen till känna att räntebidrag skall kunna utgå när allmännyttiga bostadsföretag eller sådana företags bostadsbestånd överlåtes, 8. att hos regeringen begär förslag om införande av ägarlägenheter i enlighet med ägarlägenhetsutredningens betänkande Ägarlägenheter (SOU 1982:40), [att som sin mening ger regeringen till känna att ett system för bosparande bör införas i enlighet med vad i motionen förordats,2] 9. att som sin mening ger regeringen till känna a) att ett bostadsfinansieringssystem byggt på s k enhetslån införs, b) att räntebidragens omfattning och utformning i enhetslånesystemet utreds, och c) att enhetslånesystemet införs , 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att statens bostadsfinansieringsaktiebolag skall avskaffas, 11. att beslutar att räntebidrag för hus byggda skall upphöra , 12. att som sin mening ger regeringen till känna att nuvarande ROT-finansieringsregler bör ersättas med en rätt för fastighetsägare att göra skattefria avsättningar till reparationsfonder, [att beslutar avskaffa lagen (1971:1204) om byggnadstillstånd m.m.,3] 13. att upphäver anvisningsrättslagen, 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen förordats om utformningen av nybyggnadsföreskrifter, [att hos regeringen begär förslag om ändrade regler för fastighetsskatt enligt vad som anförts i motionen,4] [att hos regeringen begär förslag om ändrade regler för schablonbeskattning av småhus enligt vad som anförts i motionen,4] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en ny utformning av småhusbeskattningen,4] [att hos regeringen begär förslag om avdragsrätt för reparationer utförda i schablontaxerade småhus enligt vad som anförts i motionen,4] [att hos regeringen begär förslag om ändrad realisationsvinstbeskattning av fastigheter enligt vad som anförts i motionen,4] [att hos regeringen begär förslag om ändrad realisationsvinstbeskattning av bostadsrätter enligt vad som anförts i motionen,4] [att hos regeringen begär en utredning om reglerna för allmän och särskild fastighetstaxering i enlighet med vad som anförts i motionen,4] 15. att beslutar avskaffa förköpslagen (1967:868), 16. att beslutar avskaffa det s.k. markvillkoret, 17. att beslutar ändra (1987:10) så att a) genomförandetiden för detaljplaner avskaffas, b) översiktsplanerna blir frivilliga, c) planinstitutets områdesbestämmelse avskaffas, d) markanvändning beträffande detaljhandelsstruktur m.m. inte kan regleras genom detaljplaner, e) full ersättning till markägaren utgår vid intrång eller rådighetsinskränkning, [att beslutar ändra strandskyddsreglerna i enlighet med vad som i motionen föreslagits.5]