mot · GC02A408 · 1989-01-17 00:00:00 — har en mycket stor dragningskraft. Även med en påtagligt högre bebyggelse på lediga markbitar, blir det svårt att där tillgodose efterfrågan. De södra delarna av regionen har också ett stort behov av små bostäder, dels på grund av många ungdomar och dels på grund av den ensidiga lägenhetssammansättningen som skapades i dessa kommuner under 1960och 70-talen. Bostadsbyggandet inom måste ökas kraftigt. Renoveringar och upprustningar av äldre hus måste få fortsätta, men ske med varsamhet. Bostadskonsumenternas intressen och efterfrågan ska styra både lägenhetsstorlekar och besittningsformer i nyproduktionen. Av det skälet måste byggandet av smålägenheter och ökas. Servicebostäder är en bra form av boende som ofta efterfrågas av äldre och handikappade. Också efterfrågan på bostadsrätter är stor och måste resultera i fler bostadsrätter både i nyproduktionen och i befintliga hus. Bostadsrätten ger människor ett bättre inflytande över sitt boende. var det över 7 000 lägenheter som färdigställdes i och slutresultatet av bostadsbyggande kommer att bli ännu högre, närmare 10 000. Därefter kommer antalet troligtvis att sjunka ganska kraftigt igen, bl.a. beroende på överhettningen på byggmarknaden i , men också beroende på att nya gör att processen från idé till byggstart blir omständligare och mer tidskrävande och i vissa fall också att byggkostnaderna blir högre. Bostadsbyggandet måste utformas så, att hyrorna i nybyggda hus inte blir orimliga. Det kräver bra planering och stor sparsamhet. Flexibla stadsplaner och omprövning av kostnadskrävande normer inom s.k. fribyggen är nödvändiga. I nya bostäder bör bostadsytorna kunna minskas och flexibiliteten i planlösningen öka. De regleringar som finns för byggandet i har fått orimliga konsekvenser. Kön är lång och byggrättigheterna har intecknats av de stora företagen med 100-miljoners-projekt. De regleringar som finns för måste avskaffas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Komplettering och förbättring av befintliga bostadsområden kräver ofta lägre samhällsinvesteringar. Utbyggnaden bör ske i samråd med dem som redan bor i området. Hus i närbelägna fritidsområden bör kunna förvandlas till permanentbostäder. Rivningsraseriet måste stoppas. Ombyggnation av äldre lägenheter får inte bedrivas så att de boende drabbas av onödigt höga hyreshöjningar. enklare och billigare lägenheterna måste behållas för människor som önskar Mot. 1988/89 sådana. Lägenhetssammanslagningar måste upphöra. 5.1 Stimulera byggandet av små lägenheter Mångå smålägenheter har försvunnit genom lägenhetssammanslagningar i samband med ombyggnader. Det är nödvändigt att vid saneringar noga överväga hur många smålägenheter som bör sparas. En försiktig upprustning kan i många fall vara ett bra alternativ till en genomgripande ombyggnad. Vi anser att ombyggnadslån inte bör utgå vid ombyggnader som innebär sammanslagningar av lägenheter, såvida inte fastighetsägaren kan påvisa att det råder ett överskott på små lägenheter. Vid ombyggnad av hus bör det vara möjligt att erhålla ombyggnadslån även om alla lägenheter inte fullt uppfyller de krav som ställs på en ny lägenhet. På orter med omfattande högskoleutbildning är det lämpligt att bygga studentbostäder. Det är ofta mycket svårt för dem som ska påbörja sina studier att få en bostad som är möjlig att bekosta endast med inkomster från studiemedel. Fler bostäder för studerande gynnar alla ungdomar eftersom konkurrensen om små bostäder minskar. På allt fler orter i regionen råder det brist på små bostäder för ungdomar. De flesta ungdomar som önskar bo i en en egen lägenhet har i allmänhet begränsade möjligheter att klara av en hög hyra. De efterfrågar därför ofta små lägenheter. Det finns inte heller någon anledning för staten att moralisera eller ha synpunkter på människors boende. Vi vill ha valfrihet. Vi har bestämt avvisat de tankegångar om en ny utrymmesnorm som redovisades i bostadskommitténs delbetänkande. Denna norm innebar att inga lägenheter som är mindre än två rum och kök skulle godtas för permanent boende. 5.2 Boendekostnader i storstad som en betydande utjämning har skett inom landet på inkomstsidan föreligger emellertid betydande interregionala skillnader på kostnadssidan. Levnadskostnaderna blir högre i storstadsområden. Dessa skillnader är speciellt påfallande när det gäller boendekostnaderna, särskilt när det gäller boende i småhus och bostadsrättslägenheter. Orsaken är framför allt att expansionen driver upp i första hand markpriserna, i andra hand byggnadskostnaderna. Bostads- och hyresundersökningen 1985 ger en antydan om dessa regionala skillnader. För städer över 75 000 invånare anges vid villaboende en genomsnittlig bostadsutgift på per hushåll, medan motsvarande utgift för mindre orter endast uppgick till . Det ansågs tidigare vara ett naturligt inslag i skatteförmågeprincipen att olikheter i regional kostnadsnivå skulle beaktas vid beskattningen. Det skedde genom ortsavdrag, som var olika i olika delar av landet. Högst var dessa avdrag i , och . I det senare fallet berodde de höga levandskostnaderna på andra faktorer än förekomsten av expansiva områden inom länet. Ortsavdragen har emellertid avskaffats och ersatts med ett över hela landet enhetligt grundavdrag. som ortsavdragen avskaffats kan det konstateras att den svenska Mot. inkomstbeskattningen fortfarande ger betydande möjligheter att beakta A408 Genom rätten till avdrag för resekostnader kompenseras de som bor i glesbygderna till stor del för en betydande merkostnad som glesbygdsboendet medför. De merkostnader som förorsakas av storstadsboendet kompenseras däremot inte genom skattesystemet. Bostadsbeskattningens utformning ledde tvärtom till att dessa merkostnader ökar. De som bor i storstadsområdena tvingas inte bara betala mer för sitt boende, utan måste också betala en högre skatt för detta boende. Medelvärdet för ett försålt småhus i län var , medan medelvärdet för ett försålt småhus i var . Eftersom bostadsbeskattningen är kopplad till taxeringsvärdet och taxeringsvärdet är kopplat till fastigheternas försäljningspris, leder denna differens till en särskilt hård skattebelastning av villaägare i och andra storstadsregioner. Vad är då skälet till att villaägare i storstadsområden utöver högre kapitalkostnader för boendet också skall belastas med en skatt som i normalfallet kan vara högre än mellankommunvillaägarens? Finns det några rimliga skäl till denna sneda fördelning av skattebördan? Nej, det är svårt att finna några sådana skäl. Det ursprungliga syftet bakom villabeskattningen var inte att åstadkomma någon utjämning i bostadskostnaderna mellan landets olika delar. Snedbelastningen har långsamt förvärrats utan att några principiella ställningstaganden förekommit. Efter avdragsbegränsningen framstår progressiviteten i villabeskattningen som en anomali. Det reella syftet med progressiviteten var ursprungligen att begränsa effekterna av ränteavdragen för ägare till mera lyxbetonade villor. Sedan möjligheten till ränteavdrag inskränkts hänger den progressiva villaschablonen i luften. Genom att såväl inkomstbeskattningen som kapitalbeskattningen är progressiv kan man genom dessa skattetyper införa det mått av progressivitet som man önskar i skattesystemet. Att därtill ha en tredje progressiv skatt skapar bara oreda i systemet och gör det i själva verket svårare att hantera de båda först nämnda instrumenten. Ett antal tidigare utredningar ( Ds Fi 1966:4, Ds B 1980:5 samt SOU 1985:36) har pekat på bristerna i systemet men utan att komma med konkreta förslag till åtgärder. När har haft att pröva de synpunkter på bostadsbeskattningen som vi här har utvecklat, har skatteutskottet bl.a. anfört (SkU 1985/86:44, SkU 1986/87:31) att det finns praktiska skäl mot en regional utjämning. Denna synpunkt är svårbegriplig eftersom t.ex. en avveckling av den differentierade villabeskattningen rimligen måste innebära en förenkling av skattesystemet. En så allvarlig snedfördelning av skattebördan som den som vi här har påtalat kan heller inte viftas undan med synpunkten att praktiska skäl talar mot en rättvisare beskattning. Den nuvarande regionala snedbelastningen i bostadsbeskattningen utgör ett allvarligt problem för människor i vanliga inkomstlägen i . I det fortsatta arbetet med utformningen av bostadsbeskattningen bör den progressiva delen av bostadsbeskattningen avskaffas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Sorn nämnt skiljer sig arbetsmarknaden i på flera områden från övriga delar av landet. Den trend som kan noteras i alla industrialiserade länder, att sysselsättningen förskjuts från tung energi- och råvarukrävande varuproduktion mot en kunskaps- och kommunikationsberoende tjänstesektor, är tydlig också i vår region. Detta ställer stora krav på en hög utbildningsnivå. Trots den stora ökningen av antalet sysselsatta i den kunskapsintensiva tjänstesektorn har inte motsvarande expansion skett på utbildningsområdet. Detta förhållande har lett till den inflyttning av välutbildade från övriga landet, som redovisar i sin skrift inflyttarna. Där visas att inflyttarna i första hand är unga och välutbildade och att de lämnar ett arbete på den gamla orten för att hellre arbeta på arbetsmarknad. Detta blir naturligtvis möjligt på grund av den efterfrågan på välutbildad arbetskraft som finns i denna region. Vi skulle dock hellre se att de ungdomar som redan finns här fick den utbildning som behövs för att motsvara de högt ställda krav som arbetsmarknaden här ställer. Utbildningen på gymnasienivå har i - och det i synnerhet den - har en alltför kraftig inriktning mot gymnasiets yrkesinriktade studievägar. I förhållande till de arbetsmarknadssegment som den yrkesspecifika gymnasieutbildningen riktas mot är den alltför stor. I en utredning gjord vid planeringsavdelningen vid i , Teknikförnyelse eller stagnation? visas detta med all önskvärd tydlighet. Totalt sett tycks den utbildning som erbjuds inom länet på övriga nivåer inte heller motsvara de behov som näringslivet ställer i samband med den snabba teknikförnyelsen. Resultatet har blivit den kraftiga inflyttning av kvalificerad och välutbildad arbetskraft som redovisats ovan. går ungefär var fjärde gymnasieelev på en yrkesutbildning som förbereder för yrke inom industrin, trots att sådana yrken endast upptar en knapp tiondel av länets arbetstillfällen. i har framfört dessa förhållanden till regeringen och utan resultat. Det är således angeläget att en förändrad fördelning görs. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Enligt en studie av Regionplanekontoret vid (Det nya näringslivet - Informationsteknologi i , Rapport 1986:4, publicerad ) redovisas en enkät bland 600 företag i regionen. Där sägs: Kunskapsintensiteten i svenskt näringsliv ökar snabbt, och ligger före och driver på i denna utveckling roll som centrum för nationell teknikspridning gör det särskilt angeläget att där satsa på snabba transporter, på utbildning Mot. 1988/89 och på internationellt orienterad Fou. Utbyggnad av högre utbildning och forskning är av ökande betydelse för näringsliv och förvaltning i vårt land. Speciellt gäller detta för verksamhet inom de s.k. kunskapsintensiva områdena. Detta omfattar särskilt fält som bygger på kvalificerad informationshantering och ny kommunikation t.ex. med teletekniska hjälpmedel. och i övrigt innehåller ett antal av den svenska ekonomins mest dynamiska företag. Där finns företag som , , delar av ABB, , Alfa , , och . Där finns också den offentliga förvaltningens organisationer, som ökar sitt intresse för utveckling och förbättrad styrning. Behoven av en stabil grund inom de kunskapsintensiva områdena i anknytning till informationsteknologi och kommunikation är särskilt tydliga i . En utbyggnad av resurserna för högre utbildning och forskning inom informationsteknologi och kommunikation i bör ta inomregionala hänsyn i beaktande. All expansion behöver inte förläggas till områden norr om staden. En utbyggnad inom angivna områden i södra delar skulle inte utarma satsningarna norr om staden. Det finns viktiga nya områden för forskning och högre utbildning som utgör komplettering och inte ersättning. Särskilt gäller detta för verksamhet med systemanalys och kvalificerade tillämpningar av data och telesystem för kommunikation, organisation och arbetsmiljö. I arbetar och museum. Stiftelsen dokumenterar den historiska och nutida invandringen till och bedriver forskning och utbildning. Denna verksamhet bör kunna utgöra kärnan i ett centrum för utbildning och forskning i invandrarfrågor. Det är naturligt att denna disciplin förläggs till en högskoleenhet på . Den medicinska och biovetenskapliga högskole- och forskningsverksamhet som äger rum i anslutning till skulle kunna kompletteras med utbildnings- och forskningssatsningar inom nya områden som t.ex. de ovan nämnda. Den påbörjade utbyggnaden som finns i och bör fortsätta, med koncentration på grundutbildning på högskolenivå men utan den kvalificerade forskningen, som ju ofta kräver avancerad utrustning som med våra begränsade resurser svårligen kan spridas till många orter. Regionalpolitiska hänsyn bör sålunda tas vid utbyggnaden av högskoleutbildning och forskning i . utredning har tydligt klarlagt att risken är stor att de redovisade inflyttningsströmmarna blir allt större om inte får en ökad tilldelning av utbildningsresurser på högskolenivå . Detta får då också negativa effekter på landets näringsliv i övrigt på så sätt att lockar till sig kvalificerad och välutbildad arbetskraft från övriga landet. Slutsatsen är dock inte att utbildningskapaciteten bör dras ned i övriga regioner, utan endast att den bör ökas i . befinner sig i en mycket besvärlig situation. som brottsligheten ökar har antalet poliser minskat drastiskt. har kåren minskat med eller 500 polismän. Även om ett maximalt antal polismän nyanställs, visar en optimistisk prognos på en stadig försämring . Det är nödvändigt att vända trenden så att poliser ser skäl att stanna i och att poliser från andra delar av landet söker sig till . Landshövdingen och länspolismästaren har i en skrivelse till regeringen aktualiserat problemen och också lämnat förslag till en lång rad åtgärder. Vi ställer oss bakom denna skrivelse och vill ytterligare understryka det prekära läget. har i tidigare motioner krävt att ett första viktigt steg borde vara att kraftigt öka antalet intagningsplatser till . I årets budgetproposition har detta krav hörsammats. Vi anser emellertid att denna ökning i intagningen bör fortsätta också /91. Dessutom bör särskilda insatser göras för att stimulera fler ungdomar från att söka till polisutbildning. Av erfarenhet vet vi att polisaspiranter från andra delar av arbetar i och sedan flyttar tillbaka hem när de skaffat sig tjänsteår och kvalifikationer nog för att söka till sin hemort. Det innebär bl a att andelen unga och oerfarna poliser är högre i än i övriga landet, vilket är till nackdel för kontinuitet och kunskapsöverföring i arbetet. I en huvudstad ställs sådana krav på polisen som sällan uppkommer på en mindre ort. I måste polisen ägna allt större del av sin tid åt ökande våld, drogmissbruk och annan tung brottslighet. Effekten, när bristen på poliser är stor, blir att vissa insatser måste nedprioriteras. Ett sådant område är trafikövervakningen. Resultatet är att kollektivtrafikfilerna regelmässigt används av obehöriga, att hastighetsgränserna överskrids och att körning mot rött ljus ständigt sker. Fler olyckor, sämre miljö och sämre framkomlighet blir konsekvensen. Ett sätt att försöka ändra denna situation är att anställa kommunala poliser, s k Stockholmsbobbies. För detta krävs en lagändring. bör som sin mening ge regeringen detta till känna. En annan sida av brottsligheten i storstäderna som ofta glöms bort är brottsoffrens situation. Människor som blivit utsatta för brott känner ofta en stark otrygghet, och även om de materiella skadorna ersätts finns nästan aldrig någon organiserad hjälp för de drabbade. De få brottsoffer jourer som finns är tillkomna på enskilda initiativ; ett exempel är , brottsofferjouren i , som startade helt ideellt, men som efter att ha visat sig betyda oerhört mycket för de människor som kommit i kontakt med dem, fått resurser från olika instanser. Bl.a. förfogar man över en liten lägenhet där man har såväl kontor och mottagning som övernattningsmöjligheter för drabbade. Man har fått pengar från bl.a. Denna typ av verksamhet måste på ett mer aktivt sätt Mot. 1988/89 stimuleras och stödjas. 9 Ungdomar i storstaden Att växa upp i en storstadsregion innebär mycket positivt. Storstaden innebär många valmöjligheter när man ska utbilda sig, stor valfrihet i fritidsoch kulturutbudet och inte minst är internationella atmosfär med människor från skiftande kulturer en stimulerande miljö att växa upp i. Men det finns också negativa sidor av storstaden. Undgdomar som i brist på meningsfull sysselsättning söker sig in till staden och, om de har otur, hamnar i destruktiva och brottsliga gäng. Reportagen om gatans barn, det meningslösa våldet och klottrarnas och vandalernas rop på uppmärksamhet visar vidden av problemet. Samhället kan givetvis aldrig ersätta det stöd och den trygghet som ett fungerande hem har att ge. Men när föräldrarna inte klarar av situationen får myndigheterna försöka göra det mesta möjliga för att hjälpa de ungdomarna från att hamna på sned, dras in i kriminalitet, alkohol- eller narkotikamissbruk. Vi måste värna om de organisationer som ger ungdomarna möjlighet till en meningsfull fritid. Man kan inte nog betona den uppgift idrottsföreningar och andra frivilligorganisationer fyller. De kan fånga upp ungdomar och ge fritiden ett innehåll och skapar även sociala kontakter. I första hand är det kommunernas skyldighet att se till att det finns ett vettigt fritidsutbud för ungdomarna, men vid större och skolavslutningar är det fråga om samarbete i större skala. När man arrangerar större evenemang måste man lyssna på vad ungdomarna vill ha. blev Lucianatten i den stilla natt som man hoppats på, men alltför många fritidsgårdar är levande bevis på vad som händer när lösningarna kommer uppifrån - man når inte dem man vill nå. En vettig samarbetsform mellan ungdomarna, de sociala myndigheterna och polisen måste utarbetas. som varit med och gett pengar till en del större projekt borde kunna spela en aktiv roll i sammanhanget. Vården i lider f.n. av en svår personalbrist. har tvingats stänga hela avdelningar. Äldre och handikappade kan inte få den vård de behöver därför att inte lyckas rekrytera personal i tillräcklig omfattning. Samma problem finns också inom barnomsorgen. Det finns flera orsaker till denna personalbrist, och en rad olika åtgärder måste vidtas för att stimulera fler att jobba inom vården. Ett fundamentalt problem är den allmänna överhettning som råder i ekonomi. Det kan endast angripas genom en bättre ekonomisk politik. En annan viktig faktor bakom personalbristen är bostadsbristen i regionen. Den är på många sätt ett resultat av regeringens politik; svagt bostadsbyggande, sammanslagningar av små lägenheter till större, en skatte- och subventionspolitik som kraftigt inskränker rörligheten på bostadsmarknaden. En tredje faktor är utbildningspolitiken. Behovet av en utbyggd äldreom- Mot. sorg och barnomsorg har länge kunnat förutses, och mot den bakgrunden får A408 det beskrivas som ett misslyckande att utbildningsväsendet inte har kunnat dimensioneras för att tillgodose denna efterfrågan. Det positiva man kan se i sammanhanget är hur de enskilda alternativen fungerar. Ofta präglas deras personalsituation av kontinuitet och många sökande på varje tjänst. Allt fler landsting prövar också att lägga ut vårdenheter på entreprenad. För att man fullt ut ska kunna få en fungerande alternativ sektor måste dock bl.a. rivas upp och statsbidragsreglema för barnomsorgen ändras. Mer om detta återfinns i motion om offentliga sektorns förnyelse. I denna motion beskrivs också behovet av decentralisering av ansvar och beslut för att motivera personalen. 10.1 HIV/aids-bekämpning i av de HIV-smittade i , 1 300 personer, finns i . För att stoppa spridningen i av HIV-smittan är det av största vikt att kraftfulla åtgärder vidtas i . I budgetpropositionen skriver statsrådet att statsbidraget för HIV/aids-bekämpningen skall upphöra . För skulle det få orimliga konsekvenser. Vi anser därför att statsbidrag till och andra storstadsregioner måste utgå också efter 1990. Satsningar i ses ibland som konkurrerande med övriga delar av landet. En välutvecklad huvudstadsregion är emellertid en förutsättning för att skall kunna hävda sig i konkurrrens med övriga storstäder i . En välutvecklad huvudstadsregion är därmed av intresse för hela landet. Med hänvisning till vad som anförts ovan hemställs [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fördelning av statliga anslag vad gäller vägar och kollektivtrafik till ,1] [att begär att regeringen inleder planeringen för en alternativ flygplats i södra regionen,1] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om behov av fortsatt utbyggnad av spårbunden trafik i , även efter att nu påbörjade projekt är färdiga,1] 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om länets arbetsmarknad, [att begär att regeringen uppdrar åt att presentera förslag om en ändrad fördelningsmodell av resurser för granskning av deklarationer,2] [att som sin mening ger regeringen till känna att 27 bemanningsplanen för måste omprövas,!] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i Mot. motionen anförts om rening av avgaser från dieselfordon,3] A408 [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stimulans för utveckling av miljövänlig teknik,4] [att som sin mening ger regeringen till känna att skyddet av skall förstärkas genom att restriktioner införs för kemikalieanvändning på tillrinningsområden av särskild betydelse,3] [att beslutar att tankfartyg på beläggs med krav på dubbelskrov,5] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om obligatorisk rapportering för fartyg i samt om ökade befogenheter för lotsarna,5] [att beslutar att naturvårdsenhet tillförs ökade resurser,6] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbud mot höghastighetsbåtar i linjetrafik,1] [att som sin mening ger regeringen till känna att vad som i övrigt anförts i motionen om åtgärder för att begränsa luftföroreningarna beaktas vid olika myndigheters arbete,3] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om skydd för känsliga naturområden,3] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om planering för källsortering av avfall vid ny- och ombyggnad av bostäder,6] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om länsveterinärens ställning,3] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om bestämmelserna för erhållande av ombyggnadslån till lägenhetssammanslagningar,6] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om s.k. fribyggen,6] [att som sin mening ger regeringen till känna att bostadsbeskattningen bör förändras så att den progressiva delen av bostadsbeskattningen avskaffas,2] [att beslutar avskaffa de regleringar som införts speciellt för byggandet i ,6] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i övrigt anförts i motionen om bostadsbyggande i ,6] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ökad teoretisk gymnasieutbildning i ,7] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av regionalpolitiska hänsyn vid utbyggnad av universitets- och högskoleutbildning i ,7] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utnyttjandet av resurser inom polisen i till stöd för poliskåren,8] [att sorn sin mening ger regeringen till känna vad som i Mot. motionen anförts om ökad intagning till också 1990/ A408 91,8]