ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GC02Jo507 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo507 av m.fl. (fp) Djurskyddet Niir beslutade godkänna en ny djurskyddslag kunde enighet uppnås på en rad områden för att stärka djurskyddet. Djurskyddet har i en bred förankring i människors medvetande. Många människor är djupt engagerade i djurskyddsfrågor, vilket kommer till uttryck i t.ex. föreningars frivilliga arbete. Medlemmarnas engagemang har också en långsiktig betydelse när det gäller att vidmakthålla människans ansvar. Detta arbete är värt respekt, uppmärksamhet och uppmuntran. En central fråga i samband med djurskyddet är användandet av djur i forskningssammanhang. Det är angeläget att lägga fast att djurförsök inte bör få förekomma när alternativa metoder är möjliga att använda. En utvärdering av om alla de djurförsök som f.n. utförs är motiverade, dels rent allmänt, dels i särskilda fall bör enligt vår uppfattning göras. Punktinsatser har gjorts, och en sådan refereras i (tidning) nr 4/88 där en forskare, som för WHO:s räkning utvärderat testmetoder, uttalar: Den inventering av testmetoder, som jag var med att starta, visar att det världen över slösas med djurförsök pä ett katastrofalt sätt främst på grund av föråldrade metoder. Skandinaviska celltoxikologiska sällskapet (SCS) är en frivillig sammanslutning av forskare som arbetar med alternativa metoder till djurförsök inom toxikologin. startade SCS ett projekt, kallat . för att ta reda på vad olika djurförsök sfri a metoder att mäta akut toxicitet är värda. Om alternativa metoder någonsin skall ha en chans att ersätta djurförsök inom olika områden, är det nödvändigt att de blir utvärderade. Det är angeläget att kan genomföras. Statens satsning på forskning med alternativa metoder genom är inte imponerande jämfört med de belopp som avsätts för forskning med försöksdjur. I samband med behandlingen av djurskyddslagen riktade ett tillkännagivande till regeringen om LD5()-metoden. Regeringen redovisade att centrala försöksdjursnämnden fått i uppdrag att utreda frågan om avveckling av LD5()-metoden. Rimlig tid torde nu ha gått för att fastlägga en tidpunkt när LD5()-metoden avvecklas i . Denna uppfattning bör ge regeringen till känna. Brandskydd för djur i lantbruksbyggnader Enligt jordbrukets försäkringsbolag blir ett relativt stort antal djurbesättningar innebrända. Lantbruksstyrelsen bör erhålla i uppdrag från regeringen att göra en översyn av gällande regler och att redovisa de förbättringar som kan erfordras för att förbättra djurskyddet i samband med brand. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om pågående djurförsök, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om fastläggande av tidpunkten för avvecklande av djurförsök med den s.k. LD5()-metoden, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om översyn och förslag till eventuella förbättringar med avseende på beståmmelser om brandskydd i djurstallar. tam (fp) () () () () 1988/89 Jo5()7
mot · GC02Jo509 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo509 av och (båda vpk) Rätten att avliva hund För många människor är rätten och möjligheten att ha en hund mycket uppskattad. Hunden som kamrat, trygghetsfaktor, vän eller jägarkompis omfattas av ett starkt engagemang från de familjer som har hund. I den lag som antogs av ställs också mycket berättigade krav på ägarna av hundar på tillsyn och omvårdnad. Man bör då särskilt observera § 1, § 2 och § 6. De två förstnämnda är tillsynsparagrafer. Den sista är vad hundägaren har att rätta sig efter om hund vållar skada. I första meningen i denna paragraf fastslås: Skada som orsakas av hund skall ersättas av dess ägare, ändå att han ej är vållande till skadan. Reglerna i nämnda lags fjärde paragraf stadgar vad som gäller om hund springer lös i ett område där det finns vilt. Om hunden inte kan kopplas kan polismyndighet låta avliva hunden. Lagen har en helt annan lydelse och innebörd när det gäller ofredande av hemdjur eller ren. I ovannämnda lags 3 § näst sista stycke står: Anträffas hund som avses i § 2 på område där hemdjur finnes får hunden, om den ej låter sig tas om hand, dödas av den som äger eller vårdar hemdjuren. I lag om ändring av rennäringslagen SFS 1974:349 93 § står: Anträffas hund den jagar eller på annat sätt ofredar ren om område där renskötsel då är tillåten, får hunden, om den ej låter sig upptagas, dödas av den som äger eller vårdar ren. För oss ter det sig naturligt och rättvist att bestämmelserna bör vara likformiga oavsett om hund ofredar vilt, hemdjur eller ren. Vi anser att endast polisen bör ha rätt att besluta om att döda hund. Med anledning av vad som i motionen anförs hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om förbud för annan än polis att avliva hund.
mot · GC02Jo510 · 1989-01-19 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo510 Låt glass vara glass på riktigt! Den kunnige konsumenten är marknadsekonomins fundament enligt gällande teorier. Kunnig blir man inte av sig själv, utan det fordras viss grundläggande information för att kunna göra de kloka val som fordras av konsumenten för att denne skall kunna fungera som marknadens styrare. I det moderna matsamhället finns det många produkter som går under falska varubeteckningar: Exempelvis glass: Modern glass har föga att göra med den ursprungliga produkten, som gjordes på grädde, ägg, socker och äkta vanilj. Exempelvis pärondricka: De drycker som finns under sådan beteckning har inget med päron att göra. Päronsmaken kommer från ett industriellt tillverkat smakämne. Exempelvis mineralvattnet : Detta marknadsförs som ett mineralvatten, varmed de flesta förstår en dryck som hämtas från en speciell källa. visar det sig att det är kranvatten med tillsatser. Exemplen kan mångfaldigas och konsumenterna förs bakom ljuset och erbjuds sällan korrekta alternativ. Detta är ingenting annat än geschäft i full bemärkelse och en skymf för ett land som med dess traditioner på konsumentområdet. Produkter skall vara det de utger sig för att vara. För att kunna kallas t.ex. pärondricka måste det vara så att drycken får alla sina päronsmakämnen från päron. Jordgubbsglass skall då vara riktig glass byggd på grädde, ägg och socker med tillsats av riktiga jordgubbar. de gröna kräver att livsmedelsverket ges i uppdrag att sätta upp klara produktspecifikationer, som gör det möjligt för konsumenterna att avgöra vad det är för sorts vara som de står i begrepp att inhandla. "Fuskprodukterna" skall märkas så att det klart och tydligt framgår att de inte är de äkta produkterna och att de innehåller industriellt tillverkade smakämnen i syfte att ge viss förcspeglad smak eller pä annat sätt avv iker fran vad de utger sig för att varti. Det ovan nämnda mineralvattnet skall förses med text som säger att det är buteljerat kranvatten. Med stöd av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att den skall ge livsmedelsverket i uppdrag att skyndsammast se till att produkter får korrekta specifikationer så att konsumenterna kan fylla en av sina viktiga uppgifter, att vara styrare i marknadsekonomi och få veta vad hon eller han verkligen köper, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att den skall ge livsmedelsverket i uppdrag att se till att "fuskprodukter på ett tydligt och klart sätt märks så att det framgår att det inte rör sig om den äkta varan, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att de i yrkande 2 föreslagna reglerna också skall gälla för importerade dagligvaror, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att livsmedelsverket skall ta fram bestämmelser och förslag till lagar som skyddar konsumenterna mot de företag som bryter mot de föreslagna märkningarna och specifikationerna. 1988/89 Jo510
mot · GC02Jo511 · 1989-01-19 00:00:00 — 1988/89 :Jo511 Åtgärder mot försurade brunnar Försurningen av vår miljö är omfattande och det leder till att det i många trakter finns brunnar som har surt vatten. Detta leder till att tungmetaller som koppar löses ut och det är inte nyttigt, speciellt inte för små barn. Ledningar korroderar och det leder till ofrivilliga kostnader för de som drabbas. Försurningen är ett resultat av det industrisamhälle som vi har utvecklat. Det kännetecknas bl.a. av en omfattande förstörelse av miljö, kulturminnesmärken och samhällsinvesteringar av vardagsnatur. Försurningen av brunnsvatten beror inte enbart på utsläpp från industrier och trafik utan också på den omfattande användningen av försurande konstgödselmedel inom svenskt jordbruk. Mångårig användning av dessa medel och bristande insatser för att kalka har gjort att det nu föreligger ett stort och ökande kalkningsunderskott. Det är i och för sig en orimlighet att med vett och vilja och med stora energiinsatser framställa konstgödselmedel som gör att vi tvingas till omfattande brytning och spridning av kalk för att ta bort delar av konstgödselns negativa verkningar. Modern konstgödsel är dyrt för folkhushållet. Eftersom försurningen är resultat av grundläggande politiska beslut är det också rimligt att samhället står för betydande delar av kostnaderna för att hjälpa dem som har fått försurat brunnsvatten. Det är rimligt att det utgår frikostiga bidrag enligt de kemiska kriterier som gäller . Bidragssystemet måste utformas så att merparten av de försurade brunnarna kan vara åtgärdade . Erfarenheterna av den stödverksamhet som har funnits har inte varit odelat positiva. Dels har medelstilldelningen på inget sätt stått i rimlig proportion till behoven, dels har på sina håll intresset från de kommunernas miljö- och hälsoskyddsförvaltningar att hjälpa de drabbade inte varit särskilt stort. Långsiktigt måste vi komma bort från all denna försurning som vi själva ger upphov till. de grönas partimotioner om trafik och om avveckling av kemikaliejordbruket och om en ny energipolitik anvisar vägar för hur detta skall gå till. Med stöd av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att den skall utreda bidrag till dem som är drabbade av att ha försurat brunnsvatten enligt de kemiska kriterier som gäller , 2. att som sin mening ger regeringen till känna att medelstilldelningen skall vara så stor att huvuddelen av de försurade brunnarna skall kunna vara åtgärdade , 3. att som sin mening ger regeringen till känna att regeringen i övrigt skall föra en aktiv antiförsurningspolitik enligt de riktlinjer som anges i de grönas partimotioner om trafik, jordbruk och energi. 1988/89 Jo511
mot · GC02Jo512 · 1989-01-19 00:00:00 — av () Svartlistning av Vätternröding Tack vare mätningar av har allmänheten uppmärksammats på att den läckra Vätternrödingen tyvärr innehåller mycket höga halter av dioxiner. Man har mätt upp till 80 pikogram dioxiner () per gram fisk. Detta är extremt höga halter och innebär att rödingen är otjänlig som människoföda, om man vill följa de rekommendationer som () här utfärdat. De innebär att det högsta dagliga intaget av dioxiner är 1-5 pikogram per kilo kroppsvikt. När man gör bedömningar av vad man kan äta måste man också beakta att inte är den enda dioxinkällan i vårt samhälle. dioxinarbetsgrupp har konstaterat att vi alla bara genom olika former av mjölkfett får i oss upp till 20 pikogram per dag i genomsnitt. Dioxinerna är fettlösliga och de har långa biologiska halveringstider. Det innebär att de lagras i fettvävnader och kan frigöras från depåerna. Detta är klart och tydligt vid amning, när det visar sig att de späda barnen från början får i sig mycket stora mängder dioxiner. Vi förgiftar med andra ord våra barn. För att Vätternröding skall kunna vara garanterat ätlig för alla utan begränsningar måste dioxinhalterna i rödingen ner under 5 pikogram per gram fisk. Så längde det inte är så måste Vätternröding vara svartlistad och fiskarena i måste hållas ekonomiskt skadeslösa av den part som förorenar. Den stora nu kända dioxinkällan i är Aspa Bruk med sin klorblekning av pappersmassa och det är då naturligt att det är ägarna av Aspa Bruk som ekonomiskt måste kompensera fiskarena. Det ideella skadestånd som konsumenterna borde ha rätt att utkräva för förlorade njutningar och oro kan inte värdesättas och därför inte ges ett underlag för utbetalande av skadestånd. Med stöd av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att Vätternröding svartlistas till dess de genomsnittliga värdena för dioxiner i rödingen håller sig under 5 pikogram dioxin () per gram fisk, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att fiskarena runt skall hållas ekonomiskt skadeslösa av förorenaren och att underlaget för beräkningen skall utgöras av de normala fångsterna som har rapporterats . 1988/89 Jo512
mot · GC02Jo513 · 1989-01-23 00:00:00 — Sammansättningen av de djuretiska kommittéerna Biomedicinsk forskning strävar efter att förhindra eller lindra människors och djurs lidande genom att kartlägga de bakomliggande mekanismerna vid olika sjukdomstillstånd. Detta sker bl.a. genom framtagandet av nya behandlingsformer/läkemedel. Slutmålet för forskningen är att förstå de olika faktorer som framkallar sjukdomar så väl att de kan förebyggas. I sin kamp mot lidande och död har biomedicinsk forskning använt sig av djurexperiment. Detta kommer också att vara nödvändigt under överskådlig framtid, en uppfattning som delas av den stora undersökning som genomförts av det nationella forskningsrådet i ("Use of laboratory animals in biomedical and behavioral research") tillsammans med den amerikanska . S.k. alternativa metoder kan i första hand komma ifråga när det gäller testning av olika kemikalier men kan t.ex. inte ersätta studiet av helheten, dvs. samspelet mellan olika delar av organismen. gäller en ny djurskyddslag, som reglerar den djurexperimentella verksamheten i . Enligt lagen skall alla djurförsök prövas av en djuretisk kommitté. Till skillnad från den kommitté som bedömer medicinska försök på människa består den djurförsöksetiska kommittén av en majoritet av lekmän. En majoritet av dessa skall representera allmänna intressen, dvs. avnämarna av den biomedicinska forskningen, medan övriga lekmän skall vara djurskyddsrepresentanter. En stor grupp människor för vilken framstegen inom medicinsk vård är av särskilt stor betydelse utgöres av medlemmarna i de olika patientorganisationerna, som centralt är organiserade i . Denna representerar 27 patientföreningar med 360 000 medlemmar. Det förefaller rimligt att just dessa erbjuds möjlighet att deltaga i diskussioner och beslut i de djuretiska kommittéerna. Jag föreslår därför att en av de allmänna lekmannarepresentanterna i de djuretiska kommittéerna skall utses på förslag från handikapporganisationerna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om representation av patientorganisationerna i de djuretiska kommittéerna. 1988/89 Jo513
mot · GC02Jo514 · 1989-01-21 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo514 av () Försäljningen av mineralvatten En växande del av det vatten som säljs under beteckningen "mineralvatten är vanligt kommunalt vatten. Eftersom allt fler människor tvingas inse att deras hushållsvatten är dåligt har ett antal företag, med statliga i spetsen, hårt börjat marknadsföra vatten på burk och flaska. Begreppet "mineralvatten innebär internationellt att vissa krav skall uppfyllas: bl.a. måste vattnet komma från en riktig källa och inte tillföras olika salter, fluor etc. Det måste kännas aningen snopet för den som köper mineralvatten på flaska, för att undkomma t.ex. vatten, att det vatten man köper likt förbaskat är det vatten man ville slippa. Försynt bedrägeri skulle man kunna kalla bryggeriernas agerande. Riktigt bedrägeri blir det först när vi får en lagstiftning som gör att mineralvatten skall vara mineralvatten. Utan tillsatt fluor. Utan tillsatta extrasalter. Och riktigt bedrägeri kanske och deras konkurrenter är lite mer försiktiga med. Hopp finns i alla fall. Därför föreslår jag att mineralvatten skall vara mineralvatten och inte kommunalt vattenledningsvatten. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att det vatten som säljs som mineralvatten också är mineralvatten, dvs. vatten direkt ur källa utan tillsatser, och att anpassning sker till de normer som råder i stora delar av .
mot · GC02Jo515 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89 :Jo515 av m.fl. (s) Inventering och utvärdering av djurförsök Genom beslut med anledning av propositionen 1987/88:93 om ny djurskyddslag m.m. förändrades situationen avsevärt till det bättre vad avser bl.a. djurförsök inom den medicinska forskningen. behövs en inventering och utvärdering av förekommande djurförsök. Det är inte alldeles självklart att alla typer av djurförsök som förekommer, är välmotiverade. Vissa tecken tyder på att så inte skulle vara fallet. Det har bland annat konstaterats i samband med en utvärdering att slöseri med djurförsök förekommer när det gäller att testa p-piller. Inventeringar bör komma till stånd med sikte på att ta reda på om de djurförsök som görs för att testa mediciner m.m. är nödvändiga vad avser både inriktning och omfattning. Från djurskyddssynpunkt är det av utomordentlig betydelse att alternativa testmetoder utvecklas och kommer till användning. Om de alternativa testmetoderna ska bli accepterade måste de vara tillförlitliga. Deras tillförlitlighet behöver därför utvärderas. Skandinaviska celltoxikologiska sällskapet (SCS) är en frivillig sammanslutning av forskare. Organisationen arbetar med alternativa metoder till djurförsök inom toxikologin. startade man ett projekt, kallat , i syfte att utröna värdet av olika djurförsöksfria metoder för att mäta akut toxicitet. Från organisationens sida har olika kontakter tagits för att finansiera detta ganska omfattande projekt och vissa bidrag har också erhållits. Det borde enligt vår mening ligga i statsmakternas intresse att ekonomiskt stödja detta och liknande utvärderingsprojekt, eftersom det råder bred enighet i samhället om ambitionen att minska antalet djurförsök. Enligt vår mening bör regeringen överväga hur ett sådant stöd ska utformas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inventering av förekommande djurförsök och deras relevans, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om övervägande av former för samhällsstöd till utvärdering av alternativa testmetoder. () () 1988/89 Jo515
mot · GC02Jo519 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo519 av och (båda vpk) Djurförsökstillsynen Lantbruksstyrelsen har lagt fram ett förslag om tillsyn enligt djurskyddslagen. Allmänt föreslås att tillsynen förbättras liksom utbildningen av tillsynspersonal. Ett område där tillsynen inte varit vad den borde vara, främst beroende på bristande ekonomiska och personella resurser (läs: prioriteringar), är djurförsöken. I och med den nya djurskyddslagens skärpta bestämmelserom djurförsök krävs betydligt ökade resurser till tillsynsmyndigheterna, om lagen skall få ett genomslag i praktiken. avslöjade brister och direkta lagbrott, som uppdagats av några nitiska tillsynsmyndigheter, visar behovet av en fungerande tillsyn. Enligt lantbruksstyrelsens förslag skall tillsynen inom alla produktionsgrenar där djur används avgiftsbeläggas och finansieras genom avgifter på handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel. En typ av avgiftsbeläggning, som får en direkt effekt på den verksamhet tillsynen gäller, är att kostnaden riktas mot den verksamhet som kontrolleras. Tillsynen av djurförsöken skulle kunna finansieras genom att en avgift tas ut på varje använt djur. Antalet använda djur framgår av ansökan till djurförsöksetisk nämnd. En sådan avgiftsbeläggning borde leda till en självsanering och minskning av antalet djur som används i försök. För att stävja missbruk och förhindra att syftet med avgiften kringgås genom användning av samma djur i flera experiment, bör en bestämmelse införas i tillämpningsföreskrifterna som förbjuder användning av samma djur i flera olika experiment. Detta är en fråga av principiell betydelse ur etisk synpunkt, eftersom lidandet för det enskilda djuret blir större om det utsätts för upprepade ingrepp som är förenade med någon grad av obehag eller smärta. Med anledning av det ovan anförda föreslås 1. att hos regeringen begär förslag om finansiering av djurförsökstillsynen genom att en avgift tas ut per använt djur, 2. att beslutar att en paragrafbestämmelse införs som stadgar att ett djur inte får användas i upprepade experiment.
mot · GC02Jo520 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo520 av m.fl. (fp) Djurkarantän Med hänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Sk650 hemställs att hos regeringen begär att djurkarantän öppnas på . () ()
mot · GC02Jo524 · 1989-01-23 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo524 av och (båda m) Importen av vissa livsmedel Nuvarande importkontroll har betydande brister. Den är inte tillräcklig för att garantera konsumenterna produkter fria från restsubstanser av ämnen otillåtna i . Kontrollen garanterar inte att konkurrens på lika villkor skapas mellan inhemsk och utländsk produktion av livsmedel. I beslutas t.ex. om förbud mot användning av visst preparat eller viss behandling av livsmedel. Ofta uppstår då en situation, där produktionen försvåras, fördyras, lagringsförmågan i butik förkortas osv. utsätts inte utländska producenter för motsvarande krav och importen kan alltså ofta presentera en produkt som har till synes högre kvalitet och bättre lagringsduglighet. går det ej att påvisa sådan mängd restsubstanser i produkten att den kan stoppas. Då får den föras in för konsumtion i , trots att varan producerats på sätt som ej är tillåtet i . Om utvecklingen får fortsätta opåtalt i denna riktning kommer fler och fler produkter som producerats i att slås ut. lagstiftar bort sina egna möjligheter - slår undan benen för sig själv och öppnar sedan gränsen för produkter som framställts på sätt som man velat skydda den svenske konsumenten ifrån. Vi anser att det nu är dags att se till att inga restsubstanser alls, av i den svenska produktionen förbjudna ämnen, tillåts i import av motsvarande produkt. Noll-värden är i dessa fall det enda rimliga. Inhemska producenter måste ges möjlighet att konkurrera på lika villkor. Ursprungsmärkning av livsmedel bör införas - oavsett om livsmedlen producerats i eller utomlands. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om import av vissa livsmedel i .
mot · GC02Jo526 · 1989-01-24 00:00:00 — Motion till 1988/89:Jo526 av m.fl. (s) Matkvaliteten lanserade 1985 begreppet Ärlig mat. Några få gjorde sig lustiga över förbundets ordval, men allt fler finner beskrivningen talande och upplever man det nästan som om producenterna tävlade om att framhålla just sina varor som ärliga. Viktigare än ordvalet var kanske kraven det stod för, öppen och tydlig information samt rena och oförfalskade varor. Utvecklingen på livsmedelssidan har också i många stycken glädjande nog gått mot allt ärligare mat. Många onödiga tillsatser har rensats bort och allt fler produkter har tagits fram med omsorg om såväl natur som djur - så kallade alternativt odlade eller uppfödda. Mycket återstår ändå att göra och ibland blir man som konsument både förvånad och förbittrad. Förvåningen blir t.ex. stor när man tar del av de upprepade rapporterna om mängder av bakterier i butiksförpackade köttprodukter. I den mån vi skulle anse att produkterna behövde proteinberikning är det knappast bakterietillväxt vi rekommenderar. Skämt åsido - i dagens hör detta utbredda snusk inte hemma! Förbittringen infinner sig bland annat när vi tar del av alla de olika sätt och vägar som producenter av så kallad fuskmat använder - av t.ex. fantasinamnsutrustade biffar och schnitzlar. Visst vill vi bidra till ett gott resursutnyttjande - men knappast på det här sättet! saknar regler för buteljerat vatten. Av de cirka 50 märken mineralvatten som saluförs är det få märken som är äkta vara - det vill säga ett naturligt mineralvatten - som väller fram ur källor och inte behöver tillsatser. Resten är vanligt kranvatten med tillsatser - kolsyra och mineraler. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i livsmedelslagen att mat av sådan kvalitet som anges i motionen ej får saluföras. () ()