mot · GC02N325 · 1989-01-24 00:00:00 — av m.fl. (mp) Utrikeshandel och exportfrämjande åtgärder de gröna anser att handel mellan stater, regioner, kommuner och enskilda är en självklar och nödvändig beståndsdel i varje ekonomiskt system som icke bygger på den rena självhushållningen. Vi har ingen önskan eller strävan att avskaffa handel eller bygga en mur runt . Handel - positiva och negativa aspekter Däremot anser vi, till skillnad från andra partier, att handel icke endast är positiv utan också kan medföra negativa aspekter. Det är väl känt från avkoloniseringen att ensidig handel mellan svaga och starka i-länder har skapat ekonomiska beroenden som gjort den politiska självständigheten för f.d. kolonier ytterst illusorisk. Ett stort beroende av utrikeshandel är således för varje stat ett potentiellt hot mot den politiska självständigheten. Mot den bakgrunden anser vi det inte utan vidare givet att svensk ekonomisk politik skall inriktas på oreserverad exportökning. Det faktum att nuvarande ekonomiska system i hög grad är exportberoende behöver ju inte betyda att detta är ett i alla avseenden önskvärt tillstånd. Tvärtom anser vi att det av politiska skäl finns anledning att eftersträva en minskning av beroendet av export. Transporter - ett miljöproblem Det är uppenbart att varje form av handel medför transporter. I motsats till konventionell ekonomi betraktar vi inte varje transport som en pluspost för välståndet. Tvärtom är det så att transporter ofta medför allvarliga problem såväl för samhället som för enskilda: - Transporter kräver energi. Det är väl bekant att energiproblemet är ett av de största och att ingen energikälla helt saknar ekologiska eller andra nackdelar. Den gröna energipolitiken (som redovisas på annat håll) är därför starkt inriktad på energisparande; en stor del av det sparandet måste ske inom transportsektorn. - Transporter kräver tillverkning av fordon, vilket i sin tur kräver råvaruförbrukning och energi. - Transporter kräver omfattande system av transportleder som påverkar landskapet och i sin tur kräver resurser och energi. - De flesta transporter medför omfattande miljöfarliga utsläpp i luft och vatten. - Transporter tar tid. Alla de transporter som inte sker av rent nöje upplevs Mot. därför ofta av såväl företag som enskilda som ett slöseri med tid. att förkorta transporttider är allmän inom de flesta samhällssektorer. Det mesta av ovanstående kan förefalla självklart. Men är det ju så att alla transporter i nationalräkenskaperna upptas som plusposter; dessutom måste en kritisk grundsyn på transporter leda till att all handel betraktas kritiskt: positiva effekter av handel måste vägas mot negativa. Det sker icke i regeringens framställning. Regeringen tycks betrakta all utrikeshandel som självklart positiv och sätter den icke i samband vare sig med landets politiska självständighet eller med miljö- och energipolitiken. Tvärtom: regeringen föreslår att huvudinriktningen för svensk ekonomi fortsatt skall vara att öka svenska andelar av världsmarknaden och att staten skall öka sina ansträngningar för att stödja näringslivets export. Det mest extrema utslaget av denna exportstyrda samhällsutveckling är givetvis den pågående smyganslutningen till den västeuropeiska supermakten EG, som betyder att alla andra politiska, sociala, ekologiska, kulturella etc. samhällsmål underordnas detta enda: att öka exporten. Vår syn på EG behandlar vi dock utförligare i andra motioner. De gröna vill inte avskaffa utrikeshandeln! I detta sammanhang vill vi beröra några andra punkter i prop. 1988/89:100, bil. 5 punkt E. För säkerhets skull vill vi betona: Vi godtar större delen av regeringens förslag till exportfrämjande åtgärder vid sidan om EG-politiken. Vår syn på handel betyder således (givetvis!) inte att vi vill avskaffa handel eller avbryta all export! Våra reservationer är följande: För exportfrämjande verksamhet, dvs. exportråd (punkt E2), föreslår regeringen en höjning av anslaget från 1988/89 till 1989/90. Huvudskälet är behovet av ökade satsningar inom EG-marknaden. verksamhet är till betydande del självfinansierande () genom att företagen får betala för de tjänster de tar i anspråk. Andra liknande organ är dock helt självfinansierande. Det bör också kunna bli. Vi kan f.n. godta oförändrat anslag (alltså ingen höjning). Men bör övergå till full självfinansiering. Regeringen föreslår till (punkt E5) vilket visserligen är en viss minskning jämfört med föregående budgetår, men nästan en fördubbling jämfört med /88. IDB vållade våldsamma debatter i . De argument mot svenskt medlemskap som då anfördes äger fortfarande giltighet. IDB besväras inte av några moraliska hämningar. Regeringen försöker rädda sitt ansikte genom följande avslöjande brasklapp: motsätter sig regelbundet lån från IDB och andra multilaterala utvecklingsinstitutioner till . Vi kan inte acceptera fortsatt svenskt medlemskap i . skulle stärka vårt internationella rykte hos fattiga och Mot. 1988/89 förtryckta och spara till statskassan. Med stöd av vad ovan anförts hemställs 1. att med avslag på prop. 1988/89:100, E2, till Exportfrämjande verksamhet för /90 anvisar ett reservationsanslag på , 2. att som sin mening ger regeringen till känna att bör utarbeta en plan för övergång till 100-procentig självfinansiering senast /93, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ett minskat beroende av export för den svenska ekonomin, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att väga utrikeshandelns fördelar mot dess nackdelar, bl.a. resurskrävande och miljöförstörande transporter, [att , med avslag på prop. 1988/89:100, E5, till anvisar 0 kr.1] [att som sin mening ger regeringen till känna att bör lämna IDB.1] bergh (mp) Per () () () () ' 1988/89:U312