ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Sk805 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sk805 av () Rättssäkerheten i taxeringsförfarandet Grundläggande för vårt skattesystem är att den enskilde medborgaren känner förtroende för det taxeringsförfarande där våra deklarationer granskas. Det får inte finnas grund för någon misstanke att granskningen och bedömningen av deklarationen varit felaktig. Den skattskyldige har möjlighet att överklaga, om vederbörande anser sig felaktigt taxerad. Också denna granskning måste vara oklanderlig. Det har enligt uppgift hänt att tjänstemän vid länsskatterätten åtagit sig uppdrag som ordförande i en taxeringsnämnd. Den skattskyldige som besvärar sig mot beslut som fattats av den aktuella taxeringsordföranden, tjänsteman vid länsskatterätten, riskerar att få sin sak granskad av samma tjänsteman även i den högre instansen. Enligt min uppfattning får det inte gå till på detta sätt, rättstryggheten är då i fara. Lagstiftningen måste ändras så att en och samma tjänsteman i samma ärende inte får agera på båda instanserna. Som det är nu kan en tjänsteman i länsskatterätten få bedöma riktigheten i sitt eget beslut som taxeringsnämndsordförande. bör enligt min mening ge regeringen i uppdrag att förelägga ett förslag om ändring av taxeringslagstiftningen så att något liknande, det jag redovisat i denna motion, inte kan hända. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att begär att regeringen utarbetar ett lagförslag såvitt avser taxeringsförfarandet i enlighet med vad som anförs i motionen. 1 1988/89.3 sami.
mot · GC02Sk807 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sk807 av () Skattetillägg Grunden för skattetillägg är att den skattskyldige lämnat oriktig uppgift. Det är enligt gällande rätt tillräckligt att uppgiften är oriktig från objektiv synpunkt (rättsfaktum). Förhållandena på den skattskyldiges sida - dvs. tillvaron av subjektiva rekvisit - saknar i detta sammanhang betydelse till skillnad från vad som enligt allmänna rättsgrundsatser gäller inom straffrättens och i många fall även inom skadeståndsrättens område. Huvudsaken är att oriktigheten lett till ett felaktigt taxeringsbeslut som bör rättas till av hänsyn till kravet om rättvisa i beskattningen. Att eftergift av tillägget - i efterhand - kan ske i några speciella situationer är en sak för sig. Frågan är nu huruvida ett sådant förfarande är förenligt med den ståndpunkt som framgår av rapport från Europeiska kommissionen för mänskliga rättigheter (. påförts bl.a. skattetillägg (tax supplement) av länsskatterätten, hade han i kammarrätten yrkat muntlig förhandling. Yrkandet hade emellertid avslagits. Inför kommissionen gjorde gällande bl.a. att han med avseende å skattetillägget förvägrats a fair and public hearing i enlighet med artikel 6 i . Parterna träffade sedermera förlikning, innebärande att den svenska staten förband sig att gottgöra dels med i skadestånd, dels med i rättegångskostnader. Innebörden av förlikningen synes vara att skattetillägget skall anses utgöra påföljd av sådan art att de straffprocessuella reglerna skall tillämpas i ärende om skattetillägg. En sådan bedömning av skattetillägget måste få till följd att betydelse på eljest vedertaget sätt är att tillmäta omständigheterna i det enskilda fallet redan vid avgörandet om skattetillägg skall påföras. Ändamålet med skattetillägget är otvivelaktigt att frammana större omsorg i fullgörandet av deklarationsskyldighet. Skulle det ifrågakomna felet emellertid bero av andra omständigheter och således icke kunna tillräknas den skattskyldige såsom uppsåt eller oaktsamhet, saknas fog för beslut om skattetillägg. Även graden av oaktsamhet måste spela in. De processuella reglerna bör således överses. Av förlikningen följer att den skattskyldige har rätt att begära muntlig förhandling. På denna punkt har emellertid anpassning redan skett av rättssystemet; prop. 1987/88:55. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om institutet skattetillägg. 1988/89 Sk807
mot · GC02Sk809 · 1989-01-20 00:00:00 — 1988/89: Sk809 av och (båda vpk) Vi upplever hur ett stort antal mycket välsituerade högavlönade kapitalstarka personer ägnar sig åt intensiva studier i konsten att undanhålla medel från den gemensamma sektorn. På fullsatta konferenser och till mycket höga inträdesavgifter och under ledning av mycket kvalificerad expertis på området - ibland samma expertis som har varit med och utarbetat det senaste skatteförslaget - fördjupar man sig i konsten att bli nolltaxerare. Dessutom har nästan varje bank med självaktning rådgivningsbyråer som ger råd och anvisningar om hur man skatteplanerar och undanhåller medel från den offentliga sektorn. Försäkringsbolag ägnar sig åt att utveckla nya skattemanipulationsmodeller skräddarsydda för kommande skatteomläggningar, som exempelvis förslaget till pensionssparandet. Allt detta administreras, förvaltas och möjliggörs av en ekonomisk politik som förs av den nuvarande så kallade arbetarregeringen. Det innebär inte bara att det är moraliskt accepterat att man undanhåller så mycket skatteintäkter som möjligt från den gemensamma sektorn, utan också att man har utvecklat denna konst till en omfattande vetenskap. Eftersom förutsättningen för att ägna sig åt skatteplanering är att man har höga inkomster, vidare att det råder ett dokumenterat och allmänt accepterat moraliskt förfall på området, och att all denna manipulation och dessa skattestölder i praktiken betalas av den arbetande, oftast lågavlönade delen av befolkningen, föreslår vi följande: Regeringen bör utarbeta lagförslag som skapar förutsättningar för vanligt folk att på lagligt sätt undanhålla pengar från privatbanker, försäkringsbolag och privata industrier. Dessutom bör man upprätta statsfinansierade rådgivningsbyråer, som ger råd och anvisningar åt vanligt folk i konsten att på lagligt sätt lura till sig pengar från den privata sektorn. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen begär lagförslag i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att hos regeringen hemställer om förslag till inrättande av statsfinansierade rådgivningsbyråer i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) 1988/89 Sk809
mot · GC02Sk810 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sk810 av m.fl. (m, fp, c) Lagen om betalningssäkring har en mängd nya lagar stiftats i syfte att komma åt den ekonomiska brottsligheten. Sammanfattningsvis kan sägas att dessa lagar samt ändringar i tidigare lagstiftning prioriterat effektiviteten i den statliga uppbörden framför den enskildes rättssäkerhet. En sådan lag är lagen om betalningssäkring. Denna lag kan sägas ge myndigheterna exempellösa möjligheter att slå till mot enskilda individer. De som drabbas av den otillräckliga rättssäkerheten är till övervägande delen företagare. I flera fall har företag drabbats mycket hårt på grund av myndighetsingripanden som sedermera inte visat sig ha någon grund. Hela den ekonomiska skadan och hela det ideella lidandet har fått bäras av den enskilde företagaren. Detta styrks av den undersökning Rapport om betalningssäkringslagen 1986 framtagen av jur kand som visar att besked om betalningssäkring i nio fall av tio tas genom s.k. interimistiska beslut av länsrätten. tvingas enskilda individer att ta process mot staten för att få ersättning för ingripanden enligt betalningssäkringslagen som varit uppenbart felaktiga. T.o.m. i det fall myndigheterna erkänt sina misstag vägrar staten utge någon ersättning. Mot bakgrund av de brister i lagen som finns ur rättssäkerhetssynpunkt tillsatte regeringen en utredning för att se över lagen. Utredningsmannen har föreslagit att betalningssäkringsbeslut skall kunna ändras av länsrätt när omständigheterna föranleder därtill, att muntlig förhandling skall hållas i vissa fall och att betalningssäkringsbeslut skall hävas om skattefordran inte fastställs . Vidare föreslår utredningsmannen att en särskild ersättningsregel införs. Förslagen behöver dock kompletteras med en bestämmelse om ordentligt motiverade beslut. Därtill saknas vidare godtagbara skäl att begränsa rätten till ersättning i jämförelse med vad som gäller vid kvarstad. Remisstiden för betänkandet gick ut . De enskilda fall som redovisats i massmedia samt resultatet av den ovan avgivna undersökningen visar på en skrämmande rättsosäkerhet då betalningssäkringslagen ger stort utrymme för godtycke. Ett felaktigt ingripande kan innebära katastrof för den enskilde. Därför bör betalningssäkringslagen avskaffas. Om lagen ändå behålls är det ett minimikrav att rättssäkerheten för den enskilde stärks i enlighet med vad utredningsmannen föreslagit samt de kompletteringar som ovan nämnts. Det är emellertid viktigt att en lagändring kommer snabbt så att rådande rättsosäkerhet undanröjs. Nya regler enligt Mot. 1988/89 ovan bör kunna träda i kraft den . Med stöd av ovan hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avskaffande av lagen om betalningssäkring alternativt sådana förändringar i lagen att den enskildes rättssäkerhet stärks. () () () () () ()
mot · GC02Sk813 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sk813 av () Kvarskatteavgiften I 85 § i uppbördslagen stipuleras att nedsättning av kvarskatteavgift i den juridisk tekniska mening som avses i uppbördslagen maximalt kan ske på så sätt att beslut fattas om att avgiften skall utgå med . Som exempel på förhållanden som den skattskyldige inte kunnat råda över nämns i anvisningarna att arbetsgivaren felaktigt uträknat den skattskyldiges preliminära skatt, eller att den kvarstående skatten beror på att taxeringen bestämts med frångående av den skattskyldiges deklaration. Det är naturligtvis rimligt att det i lagtexten framgår när utrymme för nedsättning av kvarskatteavgiften kan ske. Emellertid anser jag att det är en brist att den skattskyldige inte kan återfå hela kvarskatteavgiften även om denna avgift skulle ha förorsakats av ett fel från myndigheternas sida. Det kan t. ex. ske genom att 85 § 2 mom. ändras så att första meningen i stället lyder ... efter ansökan av den skattskyldige besluta att avgiften ej skall utgå eller utgå med högst . Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring av 85 § uppbördslagen (1953:272) i enlighet med vad som i motionen anförs.
mot · GC02Sk815 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sk815 av och (båda m) Ställföreträdaransvaret enligt uppbördslagen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:L302 hemställs att hos regeringen begär förslag i enlighet med vad i motionen anförts om personligt ansvar för företrädare för aktiebolag.
mot · GC02Sk816 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sk816 Bevissäkringslagen ersatte genom beslut lagen om handräckning vid taxeringsrevision. Syftet med lagen var att på ett smidigare sätt säkra bevismedel, dvs räkenskapsmaterial och annat bevismedel, som det åligger skattskyldig eller avgiftsskyldig att tillhandahålla för granskning. Säkringsåtgärderna är beslag, försegling och eftersökning och får användas var för sig eller i kombination med varandra. Beslut kan i vissa fall fattas utan att kontakt i någon form tagits med den som berörs av åtgärden. Eftersökning i privata utrymmen får beslutas endast av länsrätt medan beslut om annan säkringsåtgärd får beslutas av den förordnade granskningsledaren. Bevissäkringslagen har utsatts för mycket kritik med hänsyn till att det föreligger stora risker för att rättssäkerheten kan eftersättas vid tillämpning av denna lag. Exempel finns på hur den drabbat oskyldiga människor mycket hårt och att de dessutom inte fått skälig ersättning för uppkomna skador och förluster. Kritiken mot lagen ledde till att en översyn gjordes vilken resulterade i smärre ändringar (prop. 1987/88:65, SkU 1987/88:17) i lagen fr. o. m. . Ändringarna innebar dock endast införande av en proportionalitetsregel, förstärkt skydd för intrång i bostad och förstärkt skydd för känsliga uppgifter. Även efter dessa ändringar i lagen kvarstår riskerna för att den kan tillämpas så att rättssäkerhetssynpunkterna eftersätts. De nu genomförda ändringarna är inte så omfattande att lagen kan accepteras. Kravet på dess upphävande kvarstår alltså. Som betonats och som jag framhöll i min motion 1987/ 88:Sk726 är det inte tillfredsställande att skattemyndigheter enligt bevissäkringslagen skall ha möjlighet att med tvång bereda sig tillträde till privata utrymmen. Vitesföreläggande torde i de flesta fall vara tillräckligt för att förmå sådana deklarations- och uppgiftsskyldiga som inte är misstänkta för brott att lämna ifrån sig material för granskning. I de fall vitesföreläggande inte visar sig tillräckligt är det befogat att låta skattemyndigheterna efter prövning av domstol och via handräckning av kronofogdemyndighet få tillgång till önskat material. Om misstanke om skattebrott föreligger bör det vara tillräckligt med de regler som gäller för genomförande av husrannsakan. Eftersom bevissäkringslagen, trots vidtagna smärre ändringar, inte svarar mot de krav på rättssäkerhet som måste ställas och eftersom andra lagar ger möjlighet till ingripanden i speciella fall bör besluta att upphäva bevissäkringslagen, vilket m-, fp- och c-ledamöterna i skatteutskottet (SkU 1987/88:33) reserverade sig för när motionskrav om detta behandlades vid fjolårets . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att upphäva bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- och avgiftsprocessen. 1988/89 Sk816
mot · GC02Sk817 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sk817 av m.fl. (s) Lokalisering av del av verksamhet till De regionalpolitiska insatser som görs handlar till stor del om att förstärka förutsättningarna för att utveckla den egna regionen. Det sker bl.a. genom satsning på teknikspridning, utbildning, kommunikationer m.m. olika åtgärder för att förbättra infrastrukturen och därmed underlätta för en etablering och utveckling av nya företag och arbetstillfällen. En aktiv regionalpolitik förutsätter därför att man också fortsätter att utreda möjligheterna att utlokalisera statliga verk eller delar därav. En av () arbetsuppgifter är att genomföra fastighetstaxeringar. För att kunna genomföra detta fordras vid sidan av skatteteknisk kompetens också datakunnande och nära samarbete med lantmäteriverkets (LMV) fastighetsregister. LMV har beslutat att lokalisera en enhet för digitalisering av kartor till . Lokaliseringsbeslutet föregicks av en utredning inom verket där man undersökte förutsättningarna inom skilda orter i Bergslagen. Slutsatsen blev att man fann att väl lämpar sig för verksamhet inom dataregistreringsområdet. För kommunen innebär detta naturligtvis en förstärkning och breddning av arbetsmarknaden. Genom LMV:s verksamhet skapas möjligheter till nära samarbete med fastighetsregistreringsmyndigheten. Dessutom är LMV:s regionkontor som omfattar ett flertal län förlagt till län. Härigenom finns särskild specialistkompetens tillgänglig på nära håll. För testning av nya system och program körs ofta prov på verkligt material. Det bör därför vara en fördel för systemerare m.fl. att ha omedelbar närhet till länsskattemyndighetens fastighetsregister och fastighetsgrupp där det finns expertis på fältfrågor. Vi har erfarit att RSV i har svårigheter både med att rekrytera och att få behålla medarbetare inom ADB-området. Det leder till att personalomsättningen ökar och att även löneläget drivs upp. Sammantaget leder detta också till ökade kostnader för verksamheten. Enligt uppgift består nu personalen till stor del av konsulter. Kostnaderna för dessa torde uppgå till ca 1 milj. kr. per person och år. Vid en eventuell utlokalisering skulle de - åtminstone - kunna ersättas av egen välutbildad personal för en fjärdedel av kostnaderna. Den utbildning som ges vid Datastugan i och med möjlighet till kompletterande studier vid högskolan i skulle utgöra goda förutsättningar för rekrytering på orten. Då konkurrensen om systemerare förmodligen är mindre i landsorten än i skulle rekryteringen vara lättare. Löneläget är sannolikt också lägre. finns också att samverka med lokala skattemyndigheten och LMV:s kontor när det gäller lokaler, utrustning och personal. Vi anser därför att förutsättningarna för att lokalisera huvuddelen av RSV:s verksamhet med fastighetstaxeringen från till bör utredas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att utreda förutsättningarna för att lokalisera huvuddelen av RSV:s verksamhet med fastighetstaxering till . () () () () 1988/89 Sk817
mot · GC02Sk818 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sk818 är vi mitt uppe i deklarationstider. Trots detta är vissa deklarationsblanketter svåra att få tag på och andra saknas helt. Det gäller framför allt T 4, som används om man sålt aktier. Det är också brist på T 1, aktie- och fastighetsförsäljningar och R 5, rörelse/aktiebolag. Blankett 3107, ingångsvärden i handelsbolag, får deklaranterna vänta på ännu . Den är inte ens under tryckning. Enligt en överenskommelse med () skall alla blanketter finnas ute fr o m . är det problem och förseningar vilket snarare är regel än undantag. Eftersom blanketterna används som ett konkurrensmedel är det oacceptabelt att upplagorna är så snålt tilltagna att somliga deklaranter blir utan . Förseningarna sägs bero på att beslut fattas sent och att ändringsförslag kommit in . Ett stoppdatum för ändringar på blanketterna bör därför införas. bör de finnas hos skattemyndigheten. Då hinner också uppgift komma om riksdagsbeslut som fattats . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Med anledning av vad som anförts ovan hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behov av åtgärder mot bristen på deklarationsblanketter.
mot · GC02Sk820 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Sk820 av () Förhandsbesked i skattefrågor Enligt skattelagstiftningen kan den som är skattskyldig få ett förhandsbesked i vissa skattefrågor. Förhandsbesked begär man för att få ledning i sitt handlande av de experter som förfogar över. Det kan gälla affärstransaktioner av olika slag och det kan gälla personliga ställningstaganden med skattemässiga konsekvenser. I ett cirkulär från redovisas att handläggningstiden för förhandsbesked är . visade rapporter att det inte är ovanligt med väntetider och det är fortfarande stora problem. Vid sådana väntetider missar man fullständigt syftet med möjligheten att få ett förhandsbesked, nämligen att snabbt få en uppfattning om hur skattemyndigheterna kommer att bedöma olika handlingsalternativ. För att rätten att få ett förhandsbesked skall ha en reell innebörd måste uppenbarligen verksamheten omorganiseras. Ett sätt kan vara att ta ut en ordentlig avgift så att personal i tillräckligt antal kan anställas. De flesta människor är säkert beredda att betala en ganska stor summa om det betyder att man får ett snabbt besked. måste de betala en liten avgift men får ändå inte besked förrän det är . Målet skall vara att besked skall kunna lämnas inom efter det att begäran inlämnats. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om en kraftigt förbättrad service till allmänheten när det gäller förhandsbesked i skattefrågor. 1988/89 Sk820825 1 1988/89.3 sami.
mot · GC02Sk821 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Sk821 av m.fl. (c) Generalklausulen i skattelagstiftningen Det ursprungliga syftet med generalklausulen var att begränsa transaktioner vilkas enda syfte var att undgå skatt. Med tanke på att den enskilde har en självklar rätt att veta huruvida gjorda dispositioner är i enlighet med gällande lagstiftning eller inte utformades generalklausulen med stort hänsynstagande till rättssäkerheten. När socialdemokraterna fick majoritet val skärpte de generalklausulen. Detta var olyckligt inte bara ur rättssäkerhetssynpunkt. Det kom dessutom att minska värdet av den särskilda utvärdering av generalklausulen som JK hade i uppgift att utföra. föreslog regeringen fortsatt tillämpning av generalklausulen enligt den socialdemokratiska modellen. har i motioner förordat att reglerna av rättssäkerhetsskäl borde utformas i enlighet med det ursprungliga beslutet. Enligt mening är de principiella rättssäkerhetsaspekterna av sådan räckvidd att därest de ursprungliga reglerna inte återinförs bör (andra hand) besluta upphäva reglerna om generalklausul i skattelagstiftningen. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar återinföra de urspungliga reglerna för generalklausulen i skattelagstiftningen. 2. att - om yrkande 1 inte bifalles - beslutar upphäva reglerna om generalklausul i skattelagstiftningen. () () () () () ()
mot · GC02Sk822 · 1989-01-25 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Sk822 av m.fl. (s) Skattebrotten m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Ju820 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen angetts om översyn av lagfrågor om skattebrott och skattetillägg. () ()
mot · GC02Sk823 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Sk823 av m.fl. (vpk) Skatteplanering Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Ju821 hemställs att hos regeringen begär en översyn av lagstiftningen när det gäller företeelser som exempelvis skatteplanering. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02Sk825 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Sk825 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Jo436 hemställs att hos regeringen hemställer om översyn av taxeringsreglerna för skärgårdsfastigheter och andra fastigheter i attraktiva områden. () () () () ()
mot · GC02Sk902 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sk902 Kyrko- och folkbokföring vid givarinsemination finns en lagstiftning angående givarinsemination, som ger barn rätt att få veta sitt ursprung, om de så önskar. När barnet uppnått tillräcklig mognad har det rätt att få del av de uppgifter om spermagivaren, bl.a. namnet, som antecknats i en särskild sjukhusjournal. I kyrko- och folkbokföringen anges däremot fortfarande att kvinnans make eller sambo är biologisk far till barnet vid givarinsemination. Denna medvetet falska bokföring bör rättas till. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kyrko- och folkbokföring vid givarinsemination.
mot · GC02Sk903 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Sk903 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:K226 hemställs att beslutar att upphäva beslutet med anledning av proposition 1986/87:258 om ny organisation för folkbokföringen samt uttala att kyrkan skall bibehålla huvudmannaskapet för folkbokföringen. () () () () () () () () () () () () ()
mot · GC02Sk904 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89: Sk904 av m.fl. (c) Huvudmannaskapet för folkbokföringen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:A435 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om de negativa effekterna av överflyttningen av ansvaret för folkbokföringen från till de lokala skattemyndigheterna, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om beskattningen som ett instrument för regional utveckling. () () () () () gotab 16681, 1989