mot · GC02Sk625 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sk625 av () Fordonsskatten på traktorer Trafiklagstiftningen indelar de motordrivna fordonen i motorfordon (bilar, motorcyklar och mopeder), traktorer, motorredskap och terrängmotorfordon. Traktorer är fordon som är inrättade huvudsakligen för att dra annat fordon eller arbetsredskap, medan motorredskap är inrättade huvudsakligen som arbetsredskap. För båda fordonstyperna gäller att de skall vara konstruerade för en hastighet av högst . och endast med svårighet kunna ändras till högre hastighet. Regler om beskattning av traktorer finns i vägtrafikskattelagen (1973:601, omtryck 1984:256), VSL. Skatt utgår i form av fordonsskatt för sådana traktorer och släpvagnar till traktorer som skall var registrerade enligt bestämmelserna i . Släpvagnar som inte skall användas till trafiktraktorer behöver inte vara registrerade, och beskattas följaktligen inte. Traktorer indelas enligt 11 § VSL i skattehänseende i klass I (trafiktraktorer) och klass II. En traktor hänförs till klass I om den används för transport av gods på allmän väg, gata eller annan allmän plats. Detta gäller dock inte om transporterna är begränsade till 1) Godsbefordran vid passage över vägen, gatan eller platsen, 2) Befordran av gods som är lastat på traktorn, 3) Befordran vid färd till eller från arbetsplats, försäljningsställen eller dylikt av redskap, som skall drivas med traktorn, eller drivmedel eller reservdelar för traktorn eller redskapet, 4) Befordran av produkter från eller förnödenheter från lantbruk, skogsbruk, yrkesmässig växtodling eller yrkesmässigt fiske, under förutsättning, såvitt gäller skogsbruk, att lasten sammanlagt inte överstiger . Beskattningen av traktorer i infördes . som gått har erfarenheterna visat att reglerna varit svåra att tillämpa. Därför lades en proposition fram (prop. 1986/87:50) i syfte att åstadkomma en klarare gränsdragning mellan traktorskatteklasserna och möjliggöra en så enhetlig och korrekt tillämpning av bestämmelserna som möjligt. Det har onekligen blivit bättre genom de beslutade ändringarna, men tyvärr finns det fortfarande frågor som är olösta. De s.k. traktortågen med lastvikter på uppåt är ett problem som inte är löst. Traktortåg är vanliga i särskilt i samband med skörden av spannmål och betkampanjen, som varar större delen av hösten ända fram mot jul. Det är stora volymer jordbruksprodukter som skall köras till olika anläggningar. av dessa transporter går på lastbil, och sköts av odlarna själva med traktor och vagn. går med andra typer av fordon, främst traktortåg, dvs. stora traktorer som drar upp till tre vagnar. Det är i regel maskinstationer som äger dessa transportredskap och inte jordbrukarna själva. Det är endast ett fåtal stora gods som har egna ekipage i denna storleksklass, majoriteten är s.k. kommersiella transporter. Dessa traktortåg med lastvikten på uppemot är inte heller underkastade överlastlagens bestämmelser. Detta gör att de kan vara lastade med en ordentlig övervikt och ändå inte behöva betala överlastavgifter. En lastbilstransport med samma övervikt är tvungen att betala avsevärda överlastavgifter med motiveringen att man vill beivra skadligt slitage. Men det skadliga slitaget kommer ju även från de hårt lastade traktortågen. Jag tycker därför att det är rimligt att även traktortågen beskattas för det slitage som de åstadkommer. Det finns dessutom en trafiksäkerhetspolitisk aspekt. De höga lastvikterna och längden på ekipagen på de alltmer förekommande traktortågen är ett problem i trafiken. Den nuvarande lagstiftningen är inte anpassad till gällande faktiska förhållanden från kostnadsansvarighetssynpunkt. Exempelvis används för transporter av sockerbetor till sockerbruk traktorer med två släpvagnar eller ombyggda lastbilar med påhängsvagn och släp som totalt lastar , de senare även upp till . Om dessa ekipage betalar skatt efter skatteklass II uppgår den totala årliga skatten till . För ett lastbilsekipage med släp som lastar kan fordonsskatt och kilometerskatt beräknas uppgå till . Fr.o.m. har dessutom fordonsskatten för lastbilar (tyngre fordon) ökat . Därmed har orättvisorna ökat mellan de olika fordonsslagen. Jag anser därför att 11 § 2 st. 4 VSL endast skall omfatta godsbefordran för egen räkning i lantbruk, skogsbruk, yrkesmässig växtodling eller yrkesmässigt fiske under förutsättning att lasten ej överstiger . Förslaget innebär således att en traktor hänförs till klass I om den antingen används för transporter åt andra eller har en större last än . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beskattning av traktorer. 1988/89 Sk625