mot · GD02Ub501 · 1989-12-20 00:00:00 — av m.fl. (c) Forskning och högre utbildning Koncentrationspolitiken har inneburit en allt starkare centralisering av befolkning, bebyggelse och näringsstruktur. Storskalighet och arbetskraftens geografiska rörlighet har av en politisk majoritet, mot bestämda uppfattning, setts som nödvändiga förutsättningar för ökad ekonomisk tillväxt. Skillnaderna i levnadsförhållanden mellan olika delar av landet har ökat. Framförallt landsbygden och de små och medelstora orterna har drabbats av en snabb avfolkning. Befolkningsomflyttningen har vidare medfört att åldersstrukturen blivit alltmer snedvriden mellan in- och utflyttningskommuner. Det är främst unga människor som flyttat till storstadsregionerna, där möjligheter till arbete och utbildning erbjuds. skapar befolkningskoncentrationer svåra köproblem med brist på bostäder, vårdkris, bristfällig barnomsorg och en försämrad social miljö. Analyser av befolkningsomflyttningens struktur i övrigt visar vidare att det är den välutbildade arbetskraften som erbjuds arbete i storstads- och högskoleregioner. Den pågående utvecklingen innebär således även en kompetensförsvagning i utflyttningsregionerna. Den socialdemokratiska regeringspolitiken efter regeringsskiftet har allvarligt försämrat den regionala och inomregionala balansen. Regioner som Bergslagen, huvuddelen av och sydöstra har drabbats mycket hårt. Uttalanden från regeringsföreträdare om vikten av att motverka de ökande obalanserna i samhället har visat sig vara enbart uttalanden. Regeringens konkreta politik har varit starkt koncentrationsdrivande. Regeringens passiva och koncentrationsinriktade syn på regionalpolitikens utformning har också mött kritik i både vad avser resurstilldelning och inriktning. Bl a har understrukits betydelsen av infrastrukturella satsningar för en långsiktigt positiv regional utveckling. Det krävs enligt mening en decentralistisk syn och en annorlunda politik än den regeringen fört. Det innebär en politik för social rättvisa och likvärdiga levnadsförhållanden över hela landet. Det krävs omfattande förutsättningsskapande generella insatser på många olika områden om de regionala obalanserna varaktigt skall kunna utjämnas. Det är nödvändigt att beslut inom hela samhällssektorn anpassas till strävandena att skapa regional balans. Detta gäller även samhällets insatser för att främja högre utbildning och 1 har såväl forskning som regionalpolitik diskuterats ingående. avlämnade regionalpolitiska kommitté sitt slutbetänkande. Utredningsförslaget kan förväntas ligga som underlag för förslag till . Diskussionen om forskningen har också varit omfattande framförallt som en följd av förberedelserna för en forskningsproposition . Från sida ser vi det angeläget att lägger fast vissa gemensamma handlingslinjer för dessa båda politiska fält. En central del i den regionalpolitiska diskussionen har rört vilken inriktning de infrastrukturella insatserna skall ha för att möjliggöra en positiv regional utveckling. Bl a har utbildningspolitiken fått en allt centralare ställning i regionalpolitiken. I föreliggande motion har vi valt att lyfta fram några förslag för utveckling av högre utbildning och forskning som vi anser kommer att verka som en drivkraft för den regionala utvecklingen. Vi finner det angeläget att statsmakterna kan beakta dessa förslag när såväl forskningspolitiken som regionalpolitiken bereds av regeringen. Regionala högskolor - en resurs i regionalpolitiken Det är av stor betydelse för en utvecklad infrastruktur över landet att de små högskolorna stärks. De små högskolornas fördelar - en liten obyråkratisk organisation och möjligheter till lokala kontakter - måste tas tillvara. De har också betydelsefulla uppgifter för kompetens och kunskapsspridning i samarbete med näringslivet i de regioner där de verkar. Det är mot denna bakgrund som aktivt verkat för de högskoleutbildningar som startas i och . har också föreslagit ytterligare högskolor i och samt på . Många små och medelstora företag har behov av personal med teknisk och ekonomisk utbildning. Införandet av den förordade vidareutbildningen på mellannivå bör kunna tillgodose en del av detta behov. Inriktningen av högskolornas verksamhet bör anpassas efter de lokala förhållandena och stimulera till utveckling av ny teknik och öka den tekniska och ekonomiska kompetensen i en region. De regionala högskolorna bör även omfatta samhällsvetenskapliga och humanistiska ämnen. Det är därför viktigt att de regionala högskolorna har ett så brett utbud av utbildningar som möjligt. Staten måste göra insatser för att med bl a offertstöd och omlokalisering av statliga funktioner komplettera den utbildnings- och näringslivsmiljö som skall byggas upp. Vidare måste utbildningen ges en sådan inriktning att man utnyttjar de små högskolornas möjligheter att i samarbete med tekniska högskolor och universitet befrämja utvecklingen i sin region. Universitet och högskolor skall kunna göra tidsbegränsade insatser på andra orter inom respektive upptagningsområde. En högskola skall t ex kunna etablera en kurs, med teknisk eller ekonomisk inriktning, på en ort och sedan flytta verksamheten till en annan ort - dvs ambulerande högskoleutbildning. Forskning vid mindre högskolor De små högskolorna blir med en sådan inriktning en av motorerna i en mer balanserad regional utveckling. Högskolorna för med sig bl a nyetablering och förnyelse av befintliga verksamheter i respektive region. anser att de små högskolorna skall utvecklas till regionala utvecklingscentra. Vid de mindre högskolorna bör avancerad forskning kunna bedrivas inom vissa teknologiska spetsområden. Detta skulle betyda mycket för en regions utveckling. Viss forskning bör även kunna bedrivas inom stödjande ämnesområden och fasta forskartjänster måste därför finnas vid de små högskolorna. Något om utvecklingen och nuläget I finns elva högskoleenheter som får del av medel för forskning och forskarutbildning under de så kallade fakultetsanslagen på huvudtitel. Anslagen går till de sex universiteten, de tre fristående tekniska högskolorna i , och , samt i . Även har omfattande fasta forskningsresurser som kanaliseras via . De fasta forskningsresurserna i vårt land är således lokaliserade till de sex universitetsorterna samt . Rymdforskningen i och mycket spridda organisation är exempel på forskningsmiljöer utanför universitetsorterna. De sex universiteten har etablerats under en mycket . Fyra av våra sex universitet har grundats under detta århundrade. Det finns emellertid epoker i historia då vi haft en universitetstäthet som väl låter sig mätas med dagens. - - fanns det fem universitet i det svenska väldet. Dessa var , Dorpat (Tartu i nuvarande ), Åbo, (numera DDR) och . De två universiteten i och Åbo grundades med bara åtta års mellanrum - 1632 respektive 1640. Relaterat till folkmängden - som uppskattats till ca 2,5 miljoner - fanns det således ett universitet på ca 500 000 invånare. Om samma universitetstäthet hade bibehållits in skulle vi ha haft 17 universitet! Utvecklingen av den högre utbildningen och forskningen i , och uppvisar betydande skillnader. Nedanstående figur visar vilken geografisk täckning som uppnås i vart och ett av de tre länderna om en radie dras kring orterna med universitet och högskolor. Den i särklass bästa geografiska täckningen uppnås i där studenter från nästan hela landet kan nå en högskola eller ett universitet med fasta forskningsresurser inom ett avstånd av högst . Även i är den geografiska täckningen bättre än i . För både och del är den uppnådda strukturen resultatet av medvetna satsningar . Även i har en betydligt bättre täckning uppnåtts men de vita fläckarna är i särklass störst i vårt land. 1* 1989/90. Dd = s Bergen Osl ~ Stv * Tlimi Trs s T roms» Gb s Goleborg Ld x Li * Lul = Sto = Slockholm Um = Ume3 Up = He z Jsu - Joensuu Jy = Ku = s Lappccnranta Ou r s Tp = Tu s Va = Universitet samt högskolor med forskartjänster inom minst tre fakulteter (mörk skuggning) resp. mindre än tre (IjusgrStt). Utvecklingen i 20-Srsmtervall i , och 192&-1985. Benägenheten att söka sig till högre utbildning är starkt beroende av närheten till utbildningsutbudet. Det har bland annat visats av regionalpolitiska kommittén. I län och kommuner med universitet är viljan att övergå till högre utbildning betydligt högre än i övriga län. , när högskolans roll för fort- och vidareutbildning sannolikt kommer att öka, är det viktigt att närheten till studieorten uppmärksammas ännu mer. För många studerande är det inte aktuellt att söka sig bort från hemorten till någon av de traditionella universitetsorterna. Valet står istället mellan att överhuvudtaget studera eller att inte göra det. De kategorier som nås av högre utbildning genom att denna byggs ut på nya orter eller erbjuds i nya decentraliserade former innebär således ett tillskott av studerande totalt sett. Någon egentlig konkurrenssituation om de studerande mellan exempelvis universitet och regionala högskolor föreligger inte. I skedet efter den grundläggande högre utbildningen kan emellertid ett konkurrensläge observeras. De studerande som valt att fullfölja sin grundläggande högskoleutbildning vid en mindre högskola visar betydligt mindre benägenhet att vilja fortsätta med forskarutbildning. Det är därför viktigt att utveckla strukturer genom vilka alla högskolestuderande erbjuds i princip likvärdiga möjligheter att inleda en forskarkarriär. Dimensionering av den högre utbildningen och forskningen nu och internationella konkurrenskraft är starkt beroende av att vi kan prestera ett avancerat kunskapsinnehåll i de produkter och tjänster som erbjuds. Detta kräver satsningar på utbildning och forskning i en betydligt större omfattning än som är fallet. Det finns till och med prognoser från ansvariga organ som antyder en utveckling där antalet högskoleutbildade, uttryckt som andel av befolkningen, skulle komma att minska . Detta är mycket oroande eftersom vi ligger efter flera viktiga konkurrentländer. Andelen anställda med universitetsutbildning inom industrin är enligt en nyligen publicerad i . I är samma andel , i och i och . Detta talar för att en kraftig utbyggnad av den högre utbildningen och forskningen måste komma till stånd i vårt land, om vi skall kunna hävda och helst också förstärka vår internationella konkurrenskraft. Det räcker inte med att bara bygga ut själva utbildningen. Det är också av stor regionalpolitisk betydelse att den allmänna förmågan att ta till sig innovationer och utveckla kreativitet kan stärkas i vissa orter och bygder. Unga människor måste vilja stanna kvar i sin födelsebygd om en ogynnsam utveckling av åldersfördelningen skall kunna brytas. Därför måste moderna och framtidsinriktade arbetsplatser utvecklas över hela landet. Det är också angeläget att gamla arbetsplatser kan fyllas med nytt innehåll. Ny teknik utvecklas ständigt. har dataanvändningen slagit igenom i de Denna utvecklingstrend kommer sannolikt att fortsätta. Under de kommande decennierna kommer också biotekniken att göra sitt intåg på bred front. ställer exempelvis skyddet av vår miljö allt större krav på kunnande och utveckling. Allt detta kräver utbildning men också allmänna attitydförändringar som medverkar till ökad acceptans av innovationer. Mot denna bakgrund har man på många orter satsat på teknikcentra vilket ofta givit goda erfarenheter. Nuvarande forskning vid de nya högskolorna bedrivs en omfattande forskning vid flertalet av de mindre högskolorna. /88 beräknades att satsades på FoU-verksamhet vid dessa. Finansieringen av denna FoU-verksamhet skiljer sig från den som gäller för högskolor med fasta forskningsresurser. Externa medel spelar en betydande roll. kommer från externa källor. Vid en högskola kommer från externa källor. Den beloppsmässigt mest omfattande forskningsverksamheten äger rum i . Vid högskolan har inte mindre än 13 adjungerade, extra och associerade professurer inrättats. Forskarkontakter har utvecklats med , , , , och . Några adjungerade professorer vid högskolan i kommer från våra nordiska grannländer. Forskning bedrivs inom de naturvetenskapliga, samhällsvetenskapliga och humanistiska ämnesområdena. Vid högskolan i bedrivs en uppmärksammad forskning inriktad på småföretagens problem. Av särskilt intresse i detta sammanhang är de forskningssatsningar som görs vid de landstingskommunala vårdhögskolorna. Dessa visar att även andra utbildningshuvudmän än staten inser vikten av att förstärka utbildningens kvalitet genom att knyta forskning till den. Det är angeläget att detta arbete kan föras vidare. Bland annat måste samverkan och kontakt mellan den landstingskommunala högre utbildningen och universiteten förstärkas och vidareutvecklas. Vid de små och medelstora högskolorna finns sammanlagt 29 adjungerade, extra och associerade professurer inrättade. Lokala studiecentra och distansundervisning Det förekommer redan nu att universitet och högskolor förlägger utbildning till andra orter än huvudlokaliseringsorten. Bland annat har gjort systematiska satsningar på s k studiecentra. Satsningarna inleddes med centra i , , och . Följande år fortsatte uppbyggnaden i , , , , , och . Verksamheten vid de lokala studiecentra finansieras med anslaget till lokala och individuella linjer samt fristående kurser (LIF-anslaget). Vissa särskilda projektmedel har också tillförts. Verksamheten vid ett studiecenter räknas som en form av distansundervisning. engageras ofta kommunen och det lokala näringslivet. I det lokala studiecentret er bjuds förutom lämpliga studielokaler tekniska hjälpmedel - datorer och video. Lokala lärare från bland annat gymnasieskolan och vuxenutbildning engageras som handledare för de studerande. Verksamheten vid lokala studiecentra inleddes med ett kurspaket inriktat på revision. Hela paketet gav 120 poäng. Verksamheten fortsätter nu med inriktning på vård och omsorgssektorn. Den huvudsakliga målgruppen för verksamheten vid lokala studiecentra är äldrestuderande med yrkeserfarenhet. Ungdomsstuderande förväntas uppsöka universitetsorten men även för dessa har studiecentra en viss betydelse. Exempelvis kan studiecentra utgöra stödjepunkter för praktikplatser. Det innebär bland annat att de kompletteras med boendemöjligheter för unga studerande. Framförallt för vissa utbildningar inriktade på den offentliga sektorn (läkare, lärare, förskolepersonal) är det angeläget att praktikplatser kan erbjudas på andra orter än universitetsorten. Därigenom kan den framtida rekryteringen underlättas. Verksamheten i förs nu vidare genom att man bygger upp kontakter - ett så kallat kompetensnätverk - i princip i alla kommuner i de fyra nordliga länen. Detta innebär att en särskilt ansvarig kontaktperson utses. Det kan vara en syo-konsulent eller kommunens näringslivssekreterare eller annan lämplig person. Universitet och de övriga högskolorna i landsdelen håller fortlöpande kontakt med kompetensnätverket. Kontaktpersonernas uppgift är bland annat att inventera lokala behov av högskoleutbildning. Kontaktpersonerna skall också medverka till förmedling av examensarbeten och praktikplatser. De goda erfarenheterna från etableringen av studiecentra bör nu föras vidare också till andra universitet och högskolor. Genom att räkna in lokala studiecentra bland de särskilda inrättningar för service som anges i högskoleförordningen (HF 16 kap) skulle en sådan spridning underlättas. Det blir ökade möjligheter för exempelvis kommuner att initiera diskussioner med universitet och högskolor för att åstadkomma en etablering. Den föreslagna ordningen syftar självfallet inte till att åstadkomma byråkrati. Formerna bör vara fria med goda möjligheter till improvisationer och lokala anpassningar. har vid vissa högskolor diskuterats om det är möjligt att förlägga utbildningsplatser på linjer till annan ort än högskoleorten. Vissa högskolor har gjort så som det på andra håll hävdas att det skulle finnas legala hinder. Uppenbarligen råder oklarhet. Enligt vår mening måste denna oklarhet undanröjas genom ett beslut i . Radio och TV för högre utbildning Utbildningsradion (UR) ger distanskurser på högskolenivå i radio och TV tillsammans med universitet och högskolor. Exempel härpå är 10-poängskurserna i Datakunskap, Idehistoriska miljöer och Vardagsjuridik. Kurserna vänder sig till såväl personer med avsikt att tentera för högskolepoäng som till personer som utan dessa ambitioner följer delar av kursen i t ex studiecirklar eller genom radio och TV. Kursmaterialet är så utformat att det innehåller speciella böcker och handledningar för folkbildningen. Den gemensamma komponenten i kurserna är TV-programmen 1** 1989190. som måste kunna vara användbara såväl för poängstuderande som för TVpubliken i allmänhet. Ett betydande antal studerande har följt kurserna. Ca 37 000 poängstuderande anmälde sig sålunda till kursen i Datakunskap. Motsvarande siffror för Idehistoriska miljöer och Vardagsjuridik är ca 3 500. Antalet personer som tenterat är dock lägre. Kursmaterialet utnyttjas i stor omfattning i studieförbunden och vid folkhögskolorna. Glädjande nog lockar TV-programmen betydande tittarskaror. De tolv TV-programmen till Vardagsjuridik sågs av 300 000-500 000 personer trots den sena sändningstiden. De utvärderingar som utförts visar att en stor andel av de poängstuderande saknar erfarenhet av högre studier. För Vardagsjuridik gällde detta . Samarbetet med universiteten och högskolorna innebär att kursplanerna på sedvanligt sätt godkänns av linjenämnderna samt att dessa svarar för tentamen och utfärdande av utbildningsbevis. UR har utvecklat flera kurser som i första hand vänder sig till bestämda personalgrupper som fort- och vidareutbildning. Det gäller bl a en 10poängskurs i omvårdnad som ges i samarbete med vårdhögskolorna och som riktar sig till skilda vårdpersonalsgrupper. En 5-poängskurs i matematik sänds för fortbildning av låg- och mellanstadielärare. och högskolor finns f n ett utbud av ca 500 distanskurser som samlar ca 15 000 studerande. Utomlands har distansundervisningen ofta en större omfattning än i . Det beror ofta på att de reguljära utbildningarna inte är utbyggda så att de svarar mot efterfrågan. I vissa länder utnyttjas dock distansundervisningen som komplement till den övriga högskoleutbildningen. Det gäller t ex i och . Ett annat exempel är och i . har utvecklingen av mediatekniken påverkat distansundervisningen. Ofta ingår ljud- och videokassetter. ingår också dataprogram. På flera håll utnyttjas även satelliter för distansundervisning. Som nämnts tidigare kommer utbildningsbehovet att öka . Det gäller inte minst fort- och vidareutbildning. Det har också visat sig att distansundervisning framförallt lämpar sig för vuxna människor. Detta sammanhänger med att studieformen är krävande. Den fungerar bäst för kortare kurser. För att den skall bli effektiv är det dock nödvändigt med samverkan mellan de olika aktörerna på området. Det är särskilt angeläget att UR, universitet och högskolor, studieförbund och intresserade folkhögskolor kan utveckla en svensk modell för distansundervisning som kan bli ett attraktivt komplement för många studerande. Vad som krävs är bl a insatser för att utveckla kursplaner som kan accepteras vid olika universitet och högskolor. Frågan om studierådgivning till distansstuderande måste också lösas. Samverkan och god organisation är särskilt viktig när distanskurser skall ges över hela landet. De studerande måste kunna få del av föreläsningar och gruppstudier som komplement till självstudierna för att nå goda studieresultat. Enligt mening är det angeläget att en ingående analys nu kommer till stånd rörande skilda mediers roll i utbildningssammanhang. Det kan konstateras att den tekniska utvecklingen - framförallt videoteknik samt satellit och kabeldistribution - nu erbjuder väsentligt vidgade möjligheter att erbjuda utbildningsinsatser via media. Dessa nya möjligheter är mycket bristfälligt analyserade för svenskt vidkommande trots att stora delar av denna utveckling varit kända eller förutsedda . Det är mot denna bakgrund angeläget att en framtidsinriktad översyn av den moderna mediateknikens möjligheter i utbildningssammanhang kommer till stånd. I detta arbete måste självfallet Utbildningsradion delta. Vidare måste företrädare för högskolan, skolväsendet, folkbildningen och folkhögskolorna engageras i arbetet. Med tanke på frågans centrala politiska betydelse är det också naturligt att parlamentariker deltar. Översynen bör resultera i utformningen av ett nationellt program för utnyttjande av såväl gamla media - eterburen radio och TV - som nya media - framförallt satellit- och kabel-TV, video och bildskivor - i utbildningsväsendets och folkbildningens tjänst. Utgångspunkter för nylokalisering av fasta forskningsresurser och Tekniska är exempel på satsningar på utbyggd högre utbildning och forskning som bland annat motiverats av regionalpolitiska skäl. De flesta torde vara ense om att satsningarna har haft en mycket gynnsam effekt för hela norra . Själva framväxten av dessa utbildningssatsningar kan därför ge flera uppslag som kan föras vidare till nya orter. Det är emellertid angeläget att redan nu understryka att inte enbart regionalpolitiska motiv får styra utvecklingen av den högre utbildningen och forskningen. En realistisk utvecklingsmodell måste utformas på sådant sätt att förtroende för den i allt väsentligt kan vinnas i alla berörda kretsar. Det innebär bland annat att forskningsprestationernas kvalitet och forskningsresultatens internationella tillgänglighet inte får eftersättas. Regionalpolitiska motiv för forskningssatsningar skall komplettera de rent forskningspolitiska motiven - inte ersätta dem. Mot denna bakgrund vill formulera följande utgångspunkter för en utökning av nationens samlade forskningsansträngningar där möjligheterna att utnyttja forskningen och den högre utbildningen som drivkraft i den regionala utvecklingen tas tillvara: - En första utgångspunkt bör vara att forskningsresurser på nya orter skall tillkomma genom en vidgning av nationens samlade forskningsresurser. - En andra utgångspunkt, som stärker tanken på etablerande av forskningsresurser på nya orter, är behovet av samband mellan högre utbildning och forskning. För att utbildningen skall bli av god kvalitet måste den nära förankras i forskningen. Det är en gammal akademisk tradition som bör fullföljas även när det gäller de regionala högskolorna. Studenterna på de nya högskoleorterna är en viktig del av nationens samlade intellektuella kapacitet som måste tas tillvara. Med tanke på de minskande årskullarna får detta argument förstärkt betydelse. - En tredje utgångspunkt är att uppbyggnad av en fast forskningsorganisation bör ske successivt. Uppbyggnaden av universiteten i och kan tjäna som exempel ur modern tid vilka tidshorisonter vi rör oss med. - En fjärde utgångspunkt är att forskning på nya orter bör utvecklas i nära samverkan med forskningen vid nuvarande universitet. Det är ett krav inte minst från forskarna själva på de nya orterna. Man är angelägen om att undvika isolering. Metoder bör därför utvecklas så att det blir intressant för universitetsfakulteterna att medverka vid etablering av forskning vid högskolor utan egna fasta forskningsresurser. - En femte utgångspunkt bör vara att forskningen byggs upp från grunden. Ett program upprättas. Dessa följs av forskningssystemets mellantjänster - forskarassistenter och lektorat med tyngdpunkt i forskning. Etableringsmodell - ett exempel En stegvis process som tar hänsyn till de ovan angivna utgångspunkterna skulle därför i mycket grova drag kunna se ut på följande sätt: På högskolan görs en inventering av pågående forskningsprojekt och vilka lärare/studenter man har som skulle vilja inleda forskning. Vilka kompletteringar behöver göras för att man skall kunna utveckla ett någorlunda sammanhängande forskningsfält? Vilka institutioner behöver inrättas eller reorganiseras - det är på institutionsnivå en betydande del av arbetet såväl inåt som utåt måste ske.