mot · GC02T537 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:T537 av och (båda fp) Fortsatt utbyggnad av har i olika utredningar och uttalanden ansetts som mycket angelägen för utbyggnad till dubbelspår i hela sin sträckning, inte minst mot bakgrund av att kapacitettaket nåtts på banans enkelspåriga avsnitt. Detta har medfört och medför långa res- och transporttider med stora risker för förseningar. Ett tättrafikerat enkelspår som med 60-65 tåg per vardagsdygn är mycket störningskänsligt och tidsvinsten av snabbtågstrafik begränsade innan större delen av sträckan har byggts ut till dubbelspår. I såväl regeringens trafikpolitiska proposition 1987/88:50 Trafikpolitiken inför 90-talet, trafikutskottets betänkande 1987/88:19 och anslagframställning för /90 understryks att en fortsatt utbyggnad av är klart angelägen. Från vår sida vill vi understryka vikten av att kan byggas ut i enlighet med intentioner. På genomförs f.n. dubbelspårutbyggnader enligt den s.k. Nordiska handlingsplanen för ekonomisk utveckling och full sysselsättning. har avsatts för dubbelspår på i första hand delsträckorna (klar ) och HalmstadTrönninge. Den sistnämnda sträckan beräknas klar . Fortsatt utbyggnad av dubbelspår på norra delen av () tillhör de högst prioriterade nysatsningsprojekten enligt , liksom enligt den trafikpolitiska propositionen (prop 1987/ 88:50. Med hänsyn till att kapacitetsutbyggnader på är synnerligen angelägna och till de betydande vinster som uppstår genom ett fortsatt kontinuerligt dubbelspårbyggande, anser att ytterligare medel bör anslås för detta ändamål. Inriktningen bör vara ett direkt fortsatt byggande i en takt som är högre än . Närmast aktuella etapper efter de nu pågående är därvid från söderut mot och norr om . Beträffande den finansiella delen för ovan nämnda utbyggnad hänvisar vi till kommittémotion avlämnad under allmänna motionstiden . Den positiva syn som präglat en fortsatt utbyggnad av till dubbelspår har bl.a. medfört att kommunerna efter banan i sin planering tagit stor hänsyn till utbyggnadsplanerna. För att dessa inte skall förhindras eller fördröjas i brist på kommunala åtgärder har kommunerna efter banan inte sällan forcerat såväl planering som beslut som omfattar Mot. 1988/89 sträckning och infrastruktur m.m. inom respektive kommun. En faktor som i den allmänna opinionen för en snabb utbyggnad av tillmätts stor betydelse är de betydande miljöstörningar som den omfattande pendlingstrafiken med bil och buss ger upphov till i liksom de problem med framkomligheten som bil- och busstrafiken orsakar både på tillfartsvägar och i innerstadsområdena. Det kan nämnas, att enligt en resvaneundersökning, gjord 1986, uppgick antalet enkelresor mellan och /till ca 32 000 och beräknas år 2 000 ha ökat till 43 000. Ett sätt att eliminera de betydande olägenheter som finns genom den omfattande bil- och busstrafiken i området är att erbjuda pendlarna ett alternativ med snabba, täta och bekväma föbindelser med tåg. Ett omfattande utredningsarbete hur pendeltågstrafiken mellan och kan lösas har gjorts av som också är beredd att samordna sina insatser för trafikering av pendeln med banutbyggnaden på sträckan. Om efter färdigställandet av nu pågående arbeten för dubbelspår på med hänsyn till det begränsade anslag som tilldelas för /90 tvingas till avbrott i utbyggnaden skulle enligt vår mening - den positiva behandling som en dubbelspårsutbyggnad av banan rönt såväl i regeringens trafikpolitiska proposition som i olika uttalanden från ansvariga politiker och i anslagsframställning, på ett avgörande sätt strida mot de intentioner som dessa olika dokument och uttalanden ger uttryck för. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att tillförs medel för att kunna fortsätta ombyggnaden av till dubbelspårig järnväg. () ()