ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Sf272 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Sf272 av () Egenföretagares ATP Jordbrukare och småföretagare riskerar att missgynnas om de två stora skatteutredningarna som lämnar sitt förslag i vår blir beslut. Det finns därför all anledning att närmare granska den nya situation som uppstår för dessa grupper både när det gäller skatter och avgifter. Risken är annars att de drabbas hårdare än aktiebolagen genom de progressiva skattesatserna. Egenavgiften till ATP är för de jordbrukare som har en låg inkomst av större betydelse än skatteuttaget. ATP-avgiften måste betalas från första kronan på inkomsten. Avgiften på inkomster under ett basbelopp ger inga pensionspoäng. En avgift som inte ger motsvarande förmån är egentligen en skatt. Företagare och jordbrukare upplever med all rätt att de drabbas av en extra skattebelastning. Det är speciellt orättvist eftersom det drabbar företagare med små inkomster. Genom att skatten enligt vad som aviseras kommer att sänkas kommer kostnaderna för avgifterna indirekt att öka. För att inte egenföretagarna skall drabbas av detta måste ett avdrag motsvarande basbeloppets storlek införas innan underlaget för egenavgiften beräknas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beräkning av egenavgift till ATP.
mot · GC02Sf273 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Sf273 av och (bådas) Det händer att uppehållstillstånd beviljas en asylsökande som är i 60årsåldern. Den personen har då ingen möjlighet att kvalificera sig för svensk folkpension, eftersom regeln är att utomnordisk medborgare skall ha varit bosatt i , varav före pensioneringen. De hinner inte heller arbeta ihop särskilt många ATP-poäng. Eftersom kommunalt bostadstillägg är en tilläggsförmån till folkpension, så utgår inte heller det. Det händer också att åldriga föräldrar får uppehållstillstånd i , när deras familj fått uppehållstillstånd p.g.a. flyktingskäl. De här personerna är därför hänvisade till att erhålla socialhjälp då de inte längre har någon arbetsförmåga eller annan försörjningsmöjlighet. I har t.ex. antalet flyktingpensionärshushåll som erhållit socialhjälp ökat markant . Det är inte tillfredsställande att de helt är hänvisade till socialhjälp. Det vore rimligt att de personer som beviljar permanent uppehållstillstånd till i pensionsåldern också skall ha rätt till svensk folkpension. Om något ytterligare villkor skall uppställas för att få denna rätt bör det bli föremål för utredning. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en översyn av bestämmelserna för erhållande av folkpension för utländska medborgare, som beviljas uppehållstillstånd i .
mot · GC02Sf274 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Sf274 I en nyligen genomförd enkät () visades att närmare 370 000 människor i anser sig vara kvicksilverpåverkade genom sina amalgamfyllningar i tänderna. 100 000 av dessa personer har påbörjat eller slutfört amalgamsanering. Knappast någon har fått sin sanering bekostad av tandvårdstaxans s.k. omgörningsparagraf. Tillämpningen av denna paragraf måste göras mer generös. De människor som genom läkare rekommenderas att byta ut sina amalgamfyllningar måste få full kostnadsersättning via tandvårdstaxan. De personer som efter utredning visat sig lida av dental kvicksilverförgiftning, eller metallsyndrom som sjukdomen kallas på fackspråk, måste också erhålla ekonomiskt stöd av samhället. De är ofta långtidssjukskrivna, ordinerade diet, vila, vitamin- och mineralterapi samt tandsanering i långsam takt. Vid arbetsskada gäller en särskild s.k. bevisregel. Påverkan av amalgam bör enligt vpk behandlas på samma sätt. Sambandet mellan amalgam och sjuklig påverkan ska anses föreligga om inte betydligt starkare skäl talar emot det. För många av de drabbade innebär sjukdomen en ekonomisk katastrof. Det är svårt att få diagnosen metallsyndrom godkänd av och många läkare väljer att i stället för metallsyndrom skriva något av patientens svåraste symptom, som beror på förgiftningen, som motivering för sjukskrivningen. Därmed undviker läkaren konfrontation med och . För patienten innebär detta att tandsaneringen måste ske på egen bekostnad. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om att människor som av läkare konstaterats ha blivit sjuka av tandamalgam skall få tandsanering utförd med kostnadstäckning via tandvårdsförsäkringen, 2. att hos regeringen begär att får i uppdrag att utfärda föreskrifter om att samband mellan amalgam och sjuklig påverkan skall anses föreligga om inte betydligt starkare skäl talar emot det. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1988/89 Sf274
mot · GC02Sf276 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sf276 av och (båda c) Anhörigas insatser vid växelvård har olika vårdformer växt fram. Verksamheten inom långtidssjukvården har utvecklats till att förbättra patientens livssituation genom såväl kvalificerad som effektiv rehabilitering. Detta har lett till att långvårdspatienter kan återvända hem . Anhöriga tar då på sig tung arbetsbörda och ett stort ansvar. För samhället som helhet innebär detta system besparingar. De flesta anhörigvårdare är ofta i samma ålder som den vårdade och ofta i pensionsåldern. Inte sällan har makarna låg pension. Det finns exempel i landet på att när en intagen patient övergår till att vistas i hemmet, ofta , återgår till att klassa ett par makar som samboende mot att de tidigare uppburit pension som ensamstående under sjukhemsvistelsen. Detta sätt är att löna den anhörige som ställer upp som vårdare på fel sätt. Samhället borde i stället vara generöst i sin tillämpning av lagen. tillämpning är snarare det motsatta, och många vill därför inte övergå till växelvård, trots möjligheter att kunna vistas hemma kortare tider. Enligt vår mening måste pensionssystemet utformas så att vårdinsatser av ovanstående art inte bestraffas. Med stöd av det anförda hemställer vi att hos regeringen begär förslag för att skapa bättre villkor för anhörigas insatser vid växelvård. () () 1 * 1988/89. 3 sami Nr S/275-277
mot · GC02Sf278 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sf278 av m. fl. (c) Uttaget av arbetsgivaravgifter Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:N258 hemställs att hos regeringen begär förslag om en omfördelning av uttaget av arbetsgivaravgifter innebärande a) en sänkning av sjukförsäkringsavgiften på en lönesumma , b) ett slopande av alla egenavgifter på inkomster motsvarande ett basbelopp samt c) en totalfinansiering genom en höjning av avgiftsuttaget i övrigt i enlighet med vad som anförs i motionen. () () () () () () 1988/89 Sf278 289 1 1988/89.
mot · GC02Sf279 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sf279 av m. fl. Undantagspensionärernas rätt till kommunalt bostadstillägg, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:So235 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om pensionstillskott vid eget undantagande från ATP, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om KBT till undantagandepensionärer, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om översyn av reglerna för KBT. () () () () () () ()
mot · GC02Sf280 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sf280 av m. fl. (fp) Socialavgifterna på vinstandelar Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Fi411 hemställs att hos regeringen begär förslag om att avskaffa de sociala avgifterna på avsättningar till företagsanknutna andel-ivinst-stiftelser, där vinstandelarna binds i enlighet med vad som i motionen anförs. () () () () () () () () ()
mot · GC02Sf281 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sf281 av () Sjukreseförordningen Enligt 10 § i sjukreseförordningen skall ett karensbelopp avräknas från den sammanlagda resekostnaden som de försäkrade får ersättning för. Jag har inget att invända mot att karensbelopp avräknas, men tillämpningen av denna regel medför olägenheter för barnfamiljer. Om en familj med två barn t. ex. samordnar tider för barnens sjukbesök och inte har annan kommunikationsmöjlighet än egen bil, gör sjukkassan avdrag för två karensbelopp. Detta trots att endast en resa företagits. Om samma familj låter bli att göra denna samordning får man ersättning för två resor. Sjukkassans tolkning av denna paragraf uppmuntrar inte till kostnadsbesparingar. Jag föreslår därför att 10 § ändras så att kostnaderna minimeras för såväl den enskilde som samhället. Enligt 13 och 14 § i ovannämnda sjukreseförordning får ersättning för övernattning lämnas med högst . Denna bestämmelse har medfört att vårdsökande fått företa resor med övernattning i hemmet då detta utifrån gällande ersättningsbestämmelser varit ekonomiskt mest fördelaktigt för den vårdsökande. För samhället har det däremot varit dyrare. En ändring bör därför enligt min uppfattning göras i ovannämnda paragrafer. Sjukkassorna bör få möjlighet att ersätta den verkliga kostnaden för övernattning om denna blir lägre än motsvarande resekostnad. Denna ändring i sjukreseförordningen skulle vara till fördel såväl för den enskilde som för samhället. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen vidtar förändringar i sjukreseförordningen i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · GC02Sf282 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sf282 av m. fl. En plan för förbättringar av grundpensioner, pensionstillskott och KBT Andelen ATP-pensionärer ökar men fortfarande beräknas ca 674000 pensionärer få helt eller reducerat pensionstillskott. Majoriteten av dessa pensionärer är kvinnor. Om man jämför beloppet som använder som skälig levnadsnivå med inkomsten för en pensionär som saknar ATP eller har låg ATP och får fullt kommunalt bostadstillägg, framkommer följande: Folkpensionen eller pensionstillskottet utgör . Fullt KBT för en ensamstående ger . Disponibel inkomst uppgår då till . Med en hyra på , vilket inte är ovanligt , återstår . Den summan är lägre än den av för året fastställda för skälig levnadsnivå. Vid en presentation av årets budget framhölls pensionärerna som en grupp som fått stora förbättringar. Vad som egentligen åsyftades med dessa förbättringar var basbeloppshöjningen på , vilken bara var den slutliga kompensationen för devalveringen 1982. Men den kompensationen fördelades inte rättvist bland pensionärerna. Pensionärer med enbart folkpension och pensionstillskott fick en höjning med . Utdelningen för en pensionär med max ATP blev . Ändå drabbades de lågavlönade pensionärerna av lika stora pris- och hyreshöjningar genom devalveringen, som de mer välbeställda. För att utjämna orättvisorna mellan lågavlönade folkpensionärer och välbeställda grupper, måste folkpensionens grundbelopp och pensionstillskottet höjas. KBT har också en avgörande inkomstutjämningseffekt för de sämst ställda. Det nu gällande taket för KBT, 1 500 för ensamstående och för makar, är för lågt i förhållande till boendekostnaderna. Därtill kommer den nedre gränsen på , vilket i praktiken innebär att det övre taket på 1 500 respektive minskas med . Vpk anser att KBT skall betalas i förhållande till den faktiska hyran. Som norm bör gälla kostnaden för en tvårumslägenhet på orten. Vpk anser dessutom att staten bör ta ett större kostnadsansvar för pensionärernas boende. fördelas kostnaderna för KBT så att staten endast betalar och kommunerna får betala merparten. Det är inte acceptabelt att en så stor grupp pensionärer fortfarande lever under ekonomiska förhållanden som ligger under gränsen för skälig lev Regeringen måste därför redovisa en plan över i vilken takt grundpension och pensionstillskott kan höjas. Ett första etappmål där grundpensionen beräknas efter av basbeloppet och motsvarande höjning av pensionstillskottet, framstår som rimligt. Planen bör också omfatta höjningar av KBT, enligt motionens förslag, samt en höjning av statsbidraget till kommunerna för KBT. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om höjningar av folkpensionens grundbelopp, pensionstillskottet och KBT enligt motionens förslag. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1988/89 Sf282
mot · GC02Sf283 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sf283 av m. fl. Ett avgiftsfritt år för pensionärer vid sjukhusvård En majoritet i , bestående av socialdemokrater, moderater och folkpartister har beslutat att avskaffa pensionärernas fria år på sjukhus. Beslutet tillkom trots att det var uppenbart att alla pensionärer inte har råd att betala de utgifter som en eventuell sjukhusvistelse kommer att innebära. För att undvika rena tragedier för enskilda pensionärer så kompletteras beslutet med en möjlighet till individuell prövning och nedsättning av avgiften. Sammanfattningsvis resulterar beslutet om slopande av pensionärernas fria år på sjukhus i att vi förs tillbaka till ett förnedrande system där pensionärer med låga pensioner tvingas underkasta sig behovsprövning för att få råd med sjukhusvård. Genomförandet av förslaget har bl. a. motiverats med att det nya avgiftssystemet medför lättnader för utförsäkrade pensionärer. Vpk anser att dessa förändringar för utförsäkrade borde genomförts utan att försämra villkoren för övriga pensionärer. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att fr. o. m. återinföra rätten för pensionärer att vistas på sjukhus utan avgifter, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att de pensionärer som förbrukat sitt fria år på sjukhus skall erlägga avgifter enligt det nya avgiftssystemet som trädde i kraft , 3. att under anslaget Bidrag till allmän sjukvård m.m. anslår ett i förhållande till regeringens förslag höjt anslag med för /90, för införandet av ett avgiftsfritt år för pensionärer vid sjukhusvård. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02Sf284 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sf284 av m. fl. (s) Ersättningen vid nedsatt arbetsförmåga Av Arbetsskadeförsäkringens allmänna grunder för ersättning framgår följande: Försäkrad som till följd av arbetsskada har fått sin förmåga att skaffa sig inkomst genom arbete nedsatt med minst en femtondel har, sedan den sjukdom som har förorsakats av skadan har upphört, rätt till ersättning i form av livränta för den inkomstförlust som uppkommer. Livränta utgår dock ej, om förlusten för år räknat understiger en fjärdedel av det basbelopp som gällde vid början av det år då livräntan skulle börja utgå. Har försäkrad genom arbetsskada fått sin arbetsförmåga nedsatt med mindre än en femtondel och drabbas han senare av ytterligare arbetsskada, skall livränta bestämmas på grundval av båda skadorna. Detta innebär att en person, som skulle tjäna i sitt gamla arbete, inte får någon livränta om det nya arbetet ger honom en inkomst på exempelvis . Brytpunkten går vid en lönedifferens på , dvs. att om lönen i det nya arbetet skulle understiga skulle livränta utgå. Denna regel har fått orimliga konsekvenser och alla måste förstå, att en inkomstförlust i den nivå, som redovisas i exemplet, är kännbar för den skadade och känns orättvis. Den skadade har det tillräckligt arbetsamt att försöka komma tillbaka till ett fungerande arbetsliv och då skall ogynnsamma regler inte sätta käppar i hjulet. Beräkningsreglerna för LAF, 4 kap. § 1, bör därför ändras så att rätt till livränta alltid föreligger om löneförlust uppstår. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om LAF 4 kap. § 1. () (s) Bo Finnkvist (s)
mot · GC02Sf285 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sf285 av m. fl. (s) Flexibel pensionsålder eller efterlön Mångå löntagare med tunga och ensidiga arbeten får inte möjlighet att uppleva den ordinarie pensionsåldern. De flesta, som trots allt uppnår pensionsåldern, gör det av sjukskrivningar, förtidspensioner m. m. Andra släpar sig igenom i arbetslivet med förslitningsskador, dåliga ryggar m. m. Dessa människor får i de flesta fall uppleva en negativ pensionsålder jämfört med många andra grupper i samhället. Här talar många undersökningar sitt tydliga språk. LO-grupperna har en kortare livslängd än andra. Det är naturligtvis arbetsmiljön och arbetsorganisationen, som är den stora boven. Tyvärr går förändringen och nytänkandet på detta område mycket sakta. Den tillsatta arbetsmiljökommissionen inger förhoppningar men något måste göras i väntan på arbetsmiljöer som inte sliter ut de anställda . Vi förordar därför ett, för den enskilde, helt frivilligt system med flexibel pensionsålder eller det danska efterlönesystemet. Förutsättningen skall självklart vara att ersättningsnivån inte försämras. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av flexibel pensionsålder eller efterlön. (s) ()
mot · GC02Sf286 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sf286 av och (båda c) Flexibel sjukskrivning Enligt 3 kap. 7 § AFL utgår sjukpenning vid sjukdom, som orsakar nedsättning av arbetsförmågan med minst hälften. Vid fullständig nedsättning av arbetsförmågan utges hel sjukpenning, i annat fall halv sjukpenning. Läkare har därmed bara möjlighet att sjukskriva en person helt eller till hälften. Det har från många håll framkommit önskemål att även kunna sjukskriva en person mera flexibelt t. ex. 25 %-ig eller 75 %-ig sjukskrivning. En sådan mera flexibel sjukskrivningsmöjlighet skulle ge stora nationalekonomiska vinster, men framför allt skulle rehabiliteringsmöjligheterna vid bl. a. långtidssjukskrivningar öka och det mänskliga lidandet skulle minska. startade ett försök i med flexibel sjukskrivning. I försöket deltog försäkringskassor, företagshälsovård, arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer samt länsarbetsnämnden. Enligt vad vi erfarit har försöket slagit väl ut. Därför borde lagen ändras så att en flexibel möjlighet för sjukskrivning borde ges till alla läkare i landet i rehabiliterande syfte. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om flexibel sjukskrivning i rehabiliterande syfte.
mot · GC02Sf287 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sf287 Kostnadsfritt insulin och saliversättningsmedel I regeringens budgetproposition 1989 bilaga 7 redovisas två olika utredningar på läkemedelsområdet som lämnat sina förslag. a. i sin rapport att förmånen kostnadsfria läkemedel slopas och ersätts av ett enhetligt system för begränsning av den försäkrades läkemedelskostnader. Även föredraganden är inne på samma linje och för ett resonemang utifrån om prioriteringar varvid de personer som har fria läkemedel kommer att få betala enligt någon form av högkostnadsskydd. Det synes något märkligt att t. ex. insulinbehövande inte längre skulle ha denna förmån. Inte sällan handlar det om personer som på grund av sin sjukdom inte är helt arbetsföra. Det vore enligt min mening riktigare att inordna ytterligare produkter/mediciner bland de fria läkemedlen. Det bör vara en självklarhet att alla människor som på grund av sjukdom är hänvisade till ett liv med ständig medicinering hade samma rättighet. Personer som på grund av sjukdom och efter operation och strålbehandling är hänvisade till att använda t. ex. saliversättningsmedel borde istället kunna erhålla fri medicin. Enligt uppgift är det för den behövande en ekonomisk uppoffring då kostnaderna för saliversättningsmedel kan belöpa sig på , beroende på vilket medel som måste användas. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att insulin fortsättningsvis får vara ett kostnadsfritt läkemedel samt att saliversättningsmedel tas upp bland de kostnadsfria läkemedlen.
mot · GC02Sf288 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sf288 av och (båda s) Föräldrapenning till föräldrar med utvecklingsstörda barn Utvecklingsstörda barn och ungdomar bor numera vanligen kvar i föräldrahemmet eller i annat familjehem tills utbildningen är avslutad . , men föräldrarna är fortfarande huvudansvariga och ungdomarnas fasta punkt i tillvaron. Föräldrarna till utvecklingsstörda har dubbla roller, att vara både förälder och vårdare. För vårdarinsatsen ges en ersättning som vanligen motsvarar en tiondel av vad kostnaden skulle vara i offentlig vård. Föräldrarna har en ofta svår situation med stora fysiska, psykiska och ekonomiska påfrestningar. Utvecklingsstörda barn behöver föräldrarnas stöd längre upp i åldrarna än normalutvecklade barn. Föräldrarna är de som följt barnet hela livet och känner det bäst och har stora kunskaper att hjälpa undervisande och vårdande personal att skapa en stimulerande och harmonisk miljö för respektive barn/ungdom. Utvecklingsstörda kan som regel inte bearbeta intryck och förmedla information mellan hem, skola, fritid, boende, såsom normalutvecklade barn. Däremot ger miljöstörningar ofta för den oinvigde svårtolkade reaktioner som oro och inbundenhet. Det är en ömsesidig angelägenhet för föräldrar, barn och personal att föräldrarna hälsar på i skolan, på fritidshemmet, i boendemiljön etc. . Men för många föräldrar är det omöjligt att få ledigt från jobbet för dessa viktiga uppgifter, även när kontaktdagarna är slut . Om man får ledigt är det med uppoffrande av lön. Ofta blir det lång bortavaro, eftersom utecklingsstörda som regel inte går i den närmaste skolan. När ett utvecklingsstört barn blir sjukt gäller samma regler som för alla barn . Med läkarintyg på att barnet inte klarar sig själv hemma kan ersättning för sjukt barn beviljas . Men många ungdomar även vuxna behöver tillsyn och hjälp även . Vid läkarbesök, psykologsamtal o.dyl. kan föräldrarna också behöva vara med, men också då vädja till arbetsgivarens välvilja och sin egen ekonomi. Det skulle vara av stort värde om föräldrar till utvecklingsstörda kunde få rätt till kontaktdagar med ersättning från för besök i skola, fritidshem, elevhem o.dyl. t.o.m. avslutad gymnasieskola eller motsvarande. Likaså skulle det vara en stor trygghet om föräldrar till dessa ungdomar i ungdomsskolan skulle ha rätt till ersättning då vård behövs i hemmet vid sjukdom och det är angeläget med medföljare till sjukvård, tandvård och psykolog. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av utvidgad föräldrapenning till föräldrar med utvecklingsstörda barn. () () 1988/89 Sf288
mot · GC02Sf289 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sf289 av och (båda c) Ersättning för psykologisk utredning och behandling Kravet på ersättning för psykologisk utredning och behandling via det allmänna försäkringssystemet har framförts , men någon lösning på frågan har man ännu inte kommit fram till. Enligt vår uppfattning bör människors behov av stöd och behandling på grund av psykiska besvär eller sjukdomar behandlas på samma sätt som när det gäller fysiska sjukdomar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inlemmande av psykologisk utredning och behandling i det allmänna försäkringssystemet. () ()