ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Ub36 · 1989-05-10 00:00:00 — 1988/89: Ub36 av m. fl. med anledning av prop. 1988/89:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /90, m.m. (kompletteringspropositionen) I propositionen föreslår regeringen en rad anslag för deltagande i olika EGprojekt inom forskning. Även anslag för att möjliggöra svenskt deltagande i EG-program inom forskning och utbildning föreslås. Vpk anser att det är fel att komma med förslag om forskning under pågående forskningspolitiska period. Vi anser inte att de förslag som regeringen lämnar i kompletteringspropositionen är av den arten att de kräver ett brytande av den innevarande för forskning. Det framgår dessutom inte på vilket vis föreslagna EG-program eller projekt passar ihop med de av beslutade forskningspolitiska riktlinjerna. Då det bara är mindre än kvar till nästa forskningspolitiska beslut anser vi att bör avslå regeringens förslag vad avser nya medel för forskningssamarbete med EG. bör begära att regeringen återkommer med förslag i den forskningspolitiska propositionen 1990. Därvid bör av regeringen begära att en närmare beskrivning görs hur föreslagna samarbetsprojekt eller program med EG överensstämmer med långsiktiga forskningspolitiska intressen. En närmare presentation av vaije program och projekt bör också föreläggas . Vad gäller forskningssamarbete med så är behov om ökade anslag anmält redan i prop. 1988/89:125 varför vi kan bifalla de ökade medel regeringen nu föreslår. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår proposition 1988/89:150 Bil. 7 vad avser ökat forskningssamarbete med EG, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om forskningssamarbete med EG års forskningspolitiska beslut. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02L19 · 1989-06-07 00:00:00 — Motion till 1988/89:L19 av m.fl. (m) Mot med anledning av prop. 1988/89:152 om 1988/89 I propositionen läggs fram förslag till en aktiekontolag. De rättsverkningar som är förbundna med aktiebreven skall i stället knytas till registrering på konto hos värdepapperscentralen. Vi har inget att invända mot propositionens förslag. I ett avseende bör dock viss komplettering ske. Enligt 5 kap. 1 § i förslag till aktiekontolag föreskrivs att värdepapperscentralen i vissa fall skall lämna innehavare ett aktiekontobesked om kontots innehåll. Då riktlinjer för lagstiftning om ett kontobaserat system för registrering av aktier behandlades i uttalade näringsutskottet att regelbundet utfärdade kontoutdrag till rättighetshavarna torde vara ett betydelsefullt medel att öka dessas acceptans av systemet och förebygga problem i samband med eventuella fel i detta. Utskottet fann också att sådana kontobesked skulle kunna få betydelse som bevismedel. Vi delar denna uppfattning. Det är troligt att under en övergångstid många aktieägare kommer att känna en viss osäkerhet inför det nya systemet. Många torde komma att uppleva ett skriftligt bevis angående sin äganderätt till aktierna som en trygghet. Förekomsten av sådana handlingar kan också vara av värde i samband med boutredningar. Mot denna bakgrund finner vi det angeläget att beskeden ges sådan utformning att det tydligt framgår att de innehåller uppgifter om värdepapper. Denna aspekt har emellertid inte berörts i propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att 5 kap. 1 § aktiekontolagen skall ges sådan utformning att det tydligt framgår att beskeden innehåller uppgifter om värdepapper. 1 1988/89.3 sami. () () () () () () 1988/89 L19
mot · GC02L22 · 1989-06-07 00:00:00 — 1988/89 :L22 av och (båda mp) med anledning av prop. 1988/89:152 om ett kontobaserat aktiesystem I propositionen läggs fram ett förslag till aktiekontolag som bygger på det principbeslut som tog om ett kontobaserat system för registrering av aktier. Vi reserverade oss då mot beslutet eftersom vi bedömde att systemet främst skulle gynna de spekulativa intressen som alltmer har kommit att dominera börshandeln. Spekulation skapar inga verkliga värden och bör därför inte uppmuntras. Vår invändning står kvar efter det att vi läst förslaget till ny aktiekontolag. Dessutom undrar vi vad anpassningen till systemen i de övriga nordiska länderna kommer att leda till. Vi anser risken stor att den här lagen skapar förutsättningar för ett framtida internationellt system för snabba kapitalspekulationer. Vi vänder oss emot att man här skapar ett nytt stort sammanhängande centralt informationssystem med betydande säkerhetsrisker. Så länge det fungerar som det är avsett når man troligen rationaliseringsvinster, men när fel uppstår kan konsekvenserna bli svåröverskådliga. De tekniska säkerhetsaspekterna är inte tillräckligt väl redovisade. Man behöver bara tänka sig vad som skulle kunna hända om datasmitta skulle föras in i systemet eller om hackers tar sig in i det. Alla datasystem av den här typen med terminalkontakter riskerar sådana intrång. Dessutom kan en teknisk kollaps t.ex. p.g.a elavbrott orsaka stora förluster av information. En annan allvarlig aspekt är att systemet ger ytterligare en möjlighet till central kontroll av medborgarna. När regeringen lade sitt principförslag om ett kontobaserat system för registrering av aktier (prop. 1987/88:108) var flera av remissinstanserna kritiska till förslaget och föreslog att det inte skulle antas. Mp, fp, m och c framhöll då att det var angeläget att när ett nytt lagförslag utarbetades, det i sin tur skulle gå på remiss. Detta har inte skett och är skäl för att avslå förslaget. Med stöd av vad som ovan anförts hemställer vi att avslår proposition 1988/89:152. gotab 89176, 1989
mot · GD02A1 · 1989-10-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1989/90:19 med förslag till ändringar i arbetsmiljölagen (1977:1160) 1989/90 A1-2 I proposition 1989/90:19 om ändringar i arbetsmiljölagen föreslås att facklig organisation skall få rätt att utse regionalt skyddsombud utan föregående medgivande av yrkesinspektionen. Det kan enligt min mening finnas skäl som talar för att en sådan förenkling genomförs, särskilt mot bakgrund av att prövningen från yrkesinspektionens sida enligt föredraganden varit av formell karaktär. De föreslagna ändringarna har dock varit föremål för kritik vid remissbehandlingen. Flera remissinstanser har anfört att innan man genomför administrativa förändringar i systemet bör en total, förutsättningslös översyn av den regionala skyddsombudsverksamheten ske. Motivet för detta skulle bl.a. vara att man noggrant bör analysera verksamhetens effektivitet och nytta, både i förhållande till satsade medel och formerna för finansieringen. Vidare har pekats på att regionala skyddsombud kan fungera så att de uppfattas som något slags myndighetsfunktion, vilket komplicerar förhållandet mellan de små företagen och yrkesinspektionen. Misstänksamheten mot de regionala skyddsombudens verksamhet riskerar mot denna bakgrund att öka. Mot denna bakgrund anser jag att en förutsättningslös översyn av de regionala skyddsombudens verksamhet bör genomföras innan administrativa förändringar sker. Proposition 1989/90:19 bör därför avslås. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att med avslag på proposition 1989/90:19 om ändringar i arbetsmiljölagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en total översyn av den regionala skyddsombudsverksamheten.
mot · GD02A2 · 1989-10-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:A2 av m.fl. (vpk) med anledning av prop. 1989/90:19 med förslag till ändringar i arbetsmiljölagen (1977:1160) Från vpk:s sida delar vi arbetarskyddsstyrelsens uppfattning att varken avsaknad eller förekomsten av någon medlem bör ställas som villkor för att ett regionalt skyddsombud skall få utses. Dessa förutsättningar och arbetsställena i sig kan väntas växla från tid till annan. Dessa förutsättningar bör knytas till skyddsombudets rätt att verka vid de enskilda arbetsställena inom ombudets skyddsområde. Vpk föreslår därför att förslaget till Lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160) skall ha följande lydelse: På arbetsställe, där minst fem arbetstagare regelbundet sysselsättes, skall bland arbetstagarna utses ett eller flera skyddsombud. Skyddsombud skall utse även på annat arbetsställe, om arbetsförhållandena påkallar det. För skyddsombud bör ersättare utses. Skyddsombud utses av lokal arbetstagarorganisation som är eller brukar vara bunden av kollektivavtal i förhållande till arbetsgivaren. Finns ej sådan organisation utses skyddsombud av arbetstagarna. För arbetsställe där skyddskommitté som avses i 8 § inte har tillsatts får lokal avdelning eller med sådan avdelning jämförlig sammanslutning av arbetstagare utse skyddsombud utanför kretsen av arbetstagarna på arbetsstället (regionalt skyddsombud). Rätten att utse regionalt skyddsombud gäller oavsett om avdelningen eller sammanslutningen har någon medlem på arbetsstället eller ej. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1989/90 ' A2 gotab 99148, 1989
mot · GD02Bo1 · 1989-10-03 00:00:00 — Motion till 1989/90: Bo 1 av m.fl. (s) med anledning av prop. 1988/89:154 om en 1989/90 ny regional statlig förvaltning Bol-8 I propositionen framförs att om det i den framtida fiskeriadministrationen finns en länsanknytning, skall den nya svara för denna verksamhet. I har länsanknuten fiskeriadministration funnits . Arbetsuppgifterna för denna har varierat , men verksamheten har varit till stor nytta för fiskets, vattenbrukets och fiskerivårdens utveckling i länet. är tusentals personer i beroende av fisket och vattenbruket för sin försörjning. Länet är ett naturligt centrum för det svenska Östersjöfisket och har en väl utbyggd fiskberedningsindustri. har staten investerat betydande belopp i en utbyggnad av Nogersunds fiskehamn. Sportfisket och fisketurismen är under stark utveckling med som det värdefullaste vattnet. pågår olika projekt för att restaurera tidigare förstörda laxoch öringsvatten i länet. Den fortsatta utvecklingen inom fisket, fiskevården och vattenbruket kommer att ha stor regionalpolitisk betydelse för sysselsättningen i länet. i länet verkställer nu samhällets politik för fisket, vattenbruket och fiskevården. Nämnden har ett väl fungerande samarbete med och kommunerna samt med fiskets och vattenbrukets organisationer. Fiskenämnderna är de enheter inom som har praktiska kunskaper om fiske, fiskevård och vattenbruk. Nämnderna har vidare en omfattande lokalkännedom om länens fiske och fiskevatten. Vi anser därför att fiskenämndernas kompetens och lokalkännedom behövs på länsnivå för att utveckla fisket, vattenbruket och fiskevården. I betänkandet (SOU 1989:56) Fiskprisregleringen och fiskeriadministrationen föreslås bl.a. att fiskenämnderna i länen avvecklas samt att nämndernas verksamhet rörande fritidsfiske och fiskevård skall ses som kommunala angelägenheter och att fiskenämndernas övriga verksamheter överförs till eller dess utredningskontor. En ändring av fiskenämndsorganisationen, varvid cen 1 1989/90. trala enheter skulle fatta beslut och arbeta med frågor av lokal och regional Mot. karaktär, kommer enligt vår mening att medföra en omfattande och otidsen- Bol lig centralisering av verksamheten samt öka riskerna för felbedömningar i för länet viktiga frågor. Vi anser således att det av regionalpolitiska skäl och för sysselsättningen i är av största vikt att även i fortsättningen har en väl fungerande länsanknuten fiskeriadministration. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om den regionala organisationen av fiskefrågorna. () ()
mot · GD02Bo14 · 1989-10-04 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bol4 med anledning av prop. 1988/89:154 om en ny regional statlig förvaltning I regeringens proposition om ny regional statlig förvaltning behandlas de sociala frågorna endast på några få rader. Det är viktigt att de sociala frågorna behandlas likvärdigt med andrs sektorsintressen inom . I samband med omorganisation och tillkomsten av socialtjänstlagen samt omorganisationen av länsstyrelserna beslöts att skulle vara regionalt tillsynsorgan för och att man skulle inrätta en social enhet som skulle utföra tillsynsarbete rörande och bistå länsrätten med sociala bedömningar. Dessutom skulle socialtjänsteenheten råda och upplysa enskilda samt medverka som sociala experter i den regionala samhällsplaneringen. Enheten skulle också handlägga de alkoholärenden har ansvar för. Redan innan man gick in i den nya organisationen var det uppenbart att antalet tjänster för sociala frågor var alltför litet för det vitt omfattande område man fick ansvar för. Det har senare besannats att resurserna för verksamheten är underdimensionerade och tas i bruk för akuta frågor till nackdel för den mer långsiktiga planeringen. Genom att är en ramlag ger den utrymme för vida tolkningar. Det ställer extra krav på den sociala funktionen vid länsstyrelserna för att man skall kunna garantera socialtjänstlagens rättsviseprincip. har länsstyrelserna fått en väsentligt ökad arbetsbelastning genom LVM. Dessa individärenden kräver snabb handläggning och detta leder till att andra ärenden får stå tillbaka, bl.a. strukturinriktade insatser. Ett visst resurstillskott har erhållits men det är otillräckligt för att kunna tillgodose de krav som ställs på den sociala funktionen. När man nu skall omorganisera länsstyrelserna är det av största vikt att man rättar till de brister som uppkom vid den föregående omorganisationen. Det måste skapas förutsättningar för länsstyrelserna att leva upp till intentionerna i socialtjänstlagen. Lagen menar att skall utgöra regionalt tillsynsorgan för den kommunala . Denna uppgift bör präglas av utveckling, stimulans och uppföljning. Ett viktigt led i detta arbete är engagemang i samhällsplaneringen. För att länsstyrelserna skall kunna leva upp till de krav som lagstiftaren ställer inom , måste den sociala funktionen få ett resurstill- Mot. Huvudskälet till detta är att de tillsyns- och samhällsplaneringsuppgif- Bol4 ter som länsstyrelserna är ålagda ökat i betydelse som tidsåtgången för individärenden ökat. Länsstyrelserna uppmuntras att öka engagemanget för de sociala frågorna och ett resurstillskott bör ges. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förstärkning av den sociala funktionen inom länsstyrelserna.
mot · GD02Bo15 · 1989-10-04 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bol5 med anledning av prop. 1988/89:154 om en ny regional statlig förvaltning I propositionen framförs att, i den mån det inom den framtida fiskeadministrationen skall finnas en länsanknytning, det är den nya som skall svara för verksamheten. Sedan propositionen avlämnats har utredningsmannen om översyn av fiskeregleringen (, fiskeutredning SOU 1989:56) avlämmat sitt förslag, som även berör fiskenämnderna. Förslaget innebär att fiskenämnderna i sin helhet upphör och att verksamheten centraliseras till 6 platser i landet. En ändring av den nuvarande fiskenämndsorganisationen så att t.ex. centrala enheter skulle överta beslut och arbetsuppgifter av utpräglad regional karaktär, skulle enligt min mening medföra en otidsenlig och onödig centralisering av verksamheten. Fiskenämndernas länsorganisation är väl inarbetad och har god kunskap om länens fiske och fiskevatten samt ett väl fungerande samarbete med andra länsmyndigheter, kommuner och fiskeorganisationer av olika slag. i läns ansvarsområde omfattar och hela . Jag vill påminna om att är landets viktigaste fiskeresurs i sötvatten både för yrkesfiske och sportfiske. Här har startats landets största fiskevårdsprojekt "Laxfond för . Målsättningen är att genom stora utplanteringar av lax och öring skapa bättre underlag för yrkesfiske och att utveckla sportfisket till en turistnäring på över 100 milj. kr./år och med 300400 nya arbetstillfällen. har Laxfondens uppdrag att planera, utföra och uppfölja fiskevårdsarbetet och har en väsentlig roll i laxfondsarbetet. Fiskefrågorna utgör en viktig faktor för länens utveckling och bör alltså inordnas i de nya länsstyrelserna. Fisket har dessutom en rad olika kopplingar till verksamheter som länsstyrelserna och andra statliga länsmyndigheter nu ansvarar för, t.ex. samhällsplanering, naturvård, friluftsliv, markoch vattenanvändning, glesbygdsutveckling, sysselsättning och turism. Dessa anknytningar skulle kunna utvecklas ytterligare om fiskefrågorna hanteras av de nya länsstyrelserna. Med hänsyn till behovet av en länsvis uppbyggd fiskeriadministration bör Mot. fiskenämnderna ingå i den nya . Fiskenämndernas regionala resurser, främst fiskerikonsulenterna bör då överföras till den nya regionala statliga förvaltningen för att därigenom tillföra den nya en kompetens på det - inte minst från miljösynpunkt - viktiga fiskeområdet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att fiskefrågor även fortsättningsvis skall handläggas på länsnivå och att fiskenämndernas samtliga resurser och kompetens skall inordnas i de nya länsstyrelserna.
mot · GD02Bo18 · 1989-10-04 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bol8 av m.fl. (s) med anledning av prop. 1988/89:154 om en ny regional statlig förvaltning Regeringen anger i propositionen 1988/89:154 att flera länsnämnder skall ingå i den samordnade länsförvaltningen. För fiskets del sägs även, att om fisket skall vara länsanknutet skall sådan kompetens finnas inom . Enligt propositionen vill man dock avvakta den särskilda utredning som tillsatts för att se över fiskprisregleringen och fiskeadministrationen. Betänkandet, SOU 1989:56, har presenterats. Utredningen föreslår bl.a. att fiskenämnderna skall avvecklas. Kommunerna skall i stället överta sådan verksamhet som fritidsfiske, fiskevård, rådgivning och information medan fiskenämndernas övriga myndighetsuppgifter skall handläggas av . I stor utsträckning är ärenden om fiske ett område där biologiska och inte administrativa gränser är avgörande, vilket medför att det kommunala engagemanget måste samordnas regionalt. Yrkesfisket, vattenbruket, fritidsfisket och fiskevården är områden där fiskenämnderna verkställer samhällets politik. Genom nämnderna samordnas de resurser som satsas på regional utveckling av fiske och fiskevård och utnyttjas på bästa sätt. Fiskevården, som är grunden till ett fiskeutövande för såväl yrkes- som fritidsfisket, liksom annat utnyttjande av sjöar, strömmande vatten och hav förutsätter en planering på samma sätt som andra naturresurser. För dessa arbeten är fiskenämnden med sin kompetens väl lämpad. Fiskenämnderna är väl inarbetade i länen och har bra samarbete med övriga länsmyndigheter, kommuner, fiskeorganisationer och enskilda. Det skulle vara mycket olyckligt, speciellt ur regional synpunkt, om fiskenämnderna skulle avvecklas utan att denna resurs och kompetens tillfördes de nya länsstyrelserna. Vi anser därför att fiskefrågor av regional karaktär även i fortsättningen skall handläggas på länsnivå och att fiskenämndernas samtliga resurser och kompetens skall tas till vara i den nya fiskeriorganisationen. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den regionala organisationen av fiskefrågorna. () () () () 1989/90 Bol8
mot · GD02Bo20 · 1989-10-04 00:00:00 — Motion till 1989/90: B o20 av m.fl. (s) med anledning av prop. 1988/89:154 om en ny regional statlig förvaltning I propositionen föreslås att regeringen i länsstyrelseinstruktionen ska fastställa att vissa expertfunktioner, däribland fiske, ska finnas företrädda för att säkra en god och allsidig kompetens vid länsstyrelserna. Försöksverksamheten i visar att det kan finnas vissa fördelar med en samordnad länsförvaltning. Fiskefrågor har en naturlig koppling till många övriga funktioner på . Exempel på områden med sådan koppling är , naturresurslagen, samhällsplanering, skärgårdsfrågor, sysselsättning och turism. fiskeriutredning har lagt sitt betänkande SOU 1989:56, vari bl.a. föreslås att fiskenämnderna ska avvecklas. Nämndens myndighetsutövning ska då centraliseras till och fritidsfiskefrågor och fiskevård läggas på kommunerna. Fiskenämndernas länsorganisation är väl inarbetad och har god kunskap om länens fiske och fiskevatten samt en väl etablerad samverkan med andra länsmyndigheter, kommuner och fiskeorganisationer. Nämnderna är enligt vår uppfattning effektiva och billiga för samhället med tanke på det värdefulla arbete som uträttas. En centralisering av myndighetsutövningen till ett centralt verk utan lokal förankring är olycklig ur samhällets synpunkt. En överföring av statens ansvar på kommunerna, som så saknar både resurser och kompetens riskerar att mångdubbla samhällets kostnad för fiske och fiskevård. Dessutom kan en försämrad kompetens leda till att fiskeresursen med tiden utarmas. Ett ökat kommunalt engagemang är i och för sig positivt men kräver ett fortsatt och utökat stöd på länsnivå, där de övergripande centrala intressena kan samordnas med de regionala och lokala. Yrkesfiske, fritidsfiske och fiskevård hänger samman och kräver en instans som tar det samlade ansvaret på länsnivå. Vi anser att fiskenämndernas kompetens och lokalkunskap behövs även i fortsättningen på länsnivå. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs Bo20 att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om den regionala organisationen av fiskefrågorna. () ()