ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Bo232 · 1989-01-17 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo232 av m.fl. (s) Ett program för bostadsbyggande Bostadsefterfrågan påverkas av hur folkmängd, åldersfördelning och flyttningsmönster utvecklas. Det bör kunna vara överblickbart vilket behov som kommer att föreligga inom bostadsförsörjningsområdet. Långtidsutredningar om samhällsutvecklingen bör med rimligt hög säkerhet kunna ge kompletterande ledning för planering av byggandet. Av kommunala planer bör man också kunna utläsa målsättningar för bostadsförbättringar, strävanden att minska institutionsboendet för äldre och handikappade, flyktingars behov av bostäder m.m. För att nå målet om en socialt fungerande bostadsmarknad behövs en långsiktig planering. Likaså behövs en långsiktig planering för att upprätthålla en ur samhällets synpunkt fungerande byggsektor. En långsiktig planering skulle ge kommunerna bättre förutsättningar att utnyttja de bostadspolitiska medel som staten tillhandahåller. Med hänvisning till ovannämnda anser vi att det nu är läge att arbeta fram ett flerårigt program för bostadsbyggande. För att kunna nå en rimligt hög säkerhet i planeringen bör detta program kanske inte avse än i taget. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett program för bostadsbyggande. () () Bo Finnkvist (s)
mot · GC02Bo233 · 1989-01-24 00:00:00 — av () Boendet på landsbygden Landsbygd 90-kampanjen med målsättningen en levande landsbygd, attraktiv för alla åldrar har väckt ett stort intresse ute i landet. Det finns även en stor medvetenhet bland människor som önskar bosätta sig på landsbygden, om ett bra boende till överkomligt pris kan ordnas. Kvinnor och ungdomar är grupper som har svårast att skaffa sig ett eget boende. Dessa har tidigare löst sitt boende genom att längre än andra bo kvar hemma hos sina föräldrar. För att erhålla ett eget boende tvingas man flytta till tätorten, eftersom inga hyres- eller bostadsrätter finns ute i byarna. Det råder en accepterad bostadsbrist ute på landsbygden, som i stället flyttas till den mera överhettade tätorten, genom att bristen ej åtgärdas där efterfrågan sker. Detta är ett allmänt problem som måste lösas för att framledes kunna klara samhällsservicen på landsbygden. uppfördes s.k. Per småbruk ute på landsbygden. Lånemöjligheterna var utformade för att underlätta byggande av ett småhus med bra boendestandard till överkomligt pris. Målsättningen var att kunna odla marken och därigenom förbilliga hushållskostnaderna. Landsbygden blev därigenom levande. pendlar man till tätorten och arbetsplatserna, men vill gärna bo kvar på landsbygden. Ett ökat byggande ute i byarna ökar underlaget för att klara servicen till den ursprungliga befolkningen som stiger i ålderspyramiden. Skolorna behöver nya barn så att avstånden för de dagliga skolskjutsarna inte blir så långa att skolinackorderingar måste tas till. De äldre behöver daglig tillsyn för att kunna bo kvar i sin invanda miljö. För en levande landsbygd behövs det bostäder som möjliggör en föryngring av befintlig bybefolkning. Kooperativa och kommunala bostadsföretag har ingen vana vid att bygga på landsbygden. Småhusbyggandet är det mest förekommande, vilket för många unga familjer känns ekonomiskt avskräckande och för ensamstående i regel helt uteslutet. Kommunerna ser också ekonomiska risker med flerfamiljshus. Sådana risker förknippas i mindre utsträckning med småhus. Undersökningar visar att de flesta kommuner är generösa med beviljande av borgen till småhus. Avslagen är sällsynta. De fyra nordligaste länen befinner sig dock i en mindre gynnsam situation än övriga delar av landet. Bankernas och hypotekskassornas riskbedömning har medfört att de åtar sig en väsentligt mindre del av bostadslånen än vad som förekommer i landet i övrigt. För en levande landsbygd behövs ett tillskott av familjer. De samhällsekonomiska effekterna motiverar ett allmänt sett generösare stöd till bostads byggandet från statens sida. Möjligheter att utveckla nya hyres- och Mot. 1988/89 bostadsrättslösningar i mer småskaliga former måste utredas. Dessa nya Bo233 lägenheter kan även lösa den äldre generationens boende. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av bostadslånebestämmelserna i syfte att åstadkomma en ökad bostadsbebyggelse på landsbygden.
mot · GC02Bo234 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo234 av och (båda s) Konstnärlig utsmyckning i bostadsområden finns det möjlighet att få statliga bostadslån och bidrag för konstnärlig utsmyckning i bostadsområden. Den konstnärliga utsmyckningen är en viktig del av de insatser som görs för att skapa trivsamma och intressanta boendemiljöer. På de platser där dessa möjligheter har utnyttjats är de boende mycket positiva. De nuvarande reglerna innebär att lån och bidrag ska sökas i samband med den preliminära låneansökningen eller, om det finns särskilda skäl, senast vid ansökan om slutgiltigt beslut. Det medför att de boende som flyttar in i fastigheten inte ges möjlighet att själva vara med och bestämma över den konstnärliga utsmyckningen. Om reglerna ändras så att det blir möjligt att besluta om och utföra den konstnärliga utsmyckningen efter det att de boende inflyttat skulle det innebära en ytterligare kvalité i boendet. Det kan också bidra till att stärka samhörigheten mellan dem som flyttar in i de nya bostäderna. De bidrag och bostadslån som utgår till konstnärlig utsmyckning bör därför kunna utbetalas även efter det att slutgiltigt lånebeslut fattats. En förändring av reglerna bör därför genomföras så att detta blir möjligt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om reglerna för bidrag och lån till konstnärlig utsmyckning i bostadsområdena. () () gotab 17044, 1989
mot · GC02Bo235 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo235 av m.fl. (s) Lånereglerna för nyproducerade bostäder De nuvarande lånereglerna skapar orättvisor i boendekostnaderna mellan olika nybyggnadsprojekt. Boendekostnaderna påverkas inte bara av produktionskostnadens storlek utan i betydande utsträckning också av myndigheternas handläggningstider för bostadslånen. Orsaken till detta är att räntekostnaden mellan att projektet är färdigställt och bostadslånet utbetalas finansieras genom ett räntetillägg. Räntetillägget innebär att låneunderlaget ökas med den räntekostnad som uppstår . Räntetillägget är maximerat . Då tillägget är ett lån och inte ett bidrag innebär som går från färdigställandet till dess att bostadslånet utbetalas en betydande merkostnad för de boende. Genom att handläggningstiderna för lånen varierar mellan olika projekt (med samma produktionskostnad) uppstår orättvisor. Konstruktionen med räntetillägg gör att kalkylerna över boendekostnaderna blir osäkra. Kostnaderna som uppstår för räntetilläggen kan öka boendekostnaderna trots att de inte är påverkbara för den som uppför bostäderna. Det skapar till exempel problem för bostadsrättsföreningar då de ekonomiska planerna förändras i förhållande till ursprungliga kalkyler enbart genom en lång handläggningstid hos myndigheten. Beräkningar visar att om den framtida räntekostnaden omräknas till nuvärde medför varje månads handläggningstid en ökad boendekostnad på per kvadratmeter. I de fall utbetalningen sker senare än 12 månader efter färdigställandet blir merkostnaden per kvadratmeter för varje månads fördröjning. Eftersom det inte är rimligt att boendekostnaderna varierar enbart på grund av handläggningstidernas längd är det angeläget att förändra lånereglerna så att störe rättvisa uppnås. En väg som bör prövas är att lånen utbetalas efter godkänd slutbesiktning. Till grund för utbetalningen kan det preliminära lånebeslutet ligga. Eventuell resterande del av lånet kan sedan utbetalas i samband med behandlingen av den slutgiltiga låneansökan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om finansieringen av räntekostnaderna mellan färdigställande och utbetalning av statliga lån. 1 1988/89.3 sami. 1988/89 Bo235
mot · GC02Bo236 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo236 av och (båda s) Lånereglerna för gruppbostäder och En av de viktigaste boendefrågorna är att erbjuda äldre, handikappade och långvarigt sjuka bra boendeförhållanden. har tidigare slagit fast att alla har rätt till en bostad av god kvalitet. Även äldre, handikappade och långvarigt sjuka ska ha möjligheter att bo i en egen bostad. För att detta mål ska kunna uppnås krävs en betydande utbyggnad av bland annat gruppbostäder och . Det fordras också att servicen i bostadsområdena förbättras så att ett ökat kvarboende blir möjligt. För att underlätta ett ökat byggande av gruppbostäder är det nödvändigt att regelsystemet förändras så att det blir flexiblare och att gruppboendet därmed bättre kan anpassas till de lokala förutsättningarna. har i en skrivelse till regeringen påtalat att nuvarande tillämpning av reglerna försvårar den eftersträvade snabba utvecklingen av gruppbostäder. redovisar att man är positiv till syftet med regelsystemet men vill på vissa punkter föreslå förändringar. Ett önskemål är att länsbostadsnämnderna ska medge att vissa gruppers speciella problem och förutsättningar i högre grad ska få styra utformningen av gruppbostäder. Det gäller till exempel vissa fall då avvägningar mellan egen boendedel och gemensamma utrymmen kan behöva göras. beslutade om nya regler för bostadslån till ny- och ombyggnad av ålderdomshem. Detta boende riktar sig i flertalet fall till samma grupper som är i behov av gruppboende. Bestämmelserna för bostadslån till ålderdomshem är i flera avseenden flexiblare än de som gäller för gruppbostäder. Det gäller till exempel bostädernas utformning och möjligheterna att få räntebidrag för gemensamma utrymmen. På motsvarande sätt är det rimligt att eftersträva flexiblare regler för finansieringen av kommunala servicelokaler i . utgår enbart räntebidrag till gemensamma utrymmen som omfattas av upplåtelseavtalen för bostäderna. I många fall finns det fördelar med att samordna servicen till de boende i servicehuset med den öppna verksamheten och servicen som vänder sig till de boende i området. Ur samhällets synpunkt är det angeläget att ta tillvara dessa möjligheter att underlätta ett ökat kvarboende. Det bör därför övervägas om det inte även på detta område finns behov av en flexiblare tillämpning av reglerna för bostadslån. 1* 1988189. Nr Bo235 -240 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om reglerna för bostadslån till gruppbostäder och . () () 1988/89 Bo236
mot · GC02Bo239 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo239 avBoFinnkvist(s) Investeringsavgift på visst byggande Riksdag och regering beslöt om vissa åtgärder i avsikt att dämpa aktiviteten i byggbranschen och att slussa över resurserna från s.k. övrigt byggande (=industri, handel, förvaltning, övriga hus samt kontor) och ombyggande av bostäder till nybyggande av bostäder. Regeringen fattade bl.a. beslut om vissa byggnadsreglerande åtgärder. Sålunda beslöts att de begränsningar av övrigt byggande som funnits i Stockholms- och Göteborgsområdena skulle gälla t.o.m. . För resten av landet beslöts att volymen övrigt byggande skulle minska för år av nivå. Även andra byggnadsreglerande åtgärder infördes. Ramar för ombyggande av bostäder i hela landet beslöts. Det finns emellertid anledning överväga om inte även andra åtgärder behöver vidtas för att rätta till den obalans på byggmarknaden som finns framförallt i storstadsregionerna men även i vissa andra delar av vårt land. Det kan finnas skäl att införa en investeringsavgift för övrigt byggande i de nämnda regionerna. Vid behandlingen av propositionen 1988/ 89:47 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder anförde bostadsutskottet bl.a. (1988/89:BoU ly s 13-14) att det kunde visa sig erforderligt att ytterligare byggnadsreglerande ågärder vidtogs utöver dem regeringen beslutat om. Utskottet var inte främmande för att det därvid kunde visa sig lämpligt att införa en investeringsavgift på i princip annat byggande än bostadsbyggande. En investeringsavgift är ett verksamt medel för att uppnå den regionala balans som bör eftersträvas och fördelning av byggandet så att bostadsbyggandet prioriteras. I ett första steg bör beslut fattas om att skyndsamt införa en investeringsavgift i våra tre storstadsregioner samt i . Därefter bör regeringen överväga om en sådan avgift också skall tas ut i vissa andra regioner. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen förordats om en investeringsavgift på visst byggande. Bo Finnkvist (s)
mot · GC02Bo240 · 1989-01-24 00:00:00 — av och (båda m) Anslagen till träbyggnadsteknisk forskning m.m. Träindustrin karakteriseras av en mycket låg forsknings- och utvecklingsverksamhet. En kraftig ökning av den träbyggnadstekniska forskningens och utvecklingens omfattning kan skapa nya marknader och förstärka befintliga. Marknaden bör vara styrande för FoU-satsningar. En framgångsrik teknikutveckling är en förutsättning för ett slagkraftigt agerande på exportmarknaderna. Svensk träindustri bör helst ligga några steg före för att kunna hävda sig mot konkurrerande utländska leverantörer. Detta är särskilt viktigt med tanke på höga kostnadsläge. En kraftfullare insats beträffande forskning om träets hantering och användning skulle kunna ha förebyggt en hel del av de olägenheter som under det senaste årtiondet uppstått med mögel och rötangrepp i relativt moderna men felaktigt utformade och dåligt ventilerade huskonstruktioner och snickerier. Staten anslår betydande resurser för byggteknisk FoU, främst genom byggforskningsrådet. Av byggforskningsrådets medel avsätts endast en ringa del till träinriktad FoU. De medel som går till träområdet har i hög grad med produktionsprocessen att göra och löser därmed inte de byggnadstekniska problem som finns. Det finns starka skäl att göra en översyn av principerna för hur anslagen inom byggforskningsrådet fördelas mellan olika projekt. Av de medel som byggforskningsrådet disponerar bör en större andel än avsättas för framtidsinriktad forskning och utveckling på träområdet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av fördelningsprinciperna för de medel byggforskningsrådet disponerar, så att en större andel än avsätts för forskning och utveckling på träområdet. gotab 17040, 1989
mot · GC02Bo241 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo241 av Investeringsavgift för lokaler Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:A435 hemställs att beslutar att en investeringsavgift för nyproduktion av lokaler för kontor och industrier inom överhettade regioner, i syfte att frigöra resurser för bostadsbyggande mm och avlänka expansionen inom de privata tjänstenäringarna i berörd region till utsatta delar av landet, införs enligt de riktlinjer som anges i motionen. () () () () () 1 1988/89.3 sami.
mot · GC02Bo242 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: B o242 av () Byggforskningsrådets lokalisering Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1988/89:A437 hemställs att hos regeringen begär förslag om lokalisering till av i första hand statens råd för byggnadsforskning.
mot · GC02Bo243 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo243 Ett ROT-program för kommunerna Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Jo521 hemställs att hos regeringen begär förslag till ett ROT-program för kommunerna. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02Bo244 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: B o244 av och (båda c) Investeringsavgift för kontorsbyggen i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:A438 hemställs att hos regeringen begär förslag om införandet av en särskild investeringsavgift på för kontorsbyggen i överhettade delar av .
mot · GC02Bo245 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo245 av m.fl. (c) Prisbilligt semesterboende Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Kr512 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om att öka möjligheterna till ett prisbilligt semesterboende. () () ()
mot · GC02Bo246 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo246 av m. fl. (s) Kartläggning av boendekostnader har tillsatt en utredningsman för utredning av boendekostnaderna. Enligt direktiven begränsas utredningen till en analys "av de faktorer som påverkar byggkostnadsutvecklingen" samt av de oklara fördelningspolitiska effekterna av bostadssubventionerna. Boendekostnaden påverkas emellertid av flera faktorer än enbart de direkta byggnadskostnaderna. En grundläggande kostnadsfaktor är priset på marken för byggande. Med den sammanhänger kostnader för anläggning av ledningar för vatten, avlopp, el och tele, kostnaden för gator och vägar samt kostnader för andra av kommunerna handlagda frågor som avser byggande av fastigheter och anläggningar. De sistnämnda tjänsterna har i ökande utsträckning avgiftsbelagts. Konsulttjänster som föregår byggherrens beslut att bygga är också en kostnad som stigit i accelererande takt. Ytterligare en kostnadspost som ökat kraftigt gäller ersättningar för handläggning av byggnadsärenden; för tillståndsgivning, låneprövning, hantering av överklaganden etc. Kostnaderna för förvaltning och drift av fastigheter har också stigit snabbare än den genomsnittliga inflationstakten. I likhet med regeringen finner vi det angeläget att motverka den snabba stegringen av kostnaderna i boendet. Det initiativ som tagits i och med tillsättandet av en särskild utredningsman är lovvärt, men enligt vår mening otillräckligt. Dennes uppgift bör vidgas för att innefatta också de kostnadsdrivande faktorer som nämnts i det föregående. Alternativt bör dessa belysas i en särskild utredning. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en bredare ansats i analysen av vad som förorsakar ökade boendekostnader. () ()
mot · GC02Bo248 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Bo248 av och (båda s) Mot Låneandelen vid bostadslångivningen 1988/89 beslöt (BoU 1986/87:21) att vissa enskilt ägda företag som i likhet med de allmännyttiga företagen har till syfte att på självkostnadsbasis tillgodose behovet av bostäder i princip skulle medges samma låneandel som de allmännyttiga d.v.s. av låneunderlaget. Den högre låneandelen gällde även i sådana låneärenden där preliminärt men inte slutligt beslut meddelats för medgivandet. Ett tillägg till gällande regler bör göras så att den högre låneandelen tillämpas för samtliga etapper inom ett projekt om tidpunkten för medgivandet meddelats innan slutligt beslut för den sista etappen i projektet fattats. Dock bör som ytterligare förutsättning för den högre låneandelen gälla att preliminärt beslut för någon etapp inte fattats före utgången av . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beräkning av låneandel för bostadslån i vissa fall. () ()
mot · GC02Bo250 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo250 av m.fl. (s, c) Information om stödet till samlingslokaler I budgetpropositionen 1989/1990 föreslås en mycket genomgripande förändring av reglerna för det statliga stödet till allmänna samlingslokaler. Förslaget innebär att det statliga stödet riktas mot mindre, allmänna samlingslokalanläggningar. Kravet på kommunerna för att det statliga stödet ska utgå vidgas också. De nya reglerna föreslås träda i kraft från . Vi ser på förslaget med stor tillfredsställelse. Ett genomförande kommer att innebära en positiv utveckling för anordnande av allmänna samlingslokaler i mindre samhällen och i tätorternas bostadsområden. Den snabba övergången till de nya reglerna kommer emellertid att kunna leda till problem. Ärenden som behandlas av bostadsverkets samlingslokaldelegation efter måste bl.a. kompletteras med ett nytt beslut i kommunerna om en vidgad insats. Berörda samlingslokalföreningar måste snabbt kunna lära sig de nya reglerna för att kunna agera i kommunen. De samlingslokalföreningar, som är mitt uppe i planering och förberedande av byggande av samlingslokaler, måste också snabbt informeras om och utbildas i de nya reglerna. Det är således av stor vikt att bostadsverket snabbt startar informationsverksamhet och utbildning kring de nya reglerna för statens stöd till allmänna samlingslokaler. Det är också angeläget att bostadsverket avsätter resurser för detta ändamål samt låter de samlingslokalägande organisationerna handlägga information för och utbildning av sina respektive föreningar. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om information till och utbildning av de lokala samlingslokalföreningarna kring ett nytt statligt stöd till allmänna samlingslokaler. () ()
mot · GC02Bo251 · 1989-01-24 00:00:00 — av () Bostadsanpassningsbidraget I årets budgetproposition föreslås att den nuvarande lika fördelningen av kostnaden för bostadsanpassningsbidrag mellan staten och kommunen förändras på så sätt att den kommunala andelen ökar till och att den statliga andelen minskar i samma mån till . Motiveringen är att kommunerna har ett stort ekonomiskt utbyte av handikappanpassning av bostäder då det minskar behovet av exempelvis servicelägenheter. Eftersom staten har stora kostnader för räntebidrag till nybyggda lägenheter skulle - med samma motivering - den omvända kostnadsfördelningen lika väl kunna hävdas. Kommunerna har fått svara för en allt större andel av kostnaden för bostadsanpassning . Det finns goda skäl för en översyn av den framtida kostnadsfördelningen. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av att en översyn av bostadsanpassningsbidraget sker.
mot · GC02Bo252 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo252 av () Ombyggnadslån Regeringen har infört en höjning av den garanterade räntan vid ombyggnader med statliga bostadslån från till för hus som ägs av allmännyttiga företag och med motsvarande belopp för övriga ägarkategorier. Ändringen motiveras av behovet att dämpa överhettningen inom byggsektorn och har beskrivits som en tillfällig åtgärd. En minskning av subventionerna till ombyggnadsverksamheten är dock påkallad, varför denna åtgärd på många håll kommit att ses som ett första steg i en sådan riktning. har länge krävt en översyn av stödet till ombyggnader. Enligt min mening bör en minskning av stödet göras genom att detta differentieras efter ombyggnadens svårighetsgrad. Det är inte rimligt med samma stödform för nedgångna och omoderna 1800-talshus som för enklare rörbyten i mellankrigstidens bostadsbestånd. Nya regler bör därför utformas som avpassar stödet till det verkliga behovet. Entydiga regler bör även finnas, så att ett hus kan föras till rätt kategori. Effekten kan annars bli att hus, som vid sanering inte kan erhålla tillräckligt stöd, rivs till förmån för nybyggnader med förmånligare finansiering. Förutom de omistliga kulturhistoriska värden som då kan förloras innebär rivning också en nationalekonomisk förlust, då ombyggnadskostnader oftast betydligt understiger nyproduktionskostnader. I anledning av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ändra de nuvarande reglerna för ombyggnadslån.