ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02N37 · 1989-05-10 00:00:00 — Motion till 1988/89: N37 av m. fl. med anledning av prop. 1988/89:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /90, m. m. Ett av förslagen i finansplanen är frågan om en samordning . För kommunisterna ter det sig självklart att bör få ett så omfattande ägartillskott att de i propositionen redovisade investerings- och förädlingsplanema kan genomföras. Vi delar också företagets uppfattning att detta tillskott bör ske på ett sådant sätt att företagets soliditet behålles. I och för sig kan ett utökat samarbete mellan och vara både önskvärt och befogat. Den modell som föreslås i propositionen anser vi dock vara oöverlagd och ägnad att låsa upp resurser i kustbaserade industrier på ett sätt som mer och mer styr bort från de mål som regionalpolitisk borde vägleda verksamhet. harju genom köp av ASSI:s såganläggningar i satsat betydande belopp i kustlokaliserade industrier. Innan resurser långsiktigt binds upp borde en långtidsplan för verkets fortsatta industriengagemang tas fram. skogar i Norr- och är ju historiskt de marker som blev över efter det att de nybyggare som slog sig ner i området och koloniserade det fått sina markbehov tillgodosedda. Jakt och viss virkesfångst på den statsägda marken godtogs i praktiken för nybyggarna. Marken var alltså en lokal resurs. kommunisterna anser mot denna bakgrund att ett mer långsiktigt framtidsprogram för industriengagemang bör tas fram. Inriktningen på detta bör vara att de resurser som har företrädesvis bör investeras i förädlingsanläggningar på sågat virke i inlandsområdena. Skulle ha ytterligare behov av resursplacering utöver ovan angivet ändamål bör det klart sägas ut att inriktningen på inlandsinvesteringar bör vara huvudlinjen. Det är som inledningsvis framhållits angeläget att får ett kapitaltillskott. Detta bör lösas på så sätt att staten tillskjuter det belopp som behövs via budgetmedel. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. som sin mening ger regeringen till känna behovet av en långtidsplan för domänverkets investeringsverksamhet, 1 1988/89. 2. att som sin mening ger regeringen till känna att Mot. 1988/89 inriktningen på denna verksamhet i huvudsak bör vara vidareföräd- N37 lingsindustrier i inlandet, 3. att beslutar att ge ett ägartillskott på av budgetmedlen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02N38 · 1989-05-10 00:00:00 — 1988/89: N38 av m. fl. med anledning av prop. 1988/89:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /90, m.m. (kompletteringspropositionen) I propositionen föreslår regeringen en rad anslag för deltagande i olika EGprojekt inom forskning. Även anslag för att möjliggöra svenskt deltagande i EG-program inom forskning och utbildning föreslås. Vpk anser att det är fel att komma med förslag om forskning under pågående forskningspolitiska period. Vi anser inte att de förslag som regeringen lämnar i kompletteringspropositionen är av den arten att de kräver ett brytande av den innevarande för forskning. Det framgår dessutom inte på vilket vis föreslagna EG-program eller projekt passar ihop med de av beslutade forskningspolitiska riktlinjerna. Då det bara är mindre än kvar till nästa forskningspolitiska beslut anser vi att bör avslå regeringens förslag vad avser nya medel för forskningssamarbete med EG. bör begära att regeringen återkommer med förslag i den forskningspolitiska propositionen 1990. Därvid bör av regeringen begära att en närmare beskrivning görs hur föreslagna samarbetsprojekt eller program med EG överensstämmer med långsiktiga forskningspolitiska intressen. En närmare presentation av vaije program och projekt bör också föreläggas . Vad gäller forskningssamarbete med så är behov om ökade anslag anmält redan i prop. 1988/89:125 varför vi kan bifalla de ökade medel regeringen nu föreslår. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår proposition 1988/89:150 bil. 11 vad avser ökade medel till europeiskt forsknings- och utvecklingsarbete. (vpk) (vpk)
mot · GC02N39 · 1989-05-09 00:00:00 — 1988/89: N39 av (vpk) med anledning av prop. 1988/89:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /90, m.m. (kompletteringspropositionen) När presenterades för motsatte sig kommunisterna ett svenskt deltagande. Vi ansåg att denna satsning skulle komma att minska för andra kultursatsningar som vårt parti ansåg långt angelägnare. Trots vårt motstånd genomfördes projektet. Genom den i propositionen redovisade förändringen blir ägandet av satelliten ett helsvenskt högriskprojekt inom telekommunikationsområdet. Det är mycket märkligt att inte ett ord sägs om hur skall komma till användning eller hur man tänkt sig att ekonomisera projektet. Kan man över huvud taget undvika att satsade medel går förlorade? Regeringens överraskande tystnad kring projektets ekonomi reser kravet om en öppen redovisning av marknad, marknadsbearbetning och beräknade intäkter. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en öppen och fullständig redovisning av förväntningarna på ekonomi.
mot · GC02N42 · 1989-05-10 00:00:00 — 1988/89: N42 av Per m. fl. med anledning av prop. 1988/89:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /90, m. m. när Tele-X befinner sig på sin planerade position i omloppsbana över jordytan är det uppenbart att projektet misslyckats inte i tekniskt avseende utan politiskt. Det finns en modem satellit med förmåga att sända TV och förmedla tele- och datatrafik inom , men politiker i de nordiska länderna har inte förmått enas om hur satelliten skall nyttjas. Tele-X har tillkomst till övervägande del varit ett svenskt projekt. Det är därför den som måste ta huvuddelen av ansvaret för att det finns så dåliga förutsättningar för att satellitens kapacitet kan utnyttjas. Regeringen förbigår i kompletteringspropositionens avsnitt om Tele-X frågan om vad satelliten skall nyttjas till. Däremot är det uppenbart att de förändringar som skett beträffande ägandeförhållandena är en följd av att ingen gemensam nordisk TV-sändning kommer till stånd. Den har ägt av aktierna i det s. k. inköpsbolaget, Nordiska Satellitaktiebolaget (NSAB), det bolag som stått som ägare till satelliten, samt hälften av aktierna i det s. k. driftsbolaget, Nordiska Telesatellitaktiebolaget (NOTELSAT). Svenska staten har ägt resterande aktier. Den överenskommelse som regeringen avser träffa med den innebär att NSAB och NOTELSAT avvecklas. Svenska staten övertar äganderätten till Tele-X och erhåller dispositionsrätten till en s. k. transponder (av totalt sex, under normala förhållanden används fyra ). Från svensk sida är det meningen att Rymdbolaget får ansvar för Tele-X. Vi har i sig inga invändningar mot bytesaffären mellan och . Detta löser inte de grundläggande problemen. Däremot är det nu entydigt att den har ansvaret för att Tele-X praktiskt skall kunna utnyttjas. Den mediapolitiska splittringen inom det socialdemokratiska partiet får inte påverka hur Tele-X skall få nyttjas. Det får inte resas några hinder mot privata satellit-TV-sändningar från Tele-X oavsett om en sådan kanal skulle vara reklamfinansierad eller utformad som s. k. betal-TV. Däremot finns det ingen anledning för att engagera sig på detta område. Även beträffande data-kommunikation är det givet att privata alternativ skall ges likvärdiga möjligheter som stadsägda. möjligheten att avyttra äganderätten till transpondrama i Tele-X till priva- Mot. 1988/89 ta intressenter. Dessa kan ha bättre förutsättningar att finna användare till N42 Tele-X sändningskapacitet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående Tele-X framtida användning. () () () () () ()
mot · GC02N43 · 1989-05-10 00:00:00 — 1988/89: N43 med anledning av prop. 1988/89:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /90, m.m. (kompletteringspropositionen) köp av aktier i Chefen för industridepartementet har i propositionen meddelat de planer som föreligger att göra domänverket till en storägare i . Som motiv framförs bl. a. att ett sådant ägande skulle ge domänverket bättre virkespriser och att domänverket bör öka sina avverkningsstimulerande åtgärder. Jag menar att det är av vikt att det skall finnas en klar boskillnad mellan statliga affärsverk och statsägda aktiebolag. De senare arbetar på det privata näringslivets villkor och har företagsvinst som främsta mål. Erfarenheten visar att de när som helst kan bli föremål för privatisering i större eller mindre utsträckning. Affärsverken har att ta andra hänsyn och bör enligt de grönas uppfattning visserligen ge en rimlig avkastning på investerat kapital men bör också ta samhällsekonomiska hänsyn inom sitt arbetsområde på ett helt annat sätt än aktiebolag. En viktig uppgift för domänverket är som framhållit i tidigare motioner att försälja mark till enskilda brukare som vill ägna sig åt åkerbruk och skogsbruk med bo- och brukarplikt på fastigheten. Det finns vidare farhågor att en hårdare knytning till kan komma att gå ut över virkesleveranser till mindre sågverk i inland. Den samlade miljörörelsen är allvarligt oroad över domänverkets avverkningspolitik i inland och anser ingalunda att avverkningsstimulans är det som främst behövs inom domänverket. Slutligen manar domänverkets tidigare bolagsengagemang Domänhousing m. m. knappast til efterföljd. Jag anser därför att staten genom industridepartementet bör avbryta de nu pågående aktiviteterna att göra domänverket till delägare i . Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om domänverket och .
mot · GC02N44 · 1989-05-10 00:00:00 — Motion till 1988/89: N44 med anledning av prop. 1988/89:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /90, m.m. (kompletteringspropositionen) Nyinvestering i storskalig ECM-anläggning I propositionen föreslås att skall lämna beställningsbemyndigande på 65 milj. kr. för anskaffning av en s. k. ECM-anläggning (Electro Magnetic Compatibility-anläggning) vid statens provningsanstalt i . Även om jag har förståelse för att det finns goda skäl för anskaffning av en sådan anläggning så kan jag ej inse att anskaffningen är så brådskande att den behöver tas upp i en kompletteringsproposition. Förslaget hade med fördel kunnat anstå till statsverksproposition. Med hänvisning till ovanstående hemställs att avslår regeringens förslag att medge beställningsbemyndigande och upplåningsrätt på . för anskaffning av en ECM-anläggning vid statens provningsanstalt.
mot · GC02Sk61 · 1989-05-03 00:00:00 — Motion till 1988/89:Sk61 av m.fl. (m) med anledning av prop. 1988/89:145 om Mot I propositionen föreslås att godkänner ett dubbelbeskattningsavtal mellan och och antar en lag om detta. I detta avtal liksom i andra liknande avtal om undvikande av dubbelbeskattning av inkomster (och förmögenhet) finns regler enligt vilka såsom hemviststat undantar inkomster, förvärvade i den andra avtalsslutande staten från beskattning här i landet. För att undvika dubbelbeskattning används två olika metoder, credit of tax- och exempt-metoden. Den förstnämnda innebär att den utländska skatten avräknas mot den svenska skatten på utländska inkomster. Exemptmetoden innebär att utländska inkomster undantas från beskattning här i landet. Den sistnämnda metoden är mycket enkel till sin konstruktion, men en komplikation är att den är kombinerad med progressionsregler. Innebörden av dessa regler är att man i tar ut progressiv skatt på de här i landet beskattningsbara inkomsterna med den skattesats som skulle vara tillämplig, om den utländska inkomsten var skattepliktig. Fram till var alla exemptavtal försedda med detta s.k. progressionsförbehåll, men slopades progressionsklausulen i dubbelbeskattningsavtal med , , och (prop. 1986/87:94) främst för att det skulle bli enklare att administrera och dessutom mera begripligt för den skattskyldige. Man kan då fråga sig om inte progressionsreglerna i exemptavtalen borde utgå även när det gäller andra länder än de nordiska. Flera argument för ett sådant slopande finns: Det svenska skattesystemet är, och det erkänns av alla, synnerligen komplicerat och alla tänkbara förenklingar är därför önskvärda. För både skattskyldiga och skattemyndigheterna är dessutom osäkerheten stor när det gäller dubbelbeskattningsavtalen. Den krets skattskyldiga som kan bli föremål för progressiv beskattning enligt exemptmetoden är i kraftigt avtagande. Detta beror dels på en övergång till credit of tax-metoden, där inte progressionsklausul är tillämplig, dels på att fler blivit skattebefriade vid utlandstjänstgöring (prop. 1984/85:175). Progressionsreglerna torde vara helt försumbara ur statsfinansiell synpunkt, och det är t.o.m. tänkbart att kostnadsbesparingarna uppväger de minskade skatteintäkter det här kan bli fråga om. 1988/89. Det kan tilläggas att ett slopande av progressionsklausulen är en ren Mot. svensk angelägenhet, och några dubbelbeskattningsavtal behöver därför Sk61 I fråga om det nu aktuella dubbelbeskattningsavtalet mellan och bör i lagtexten föreskrivas att progressionsförbehållet inte skall utnyttjas från sida. Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att godkänner dubbelbeskattningsavtalet mellan och utom såvitt avser progressionsklausulen i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () ()
mot · GC02Sk62 · 1989-05-17 00:00:00 — av m.fl. (m) med anledning av prop. 1988/89:146 om dubbelbeskattningsavtal mellan och I propositionen föreslås att godkänner ett dubbelbeskattningsavtal mellan och och antar en lag om detta. I detta avtal liksom i andra liknande avtal om undvikande av dubbelbeskattning av inkomster (och förmögenhet) finns regler enligt vilka såsom hemviststat undantar inkomster, förvärvade i den andra avtalsslutande staten, från beskattning här i landet. För att undvika dubbelbeskattning används två olika metoder, credit of tax- och exempt-metoden. Den förstnämnda innebär att den utländska skatten avräknas mot den svenska skatten på utländska inkomster. Exemptmetoden innebär att utländska inkomster undantas från beskattning här i landet. Den sistnämnda metoden är mycket enkel till sin konstruktion, men en komplikation är att den är kombinerad med progressionsregler. Innebörden av dessa regler är att man i tar ut progressiv skatt på de här i landet beskattningsbara inkomsterna med den skattesats som skulle vara tillämplig, om den utländska inkomsten var skattepliktig. Fram till var alla exemptavtal försedda med detta s.k. progressionsförbehåll, men slopades progressionsklausulen i dubbelbeskattningsavtal med , , och (prop. 1986/87:94) främst för att det skulle bli enklare att administrera och dessutom mer begripligt för den skattskyldige. Man kan då fråga sig om inte progressionsreglerna i exemptavtalen borde tas bort även när det gäller andra länder än de nordiska. Flera argument för ett sådant slopande finns: Det svenska skattesystemet är, och det erkänns av alla, synnerligen komplicerat och alla tänkbara förenklingar är därför önskvärda. För både skattskyldiga och skattemyndigheterna är dessutom osäkerheten stor när det gäller dubbelbeskattningsavtalen. Den krets skattskyldiga som kan bli föremål för progressiv beskattning enligt exemptmetoden är i kraftigt avtagande. Detta beror dels på en övergång till credit of tax-metoden, där inte progressionsklausul är tillämplig, dels på att fler blivit skattebefriade vid utlandstjänstgöring (prop. 1984/85:175). Progressionsreglerna torde vara helt försumbara ur statsfinansiell synpunkt, och det är t.o.m. tänkbart att kostnadsbesparingarna uppväger de minskade skatteintäkter det här kan bli fråga om. Det kan tilläggas att ett slopande av progressionsklausulen är en ren svensk Mot. 1988/89 angelägenhet, och några dubbelbeskattningsavtal behöver därför inte omför- Sk62 handlas. I fråga om det nu aktuella dubbelbeskattningsavtalet mellan och bör i lagtexten föreskrivas att progressionsförbehållet inte skall utnyttjas från sida. Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att godkänner dubbelbeskattningsavtalet mellan och utom såvitt avser progressionsklausulen i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () ()
mot · GC02U7 · 1989-05-22 00:00:00 — med anledning av skr. 1988/89:147 med redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten I skrivelsen tas i de sista styckena upp de nu pågående utredningarna inom detta område. Om Utredningen om krigsmaterielexporten (Dir. 1988:41) skriver statsrådet : Utredningen har i uppdrag att analysera sambandet mellan den svenska försvarsindustrins förmåga att tillgodose kravet på en ur neutralitetspolitisk synvinkel acceptabel självförsörjning av krigsmateriel och denna industris beroende av exportmöjligheter. Den skall även utreda konsekvenserna av och villkoren för försvarsindustriellt samarbete med utlandet samt pröva behovet av ändringar i nu gällande riktlinjer för krigsmaterielexporten och i förekommande fall formulera förslag till sådana förändringar. I direktiven till den aktuella utredningen står det under rubrik Utredningsuppdraget att utredningen ska "klarlägga de ekonomiska och statsfinansiella konsekvenserna av olika begränsningar av exporten jämfört med den nuvarande. Även effekterna av ett totalt avbrytande av krigsmaterielexporten bör utredas. Vidare säger direktiven att en särskild ekonomisk expertgrupp ska analysera "konsekvenserna för de svenska försvarskostnaderna av ett fullständigt avbrytande av den svenska krigsmaterielexporten. Vidare sägs: Exportbehovet bör värderas från såväl ekonomiska och tekniska som allmänpolitiska utgångspunkter. Kommittén ska göra en bedömning av möjligheterna att ytterligare begränsa, eller helt avbryta, den svenska krigsmaterielexporten. I direktiven till utredningen framhålls alltså frågan om en total avveckling av den svenska krigsmaterielexporten mycket tydligt. Detta har dock helt fallit bort i den beskrivning som utrikeshandelsministern ger i skrivelsen till . De citerade styckena borde ha varit med för att ge en korrekt beskrivning av utredningens syfte. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att de i motionen citerade styckena ur direktiven till Utredningen om krigs 1 1988/89. Dir. 1988/89:147. 1988:41, borde ha funnits med i skrivelsen till Mot. (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GC02U8 · 1989-05-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:U8 av och (båda fp) med anledning av skr. 1988/89:147 med redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten Av regeringens redogörelse för krigsmaterielexporten framgår att den sammantagna volymen av beviljade utförseltillstånd beräknad priser ökat eller med 172,4 milj. kr. I en motion till konstaterade vi att "man kan räkna med en alarmerande ökning av vapenexporten . I rubricerad skrivelse bekräftas våra farhågor. Vi anser nu liksom i vår tidigare motion att det är angeläget att vapenexporten snarare minskar än ökar. Om regeringen inte medvetet ingriper, så kommer vapenexporten att bli ett olyckligt inslag i den svenska utrikespolitiken. I regeringens skrivelse framhålls att avsikten med redogörelsen för den svenska krigsmaterielexporten är att förse med en samlad information om krigsmaterielexporten som underlag ges för en bredare allmän debatt. Vi menar liksom i vår tidigare motion att det är svårt med nuvarande offentliga statistik att få en klar uppfattning om vapenexportens omfattning och struktur. Det är viktigt att liksom allmänheten har möjlighet att kritiskt granska vapenexporten. Så länge vi har en restriktiv lagstiftning på detta område kommer efterlevnaden att diskuteras. Det är angeläget att denna debatt kan föras utifrån ett sakligt och brett underlag. är sekretessen kring vapenexporten alltför omfattande. En större öppenhet är önskvärd. driver krav på öppenhet när det gäller den internationella vapenhandeln. Därför bör vi föregå med gott exempel och häva hemligstämpeln beträffande typ av vapen och antal som exporteras till respektive land. Endast i undantagsfall bör sådana uppgifter vara sekretessbelagda. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en mera öppen redovisning av svensk krigsmaterielexport.
mot · GC02Ub35 · 1989-05-09 00:00:00 — 1988/89: Ub35 med anledning av prop. 1988/89:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /90, m.m. (kompletteringspropositionen) En ev. kommunalisering av lärartjänsterna Vpk har alltid kämpat för en skola för alla, en enhetlig skola som ger alla elever en bra och likvärdig utbildning. De målsättningarna är fortfarande grundläggande för vpk:s skolpolitik. Statligt reglerade lärartjänster med en enhetlig lönesättning har varit viktiga faktorer för att uppnå detta och vpk har varit försvarare av det systemet. 1988/89:150, bil. 7 funderar det föredragande statsrådet kring en ev. kommunalisering av lärartjänsterna och menar att en analys av en sådan förändring vore angelägen. För vpk är bibehållandet av statligt reglerade lärartjänster inget självändamål. Vi framlägger och stöder sådana förslag som kan garantera och medverka till en enhetlig skola med en bra och likvärdig utbildning för alla elever oavsett kön, klassmässig tillhörighet, geografisk hemort osv. Vpk har i andra sammanhang gått emot beslut som innebär att kostnader som tidigare betalats via statsbudgeten övervältrats på kommunerna. Vi är oroliga för att en kommunalisering av lärartjänsterna i sin förlängning skulle innebära en sådan kostnadsövervältring. Vi anser att lärarna, tillsammans med eleverna, är den viktigaste tillgången i skolan och lärarna bör ha möjlighet att t. ex. byta skola eller flytta till en annan kommun utan att riskera sämre lön eller en sämre arbetssituation. Vpk ser ingen anledning att ta ställning till en ev. kommunalisering av lärartjänsterna innan den av statsrådet aviserade breda analysen har gjorts och ett förslag har lagts. Korttidsvikarierna har länge varit ett problem i skolan. Vikarierna tvingas ofta att rycka in med bara någon timmes varsel och har då ingen möjlighet att förbereda undervisningen. Vikarien är främmande för eleverna och det är för vikarien omöjligt att hjälpa varje elev utifrån elevens egna förutsättningar och behov. För att förbättra undervisningen den ordinarie läraren är sjuk, så att eleverna inte går miste om värdefull undervisningstid, krävs kompetenta och erfama vikarier med fast tjänst. Att öka grundbemanningen eller ha fast anställda vikarier är även ett sätt att rekrytera lärarvikarier i tider av arbetskraftsbrist. aviserade regeringen 100 milj. kr. att anslås till fasta lärarvikarier i kompletteringspropositionen. Dessa pengar har av regeringen inte realiserats. Vpk anser att problemet med korttidsvikarier, eller än värre: inga vikarier alls, riskerar att öka om inte åtgärder vidtas. Vpk menar att fasta lärarvikarier/ökad grundbemanning på skolorna är ett bra sätt att komma till rätta med dessa problem och vi föreslår därför att anslår 100 milj. kr. till detta ändamål. Med hänvisning till det anförda hemställs att med anledning av proposition 1988/89:150, bil. 7 anslår 100 milj. kr. till fasta lärarvikarier/ökad grundbemanning i . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1988/89 Ub35