mot · GC02A435 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89 :A435 har präglats av regional obalans. Situationen liknar på ett skrämmande sätt situationen . Hela landsändar har drabbats av avfolkningen som koncentrationens avigsidor i storstadsområdena blir allt besvärligare för människorna, med bostadsbrist, vårdkris och försämrad stadsmiljö. Här sammanfattas syn på regionalpolitiken och lämnas förslag som radikalt skulle vända utvecklingen i till glädje för både storstadens människor och landsbygdens folk. Våra viktigaste förslag är följande: - Regeringen bör lägga ett förslag med särskilda insatser för sydöstra , inland och mellanbygder och delar av Bergslagen. - En decentraliserad gymnasieutbildning som underlättar samverkan med det lokala näringslivet och en utbyggnad av den yrkesinriktade gymnasieutbildningen. Vidareutbildning på mellannivå baserad på gymnasier och regionala högskolor. - Förstärkning och utbyggnad av de små högskolorna. De små högskolorna skall utvecklas till regionala utvecklingscentra. Vid de mindre högskolorna skall forskning kunna bedrivas inom bl a teknologiska spetsområden. Genom ambulerande utbildning kan högskoleutbildningen ytterligare spridas. Till breddning och utbyggnad av de mindre högskolorna föreslås anvisade och till fasta forskartjänster vid de mindre högskolorna . - Småföretagande och nyföretagande skall stödjas. Socialförsäkringsavgifterna för småföretag bör reduceras upp till en lönesumma på 500 000. Detta ger en avgiftsnedsättning på . Ett fribelopp motsvarande ett basbelopp bör införas vid beräkningen av arbetsgivaravgifter för egenföretagare, d. v.s. - En utredning bör tillsättas med direktiv att ta fram ett beslutsunderlag för differentiering av socialförsäkringsavgifter mellan regioner. - Kraftfulla åtgärder bör vidtas för att dämpa expansionen av arbetsplatser i de överhettade delarna av främst . I stället måste en prioritering ske av bostäder och miljöinsatser. avgift på bör omgående belasta nyproduktionen av lokalytor 1 1 1988/89.3 sami. för kontor och industrier i dessa områden. Intäkterna från en sådan avgift Mot. 1988/89 bör återföras till regionen för satsningar på bl a bostäder och miljöförbätt- A435 ringar. - Landsbygdens näringsliv måste differentieras, t ex genom satsningar på småindustri, hantverk, hemslöjd och turism. Jordbrukets produktion måste delvis ställas om till odling av energigrödor och fibergrödor. En marknad för inhemsk drivmedelsetanol måste skapas. Ett särskilt utvecklingsprogram för landsbygden bör utarbetas. Insatser för att utveckla landsbygden tas upp i en särskild motion, där det bl a föreslås att ett särskilt anslag för landsbygdsutveckling på . - Länsvägnätet måste rustas upp. Ett tioårsprogram för upprustning och beläggning av länsvägar bör, med hänsyn till bl a EG:s bärighetskrav, arbetas fram. - En del av elkraftens vinster måste återföras till de regioner där elkraften produceras och fördelas på vattenkraftskommuner och kommuner med stora behov av regional utveckling. Vinstandelen som dras in för detta ändamål bör vara /kWh, vilket ger . - En decentralisering bör ske av funktioner från den centrala statsförvaltningen till läns- och kommunnivå. De centrala statliga verken bör minskas både till storlek och inflytande. Länsstyrelserna bör få i uppdrag att utarbeta planer för inomregional decentralisering av statlig verksamhet inom varje län. - De pågående skatteutredningarna bör beakta hur skatteinstrumentet effektivt kan utnyttjas för att främja regional balans. Kommunalskatten skall utjämnas i förhållande till den servicenivå kommunen har. - En decentraliserad och effektiviserad beslutsprocess av det regionalpolitiska stödet. - Lokaliseringsbidrag skall kunna utgå utan särskild prövning för investeringar i kommunala och privata industrihus i stödområde A och B () samt i landsbygdsdelar av stödområde C (). Industrihus skall kunna vara en kombination av industrilokaler och lokaler för tjänste- och serviceföretag. - Statligt flyttningsstöd förbehålls dem som flyttar till utsatta regioner. - Avgiftsbefrielse för studielån skall medges för personer som väljer att bo och arbeta inom inland. - Det regionalpolitiska stödet i form av länsanslag och lokaliseringsbidrag förstärks med och sammanförs till ett anslag om totalt som fördelas ut till länen. - satsas på utvecklingsinsatser för landbygden. Koncentrationpolitiken har inneburit en allt starkare centralisering av befolkning, bebyggelse och näringsstruktur. Storskalighet och arbetskraftens geografiska rörlighet har av en politisk majoritet, mot bestämda uppfattning, setts som nödvändiga förutsättningar för ökad ekonomisk tillväxt. Skillnaderna i levnadsförhållanden mellan olika delar av landet har ökat. Den politiska inriktningen och marknadens drivkrafter har förstärkt koncentrationen inom näringslivet, både vad avser produktionsstruktur och maktfunktioner. Den offentliga sektorn har också kraftigt bidragit till koncentrationen. Inte minst har kommunsammanläggningarna verkat i den riktningen. En grundläggande orsak till utvecklingen har varit politiska beslut fattade i regering och riksdag. Särskilt har klyftorna snabbt ökat såväl mellan som inom olika regioner i landet. Framför allt landsbygden och de små och medelstora orterna drabbats av en snabb avfolkning. Befolkningsomflyttningen har vidare medfört att ålderstrukturen blivit alltmer snedvriden mellan in- och utflyttningskommuner. Det är främst unga människor som flyttat till storstadsregionerna, där möjligheter till arbete och utbildning erbjuds. skapar befolkningskoncentrationer svåra köproblem med brist på bostäder, vårdkris, bristfällig barnomsorg och en försämrad social miljö. Analyser av befolkningsomflyttningens struktur i övrigt visar vidare att det är den välutbildade arbetskraften som erbjuds arbete i storstads- och högskoleregioner. Den pågående utvecklingen innebär således även en kompetensförsvagning i utflyttningsregionerna. Befolkningskoncentrationen har också lett till en alltmer ensidig könsfördelning i glesbygdskommunerna. Ensidig näringsstruktur och svårigheter för kvinnorna att få arbete har inneburit att allt fler kvinnor tvingats söka sig till mer expansiva regioner både för att få utbildning och arbete. Detta leder till en bristfällig social miljö i avfolkningsbygder. Dynamiken i utflyttningsområdena minskar, de sociala problemen ökar och bygden utarmas. Socialdemokratisk närings- och regionalpolitik efter 1982 Den socialdemokratiska regeringspolitiken efter regeringsskiftet har allvarligt försämrat den regionala och inomregionala balansen. Orsaken är främst den ekonomiska politiken och näringspolitiken. Den har stimulerat och prioriterat storföretagen och de mest expansiva regionerna. Bl a innebar devalveringen 1982 en kraftig stimulans till de stora exportföretagen. Regeringspolitiken har vidare huvudsakligen gynnat storföretagen på småföretagens bekostnad. Regeringen har på skilda sätt visat stor generositet mot solida och vinstgivande företag som t ex och . Två av mest solida företag har för satsningar i Göteborgs- respektive erhållit ett stöd som är mångdubbelt större, ca per arbetstillfälle, än vad som kommit de regioner till del som har betydligt större och långsiktiga balansproblem. Den förda politiken har drabbat regioner som Bergslagen, huvuddelen av och sydöstra mycket hårt. Uttalanden från regeringsföreträdare om vikten av att motverka de ökande obalanserna i samhället har visat sig vara enbart uttalanden. Regeringens konkreta politik har varit starkt koncentrationsdrivande. Regeringens konservativa och koncentrationsinriktade syn på regionalpolitikens utformning medförde att riktade en betydande kritik mot de föreliggande förslagen. beslöt bl a att öka länsanslagen med i förhållande till regeringens förslag. 1* 1988189.3 sami. också en ny regionalpolitisk utredning. beslut om ökade Mot. länsanslag mottogs mycket positivt av de regionalt utsatta länen. förstärkningar av medel för regionala utvecklingsinsatser som dessa län nu fått, försökte socialdemokraterna förhindra. [ det regionalpolitiska beslutet underströks vidare angelägenheten i att får ta ställning till viktiga infrastrukturella satsningar. underströk starkt behovet av insatser för att förbättra infrastrukturen och konstaterade att en allmän förstärkning av näringslivets förutsättningar i regionalpolitisk! prioriterade regioner är helt nödvändig. poängterade att det behövs mångmiljardbelopp . Koncentration och bristande politisk samordning framtvingar "paketpolitik" Kritiken från såväl som allmänheten, ökande skillnader i levnadstandard mellan landets olika delar, allt större klyftor mellan och inom länen m m framtvingade förslag från regeringen i form av de s k "paketen" för Bergslagen och . Paketen kännetecknades främst av satsningar till gagn för främst storföretag i några få kommuner medan de ca 50 sämst ställda kommunerna inte alls fick del av stödet. Enligt vår mening är propositioner med särskilda "paket" att betrakta som "brandkårsutryckningar", betingade av nödvändigheten av att i efterhand försöka "reparera" de skador en felaktigt förd politik orsakat. Koncentrationsproblemen kan aldrig varaktigt lösas med selektivt inriktade "åtgärdspaket" för en viss ort eller region. Det krävs i stället en decentralistisk syn och en annorlunda politik än den regeringen fört. Vidare behövs en politik för social rättvisa och likvärdiga levnadsförhållanden över hela landet. Det krävs omfattande förutsättningsskapande generella insatser på många olika områden om de regionala obalansproblemen varaktigt skall kunna utjämnas. I årets budgetproposition väljer regeringen att inte vidta annat än marginella förändringar i det regionalpolitiska stödet med hänvisning till den regionalpolitiska utredningen. Den förda koncentrationspolitiken har försämrat och försämrar fortlöpande - förutsättningarna i län och kommuner inom alla landsdelar. Det är därför enligt vår mening oförsvarligt att "lägga regionalpolitiken på is och urholka insatserna genom oförändrade eller t o m minskade anslag. Regeringens redovisade inställning i budgetpropositionen innebär att en "död hand läggs över de regionalt utsatta delarna av vårt land och koncentrationen får fortsätta. Från sida anser vi att utvecklingen är sådan att åtgärder måste vidtas omgående. De konkreta insatserna på regionalpolitikens område kan inte uppskjutas tills utredningen blivit färdig med sitt arbete, om utvecklingen skall kunna vändas för de nu mest utsatta delarna av landet. Vi redovisar därför nedan och i en särskild kommittémotion våra förslag för att skapa en bättre regional balans. Centerpolitik för samhälle i balans Det krävs enligt vår mening, för att hela landet skall kunna utvecklas, ett decentralistiskt synsätt med nytänkande, okonventionella lösningar och mer generella insatser på olika politikområden från samhällets sida för att vi skall nå detta mål. Den negativa befolkningsutveckling som pågår på olika håll i landet måste hejdas och vändas. Det krävs inte bara ett stopp för utflyttningen från dessa områden, utan även en inflyttning till de stora områden som länge haft ett vikande befolkningsunderlag om de skall kunna överleva och utvecklas långsiktigt. Detta förutsätter ett breddat näringsliv och fler jobb. En sådan politisk inriktning är livsviktig för utflyttningsområden men är lika nödvändig för snabbt växande koncentrationsorter. Den är en förutsättning för att dessa orter skall kunna behålla och utveckla en bra och levande stadsmiljö. En levande landsbygd och en fungerande storstadsmiljö ger tillsammans förutsättningar för en positiv utveckling av hela landet. I den politiska debatten ställs ofta åtgärder för att skapa ett i bättre balans i motsats till storstäderna och då framför allt till intressen. Såväl företrädare för regeringen som andra politiska partier odlar den debatten. Enligt vår mening är den förda koncentrationspolitiken enbart till fördel för ett litet fåtal personer som sysslar med den spekulation som bygger på de värdestegringar den ökande koncentrationen medför. Merparten av de boende i förlorar på regeringens koncentrationspolitik. På bostadsmarknaden har den pågående koncentrationen medfört att bostadsbristen blivit allt större med kraftigt stigande priser som följd. Genom koncentrationen försätts många människor oförskyllt i en ohållbar social situation genom den överhettning som har skapats i storstadsregionerna. Den offentliga sektorns problem med att kunna tillgodse barnomsorg, vårdbehov, trygghet etc i storstaden, är en logisk följd av de samhällsekonomiska fördyringar som koncentrationen medför. Kraftiga bestående balansförskjutningar mellan olika län, regioner och kommuner måste motverkas om storstäderna skall kunna utvecklas på ett bra och miljöriktigt sätt. Ökande obalanser leder till serviceproblem, kapitalförstöring och mänsklig utarmning. Ett väsentligt mål för de regionala satsningarna är således att bevara en bra livsmiljö i storstaden. Befolkningstillväxten i storstäderna måste därför begränsas och storstädernas andel av befolkningen bör långsiktigt inte öka. Detta bör ges regeringen till känna. Vetenskapliga undersökningar om trafikmiljön både på landsbygden och i tätorter visar bl a att luftföroreningarna ökar kraftigt ju större en ort är. Den främsta orsaken till luftföroreningarna är utsläppen av avgaser. En fortsatt ökad befolkningskoncentration med ökande utsläpp från 5 industrier, energianläggningar, trafiken m m försämrar successivt naturmil- Mot. Därmed ökar en rad miljöbetingade sjukdomar till stort men för den A435 har vi fått allt tydligare exempel på att föroreningarna i storstadsregionerna är betydande. T ex vittrar genom luftföroreningarna oersättliga kulturskatter sönder. Skadorna på granbeståndet inom är större än i . Vi redovisar i vår partimotion om miljöpolitiken våra förslag till åtgärder för att rädda miljön. bör därför hos regeringen begära en kartläggning av befolkningskoncentrationens negativa miljöeffekter och därefter återkomma till med förslag om ett åtgärdsprogram för en förbättrad storstadsmiljö. Bevara och utveckla landsbygden En central del i en politik för en decentralistisk utveckling och en bra miljö är insatserna för att utveckla landsbygden och dess tätorter. En levande landsbygd har stor betydelse för långt fler än dem som bor på landsbygden. Det krävs därför också att landsbygden får sin rättmätiga del av de statliga insatser som satsas på utveckling och infrastruktur. Statsmakterna och de statliga myndigheterna har tagit liten eller ingen hänsyn till de speciella förhållanden som råder på landsbygden. 11 ex den närings-, bostads- ochutbildningspolitiska planeringen negligeras nästan helt behovet av en positiv utveckling på landsbygden. De statliga verken har ej tagit hänsyn till landsbygden i sitt beslutsfattande utan försämrar servicen för landsbygdens folk. har t ex dragit in ca 50 lokalkontor. Ett annat exempel på en åtgärd som framför allt drabbar landsbygden är på regeringens förslag fattade beslut att folkbokföringen skall flyttas från församlingarna till de lokala skattemyndigheterna. Denna försämring av servicen till enskilda människorna genomförs till en merkostnad på en kvarts miljard. Beslutet innebär att ca 2 200 arbetstillfällen försvinner från församlingarna. Detta drabbar främst kvinnor på landsbygden. anser att detta beslut måste omprövas och ett nytt beslut fattas, där det fastslås att församlingarna skall ha ansvaret för folkbokföringen. Detta bör ges regeringen till känna. I övrigt utvecklar vi våra förslag om åtgärder för att främja landsbygdens utveckling i en särskild motion. Centerprogram för regional utveckling och regional balans Regional balans övergripande politiskt mål Regional balans förutsätter att statsmakterna vid beslut inom alla samhällssektorer tar hänsyn till vad målet regional balans kräver. Samhällets insatser måste samordnas så att en positiv regional utveckling främjas. Det är med denna utgångspunkt nödvändigt med en helhetssyn på och samordning av bl a näringspolitiken, sysselsättningspolitiken, trafikpolitiken, bostadspolitiken, skattepolitiken och utbildningspolitiken. inom dessa områden är avgörande för möjligheterna att få till stånd en positiv regional utveckling och en balanserad storstadsutveckling. Regional balans en viktig del av den ekonomiska politiken En bättre regional balans innebär att landets samlade produktionsresurser kan utnyttjas på ett bättre sätt. Den mest positiva utvecklingen av samhällsekonomin erhålls om mänskligt kunnande, samhällsinvesteringar och råvarutillgångar över hela landet tas till vara. I koncentrationsområdena är löneglidningen stor. Bristyrkesgrupper inom främst det privata näringslivet får löner avsevärt över slutna avtal medan motsvarande grupper inom den offentliga sektorn står stilla på avtalad nivå. I ej överhettade regioner är löneglidningen liten. Detta förhållande skapar spänningar både mellan regioner och inom regioner och mellan människor med olika yrken. Sammantagna riskerar löneglidning och lönerörelse leda till en sådan kostnadssutveckling att konkurrenskraft gentemot andra länder försämras med en allt sämre bytesbalans som följd. Det är, enligt vår mening, förståeligt att människor med fasta avtal i överhettade regioner blir missnöjda med utvecklingen. Det inflationstryck som den starka löneglidningen skapar leder till att många grupper drabbas av kostnadsfördyringar. Steg för steg halkar de efter i löneutvecklingen. Detsamma gäller människor i ej överhettade regioner som också successivt halkar efter genom de ökande löneklyftorna. Det krävs enligt vår mening en ny ekonomisk politik om målet regional balans och en balanserad befolkningsutveckling skall kunna uppnås. Detta bör ges regeringen till känna. Utbildning för regional utveckling Kunskapens betydelse för samhällsutvecklingen kan inte överskattas. Det är de mest kunskapsintensiva verksamheterna som är mest expansiva. En hög utbildningsnivå är en förutsättning för att skall kunna hävda sig i den internationella konkurrensen. Utbildningsväsendets struktur och lokalisering har stor betydelse för möjligheterna att uppnå en balanserad regional utveckling. Vi tar upp dessa frågor nedan och i särskilda motioner på forsknings- och utbildningspolitikens område. En grundläggande förutsättning för ett decentraliserat samhälle är bra och fungerande kommunikationer i alla delar av landet. Det är nödvändigt att hela landet får en rimlig del av statens insatser på kommunikationsområdet. Länsvägnätet måste få en större andel av de totala resurserna. Järnvägstrafiken måste moderniseras och anpassas till de förändrade förutsättningar och krav som samhällsutvecklingen leder till. Vi behöver kommunikationer, där olika typer av transportmedel stödjer och kompletterar varandra, om en positiv regional utveckling och god miljö skall kunna uppnås. Det förutsätter i sin tur att de framtida investeringarna i vägnät, flygplatser, järnvägar, hamnar m m får en inriktning som utgår från de krav miljön och målet regional balans ställer. föreliggande motion tar vi upp vissa förslag som syfter till en upprustning av Mot. Vår allmänna syn på trafikpolitiken tas upp i vår partimotion A435 Avancerad teknik för hela landet Den tekniska utvecklingen och den nya tekniken inom t ex data- och elektroteknik rymmer inom sig utomordentliga förutsättningar för att vara ett verksamt medel för decentralisering och regional balans. Hela landet måste få tillgång till avancerad teknik och avancerat tekniskt kunnande. Den hittillsvarande utvecklingen innebär emellertid en koncentration till framför allt norra delar. Även universitetsorter har en god utveckling. Det är enligt vår mening nödvändigt att ny teknik skall komma hela landet till del. Det är inte acceptabelt som genomförda undersökningar visar att kunskap och ny teknik inom t ex teleområdet som finns i de mest expansiva regionerna oftast inte kommer utsatta delar av landet till del förrän . Kraftiga insatser måste därför göras så att likartad teknik finns i hela landet. Detta bör ges regeringen till känna. Grundläggande för möjligheterna att skapa regional balans är att det finns god tillgång på kapital. Koncentrationen och etableringen av företag i några få orter dränerar utsatta regioner på ekonomiska resurser. Erfarenheterna visar att kapitalströmmarna går från utsatta regioner till expansionsområden. Löntagarfondernaär ett sådant exempel. Införandet av fonderna innebär bl a att ekonomiska resurser tas från småföretag och utsatta regioner och kanaliseras till storföretag och koncentrationsorter. Införandet av löntagarfonderna går stick i stäv med strävanden att skapa ett decentraliserat och differentierat näringsliv. Fonderna bör därför avskaffas. Enligt vår mening måste bankväsendet och andra finansieringsinstitut ta ett regionalt ansvar för att minska koncentrationen både av sin verksamhet och av kapital till expansionsorterna, främst . Vi anser att en utredning bör få i uppdrag att belysa omfattningen av kapitalströmmarna. En sådan utredning bör även ta upp formerna för hur banker och andra finansieringsinstitut skall medverka i en uppbyggnad av en kapitalmarknad som gynnar en utveckling mot regional balans. Utredningen bör i detta sammanhang ta upp frågan om de regionalpolitiska effekterna av de affärsdrivande verkens investeringsverksamhet. Detta bör ges regeringen till känna. Effekti visering, hushållning, sparande och utnyttjande av inhemsk, förnybar och miljövänlig energi gynnar en regional utveckling. Satsningar på framtidsinriktade energiinvesteringar i stället för på avvecklingsalternativ som olja, kol och kärnkraft, kan få en avsevärd betydelse för utvecklingen i större delen av landet. En sådan politik kan ge betydande stimulanser till ekonomisk utveckling. skapas arbeten där de bäst behövs. En ökad användning av inhemska bränslen, energiskog, odling av energi för näringslivet, etc skulle bl a avsevärt förbättra möjligheterna till arbete i många av de orter/regioner som har drabbats av den nu pågående befolkningsomflyttningen. En omställning och förnyelse av energisystemet enligt vår modell kommer också att medföra ett mycket mindre sårbart samhälle. Detta bör ges regeringen till känna. Ett decentraliserat samhälle med balans mellan och inom regioner minskar samhällets sårbarhet. En utarmning av stora delar av vårt land försvårar kraftigt möjligheterna att vid krig eller avspärrning upprätthålla en tillfredsställande beredskap av livsviktiga förnödenheter och försvarsförmågan. Den pågående centraliseringen och satsningen på storskaliga lösningar - tex det nuvarande energiförsörjningssystemet - skapar ett mycket utsatt och sårbart samhälle. En medveten politik för regional utveckling är grunden för ett starkt försvar. Trovärdigheten i möjligheter att stå utanför militära allianser och vara neutralt i händelse av krig förutsätter ett samhälle som går att försvara. Ett koncentrerat samhälle är ett mycket sårbart samhälle. Det krävs en samhällsplanering för minskad sårbarhet i fredstid för att få ett mindre sårbart samhälle i krigstid. Enligt vår mening bör dessa förhållanden beaktas i den framtida utformningen av försvaret. Detta bör ges regeringen till känna. Befolkningsomflyttningen innebär bl a att den sociala miljön utarmas. Förutsättningar för kulturliv, idrott, folkbildningsverksamhet etc blir allt sämre. behandlar de kulturpolitiska frågorna i särskilda motioner och har där bl a föreslagit förstärkningar för den regionala kulturverksamheten. I en partimotion har vi även tagit frågan om organisation och finansiering. I denna betonades att de regionala TV-distrikten måste förstärkas. Inriktningen bör enligt vår mening vara att av de medel som tilldelas televisionen skall slussas till , vars verksamhet bygger på distrikten. Vi återkommer til) dessa frågor när den aviserade propositionen om Radio/TV presenteras. De nuvarande regionalpolitiska stödformerna är främst inriktade på företagen och har visat sig vara otillräckliga.