mot · GC02So631 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89: So631 av m. fl. (vpk) Barnomsorgen Alla skall få plats En bra familjepolitik måste utgå från vad som är bra för barnen. Familjernas ekonomiska situation är givetvis viktig, men har den familjepolitiska debatten alltför mycket handlat om pengar. Partierna har tävlat om att bjuda mest pengar till barnfamiljerna. Vpk:s familjepolitik bygger på andra värderingar och sätter andra frågor i centrum. Kampen för ekonomisk rättvisa måste gå hand i hand med kampen för livskvalitet och bättre livsmiljö och främja jämställdhet mellan könen. Utarmningen av den offentliga sektorn, av skola, vård och omsorg är ett hot mot de flesta barnfamiljers livssituation. Bra barnomsorg är lika viktig för barns utveckling, som en bra skola. Därför borde också rätten till en bra barnomsorg för alla barn vara en självklarhet. Ingen skulle komma på tanken att bara vissa barn skulle få gå i skolan, och glädjande nog anser allt fler att rätten till barnomsorg skall lagstadgas. Vpk föreslår att alla barn t.o. skall ha laglig rätt till plats på kommunalt dag- eller fritidshem. Bra barnomsorg är också en förutsättning för att kvinnor och män skall kunna förvärvsarbeta på lika villkor. Förvärvsfrekvensen bland kvinnor med barn i förskole- och lägre skolåldern är mycket hög. av dessa kvinnor förvärvsarbetar och förvärvsfrekvensen ökar. Det är därför nödvändigt att barnomsorgen byggs ut så att den täcker alla barns behov. Utgångspunkten när det gäller utbyggnaden av samhällets barnomsorg måste vara barnens behov av bra omsorg. Entydiga resultat från en omfattande 10-årig studie, det s. k. visar bl. a. att barn, som från tidig ålder gått på daghem klarar sig bättre när de börjar skolan än barn, som haft andra former av barnomsorg. Ju tidigare de börjat desto bättre. Barn, som fått daghemsplats redan under sitt första levnadsår klarar sig bäst av alla i skolan. Detta oberoende av barnens sociala bakgrund. Forskningsrapporten visar övertygande att daghemmen är ett positivt och utvecklande komplement till hemmen. Vpk anser att alla barn t. o. m. borde ha rätt till vistelse på daghem och i fritidshem därför att denna barnomsorg är bra och utvecklande för barnen. Kan barnomsorgen dessutom motverka de sociala och ekonomiska skillnader som Finns mellan barn från olika samhällsklasser är det ytterligare ett tungt argument för utbyggnad. Barnomsorgen byggs tyvärr inte ut i den takt som behövs för att täcka alla barns behov inom rimlig tid. , har regeringen lovat, skall alla barn beredas plats i någon form av barnomsorg. Mycket talar för att kommunerna inte kommer att klara det målet utan mycket starka stimulansmedel i form av väl tilltagna statsbidrag. Dessutom behövs annan påtryckning på kommunerna, nämligen att barnomsorgen lagstadgas. Det finns stor förvirring när det gäller beräkning av behovet av barnomsorg. LO kritiserar t. ex. kommunerna i rapporten på barnomsorgen för att använda föråldrad statistik när de beräknar behovet och för att bara räkna de barn, som står i kö för barnomsorg. Detta leder till grova underskattningar genom att man missar alla de som inte är anmälda till någon kö, men där föräldrarna ändå förvärvsarbetar. Man ordnar det på eget sätt och tycker inte att det är lönt att köa för att köerna är för långa, för att öppettiderna inte passar med arbetstider eller för att taxorna är för höga. får av förskolebarnen plats på daghem. av barnen har plats i familjedaghem och av de yngre skolbarnen har plats på fritidshem och av dem i familjedaghem. Enligt beräkningar kommer av förskolebarnen att få plats på daghem 1991 och av de yngre skolbarnen i fritidshem. Räknar man in familjedaghemmen kommer högst av förskolebarnen ha plats antingen på daghem eller i familjedaghem 1991. går ca 1/3 av förskolebarnen i deltidsförskola eller finns inom öppen förskoleverksamhet. Dessa former av halvdagsomsorg är ingen fullgod barnomsorg utan ett pedagogiskt komplement för de barn vars föräldrar (oftast mammor) är hemarbetande eller för de barn som finns i familjedaghem. Barnen behöver mer och förvärvsarbetande föräldrar behöver fullgod och heltäckande barnomsorg. Även arbetssökande föräldrars barn måste få plats i barnomsorgen. Man skall inte tvingas säga nej till ett arbete för att man inte har någon daghemsplats och inte få någon daghemsplats för att man bara är arbetssökande. Vpk föreslår en utbyggnad med 25000 platser i daghem och med 15000 platser i fritidshem . Vpk anser också att antalet platser i familjedaghem successivt bör minska och ersättas med platser i daghem och fritidshem. Undersökningar av köföräldrars önskemål om barnomsorg visar att av dessa vill ha sina barn i kommunala daghem. Det är den mest önskade och för den överväldigande delen av alla barn den absolut bästa formen av barnomsorg. Familjedaghemmen måste dock finnas kvar, främst för barn i extrem glesbygd och för barn med speciella behov, som inte kan uppfyllas på daghem. Förbättra kvaliteten inom barnomsorgen På många håll i landet har det skett en försämring av barnomsorgens kvalitet. Redan för låg personaltäthet blir ännu lägre p. g. a. sjukvakanser, vikariebrist och överinskrivning av barn. Låga löner, brist på uppskattning och pressande arbetsmiljö leder till hög personalomsättning och till att utbildad personal lämnar yrket. För att uppnå bra och likvärdig kvalitet på barnomsorgen över hela landet krävs bindande normer för personaltäthet, barngruppernas storlek och För lokalytor i förskolan och för fritidshemmen. För åldersgrupperna 3 bör barngrupperna inte var större än 15 barn. För åldersgrupperna bör antalet barn inte överstiga 10. 1 de utvidgade syskongrupperna (0,) bör barnantalet inte överstiga 1215 barn, beroende på gruppens ålderssammansättning. Personaldimensioneringen är också viktig. När det gäller personaltätheten anser vpk att rekommendationer bör gälla som miniminormer. Detta innebär för utvidgade syskongrupper 0,40 personal per barn i åldrarna 0,5 ; 0,2 i åldrarna 3 och 0,17 i åldrarna . För vanliga syskongrupper och fritidshémsgrupper föreslås 3 personal på 15 barn. Förutom bindande normer för den ordinarie personalen behövs normer för fasta vikarier. Dessa bör vara 1 fast vikarie på 5 anställda. Barnen behöver dessutom tillräckligt utrymme att röra sig på. bör återinföras och fastställas till 9,0 per plats. Det skall finnas vissa möjligheter till dispens om goda planlösningar kompenserar en mindre yta. Det är framför allt statsbidragen, som styr utbyggnaden och kvaliteten inom barnomsorgen. Statsbidragen måste vara så utformade att de båda gynnar en snabb utbyggnad och god kvalitet. Därför måste statsbidragen vara tillräckligt höga och kopplas till miniminormer för personaltäthet, yta och gruppstorlek. Vpk föreslår ett anordningsbidrag och ett driftsbidrag. Driftsbidraget skall utgå av de verkliga driftskostnaderna och skulle då täcka kommunernas personalkostnader. Anordningsbidraget skall utgå med per avdelning i daghem och fritidshem. Detta bidrag skall finnas kvar till dess behovet av barnomsorg är helt täckt. Statsbidraget finansieras genom en särskild avgift barnomsorgsavgiften. Denna avgift, som tas ut av alla arbetsgivare och egenföretagare uppgår till 2,av löneunderlaget. Vpk föreslår att denna avgift höjs till 2,44 för att finansiera viss del av den nödvändiga utbyggnaden och driftskostnaderna för barnomsorgen. Förutom existerande bidrag borde det dessutom utgå ett bidrag till extra förstärkningsresurser i bostadsområden med särskilt svåra sociala problem. Sådana förstärkningsresurser bör också kunna utgå till daghem i glesbygd. Kommunerna skall kunna söka dessa bidrag hos . Den del av statsbidraget, som är avsedd för personalens fortbildning bör öronmärkas, så att den verkligen kommer personalen tillgodo. Utbildningsbehovet hänger givetvis samman med barnomsorgens utbyggnad, men utbyggnaden är i sin tur beroende av tillgången på utbildad personal. har gjort beräkningar, som visar att man utan att riskera överskott kan öka antalet utbildningsplatser till över 4000 och behålla dessa en bit in . beräkningar är i underkant och för att klara det stora personalbehovet borde utbildningen dimensioneras för ca 5 000 platser. En plan för att ytterligare öka intaget till förskollärar- och fritidspedagogutbildningarna måste upprättas. Dessutom måste särskilda ansträngningar göras för att få utbildad personal att stanna kvar inom barnomsorgen och för att få de, som av olika skäl lämnat yrket att återvända. Vpk anser att det endast skall finnas en personalkategori i arbetet med barnen inom barnomsorgen. Också anser det vara angeläget med en enhetlig yrkeskår och att de anställda bör ha en likvärdig utbildning. Vpk anser att barnskötare och obehörig personal, som arbetar inom barnomsorgen skall erbjudas påbyggnadsutbildning till förskollärare eller fritidspedagog med lön . Vpk anser att högskolans förskollärar- och fritidspedagogutbildningar skall förlängas till 120 poäng enligt UHÄ:s förslag, med sikte på 140 poäng, för att ge förbättrade och fördjupade yrkeskunskaper inom bl. a. pedagogik och utvecklingspsykologi och för att underlätta samordningen med . Vpk anser också att allmän behörighet skall införas för arbete inom barnomsorgen. Lägre och rättvisa taxor Daghemstaxorna varierar kraftigt mellan olika kommuner och skillnaderna är oacceptabelt stora mellan låg- och högtaxekommuner. Det är också mycket som tyder på att höga taxor gör att familjer, som behöver dag- eller fritidshemsplats inte anser sig ha råd, inte ställer sig i kö och tvingas välja lösningar, som inte är de bästa för barnen. Ingen skall tvingas avstå från bra barnomsorg av ekonomiska skäl och vpk anser att barnomsorgen måste bli avgiftsfri. Det är bästa sättet att komma tillrätta med orättvisorna mellan kommunerna och med höga avgifter. I överläggningarna mellan staten och kommunerna bör man sträva efter att åstadkomma utjämning mellan kommunerna och att trappa ner taxorna med sikte på nolltaxa. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att hos regeringen begär att förslag till lag som garanterar alla barns rätt till plats i daghem och fritidshem t. o. m. föreläggs och att därvid beaktas vad som i motionen sägs om inriktningen mot kollektiv barnomsorg, 2. att som sin mening ger regeringen tillkänna att målsättningen för samhällets utbyggnad av daghem och fritidshem bör vara 25 000 nya platser i daghem och 15 000 nya platser i fritidshem under /90, 3. att till utbyggnad av daghem och fritidshem för /90 anslår utöver regeringens förslag, eller totalt , 4. att hos regeringen begär initiativ till att göra avvecklingsplaner för familjedaghemmen i takt med att dag- och fritidshem byggs ut, 5. att hos regeringen begär förslag till för kommunerna bindande kvalitetsnormer i enlighet med vad som anförs i motionen, 6. att hos regeringen begär förslag till en förändring av statsbidragen till barnomsorgen i enlighet med vad som anförs i motionen, 7. att beslutar att anordningsbidrag skall utgå med per 15 platser tills utbyggnadsbehovet av daghem och fritidshem är täckt, 8. att hos regeringen begär förslag till höjning av bamomsorgsavgiften med 0,till 2,, 9. att hos regeringen ber om förslag om extra förstärkningsresurser till barnomsorg i bostadsområden med svåra sociala problem och till daghem i glesbygd, [att beslutar utöka utbildningskapaciteten för förskollärare till ett intag om 4000 utbildningsplatser /90,'] [att till utbildning av förskollärare för /90 anslår utöver regeringens förslag,1] [att hos regeringen begär förslag om införande av en barn- och ungdomspedagogisk utbildning på 120 poäng för personal med arbete i barngrupp på daghem och fritidshem,1] [att hos regeringen begär förslag till en enhetlig utbildning för personal i arbete i barngrupp inom barnomsorgen,1] 10. att hos regeringen begär förslag om att regler för allmän behörighet införs för personal med arbete i barngrupp inom barnomsorgen, 11. att hos regeringen begär åtgärder för att bereda redan anställd personal som saknar formell behörighet möjlighet att med bibehållen lön erhålla sådan behörighet, 12. att hos regeringen begär initiativ till att utarbeta Mot. 1988/89 enhetliga normer för barnomsorgsavgifter enligt vad som anförs i So631 motionen. (vpk) RolfL. ' 1988/89: Ub717.