mot · GC02N344 · 1989-01-25 00:00:00 — av m.fl. (s) Den svenska rymdpolitiken Rymdverksamheten i omfattar IRF), EISCAT, och Satellitbild i samt delar av lantmäteriverkets verksamhet i . Antalet anställda är ca 240 personer vilket utgör av samtliga förvärvsarbetande i kommun. Regeringen har senast i propositionen om särskilda regionalpolitiska insatser i m.m. (prop. 1987/88:86) presenterat riktlinjer för utvecklingen i malmfälten vad avser statliga insatser. Rymdverksamheten i berörs som ett av många områden för insatser. Det är i detta sammanhang väsentligt att komma ihåg att rymdverksamheten i berörs som ett av många områden för insatser. Det är också väsentligt att komma ihåg att rymdverksamheten i är mycket starkt beroende av internationella rymdpolitik. Sondraketverksamheten vid är beroende av beslut som fattas inom . Datanedtagning vid beror på beslut i om var data skall tas emot från olika satelliter och polära plattformar, verksamheten vid Satellitbild beror av deltagande i det fransk-svenska etc. Det svenska deltagandet i är basen för rymdverksamheten i . Ett deltagande på alltför låg nivå gör det svårt för att få ESA-anläggningar och ESA-uppdrag. andel av ESA:s program är och sjunkande beroende på att huvuddelen av ESA-länderna beslutat om att öka sina insatser i ESA:s program mera än vad gjort. bör med sina goda industripolitiska förutsättningar höja sin andel i ESA:s totala program till BNI-andel, d.v.s. . Det svenska beslutet att tills vidare inte delta i bör omprövas . Statens delegation för rymdverksamhet (DFR) konstaterar i sin anslagsframställning för /90 att konsekvenserna av beslutet att inte delta i är svåra att överblicka. Den Polära Plattformen, som är en del av , skulle kunna innebära arbetsuppgifter för . DFR konstaterar att konkurrenssituationen på vad avser styrning och nedtagning av data från polära satelliter kommer att förändras i och med att inte deltar i . Vidare konstateras att den regionala utvecklingen i vad gäller rymdverksamhet står i direkt samband med det svenska engagemanget i det europeiska rymdsamarbetet. Ett sådant engagemang framstår enligt DFR som ännu angelägnare när som nyblivet medlemsland och som asso 1988/89 N344 Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den svenska rymdpolitiken, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av att höjer sin andel av ESA:s totala program till BNI-andel, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att bör besluta om ett deltagande i Columbuspro jektet. () () cierat och med all sannolikhet blivande medlemsland kan erbjuda alternativ till vad gäller uppgifter i anslutning till polära satelliter. i ett längre perspektiv har det svenska ställningstagandet en mycket stor strategisk betydelse för utvecklingen av verksamheten vid och Satellitbild. Genom att ej är med i är risken uppenbar att datamottagning i fjärranalysverksamhet i ställs vid sidan av huvudutvecklingen. Frågan om placering av mottagningsstationen för den Polära Plattformen är ett tydligt exempel på i vilken hög grad utvecklingen av rymdverksamheten i beror på rymdpolitiska beslut i , i andra länder och i samarbetsorgan. En grundförutsättning för att ha en möjlighet att få en station förlagd till torde vara att deltar i . Kontroll- och mottagningsstationen för den Polära Plattformen skall dock inte ses som en regionalpolitisk sysselsättningsfråga. Det handlar i stället om möjligheter att i ett längre perspektiv behålla den tätposition som etablerats inom fjärranalysområdet. Sysselsättningseffekterna är endast av mycket positiv sekundär effekt. Våra nordiska grannländer deltar i , och . Ett svenskt deltagande på nivån förefaller väl motiverat. gotab 17001, 1989