mot · GC02Jo435 · 1989-01-24 00:00:00 — av m.fl. (mp) Fisket, m.m. 1988/89 Jo435-436 Fisk är en betydande naturresurs i såväl sött som salt vatten. Fiskenäringen är sedan gammalt en viktig näring i stora delar av landet. I takt med att älvarna byggdes ut försvann det mesta av älvfisket. Försurningen, kvicksilverförgiftningen och radioaktivt nedfall har knäckt den större delen av insjöfisket. Överfiskning är också en vanlig orsak till ett kraftigt försämrat insjöfiske. 1 flera fall hotas arter eller underarter av fisk och andra vattenlevande organismer av utrotning. Ett betydande fiske bedrivs i bl.a. samevattnen och i de större insjöarna. Fritidsfisket har stadigt ökat i betydelse, och är en viktig fritidssysselsättning för främst folk i glesbygd. de gröna vill slå vakt om detta fiske och därtill utveckla och restaurera fisket genom aktiva fiskevårdsinsatser. Vi vill införa en allmän fiskevårdsavgift för att finansiera detta arbete. Fiskevårdsarbetet bör främst bedrivas med de naturliga arterna, raserna och varianterna av fisk. Inplantering av främmande arter bör undvikas, och bör enbart tillåtas då de naturliga fiskebestånden inte hotas. Det är av stor betydelse att de genetiska resurserna, vilka de naturliga och lokala fiskebestånden representerar, inte ytterligare utarmas. Rotenonbehandling av sjöar, då hela det naturliga fiskebeståndet, liksom en del andra vattenorganismer, slås ut, ska därför i det längsta undvikas. När utplantering har gjorts måste fisken få tid att etablera sig och bilda en ekologiskt balanserad och livskraftig population. Vi kräver därför ett generellt fiskeförbud efter varje inplantering av fisk i naturliga vatten. Fiskeodlingar bör begränsas i insjövatten. Näringsläckaget är stort, och denna näring bidrar naturligtvis till övergödningen av sjöar och hav. Krav på rening, helst i helt slutna, landbaserade system, bör ställas. Fiskevårdsintresset måste också ges starkare ställning gentemot exploateringsintressen, som t.ex. vattenkraftsutbyggnader. Moderna och effektiva fiskemetoder har gett upphov till en överfiskning som förr inte kunde anas. Några exempel på effekterna av detta rovfiske är sillens starka tillbakagång , massdöden bland lunnefåglar på grund av 1 industrifiske på lodda, det akuta utrotningshotet för den naturreproducerande svenska laxen beroende på nåtfiske i och den snabba utfiskningen av torsk längs . Det är uppenbart att fiskekvoterna måste sänkas till vad naturen faktiskt tål. Fiskemetoder som "dammsuger" havet måste begränsas starkt. Varsammare fiskemetoder måste gynnas, särskilt i det kustnära fisket. de gröna kräver att biologiska hänsyn ska diktera fångstkvoternas storlek. Det fasta nätfisket av lax bör begränsas. Trålgränsen bör flyttas längre ut från kusten, och biologiska trålgränser bör upprättas. Bottentrålning och andra fiskemetoder som ödelägger havsbottnen, måste upphöra. Maskvidden på trål för torskfiske bör inte få understiga , detta för att småfisken ska slippa igenom. Större hänsyn måste tas till de organismernas krav vid samhällsplanering. Sand- och grustäkt i ekologiskt känsliga områden i havet ska förbjudas. Stor hänsyn till ekologiskt känsliga områden ska tas när det gäller lokalisering av vindkraftverk, fritidsbåtshamnar och andra fasta anläggningar. Särskilt känsligt kan det vara i grunda vikar som fungerar som havets "barnkammare, dvs. där fiskynglen växer upp. Större delen av den biologiska produktionen i havet sker just i strandzonen. Krav på rening måste införas i större fiskodlingar. Näringsläckaget från fiskodlingarna måste drastiskt minskas. Särskilt angeläget är det därför att utveckla landbaserade fiskodlingar med reningsverk. Vad gäller förslag till åtgärder för naturvård och miljö återfinns detta i partimotionerna om havsmiljö och naturvård. Med hänsyn till vad som anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om att ge fiskevårdsintressena starkare ställning i bl.a. vattenmål, 2. att hos regeringen begär ett förslag till allmän fiskevårdsavgift enligt vad som anförs i motionen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om restriktioner mot rotenonbehandling av sjöar, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om att naturliga arter, raser och varianter av fisk bör gynnas och användas vid utplanteringar, 5. att som sin mening beslutar att generellt fiskeförbud ska råda efter varje utplantering av fisk i insjöar, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om begränsningar av näringsutläpp från fiskeodlingar, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om sänkta fiskekvoter med hänsyn till biologiska förutsättningar, 8. att som sin mening ger regeringen till känna att trålningsgränsen bör flyttas längre ut från kusten. 9. att som sin mening ger regeringen till känna att biologiska trålningsgränser bör inrättas, 10. att beslutar att fiskemetoder som ödelägger havsbottnen inte ska användas, 11. att som sin mening ger regeringen till känna att maskvidden för torsktrålar inte bör understiga ., 12. att som sin mening ger regeringen till känna att sand- och grustäkt på ekologiskt känsliga havsområden inte bör tillåtas, 13. att rikdagen som sin mening ger regeringen till känna att större hänsyn bör tas till ekologiskt känsliga områden enligt vad som anförs i motionen vid anläggande av fasta anläggningar som fritidshamnar, vindkraft m.m. () Hans Leghammar (mp) 1* 1988/89.3 sami.