ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02N219 · 1989-01-18 00:00:00 — Motion till 1988/89:N219 av () Kapitaltäckningskravet för jordbrukskrediter har utarbetat förslag till nya krav på bankerna beträffande kapitaltäckning vid olika krediter. Utredningens förslag håller på att remissbehandlas. Enligt förslaget skall kapitaltäckningskravet höjas drastiskt för jordbrukskrediter. Jordbruksfastigheter har räknats in i samma kategori som villafastigheter. Utredningen föreslår nu att kapitaltäckningskravet för bostadslån till villafastigheter höjs till , medan kravet för lån till jordbruk ökar till . Därmed räknas jordbruksfastigheter in i sämsta katergori dvs. samma som för blancokrediter. Bankinspektionen har i sitt remissyttrande tillstyrkt förslaget, men påtalat att finansinstituten kommer att få problem. Banker och låneinstitut, som har stor andel krediter till jordbruksnäringen, drabbas hårt. De är i första hand jordbrukshypoteken och Föreningsbankerna. Det synes omotiverat att räkna in jordbruksfastigheter i sämsta kategori samma som blancokrediter då krediterna inte är särskilt riskfyllda. I jordbruksfastigheterna finns ju reala värden. Om det höga kapitaltäckningskravet för jordbrukskrediter genomförs blir följden ökade kostnader för finansinstituten, vilket resulterar i höjda räntor för jordbrukarna. Eftersom kapitalkostnaderna redan är besvärande höga för många bönder, särskilt de yngre som övertagit en jordbruksfastighet, skulle en ytterligare höjning skapa stora problem. Jordbrukspolitiken utreds f. n. av en parlamentarisk arbetsgrupp. Effekterna av en eventuell framtida förändring av ränteläget via ändrat kapitaltäckningskrav måste vägas in i de förslag som arbetsgruppen lägger fram. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om effekterna av höjt kapitaltäckningskrav för jordbrukskrediter.
mot · GC02N22 · 1989-01-16 00:00:00 — av och () med anledning av prop. 1988/89:63 om ändring i lagen (1974:191) om bevakningsföretag m.m Skyddet för människornas säkerhet till liv, hälsa och egendom uppehålls inte bara av polisen och andra organ inom den gemensamma sektorn. Även privata företag svarar för bevakningsuppgifter av olika slag. Detta sker genom väktare som finns till ett antal av ca 10 000. Företagen tillhandahåller inte bara personal utan också bevakningsutrustning av olika slag. Detta sker på rent kommersiell basis. All personal i ett auktoriserat bevakningsföretag skall enligt bevakningslagen (BevL) prövas och godkännas för anställning i ett sådant företag. Prövningen görs av och avser laglydnad, medborgerlig pålitlighet samt allmän lämplighet. Det enda undantaget från kravet på godkännande är att ett bevakningsföretag, sedan ansökan om prövning gjorts och i väntan på beslut, får anlita den som ansökningen avser för verksamhet i vilken han dock inte får ha befattning med något av betydelse för rikets säkerhet. Enligt i kan denna undantagsregel leda till att personer med avsevärd kriminell belastning under en icke obetydlig tid kan användas av bevakningsföretagen. De skäl som i propositionen anförs för att behålla denna ordning är beaktansvärda men inte tillräckliga. Den som anlitar ett företag för bevakningstjänst skall inte behöva riskera att få en person som sedermera inte visar sig uppfylla de krav som samhället anser nödvändiga att ställa på anställda i ett sådant företag. Möjligheten att anlita en person som väktare innan godkännande har meddelats av urholkar kvalitetskravet på personalen och bör tas bort. De nackdelar som därvid uppstår för bevakningsföretagen från bemannings- och rekryteringssynpunkt bör kunna minskas genom t.ex. ett snabbare handläggningsförfarande vid länsstyrelserna. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att 6 § 2 st BevL skall utgå ur den i propositionen föreslagna lagtexten. 'J < : : ; I !tW. c.i r-1 ' . i f '! i!!;' . .jo : i -nii f» ' <. i I ' I I- /, " ... '!
mot · GC02N221 · 1989-01-18 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:L703 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen har anförts om riktlinjer för pris- och konkurrenspolitiken, 2. att av regeringen begär förslag om lagstiftning som säkrar individens rätt att fritt välja sakförsäkring. () () () () () ()
mot · GC02N222 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:N222 av m.fl. (s) Kooperativa satsningar i glesbygd Genom Hela skall leva-kampanjen skapades mängder av aktiviteter som gett förslag till en fortsatt positiv utveckling av landsbygden. Kampanjen har samlat människor som normalt inte tidigare deltagit i diskussioner om sin orts framtida utveckling. I studiecirklar och på möten har människor mötts för att diskutera hur deras bygd skall utvecklas. Diskussionerna har gällt: - näringsliv och sysselsättning - boende och närservice - kultur, miljö och utbildning - vård och omsorg. Detta berör områden där såväl kooperativa organisationer och andra folkrörelser som myndigheter, kommuner och landsting är verksamma. Flera handlingsplaner finns nu färdiga på hur man vill gå vidare. Därför är det viktigt att olika resurser samordnas och att samverkansprojekt initieras. Centralt kan förutsättningar skapas genom riktningsangivelser till berörda myndigheter, exempelvis genom uppdrag till länsstyrelserna att stödja de lokala utvecklingsprojekt som bedöms vara av intresse för en regions eller kommuns utveckling. Regler och bidrag som finns hos olika myndigheter, kommuner och landsting måste användas flexibelt för att stärka och inte försämra förutsättningarna för en lokal mobilisering. Det krävs således ett samspel mellan centrala och lokala intressen för att lösa dessa problem. Folkrörelsernas roll i det fortsatta arbetet är viktig. Deras idéer om delaktighet, samverkan och ansvarstagande är viktiga i detta sammanhang. Många kooperativa organisationer kan här spela en betydelsefull roll. Genom deras erfarenhet och idébärande innehåll kan nya och otraditionella vägar prövas. Folkets hus, hembygdsgårdar, byalag, Konsumbutiker, OKstationer och folkrörelsekooperativa bostadsrättsföreningar kan tillsammans med statliga inrättningar som post, apotek, televerksamhet samt landstingskommunal omsorgsverksamheter och primärkommunal äldre- och barnomsorg integreras och lägga grunden för ett bättre resursutnyttjande med ett högkvalitativt innehåll. En förutsättning för detta är dock att juridiska och ekonomiska regler inte blir till hinder varken i en flexibel resursanvändning eller för samverkan mellan kooperativ, föreningar och offentliga organ. Därför bör nya riktlinjer och samverkansmodeller utvecklas i en fortsatt glesbygdssatsning. Andra mer projektinriktade verksamheter bör även stödjas i ett fortsatt förnyelse arbete t.ex. i form av stöd till lokala glesbygdsrådgivare som arbetar över Mot. 1988/89 traditionella sektors- och myndighetsgränser. och kooperativa rådet bör få i uppdrag att utarbeta en uppföljningsplan som tar upp de i motionen framlagda förslagen. Detta betyder att både riktlinjer och projektbidrag bör ingå i en sådan plan. Det är också angeläget att särskilda resurser ställs till förfogande för kooperativa insatser i glesbygden. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som ovan anförts om stöd för kooperativa satsningar främst i glesbygd. () () () ()
mot · GC02N223 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:N223 av i (s) Exportkreditstöd till småföretag De svenska småföretagen är oumbärliga delar i den svenska industriella utvecklingen. Småföretagen är ofta grunden, bl.a. genom underleverantörskap, för att större företag effektivt skall kunna konkurrera på exportmarknaderna. export behöver expandera. Ett led kan vara att småföretagen ges ytterligare möjligheter att öka sin exportpotential, genom att småföretagen ges större stöd för att komma i gång med exportsatsningar. Bestämmelserna om exportkreditstöd behöver ändras så att stöd kan utgå även till småföretag. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om resurser till småföretag för att komma i gång med exportsatsningar, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ändrade bestämmelser för exportkreditstöd till småföretag.
mot · GC02N224 · 1989-01-19 00:00:00 — 1988/89 :N224 av och (båda s) Norrlandsfondens verksamhet Norrlandsfonden har inte tilldelats något statsanslag . Den tidigare lågkonjunkturen har tvingat fram riskfyllda satsningar i de fyra nordligaste länen. Särskilt angelägna har dessa satsningar varit i inland. Allt har inte lyckats. Huvudsakligen tillsammans med SIND har Norrlandsfonden förlorat sammanlagt på konkurser och ackord. Härigenom har fondens likviditet avtappats. Eftersom ränteintäkterna helt fått tas i anspråk för förlusttäckning har det inte varit möjligt att öka kapitalet i takt med penningvärdets förändringar, utan inflationen har urholkat fondens kapital i otillfredsställande omfattning. Det är angeläget att utöver den sedvanliga långivningen mot, oftast, låg säkerhet pröva nya vägar för att stödja företagsamhet i utveckling. Lån mot konvertibla skuldebrev är en tänkbar finansieringsform, som dock begränsas högst avsevärt av att fonden inte får inneha aktier. En annan, ny finansieringsform är lån mot royalty. För kapitalsvaga företag med utvecklingsbara produkter är lån mot royalty en mycket lämplig låneform. Det vore önskvärt att den kunde användas mer. En svårighet för fonden är emellertid att det tar innan återbäring sker. Det krävs således att fonden disponerar mer kapital. Stora satsningar på utveckling och marknadsföring av nya produkter - inte minst på utveckling av produktion efter forskning vid universitet och högskolor - är det område, där Norrlandsfonden har sin styrka. Den verksamheten är så viktig för att Norrlandsfondens aktivitet inte får begränsas av kapitalbrist. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att Norrlandsfondens likvida situation på lämpligt sätt bör ses över.
mot · GC02N225 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:N225 av m.fl. (vpk) Anslag till Norrlandsfonden Den enda kvarvarande stödfonden för företag i inlandet, som inte är bunden av regler och förordningar och därmed begränsad till sin omfattning, är Norrlandsfonden. Någon avgörande effekt av sänkning av arbetsgivaravgiften har inte kunnat påvisas. Norrlandsfonden har under inte fått något anslag från staten utan har varit hänvisad till förräntningen av disponerat kapital som enda inkomstkälla. För en utvidgad verksamhet måste Norrlandsfonden återfå sitt statsanslag som en kompensation för förändringarna i penningvärdet. Om Norrlandsfonden skulle nödgas inskränka sin verksamhet av brist på pengar skulle företagen tvingas anlita finansbolag, banker och annan privatkapitalistisk verksamhet för sin finansiering. Dessa skulle täcka sitt högre risktagande i inland med höga räntor och andra riskpremier. Norrlandsfondens verksamhet, däremot, sker helt utan något kapitalistiskt lönsamhetstänkande. Med anledning av vad som i motionen anförs hemställs att anslår till Norrlandsfonden /90 för dess verksamhet i inland. (vpk) (vpk) 1 1988/89.3 sami.
mot · GC02N227 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:N227 av m.fl. (s) Demokratisering av näringslivet Den statliga ägarutredningen, sorn tillsattes 1985, har framlagt sitt betänkande. Därav framgår bl.a.: De största ägarna i svenskt näringsliv har skaffat sig ännu mer makt och ägande . har ägandet i näringslivet förskjutits från hushållen till företag och andra institutioner. Den processen har gått fort . Bara minskade de enskilda personernas andel av börsvärdet från , och tillbakagången fortsätter. Företag som och Skånska har i allt större utsträckning tagit över enskilda personers roll som kontrollerande ägare i företag. Ägandet har koncentrerats ännu mer. 1978 hade den störste enskilde ägaren i ett företag i genomsnitt av aktierna. 1988 var siffran . Ännu starkare blir koncentrationen om man ser till röstandelen. och Skånska kontrollerar nu så många andra företag att de befinner sig bland de tio största ägarna i landet. Dessa två företag har till följd av ett omfattande ömsesidigt (korsvist) och cirkulärt ägande ingen egen kontrollerande ägare. Utredningen innehåller inte några konkreta förslag för att utveckla och stärka inslag av ekonomisk demokrati i näringslivet. För att åstadkomma en ökad demokratisering bör följande frågor bli föremål för särskild uppmärksamhet och förslag 1. de anställdas inflytande 2. stat och kommuners inflytande och samarbete med företagen 3. de små aktieägarnas inflytande 4. valen av representativa organ och församlingar i företagen 5. det korsvisa eller cirkulära ägandet 6. det utländska inflytandet i näringslivet. Det är sålunda nödvändigt att översynen fortsätter samt att förslag framläggs för en mer djupgående demokratisk förändring inom näringslivet. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av fortsatt översyn med förslag till ett vidgat demokratiskt inflytande i näringslivet. () () () ()
mot · GC02N228 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89 :N228 Varuhusens öppethållande vissa helgdagar Man har konstaterat att slopande av affärstidslagen inte gav det resultat som lagstiftarna önskade. Företrädarna för de handelsanställda trodde att de höga ob-tilläggen skulle dämpa viljan att hålla öppet på tider då sådan ersättning skulle utgå. Så blev det inte. I allt snabbare takt okar öppethållandet i framför allt de perifert belägna stora varuhusen. diskuteras t o m att vissa varuhus skall ha öppet första maj. Handels talesmän bedyrade att några prisökningar inom dagligvaruhandeln inte skulle behövas på grund av att lagen slopades. Det råder ingen som helst tvekan om att den snabba prisökningen inom handeln delvis beror på att man måste kompensera sig för de ökade kostnader som helgöppethållande för med sig. Denna fördyring drabbar inte dem som söndagshandlar som det rätteligen borde göra utan slås ut över alla veckodagar till förfång för de konsumenter som respekterar de handelsanställdas behov av samvaro och trevnad under framför allt storhelgerna. Ingen kunde väl tro att slopandet av affärstidslagen skulle få sådana konsekvenser som blivit fallet. Ingen kunde väl heller tro att man så provokativt skulle utmana arbetarrörelsen som sker genom att vissa varuhus har deklarerat att de skall hålla öppet på arbetarrörelsens högtidsdag, första maj. vet vi att en ny affärstidsutredning tillsatts. Vi vet också att det är ett omfattande problemkomplex och svårlösta frågor som säkerligen kommer att ta att lösa. Det vore därför på sin plats att göra en temporär lösning innebärande att man förbjuder öppethållande i varuhusen under , exempelvis första maj, jul-, nyårs-, påsk- och pingstdagarna samt . En sådan inriktning bör ges affärstidsutredningen som tilläggsdirektiv. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av tilläggsdirektiv till affärstidsutredningen.
mot · GC02N229 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89 :N229 av m.fl. (m, c, fp) Den konkurrensutsatta delen av affärsverkens verksamhet De statliga affärsdrivande verken är sju: postverket, , (), domänverket, , förenade fabriksverken (FFV) och luftfartsverket. Med jämna mellanrum har affärsverken diskuterats. En översiktlig genomgång av dessa utredningar ger vid handen att utredarna genomgående tycks ha undervärderat de svårigheter som uppstår när myndighetsfunktionen blandas med konkurrensutsatt verksamhet. Därtill tycks man inte ha uppfattat i hur stor utsträckning affärsverksamhetens situation förändrats. Det kan också konstateras att statsmakterna inte givit uttryck för en samlad uppfattning om de statliga företagens och myndigheternas plats i det ekonomiska systemet och om, och i så fall på vilket sätt, marknadsekonomi och myndighetsutövning är förenliga. I takt med en minskning av det traditionella arbetsfältet för de affärsdrivande verken fortsätter emellertid dessa att söka sig till arbetsområden, vilka ursprungligen inte var avsedda för dessa verk. Någon allvarligare diskussion om nyttan av denna expansion har inte förts av statsmakterna. har kommit i kläm i denna expansion och det finns en uppenbar risk att denna utveckling kan komma att fortsätta. Den ur marknadsekonomiskt tänkande naturligaste lösningen vore att de affärsdrivande verken helt upphörde med den konkurrensutsatta verksamheten. I stället bör de affärsdrivande verken sätta in alla sina resurser att effektivisera de monopoliserade verksamheterna. Så har exempelvis skett när monopol på vanliga telefonapparater och abonnentväxlar avskaffats med för konsumenterna positivt resultat. Det är i regel ändå dessa som utgör affärsverkens huvuduppgift och som motiverar statens engagemang. I fall då det finns särskilda skäl att låta konkurrensutsatt verksamhet bedrivas inom ramen för en affärskoncern bör detta ske i form av ett särskilt aktiebolag. Tills denna uppdelning och avyttring av verksamheten som ovan angivits har skett är det av yttersta vikt att konkurrensneutralitet råder gentemot enskilda företag. Detta bör uttala. Med stöd av ovan hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avyttring av affärsverkens konkurrensutsatta verksamhet eller ett avskiljande av densamma från affärsverkens verksamhet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att de affärsdrivande verken inte får utnyttja sin monopoliserade verksamhet i syfte att vinna fördelar på de konkurrensutsatta delarna av affärsverkens verksamhet. () () () ()
mot · GC02N231 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89:N231 Bilismens inverkan på miljön Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:T215 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande insatser genom lagstiftning, ekonomiska stimulanser, stöd till teknisk forskning och formulering av krav på biltillverkare i syfte att minimera bilismens inverkan på miljön. () () () () ()
mot · GC02N232 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89:N232 av m.fl. (c) Försörjningsberedskapen på tekoområdet, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Fö503 hemställs 1. att beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om inriktningen av energipolitiken, 2. att beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om försörjningsberedskap på tekoområdet. () () () () ()
mot · GC02N233 · 1989-01-17 00:00:00 — av m.fl. (fp) Handelsavtal mellan EG och länder i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:U503 hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om behovet av snabb svensk uppföljning av avtal avseende handel m.m. som ingås mellan EG och länder i . () () () () () () ()
mot · GC02N234 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:N234 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Jo217 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande näringslivet i .
mot · GC02N235 · 1989-01-13 00:00:00 — Motion till 1988/89:N235 av m.fl. (m) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:K411 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående försäljning av tele-X-satelliten eller dess sändningskapacitet. () () ()
mot · GC02N236 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:N236 Kostnadsfri information till kommuner om markradon Risken för en hög radondotterhalt i byggnader trodde man tidigare sammanhängde främst med förekomsten av s.k. blåbetong. är det dock klarlagt att det är markradonet, d.v.s. förekomsten av uranrika berg- och jordarter, som utgör det största hotet. Högradonmark kräver t.ex. ett radonsäkert utförande när man bygger hus. Många kommuner har skaffat sig en översikt av markradonförhållandena som underlag för uppspårning av riskhus och för planläggning och förnyelse av bebyggelse. Men ännu återstår mycket arbete. geologiska undersökning (SGU) m.fl. kartlägger och beskriver berggrund och jordarter. Bl.a. SGU sitter på en mycket viktig kunskap som kan bidra till minskad strålning och bättre folkhälsa. Problemet för kommunerna är att SGU tar ordentligt betalt för sina markradonkartor. Vi anser att information av vikt för hälsa och säkerhet i landets kommuner bör vara tillgänglig utan kostnad. Vi föreslår därför att SGU m.fl. ges en skyldighet att kostnadsfritt ställa den information man har av vikt för bedömning av markradonförekomsten till kommunernas förfogande. Med anledning av vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kostnadsfri markradoninformation till kommunerna. (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02N237 · 1989-01-20 00:00:00 — Motion till 1988/89:N237 av och (båda vpk) Enligt regeringens budgetproposition 1988/89:100, bil 14, Industridepartementet föreslår regeringen att NJA läggs ner. i har drivit frågan om att en del av vinsterna från vattenkraften skulle återföras till länet och användas för insatser för att utveckla . Senast i samband med behandlingen av Norrbottenspropositionen togs ett uttalande från ett möte där samtliga ordförande i Norrbottens fackföreningar inom LO-sektorn deltog och där man krävde att detta skulle ingå som en del av riksdagsbeslutet. Tekniskt hade man tänkt sig att detta skulle lösas så att NJA-bolaget skulle bli ett länsenergibolag. Bolaget skulle förvärva ett par av kraftverken i av och de vinstmedel som genererades från dessa kraftverk skulle användas i . Skulle bifalla regeringens förslag spricker denna uppläggning. Naturligtvis går det att finna andra tekniska lösningar på hur en överföring av en del av vinsterna från vattenkraften till produktionslänen skulle ske. Sådana lösningar har presenterats i vpk-motioner och i den Heurgrenska utredningen. Men fakta kvarstår. Ett likviderande av NJA är att ta ifrån en mycket betydande utvecklingsresurs. Det ankommer främst på regeringen att se till att de resurser som finns inom företaget kommer till aktiv användning. Att bolaget har varit vilande är inget hinder för detta. Om bolaget inte kommer att användas som förmedlare av en del kraftverksvinster finns självfallet många andra intressanta affärsidéer och utvecklingsuppslag att gripa tag i. Från kommunisterna har vi i upprepade motioner tagit upp frågan om att utveckla SSAB-Luleåverken till ett energi-kemi- och stålkombinat. står nu tydligen inför en snar börsintroduktion. Denna lär väl ske på basis av pågående drift och några förhoppningar om att förändra genom politiska beslut i detta läge kan man inte ha. NJA kunde här komma att spela en betydande roll för utveckling, hushållning och kemiutvecklande vid Luleåanläggningen. Ett annat affärsområde där NJAbolaget kan inleda ett pionjärarbete är inom biotekniken. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att avslår förslaget i proposition 100 bil. 14 om likvidering av NJA, 2. att hos regeringen begär förslag att NJA:s kapital används för utveckling av och satsningar inom energi och bioteknik i . (vpk) (vpk)