mot · GC02Fi224 · 1989-01-24 00:00:00 — Det skulle ha gått att förbättra den ekonomiska balansen utan att bidra till ökade klassklyftor och nuvarande krissituationer inom delar av den offentliga verksamheten. Allmänna riktlinjer för ny ekonomisk politik En omläggning av den ekonomiska politiken i denna riktning blir alltmer angelägen och behövlig. Den bör innefatta följande punkter: En demokratisering av ekonomin är grundläggande för att motverka storfinansens maktkoncentration och dess avgörande inflytande över näringslivets investeringar och samhällets utveckling. Kampen för en demokratisering måste i första rummet föras på och utgå från villkoren på arbetsplatserna. Men denna kamp bör understödjas av riksdagsbeslut. Det krävs demokratiskt beslutade övergripande riktlinjer för ekonomins utveckling. Dessutom måste möjligheter skapas för en styrning av investeringar i enlighet härmed. Det krävs förändringar i arbetsorganisation så att de arbetande får ett direkt inflytande över sina arbeten så att deras insikter och erfarenheter inte som oftast är fallet förslösas. Det krävs insatser för en teknologiutveckling som sprider makt och motverkar elitism. För att detta ska förverkligas krävs förstärkta rättigheter för de anställda och deras fackliga organisationer. Transnationaliseringen motverkas och kapitalrörelser över gränserna kontrolleras. Härför krävs att uttalar sig mot regeringens liberalisering av kapitalrörelserna och i stället uttalar att valutalagstiftningen bör tillämpas. De anställda ges vetorätt mot utländska uppköp av svenska företag och mot att svenska företag gör uppköp av företag eller eljest flyttar produktion utomlands. Breddning av internationella relationer. bör uttala sig mot underordningen av under EG:s politik. Målsättningen gentemot EG ska vara densamma som gentemot andra stater; beredskap till samarbete, frihandel (med EG finns redan frihandelsavtal) men inte underordning och beroende. bör verka för en ny ekonomisk världsordning som gynnar Tredje världens sociala utveckling. En bättre spridning av handelsrelationer bör eftersträvas. bör i verka för ett utvecklat EFTA-samarbete och ett ökat nordiskt samarbete. En ekologisk näringspolitik. Inriktningen av produktion, samfärdsel och konsumtion har kommit att medföra att viktiga delar av vår livsmiljö utsätts för allvarliga hot. Därför krävs av oss inte bara en offensiv miljöpolitik som Mot. 1988/89 ska skydda miljön utan fastmer en medveten styrning av näringslivets Fi224 utveckling mot sådana produktionsmetoder, tekniker och material som är skonsamma mot vår miljö. Detta kräver att ekonomisk-politiska instrument skapas för att ge näringspolitik och investeringar en sådan inriktning. Investeringsprogram för offentlig sektor. Det krävs ett rejält investeringsprogram för att klara eftersatta behov inom den offentliga sektorn. Det krävs också rejäla satsningar inom vård, barn- och äldreomsorg, skola, kultur och för handikappade. Regeringen för i finansplanen vissa resonemang om den offentliga sektorns förnyelse och effektivisering. Här finns möjligheter. Men inriktningen på denna förnyelse får inte innebära vare sig kommersialisering, anpassning av förhållanden inom t.ex vård till sådana effektivitetskrav som gäller inom varuproduktion, eller att politiker lägger över ett konkret ansvar för nedskärningspolitik på olika personalgrupper. En förnyelse och utveckling av offentlig sektor måste ha som inriktning att öka demokratiseringen, att få en sektor som verkar obyråkratiskt och jämlikt. Den gamla parollen i arbetarrörelsen om staten som mönsterarbetsgivare bör omformuleras för hela den offentliga sektorn. Den bör kunna bli en föregångssektor för inflytande för de anställda och arbetsförhållanden. För att uppnå detta krävs att en bred FoU (Forskning och utvecklingsverksamhet) startas inom den offentliga sektorn. Regeringen hänvisar visserligen till att arbetslösheten minskat mest i de norra delarna av landet. Men de långsiktiga tendenserna till avfolkning och långsiktiga problem för Norrlandslänen, Bergslagen och Sydöstsverige är inte brutna. Kapitalets koncentrationspolitik har inte upphört p.g.a. att konjunkturen nu är god i hela landet. Särskilda problem finns för kvinnorna i glesbygdsområdena och i de många områden inom och Bergslagen som har en ensidigt traditionellt manlig arbetsmarknad. Därför bör särskilda regionalpolitiska insatser göras för att stödja och bredda kvinnors möjligheter till arbete och utkomst i sådana områden. En fördelningspolitik som minskar klassklyftor och ger alla förutsättningar till en god försörjning. Kritiken av den förda fördelningspolitiken och dess konsekvenser för det samhälleliga livet visar behovet av en radikalt annan fördelningspolitik. Grunden för fördelningen ges i kampen mellan kapital och arbete i lönekampen. Staten ska inte som blanda sig i lönerörelserna på arbetsgivarnas sida utan tvärtom underlätta fackens och de arbetandes strävanden med en utjämnande ekonomisk politik. En sådan måste innebära skärpta skatter på kapitalvinster och spekulation. Den framtida skattepolitiken måste utformas så att den verkar utjämnande. Systemet kan och bör reformeras och förenklas utan att landets grädda ska få åtnjuta 5- och t.o.m. 6-siffriga belopp i skattelättnader. En utjämnande skattepolitik bör ta sin utgångspunkt i att möjliggöra sänkta kommunala skatter och därmed minska skattemarginalerna nerifrån. En viktig del i en skattereform är slopad matmoms. Kortare arbetsdag med målet 6 timmars arbetsdag. En bostadspolitik för lägre hyror. Vpk:s alternativa förslag till statsbudgetens olika delar bildar steg för att förverkliga de angivna allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Under en följd av år har de verkliga statsinkomsterna överstigit de prognostiserade. Detta ställer finans- och budgetpolitiken i blixtbelysning. Vid en utdragen högkonjunktur likt den vi genomlever är det slutliga budgetsaldot svårbedömt. Löntagarna har efter nära av stagnerande realinkomster kunnat öka sin konsumtion. Men bakom denna utveckling har funnits en starkt ökad kreditkonsumtion, en direkt nödvändighet, t.ex. nyinköp av bilar och andra sällanköpsvaror. Löneförbättringar för vissa grupper har också skett, vilka överstigit det av regeringen förutsedda. Som tidigare redovisats i denna motion har utvecklingen av levnadsförhållanden varit mycket olika för olika samhällsskikt. Den felaktiga fördelningspolitiken har tvingat ut många låginkomsthushåll i en lånekarusell där ofta den sämst bemedlade får låna till de sämsta villkoren. Därigenom kommer den framtida konsumtionen för dessa grupper att vara självåtstramande och därmed kommer skillnaderna i levnadsnivå att öka. Den beräkning av löneutvecklingen som gjorts är mer realistisk . En osäkerhetsfaktor är naturligtvis det faktum att de av antagna skatteskalorna innebär att de bäst avlönade får ytterligare ekonomiska förbättringar, medan de låg- och normalavlönade tvingas kompensera sig avtalsvägen om de inte skall halka efter ytterligare i löneutvecklingen. Inflationsutvecklingen kommer att ytterligare sätta press uppåt på avtalsrörelsen, och därför kan den av regeringen framlagda bedömningen av inkomstutvecklingen ses som en lägsta inkomstnivå för nästa budgetår. Det innebär att statens inkomster kan komma att öka utöver budgetförslagets nivå. kommunisternas budgetförslag innebär att en överföring av ekonomiska resurser sker från kapitalägare och från överlikviditeten i näringslivet till de lönearbetande, till regional utveckling, till trafik- och energipolitik och till den offentliga sektorns socialt och samhällsekonomiskt viktiga delar. En rättvis fördelning mellan arbete och kapital och en rättvis fördelningspolitik sätter självfallet mindre press på främst låginkomsthushållen. Den offentliga sektorns socialt och samhällsekonomiskt viktiga delar har stor betydelse för fördelningspolitiken och rättvisan i samhället. Därför måste attackerna mot denna sektor slås tillbaka. Utvecklingen inom den offentliga sektorn måste enligt vår mening prioriteras. Vårt budgetförslag har en inriktning som främjar en förbättrad kollektiv, och fördelningspolitisk riktig konsumtion via den gemensamma sektorn. Vissa förslag innebär också viktiga framtidssatsningar. Till den kommunala sektorns samlade ekonomi återkommer vi i likhet med regeringen också i samband med kompletteringspropositionen. Vi anser att investeringar i, och drift av den offentliga sektorn i högre grad än måste finansieras via skärpt beskattning av kapitalet. I samband med att kommunernas ekonomi behandlas kommer vi att föreslå en likviditetsindragning från näringsliv och banksystem i storleksordningen . Denna indragning bör under följande budgetår omformas till en vinstskatt. Vidare kommer vi att i samband med att försvarspolitiken Mot. behandlas att där göra omfördelningar från det militära Fi224 försvaret till försvarets civila del och till den övriga offentliga sektorns utveckling. Den inriktning för den offentliga sektorns verksamhet som varit en bärande målsättning för arbetarrörelsen under hela dess existens anser vi även skall gälla i fortsättningen: - Rättvis fördelning och rättvis tillgång i kultur, bildning och utbildning. - En garanterad och likvärdig trygghet för alla oavsett inkomst. - Solidarisk finansiering efter bärkraft. En offentlig verksamhet av hög kvalitet, organiserad i samhällets regi med demokratisk insyn och kontroll. Vi avvisar en utveckling där tvingande ramar ersätter kvalitetskrav och övergripande prioriteringar. Regeringen har sedan budgetpropositionen framlades meddelat att den backar från den s.k. utgiftsramen från löneökningar. Trots det finns det skäl att redan nu avvisa eventuella försök att ersätta specialdestinerade bidrag till kommunsektorn med ramar som tvingar fram privatiseringar och/eller självfinansiering för den enskilde. Vpk avvisar - nu liksom tidigare - såväl utgiftsramen för löneökningar som generella besparingar som genomförs utan att politiska prioriteringar och avvägningar genomförs. Sammanställning av utgifter och inkomster /90 - Allas rätt till arbete - Sysselsättning för handikappade - Sjukförsäkring, avgiftsfria året - Vården, minskad helgtjänstgöring - Kvinnohus/-jourer - Bilstöd för handikappade - Åtgärder för handikappade - Rot-program för skolan - och regional teater 1 202 2 017 300 2 000 500 1,1 0,8 2,5 1 - Satsningar på kulturen - Stöd till flickors fritidsverks. - Stöd till idrotten - Räntebidrag till allmännyttan - Stöd till komm. - Åtgärder inom jordbruket - Stöd till rennäringen - Investeringsfond för alt. till kärnkraften - Minskade inkomster från (produktionsavgift) - Särskilda bärighetsåtgärder på vägarna - Bidrag till flygtrafiken - Underhåll av slotten - Bidrag till fredsorg. - Nej till 200 fängelseplatser - Underhållsbidrag (höjda avdrag - Ökat fackför. 8 0,8 0,4 2 1 000 282,3 1 700 7,5 250 5 000 3 247,3 - 622 - Fastighetsskatt på industrifastigheter - Nedsättning av socialavgifter - Nej till investeringsbidrag till kärnkraften 1 500 508 1 202 395 1 756 1 000 5 000 4 000 3 000 1 000 Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att med avslag på regeringens förslag i motsvarande del godkänner de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken som i motionen förordas, 2. att med avslag på regeringens förslag i motsvarande del godkänner de allmänna riktlinjerna för budgetregleringen som i motionen förordas, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om demokratisering av ekonomin, [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om kvinnornas ställning på arbetsmarknaden,1] 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om den kommunala ekonomin och en långsiktig utbyggnad av den gemensamma sektorn genom utnyttjande av företagens likvida medel och vinstskatt, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om utgiftsram för löneökningar, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om en ekologisk näringspolitik, [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om åtgärder för regional utjämning, ] 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om relationer till EG, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om åtgärder för att hävda det nationella oberoendet, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om åtgärder mot transnationaliseringen och utnyttjande av valutalagstiftningen härför, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om principerna för en rättvis skatte- och fördelnings- Mot. 1988/89 politik. (vpk) (vpk) (vpk) ' 1988/89:A482