mot · GC02Jo803 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo803 av och (båda c) Mot Havsmiljön i och , m.m. 1988/89 Den aktuella miljösituationen i hela och framför allt i och är mycket allvarlig. Döda havsbottnar, giftiga algblomningar, övergödning och syrebrist är exempel på denna situation. har viktiga delar av drabbats av akut syrebrist. Konsekvenserna för fisket har varit stora. Bottenlevande fisk som t.ex. torsk, rödspätta och vitling har antingen dött eller flytt från området. Havskräftan har med all sannolikhet dött i de aktuella områdena. Miljöproblemen i är inte nya, utan har uppträtt . Efterhand förvärras situationen och regeringen tycks inte inse allvaret, eftersom inga kraftfulla åtgärder vidtas. Haven har länge betraktats som gigantiska soptippar. Inte minst gäller detta . Föroreningarna i kommer från många olika håll. Föroreningar från förs norrut med strömmarna och de kraftigt förorenade floderna i är andra föroreningskällor. Därtill kommer oljespill och andra utsläpp från oljefälten i . Tungmetaller och kemikalier släpps ut i stora mänger från industrier i bl.a. . Radioaktiva utsläpp från den stora nukleära anläggningen vid har lett till att forskare kunnat påvisa förhöjda radioaktiva värden i både vatten och fisk utanför den svenska . Till detta kommer urlakning av kväve från jordbruksmarken. Luftföroreningarna påverkar också havet. I vissa områden kommer så mycket som av föroreningarna via luften. Här är det främst biltrafiken som svarar för de största utsläppen. hamnade 2 industriavfall i , varav 1 var syror av olika slag, 1 annat flytande avfall och luftföroreningar. Av detta industriavfall kom från och från . Till detta kommer 5 milj. ton rötslam och olja. Som dessa fakta visar är det nödvändigt med samordnade internationella åtgärder för att man skall kunna lösa problemen. finns det tre olika kommissioner som arbetar var för sig mot utsläpp till lands och till sjöss och mot dumpning. Det behövs en bättre samordning av de insatser som görs, liksom av de ytterligare insatser som 1 1988/89.3 sami. Därför bör en inrättas, liknande den kommission som finns för , där samtliga berörda nationer deltar. Riksdagsmajoriteten har vid tidigare tillfällen tillstyrkt sådana krav, trots ihärdigt motstånd från socialdemokraterna. Men såvitt oss är bekant har regeringen ännu inte tagit några sådana initiativ. Det finns därför anledning för att återigen besluta uppdra åt regeringen att ta initiativ för bildande av en , och att detta måste ske med största skyndsamhet. Beträffande de radioaktiva utsläppen från är dessa av så allvarlig art att bör kräva av att anläggningen stängs och att ett saneringsarbete inleds. Vattenkvaliteten i norra kustområde försämras drastiskt. Detta är till stor del beroende på utsläpp från norska sidan. om betydande förbättringar har kunnat konstateras i genom det åtgärdsprogram som sattes in , är situationen nu återigen alarmerande. Fortsatta åtgärder är därför nödvändiga. Den största föroreningskällan är dock Glömma, som är längsta och mest vattenförande älv. Glömma kan liknas vid en jättelik kloak. Träförädlingsindustri, kemisk industri, livsmedelsindustri och andra verksamheter svarar för stora utsläpp av tungmetaller, syror, oljor, organiskt material och närsalter. Till detta kommer kloakutsläpp frrån tiotusentals människor som går i stort sett orenat ut i älven. Undersökningar av "Norsk Institutt for vannforskning har klarlagt att ett område i och utanför Glömmas mynning är starkt förorenat, och ett ännu större område är klart påverkat. måste agera mycket kraftfullt för att få att vidta kraftfulla och snabba åtgärder för att minska utsläppen i de svensk/norska gränsvattnen. Den handlingsplan som de nordiska miljöministrarna kunnat enas om är klart otillräcklig. bör därför ta initiativ till en utvecklad och mer långtgående nordisk handlingsplan för att begränsa utsläppen av miljöskadliga ämnen. I samband med den s.k. Nordiska handlingsplanen för ekonomisk utveckling och full sysselsättning inrättades en särskild låneordning i nordiska investeringsbanken, främst avsedd för investeringar i vägar och järnvägar. Vi anser att denna låneordning även bör kunna utnyttjas för viktiga miljöinvesteringar. Ett lämpligt område är i så fall det för , och gemensamma vattenområdet . Ansvaret för föroreningarna är olika fördelat mellan de berörda länderna. När det gäller de direkta utsläppen i havet kan dessa lätt hänföras till respektive nation. Däremot är effekterna av förbränning av fossila bränslen, utlakning av näringsämnen och tungmetaller och utsläpp från trafiken sådana att de inte direkt kan härledas till företag eller nation. Kostnaderna för reningsanläggningar skall naturligtvis bekostas av respektive förorenare. Men det finns även motiv för gemensamma ekonomiska åtaganden. Dit hör tillräckliga resurser för att kunna genomföra ett effektivt forskningsprogram, upprättande av målsättning för miljöåtgärderna, program för reningsanläggningar och restriktion för näringsverksamhet. Vi vill därför föreslå att tar initiativ till ett utökat och långtgående gemensamt program för förbättring av vattenkvaliteten i . Det är viktigt att ett sådant program får erforderliga resurser så att underlag för beslut kan tas fram samt att det därefter finns finansieringsmöjligheter för nödvändiga investeringar och andra åtgärder. Vi föreslår därför att den speciella låneordningen i nordiska investeringsbanken utnyttjas för detta ändamål. Regeringen tillsatte en aktionsgrupp mot havsföroreningar som redovisade en aktionsplan . I denna aktionsplan lämnas många viktiga förslag till åtgärder. Det är av största vikt att förverkligandet av aktionsplanen genomförs med största skyndsamhet. I aktionsplanen anförs bl.a.: En åtgärdsstrategi måste därför utgå från att alla stabila organiska ämnen, som tillverkas av människan och som släpps ut i miljön, kan ge upphov till miljöproblem under förutsättning att de är tillräckligt motståndskraftiga mot naturens nedbrytningsmekanismer. Det motsatta synsättet - att även stabila organiska ämnen skall anses utgöra en miljörisk först sedan det bevisats - medför att många kommande miljöproblem hinner utvecklas allt för långt innan de upptäcks. Detta leder i sin tur till att miljöskyddsarbetet även kommer att vara återställande i stället för förebyggande. Detta är ett synsätt som vi delar till fullo och som bör prägla miljöarbetet. I den nämnda planen nämns inledningsvis ett antal intressenter som har anspråk på havet. Av dessa är fisket och havsbruket de enda som utnyttjar havets biologiska produktion. Att även fortsättningsvis kunna bruka havet som en mycket viktig producent för viktiga livsmedel och för den rekreation som fritidsfisket utgör, borde därför vara det viktigaste motivet för renare hav. Människan som toppkonsument i näringskedjan är i en riskposition i fråga om många av de föroreningar som tillförs havsmiljön. Det bör därför i det fortsatta arbetet, mer än vad som är fallet i aktionsplanen, knytas an till föroreningarnas direkta betydelse för inverkan på fisk och skaldjur. I aktionsplanen framhålls också allvaret i fråga om de persistenta ämnena. När det gäller åtgärder mot dessa beständiga ämnen anlägger man emellerid ett alltför långt tidsperspektiv. till det relativt snabba program som föreslås i fråga om åtgärder mot övergödning framstår åtgärderna mot utsläpp av stabila ämnen som oacceptabelt långsamma. Snabbare åtgärder bör därför vidtas. Vår kunskap när det gäller havsmiljön och olika orsakssamband som påverkar densamma är bristfällig. Det gångna årets drastiska men till delar väntade händelser som algblomning och säldöd har på ett klart sätt accentuerat vår bristfälliga beredskap att hantera och utnyttja i viss mån förutsägbara miljöhändelser. Forskarna har sedan tidiga 70-talet påtalat detta och ideligen äskat medel men med ringa framgång. Efter olika regeringsföreträdares uttalanden, bl.a. miljöministerns, under valrörelsen var förhoppningarna stora att nu äntligen skulle havsmiljöforskningen tilldelas erforderliga resurser. Besvikelsen blev därför mycket stor när budgeten presenterades och anslaget till åtgärder mot havsmiljön räknats upp med endast 1,5 milj. kr. Detta är som ett slag i ansiktet på många forskare och andra miljöengagerade människor, som lägger ned ett fantastiskt arbete, till stor del ideellt. Behovet av en ökad svensk havsmiljöforskning är både stort och väldokumenterat och en prioritering av forskningsinsatser till detta område är därför nödvändig. Regeringens och satsning på algblomning och säldöd skedde med tyngdpunkt på miljökontrollen och var en kortsiktig lösning, där det dock glömdes att laboratorieaktiviteter också förutsätter lokaler. Den påbörjade förstärkningen av forskartjänsterna kan till fullo utnyttjas och bli effektiv först när lokalfrågan löses hos de institut vars fältstationer kräver upprustning, nämligen () och (). (KMBS) saknar främst laboratorielokaler för experimentell verksamhet men även instrument- och kontorsutrymmen. I samband med samverkan mellan och om utnyttjande av KMBS som fältstation för det baslaboratoriet ökar kravet på utökade laboratorielokaler kraftigt med ökad personal och flera forsknings- och undersökningsprojekt. I ett första skede beräknas kostnaderna för en tillbyggnad till 12 milj. kr. Askölaboratoriets fältstation på saknar i första hand möjligheter till långtidsexperiment med algsamhällen och fiskpopulationer under kontrollerade betingelser. Ett professionellt akvariesystem har inte kunnat erhållas i brist på medel. Delar av lokalerna hotas att dömas ut. Detaljerade planer på en ersättningsbyggnad existerar men vilar på grund av brist på medel. Tillbyggnadskostnaderna är uppskattade till 6 milj. kr. Dessa båda projekt ingår i UHÄ:s förslag till organisation av institut under etapp 1. Om inte dessa förslag kan realiseras innebär det dels en försening av uppbyggnaden med i ett läge då det är av största vikt att verksamheten snabbt kan börja fungera tillfredsställande, dels att nödvändiga laboratoriestudier av kustområdenas näringsbalans och biologiska dynamik ej kan utföras. bör därför anslå medel till dessa båda objekt. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående svenskt initiativ för bildande av en , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående stängning av upparbetningsanläggningen i , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående miljösituationen i de svensk/norska gränsvattnen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ett svenskt initiativ till ett gemensamt nordiskt program för miljöförbättringar i och att för detta ändamål utnyttja den speciella låneordningen i nordiska investeringsbanken, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående aktionsplan mot havsföroreningar, [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående prioritering av svensk havsmiljöforskning,1] [att anslår ytterligare 18 milj. kr till UHÄ, utöver regeringens förslag för till- och utbyggnad av och Askölaboratoriet.1] () () 1 1988/89:Ub624