mot · GC02Bo509 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:Bo509 av m.fl. (fp) Älvskyddet Vattenkraften har gett oss tillgång till avsevärda mängder billig elenergi som varit av stor betydelse för utveckling till en modern industrination. Men otyglade älvar och fria forsar får inte bara betraktas som terawattreservoarer. Vi måste också värna och vårda deras artrikedom och skönhetsvärden. Vi måste ta vara på allt de betyder för naturvård och kulturhistoria. Vi måste inse och värdesätta deras betydelse för samer och fritidsfiskare. har exploateringsintressena fått väga tyngst i besluten om älvarnas framtid. Vi har använt av våra större vattendrag för kraftproduktion. Därför är det nu både rimligt och nödvändigt att ge bevarandeintressena en helt annan tyngd . De orörda älvarna är inga förbrukningsartiklar som vi kan ha eller mista. De är inte vår egendom utan en nationell tillgång som det är vårt uppdrag att förvalta - för oss själva och för kommande generationer. finns det bara fyra stora, outbyggda älvar kvar: , , älvar samt . De är unika. Varje älv har t.ex. speciella vegetationsmiljöer. Vidare är det bara och älvar som är helt opåverkade. Efter de stora striderna kring , Kaitum- och Ritsemprojekten kom vattenkraften i skymundan miljödebatt. I stället stod kärnkraftens risker liksom oljan och kolets skadeverkningar i centrum för intresset. Det finns därför en uppenbar risk att många har glömt de miljöskador som en utbyggnad av vattenkraft leder till. , som står fritt från alla intresseorganisationer, har tidigare hårt engagerat sig för älvarna och kravet på ökad hänsyn till naturvården. bidrog till att räddades , och det var under den första borgerliga trepartiregeringen som ett omfattande beslut om älvskydd fattades 1977. Det är nu en viktig uppgift för oss att på nytt ta upp den kampen, slå hål på myten om att vattenkraften är en miljövänlig energikälla och tala om att en förstörd älv aldrig kan återställas. Fortsatta kraftbyggen hotar stora miljömässiga och vetenskapliga värden. Det gäller, för att citera , unika ekosystem utan full motsvarighet någon annanstans i världen. Kraftutbyggnad medför en rad oåterkalleliga skador. Stora landområden blir överdämda. Sällsynta och hotade växtarter försvinner. trängs tillbaka ytterligare. Fisket tar skada och tidigare genetiskt opåverkade 1 1 1988189.3 sami. fiskstammar kan försvinna. Fornlämningar såsom gamla fångstplatser förstörs. Naturvård är en fråga om solidaritet med kommande generationer. När krav framförs om att älvarna skall byggas ut ökar hoten mot några av sista vildmarker. De tillhör inte bara vår nation och vår generation. Vår orörda natur är alla människors och generationers egendom. Därför arbetar för en ny vattenkraftspolitik där bevarandeintressena skall väga tyngst. har arbete för att rädda de orörda älvarna gett en del viktiga resultat: - Riksdagsmajoriteten avvisade 1985 regeringens förslag om att genomföra s.k. förstudier beträffande de fyra orörda huvudälvarna i . - efter första förslag om lagskydd har några av våra värdefullaste vattendrag skrivits in i naturresurslagen. - Både i och i som var hotade har förts till de i naturresurslagen skyddade älvarna. - Regeringen har - under påverkan från en stark naturvårdsopinion avvisat Hälsingekrafts ansökan om att få bygga ut Edänge-forsen i Mellanljusnan. skrevs Edänge på förslag av in i naturresurslagen. Men hoten mot älvarna kvarstår i olika former. En rad värdefulla älvar och älvsträckor är fria för prövning i och ingår i den av riksdagsmajoriteten beslutade planen för vattenkraftsutbyggnad. Det gäller bl.a. Klippen i älv, i , Ammerån och Hårkan. En majoritet av socialdemokrater och moderater i har avvisat folkpartiförslag om att dessa vattendrag skall skyddas i naturresurslagen. (Vad gäller Klippen har även röstat emot vårt skyddsförslag). Utbyggnaden av s.k. minikraftverk har medfört ett kraftigt ökat exploateringstryck mot en rad skyddsvärda bäckar och åar. Socialdemokraterna tycks inte ha gett sig i fråga om trots att en fyrpartimajoritet i fört in den i naturresurslagen. Enligt lovade miljö- och energiminister vid ett besök i att skall byggas ut om socialdemokraterna får egen majoritet i val. Starka krafter inom socialdemokratin arbetar dessutom för att en eller flera orörda huvudälvar skall offras. Tidningen krävde t.ex. att älv skulle byggas ut. En utbyggnad av älv har många förespråkare inom regeringspartiet och har fått partikongressens stöd. LO-ordföranden föreslog 1987 en lokal folkomröstning om älvarnas framtid. driver på för en omfattande kraftutbyggnad. har begärt att få göra ett ingrepp i som påverkar . Förslaget om förstudier energiproposition är också ett av flera tecken på att regeringen inte helt vill stänga dörren för en ytterligare utbyggnad. Socialdemokraterna söker själva koppla ihop sin förhållandevis utbyggnadsvänliga inställning med beslutet att avveckla kärnkraften. Det är då viktigt att minnas två saker. En utbyggnad av en stor älv ger ungefär lika mycket energi som ett kärnkraftsaggregat. En utbyggnad av älv skulle ge ca . En utbyggnad av Klippen skulle ge ca (enligt vattenkraftberedningen). Kärnkraften ger vid full kapacitet ca . Även en mycket omfattande skovling av våra återstående vildmarker kan alltså inte på långt när ersätta kärnkraften. Vidare har socialdemokraterna, historiskt sett, alltid velat bygga ut vattenkraften - även partiet ville bygga ut kärnkraften. partikongress uttalade sig för en utbyggnad av älv - före folkomröstningen och beslutet om kärnkraftens avveckling. Den viktigaste förklaringen till socialdemokraternas hållning är i stället partiets band till stora intresseorganisationer såsom LO och . I deras fall är det kortsiktiga hänsyn till sysselsättningen för bl.a. byggnadsarbetare som väger tyngst. Men avvisar sysselsättningsargumentet för en fortsatt utbyggnad av vattenkraften. För det första är sysselsättningseffekterna kortvariga. När kraftverken är färdiga och vattenrallarna ger sig i väg har fasta jobb i rennäring, turism, jord- och skogsbruk försvunnit. Erfarenheterna tyder på att jobben på blir färre, inte fler. För det andra är priset för de kortsiktiga jobben för högt. Vår generation har inte rätt att offra oersättliga naturvärden för att tillfälligt lösa kraftbolagens sysselsättningsproblem. måste nu - liksom de privata kraftföretagen - börja planera för en framtid utan nya älvbyggnadsprojekt. Det arbetet borde ha startat för länge sedan. hot mot har en större, principiell betydelse. Älven är skyddad i naturresurslagen. Avsikten är att skyddet för de naturområden som där är inskrivna skall vara starkt och långsiktigt. Alla avsteg från långsiktiga naturskyddsbeslut - antingen de gäller nationalparker eller älvar - är allvarliga eftersom de ger exploatörer en signal om att politikerna inte tar naturvården på allvar utan är beredda att rucka på tidigare åtaganden om de kortsiktiga förtjänsterna ter sig tillräckligt lockande. har det visat sig att myndigheter, exploatörer och många politiker betraktar naturvårdsbeslut som tillfälliga restriktioner, inte som varaktiga åtaganden. De utomordentligt hårda ingreppen i är ett avskräckande exempel. beslut korrigerat först - om att häva skyddet för Edänge-forsen är ett annat. Det saknas heller inte oroande signaler för framtiden. har t.ex. fått tillstånd till mineralprospektering i det unika fågelområdet som är naturreservat. Hotet mot skall ses i detta perspektiv. Det måste göras alldeles klart att några ytterligare ingrepp i de områden som är unika och vilka vi beslutat skydda inte kan accepteras. Efter de stora striderna kring , Kaitum- och Ritsemprojekten kom vattenkraften i skymundan miljödebatt. I stället stod kärnkraftens risker liksom oljans och kolets skadeverkningar i centrum för intresset. Det finns därför en uppenbar risk att många har glömt de miljöskador som en utbyggnad av vattenkraft leder till. Vid en utbyggnad däms älven upp genom att en damm byggs tvärs över dalgången. Det innebär att stora landområden läggs under vatten. Vattnet från älven leds ner i berget där kraftstationen finns. Därifrån leds vattnet vidare genom en tunnel och kommer ut långt nedanför dammen. Älvfåran mellan dammen och tunnelns mynning blir torrlagd. Vattenkraften är ingen miljö- och naturvänlig energikälla. Kraftutbyggnad medför tvärtom stora skador på den omgivande naturen, på fisket, på rennäringen, på jord- och skogsbruket och på kulturminnesvården. I. Vattenkraftutbyggnad skadar naturen (växt- och djurlivet m.m.) Vid kraftutbyggnad förändras landskapet kraftigt. Stora landområden blir överdämda. En utbyggnad i älv skulle t.ex. innebära att skog och renbetesland dränks. På vintrarna torrläggs dessa sjöar, och då blottläggs stora döda bottenytor. I konstgjorda vattenmagasin varierar vattennivån ofta kraftigt, i vissa fall ända upp till 35 m. Den konstgjorda sjön är som störst och som . Stora delar av älvfåran torrläggs eftersom älven leds ner i berget långa sträckor. Vid en fullständig utbyggnad av älv skulle av älven torrläggas. Detta skapar givetvis svåra sår i landskapet. Även erosionen ökar. Flera tidigare kraftprojekt har inneburit ingrepp i fyra nationalparker, bl.a. som skadats mycket svårt. Den ständiga transporten av näringsämnen gör att den biologiska produktionen i älvarna är stor. På en kvadratmeter i en fors finns tiotusentals djur av ett hundratal olika arter. Den höga näringsproduktionen leder till att produktionen av fisk i strömmande vatten är två-tre gånger högre än i sjöar. Den näringsrika miljön längs älven leder också till att växtlighet och djurliv vid stränderna är mycket rikare än i omkringliggande natur. Älvdalarna har med rätta kallats ett slags långsmala oaser i det norrländska landskapet. De utgör på flera sätt pulsådror i ett kargt fjäll- och skogslandskap. Växt- och djurlivet tar skada redan vid små utbyggnader. När vattennivån förändras förstörs strandvegetationen. Djurlivet på botten av sjöarna påverkas kraftigt. I en insjö som reglerats 5 m minskade djurlivet ner . De skador som vattenkraftutbyggnaden medför kan inte repareras. Stora områden lämnas biologiskt döda. Vattenkraftens utplåning av växt- och djurliv i sjöar och vattendrag är enligt än mer omfattande än vad försurningen åstadkommit. Till detta kommer att en exploatering av de återstående älvarna skulle innebära att våra sista större vildmarker försvinner. Just vildmarken gör dessa områden ovärderliga för naturvård och turism och helt unika i ett europeiskt sammanhang. De bottendjur som försvinner eller minskar vid kraftutbyggnad är viktig föda för många fiskarter. Dessutom torrläggs eller överdäms fiskarnas lekplatser. Laxens och laxöringens vandringar skärs av eller försvåras. Det är därför självklart att fritidsfisket starkt påverkas av kraftutbyggnad. Det finns nu omkring 2 miljoner fritidsfiskare i . 700 000 av dessa har fiske som sin vanligaste fritidsaktivitet. av fritidsfiskarna vill fiska i strömmande vatten, och fisket är en av de vanligaste orsakerna till att människor turistar i . Det kan visserligen finnas rikligt med fisk också i utbyggda älvar men dessa arter är i allmänhet av mindre värde. Lax och öring får mycket svårt att klara sig. Det har förekommit många försök att kompensera bortfallet av strömfiske, t ex genom fiskodling, men ett av många problem är att odlingen kan leda till att fiskarnas genetiska egenskaper efter hand förändras. Det är därför viktigt att det finns kvar genetiskt påverkade fiskstammar. Reproduktion av lax i t ex älv omöjliggörs vid en utbyggnad. De outbyggda älvarna har ovärderlig betydelse för fisket, inte bara som fiskevatten utan också för reproduktionen av arter som fiskas i och för att skydda fiskstammar med bevarad genetisk variation. Älvdalarna har stor betydelse för renskötseln. kan en isbelagd älv användas vid flyttning av renarna. Eftersom snötäcket är tunt i dalgångarna smälter snön snabbare. Det gör älvdalarna lämpliga både som vårbetes- och kalvningsland. När vattnet däms upp är det ofta renbetesmarker som blir översvämmade eller omöjliga att använda. Det avgörande är inte hur stora markerna är utan deras kvalitet och deras betydelse för samebyn. Den vattenkraftutbyggnad som redan genomförts har medfört att samernas möjligheter att bedriva renskötsel och därmed bevara sin kultur starkt försvårats. De flesta samebyar har drabbats av svåra skador genom kraftutbyggnad. Vattenkraftutbyggnad skadar våra kulturminnen De äldsta daterade boplatsfynden i är 6 000-7 gamla. Fångstkulturen var framför allt knuten till älvdalar och sjösystem. Eftersom fornlämningar och kulturmiljön befinner sig nära strandkanten tar de skada redan av små ingrepp. Särskilt värdefulla är de orörda fångstkulturmiljöerna vid Nedre Långan, och älv. Även ängsområden och lämningar från jordbrukskultuen under senare århundranden påverkas av kraftutbyggnad. Detsamma gäller självfallet alla lämningar från den samiska kulturen i fjällområdena. Många kulturminnen kräver stora skyddsområden för att kunna komma till sin rätt. Det gäller t.ex. lämningar från fångstkulturen. Den Ekströmska utredningen understryker starkt kulturminnesvårdens betydelse i dessa områden: Från internationell synpunkt motsvarar dessa kulturlandsmiljöer naturvårdens vildmarksområden. För vissa typer av förhistoriska miljöer kan man här med fog tala om sista orörda kulturlandskapsmiljöer. Inte heller jord- och skogsbruket lämnas opåverkat av vattenkraften. Till att börja med går givetvis mark förlorad vid överdämningar men jordbruket kan även försvåras på andra sätt, t.ex. genom att klimat och odlingsvillkor försämras. Om samtliga tänkbara vattenkraftsprojekt genomförs kommer sammanlagt 30.000 ha skogsmark att gå förlorad. Det är en myt att vattenkraften kan rädda jobben i . Kraftutbyggnad innebär visserligen en ökad sysselsättning på kort sikt men när bygget är avslutat ligger de berörda kommunerna i allmänhet sämre till . Det beror på att kraftutbyggnaden skapar få varaktiga jobb men däremot rycker undan grunden för sådana jobb som redan finns t.ex. inom jordbruk, fiske, rennäring och turism. En utbyggnad av skulle leda till att 300 befintliga och varaktiga jobb försvinner. Dessutom försämras förutsättningarna för turism i dessa trakter. När älvdebatten främst handlade om de fyra orörda huvudälvarna var det ganska väl känt vilka värden som stod på spel. Alla de älvar och älvsträckor som hotas är inte rikskända i samma utsträckning. I detta avsnitt skall vi därför - utan anspråk på fullständighet - ge några exempel på de värden som hotas om dessa energipolitiskt betydelselösa men miljömässigt mycket värdefulla vattendrag förstörs. är enda i stort sett outbyggda vattendrag. beräknas ge 39 GWh/år. I ån och dess dalgång lever sex arter av hotade eller sällsynta ryggradsdjur. Det handlar bl.a. om utter, hasselmus, strömstare och kungsfiskare. hyser vårt lands största och nästan enda bestånd av den utrotningshotade fisken malen - största sötvattenfisk som är upptagen på Världsnaturfondens lista över hotade djur. Ån är klassad som riksintressant för naturvården med för landet unika naturområden i form av förgrenade älvfåror, s.k. kvillar, med mycket rik växtlighet och med en rad sällsynta växter. I finns också den mest grovvuxna havslaxöringstammen i . En betydande del av de reproduktionsområden som denna berömda laxöringsstam har kommer att förstöras av den kraftverksutbyggnad som planerar vid . Dessutom kommer en lång sträcka av ån att förlora en stor del av sitt vatten och långa konstgjorda kanaler att grävas vid sidan av ån där vattnet leds till kraftverket. Ett mycket aktuellt hot mot är de årensningar och invallningar som börjat genomföras med mycket stora skador på naturen och på malens reproduktionsmöjligheter som följd. Det är alldeles nödvändigt att dessa ingrepp stoppas. är ett av de finaste vattendrag med vildmarkskaraktär vi har kvar i . Den har ett utomordentligt fint fiske efter harr och är ett populärt kanot vatten. har Hylströmmen i förts till de vattendrag som är skyddade i naturresurslagen men det är angeläget att hela den övre delen av skyddas. har föreslagit att hela älven uppströms skall göras till naturreservat. Ett interimistiskt reservat föreligger redan. Vid älven har man bl.a. hittat flera mycket sällsynta växter. Här finns också en fast stam av den hotade uttern. har mycket stor betydelse för turismen. Den ligger bl.a. lättillgängligt för många människor i . Förutom tidigare planer på att bygga ut Hylströmmen finns också planer på minikraftverk bl.a. i Storlugnet vilket skulle få stora konsekvenser för naturen och fisket på ett av de finaste avsnitten i älven. Bl.a. skulle en lång sträcka på flera kilometer rensas och flera kilometer dämmas upp. Hårkan är ett biflöde till . Utbyggnaden - de bägge projekten - beräknades av vattenkraftberedningen ge sammanlagt 113 GWh. Utbyggnad avstyrktes inför behandlingen av vattenkraftsplanen bl.a. av de berörda kommunerna, , , planverket och . Skäl som anfördes var älvsträckans läge nära , dess lättillgänglighet, dess betydelse för fisket och för kulturminnesvården. Området är rikt på fornlämningar bl.a. i form av fångstgropar och stenåldersboplatser. Inom området finns nästan 500 registrerade fångstgropar. Älven är vidare av riksintresse för fritidsfisket och är ett av de få kvarvarande tillhållen för uttern. Ammerån är den sista helt orörda älven i . Planerna är att en del av Ammeråns vatten skall ledas över till med hjälp av en tunnel. I vattenkraftberedningens betänkande uppgavs projektet ge 158 GWh/år. I utredningen och miljö 1974 ansågs Ammerån ha mycket höga bevarande värden och placerades i näst högsta klassen. Ån är belägen i landets mest kraftverkstäta kommun, , och i det län, , där exploateringen av älvarna har gått längst. Den uppges vara landets kalkrikaste älv och den som längst kan stå emot försurningen. Projektet har avstyrkts bl.a. av , , , och kommun. Viktiga skäl är att Ammerån är helt outbyggd och har mycket stor betydelse för fritidsfisket och därmed för turismen. Meåforsen är den sista outbyggda forssträckan i . Projektet beräknades av vattenkraftberedningen ge 42 GWh . ansågs forsen ha låga bevarandevärden men har senare när ytterligare fakta blivit kända kommit att värderas högre av naturvården. Det avstyrktes när vattenkraftsplanen behandlades av den berörda kommunen , , , och . Älvsträckan anses framför allt ha stor betydelse för fisket och turismen i regionen, eftersom den är den enda större sträcka i hela som kan erbjuda fiske i strömmande vatten. Beståndet av harr anses t.ex. mycket värdefullt. Klippen är belägen i , ganska nära . beräknas ge 95 GWh . framställning om utbyggnad av Klippen avslogs av folkpartiregeringen . Ett viktigt skäl var att landskapsbilden skulle förstöras. En ny ansökan ligger nu för avgörande hos den socialdemokratiska regeringen. Projektet avstyrktes 1984 vid behandlingen av planen för vattenkraftsutbyggnad av bl.a. , , planverket, , och . Vid bedömning i utredningen och miljö 3 1976 placerades Klippen i den högsta klassen vad gäller värdet för den vetenskapliga naturvården. Enligt förslag innebär utbyggnaden bl.a. att ett område sätts under vatten genom uppdämning. I älvfåran kommer att tappas endast 5 m^/sekund och /sekund. Det är en bråkdel av det som rinner där, vilket kommer att få svåra följder för både fisket och inte minst för landskapsbilden. Klippen ligger mitt i ett primärt rekreationsområde, där stora belopp satsats på turistanläggningar. Genom utbyggnad och därmed påföljande låga tappningar kommer fisket att totalförstöras i älven. Det skulle även svårt skada det mycket värdefulla Hemavandeltat samt de kulturhistoriskt viktiga översilningsängarna. Projektet avstyrks bestämt av Turistråd. Den närmare en mil långa tunneln innebär att mycket stora sprängstensmassor måste läggas upp någonstans i landskapet och därmed kraftigt förfula den känsliga fjällmiljön. Prof em har liknat mängderna vid en volym motsvarande om man fyllt hela borggården upp till takkanten. Att bygga ut i den unika dalen vid Klippen skulle vara en skamfläck för alla tider, skrev i (SvD 4/12 1987). Detta är den sista outbyggda sträckan av . Den ligger mellan Vietas kraftverk och Stora Lulevattnet som är reglerat. Strömmen nedanför sjön heter Jaurekaska. Sjön har mycket stor betydelse för bofasta yrkesfiskare och för samerna i området. Sjön ger nämligen ett mycket gott fiske efter och sik. Här finns också en omfattande fisketurism. Sjön ligger delvis inom . En utbyggnad skulle totalförstöra fisket i sjön och torrlägga forsen. Eftersom hotat med en utbyggnad av vill vi nämna något om dess bevarandevärden. är tillsammans med den största av våra outbyggda skogsälvar. Dess värden berör framför allt fisket, uttern, den rika växtligheten och rennäringen. Uttern är utrotningshotad i stora delar av landet. Utterstammen vid är en av de mest livskraftiga i . Uttern är för sin överlevnad i stor utsträckning beroende av strömmande och forsande vatten. Vattenkraftutbyggnaderna har redan utrotat uttern över stora områden så att endast spridda restbestånd återstår. har ett ovanligt gott harrfiske och hyser också en god stam av lax. Eftersom laxen håller på att försvinna ur är det av utomordentligt stor betydelse att alla våra naturligt laxproducerande älvar skyddas mot utbyggnad. Vid en utbyggnad skulle torrläggas på över 4 mil genom de långa tunnlarna som skulle leda vattnet till och från kraftverken. Vidare skulle väldiga myrområden överdämmas för att bilda regleringsmagasin. Därigenom kommer viktiga områden för renskötseln i flera samebyar att ställas under vatten. program för att rädda älvarna bör uttala att den tidigare beslutade utbyggnadsnivån - skall vara det slutliga riktvärdet för den svenska vattenkraftsproduktionen. Vattenkraftsberedningen visade att ett högre utbyggnadsmål kommer att kräva ingrepp i skyddade älvar. Ombyggnader och effektiviseringar skall självfallet tillåtas, där det kan ske utan skador. Men ett övre tak innebär att regeringen inte längre skall släppa fram kontroversiella utbyggnadsprojekt för att öka elproduktionen. Därmed skulle trovärdigheten i olika skyddsbeslut öka. Naturresurslagen skall kompletteras så att följande älvar och älvsträckor skyddas: - Meåforsen i (biflod till ) - sträckan mellan och Lulevattnet ansökan om att få bygga ut Klippen skall givetvis Detsamma gäller den ansökan om att bygga ut Ammerån som skall behandlas av regeringen. De fyra huvudälvarna samt ytterligare några särskilt värdefulla mindre älvar - bl. a. och - bör få ett förstärkt skydd genom att avsättas som nationalälvar. De bör därigenom få ett skydd som motsvarar nationalparkerna. En utredning om nationalälvar bör genomföras. Beslutsordningen för minikraftverk bör förändras så att risken för omfattande miljöskador till följd av en utökad exploatering undanröjs som vattenlagen även i övrigt justeras i mer miljövänlig riktning. Minikraftverk har i många fall visat sig ge betydligt större skador än man tidigare utgått ifrån. Domstolarna har dessutom visat en betydande brist på förståelse för skadornas omfattning i små vattendrag, vilket torde kunna härledas till avsaknad av erfarenheter av små vattenkraftprojekt. Domstolarnas bedömningar synes i de flesta fall gå emot regeringens. Även i undantagna älvar och vattendrag kan i vissa fall ombyggnader och minikraftverk aktualiseras. Det gäller exempelvis om det på platsen redan finns en anläggning och utbyggnaden inte innebär någon nämnvärd skada på miljön eller om detta innebär elektrifiering av någon enstaka belägen gård. Vattendomstolarna har sagt ja till samtliga ansökta minikraftverk i undantagna älvar. Det gäller Kattån och Teurajokk i , Vistån i , Girjesån i , Handöl i samt Köarån i . Regeringen har endast sagt ja till två av dessa projekt (Girjesån och Handöl.) Enligt de ändringar som skedde i vattenlagen i samband med NRL har regeringen inte längre obligatorisk prövning av vattenkraftutbyggnader i undantagna älvar. Det innebär att domstolarna själva fäller avgörandet i dessa fall.