mot · GC02Jo257 · 1989-01-24 00:00:00 — Moderata samlingspartiet står fast vid beslutet och menar att det statliga ansvaret i någon form kan komma att behövas även efter femårsperiodens utgång för att underlätta produktionsanpassning och eventuell övergång till annan användning av viss . Den svenska åkerarealen är en stor tillgång som skall användas för livsmedelsproduktion men också i ökad utsträckning för annat än traditionell jordbruksproduktion. Steget är inte långt till att jordbruket också producerar energi- och industriråvaror. kommer dock enbart marginella arealer att kunna användas för detta ändamål. Det bör därför övervägas om inte en del av den nuvarande åkerarealen kan användas bättre för traditionell skogsproduktion. Olika stimulansåtgärder bör övervägas i detta sammanhang. Intresset har ökat för skogsplantering på . Detta även på goda jordar, framför allt på dem som ligger i nära anslutning till vattendrag och sjöar. Statsmakterna bör undanröja hindren för de markägare som vill plantera skog, inte minst på sådan . En sådan åtgärd skulle även från miljösynpunkt vara positiv. Det är viktigt att den enskilde markägaren själv avgör hur marken skall användas. Tvångsåtgärder är oacceptabla. framtagning av fiber för massatillverkning och då med biprodukter som protein och biogas är ett intressant uppslag som f. n.. prövas och utreds. Biobränsle kan genom sin neutralitet från koldioxidsynpunkt vid användningen bli betydelsefull, inte minst om en framtida utsläppsavgift på koldioxid blir verklighet. Produktion kan i viss utsträckning bli aktuell även om kärnkraften bibehålls. Biobränsleproduktionen bör etableras i spannmålsodlingsdistrikten och nära de stora förbrukarna. Etanol är också under vissa förutsättningaren möjlighet. Etanoldrivna bussar i stadstrafik är från miljösynpunkt intressanta. Försök och utvärdering pågår. Produktionsbalansfrågan kan lösas på olika sätt. På nötkötts- och fläskproduktionssidan har det tidigare överskottet försvunnit. Man har inom slakterinäringen valt att låta världsmarknadspriserna få genomslag på produktpriserna genom att höja slaktdjursavgiftema. På detta sätt har man med stora ekonomiska påfrestningar för kött- och fläskproducenterna nu nått goda resultat utan de negativa följder som en reglering medför. Inom mjölkproduktionen har näringen valt att reglera mjölkvolymerna genom det s. k. tvåprissystemet. Tvåprissystemet innebär att producentens pris bestäms av inlevererad mjölkmängd. Över en fastställd produktionsnivå sänks priset drastiskt. Det finns inget ekonomiskt skäl för producenten att producera mjölk till detta lägre pris. Härigenom har mjölkkvantiteten styrts inom landet till en i stort sett önskad nivå. Då systemet nu efter beslut avvecklas per kan en ny situation uppstå. Det produktionsöverskott som därigenom kan uppstå hade eliminerats genom den längre avvecklingsperiod som moderata samlingspartiet förordat. Om den framtida livsmedelsproduktionen anpassas till den inhemska konsumtionen är det mycket möjligt att jordbruket på område efter område i ökad utsträckning tvingas gå över till kontraktering av produktionen. Jordbrukarna och förädlingsföretagen har inte den ekonomiska styrka som krävs för att klara de stora och täta fluktuationer i prisnivån som annars kan bli ett faktum. Jordbruket har ett självklart miljöansvar. Många hävdar att detta kräver en sänkt intensitet. En minskning av insatsmedlen skulle enligt dessa vara enda möjligheten att göra det svenska jordbruket mer miljövänligt. Vi uppfattar detta synsätt som utvecklingsfientligt. En effektiv jordbruksproduktion innebär att insatsmedel i form av gödning och växtskyddsmedel används på ett balanserat sätt. Ett effektivt jordbruk bidrar inte till miljöförstörande utsläpp. Det finns inte något motsatsförhllande mellan ett effektivt och ett miljövänligt jordbruk. Ett visst näringsläckage från jordbruket har alltid förekommit. Tillsammans med utsläpp från andra källor har detta blivit ett miljöproblem. Att näringsläckagets storlek bestäms av mängden tillförd näring är en vanlig missuppfattning. Det finns inga som helst vetenskapliga undersökningar som visar på sådana enkla samband. Försök visar att läckaget från icke gödslad, odlad mark är nästan lika stort som från normalgödslad. Det finns kända faktorer som är av större betydelse för näringsläckaget än kvävegivans storlek. Den viktigaste är den öppna jorden. En flerårig vall kan utnyttja stora mängder gödsel utan nämnvärt näringsläckage. En träda utan täckgröda fungerar dåligt och läcker vid nederbörd stora mängder lättlösligt kväve till vattendragen. En markerad ökning av kväveförlusterna uppstår vid spridning av stallgödsel tidigt på icke bevuxen mark. Detta måste förhindras. Ökad lagringskapacitet i gödselvårdanläggningar är därför en nödvändighet. Ett statligt stimulansbidrag till byggande av större gödselvårdanläggningar har på moderat initiativ införts. En anpassning av djurhållningen till den befintliga brukningsarealens storlek måste också ske. Utvecklingen av de kemiska växtskyddsmedlen går mot allt mindre giftiga och allt mer selektiva medel. förbättras och förfinas tekniken. Samma effekt som tidigare erhölls med stora hektardoser kan i dag uppnås med väsentligt lägre doser. En förbättrad utrustning och teknik Mot. 1 för besprutning bidrar till att hektardoserna kan minskas utan men för Jo257 resultatet och miljön. Internationellt sett är användning av bekämpningsmedel liten. Detta beror på gynnsamma odlingsbetingelser. Jordbrukets årliga förbrukning av bekämpningsmedel i och några andra länder, kg/ha, samt kvävegödselförbrukningen, kg/ha. Källa: Intensiteten i Jordbruksproduktionen, Ds Jo 1987:3, SCB: Miljövärden () Det har framkommit undersökningsresultat som visar att små mängder växtskyddsmedel läckt ut i våra vattendrag. Detta är inte acceptabelt. Det är angeläget att klarlägga hur detta sker och vilka preparat som kan spåras vid dess läckage. Därefter bör åtgärder för att eliminera problemet vidtagas. Jordförvärvslagstiftningen är en av de lagar som kraftigast inskränker äganderätten till mark. Trots att lagen liberaliserats stadgas fortfarande att staten, genom lantbruksnämnden, skall bestämma vem som skall få köpa jordbruks- eller skogsmark samt dessutom bestämma en övre prisgräns. Möjligheten för enskild person att köpa en jordbruksfastighet skall, enligt vår mening, inte begränsas. De jordbrukare som har allt sitt kapital nedlagt i fastigheten tvingas av staten att skänka en del av detta till köparen på grund av prisprövningen enligt jordförvärvslagen. Ett avskaffande av jordförvärvslagstiftningen för enskilda personer skulle ge jordbrukarna en automatisk kompensation för lönsamhetsminskningen i jordbruket genom att säkra deras fastighetskapital via en fri prisbildning. Dessutom skulle det berika landsbygden med nya grupper av människor. Valfriheten och den fria avtalsrätten måste prägla förhållandet mellan säljare och köpare och prismekanismen tillåtas att styra priset. Förvärvsprövningen bör emellertid behållas för juridiska personer. Skogsfastigheter kan t. ex. vara attraktiva uppköpsobjekt för stora träförädlande företag och fastigheterna skulle då riskera att aldrig mer komma ut Lokala arbetstillfällen skulle också riskera att försvinna vid sådana förvärv. Det blir emellertid allt vanligare att även små jordbruksföretag drivs som juridisk person. Förvärvsprövningen får självfallet inte tillämpas på sådant sätt att den hindrar dessa från att förvärva tillskottsmark. Att staten bidrar till jordbrukets inre rationalisering är enligt vår mening fel. Bättre resultat kan uppnås på en fri marknad utan statliga bidrag. Bidraget bör upphöra. /90 bör det minskas med tio av föreslagna . Skötsellagen är ett exempel på en lagstiftning som felaktigt reglerar markägarens disposition av sin mark. Enligt vår mening är det jordbrukaren som i stort sett skall få välja produktionsinriktning och användningssätt av sina marker utan krav på tillstånd från myndighet. Nuvarande generella tillståndskrav för att ta mark ur jordbruksproduktionen är en följd av nuvarande reglering och därmed förlegade. Vi utvecklar i andra motioner våra förslag till ändrad beskattning på skilda områden. Vi vill här peka på de skatteforslag som direkt påverkar jordbrukare. Den moderata skattepolitiken syftar till att genom sänkta skatter ge de enskilda människorna möjligheter att själva få disponera över en större del av sina inkomster. Den moderata skattepolitiken ökar människornas valmöjligheter. Förutom en generell sänkning av förmögenhetsbeskattningen föreslår vi att det arbetande kapitalet i jord- och skogsbruk inte skall drabbas av förmögenhetsskatt. Fastighetstaxeringen 1992 omfattar jord- och skogsbruket. Särskilt vad gäller kombinerade jord- och skogsbruk och rena skogsbruk kan taxeringsvärdena förväntas öka kraftigt till följd av stigande marknadsvärde. Detta kan få allvarliga skattekonsekvenser. Skattereglerna bör enligt vår mening justeras i samband med fastighetstaxeringen så att det totala skatteuttaget inte ökar till följd av de förändrade taxeringsvärdena. Produktionsmedel skall inte punktbeskattas. Det leder till en felaktig resursanvändning både från företagets och samhällets synpunkt. Det är därför oacceptabelt att beskatta handelsgödsel och bekämpningsmedel, särskilt som skatten inte får kompenseras genom höjda produktpriser och medlen, rätt använda, inte har någon negativ effekt på miljön. Vi föreslår att dessa skatter avskaffas. Regeringen har tidigare redovisat användningen av de medel som influtit från dessa skatter. Denna redovisning saknas . Användningen bör redovisas för . Under anslaget prisreglerande åtgärder anslås medel till vad som kallas låginkomstsatsning. Denna post rymmer flera verksamheter, bl. a. åtgärder för produktionsanpassning. Posten tillkom som kompensation för uteblivna livsmedelsprishöjningar . Den är således en livsmedelssubvention. Enligt vår mening kan posten minskas med . Vi förutsätter att jordbruket får ta ut detta belopp i form av höjda priser. Jordbruket kan regionalt vara en förutsättning för andra näringars existens. Det bidrar till att upprätthålla servicen i glesbygden. Jordbruket med dess bofasta befolkning är en förutsättning för att småindustri kan fortleva och utvecklas i dessa områden Därför har ett regionalpolitisk! stöd riktat till jordbruket i vissa avfolkningsbygder en positiv effekt på sysselsättningen. Genom jordbrukets strukturrationalisering har förutsättningarna för att leva på landsbygden förändrats för jordbrukare med traditionell yrkesutövning. Detta har regionalt lett till en betydande avfolkning. Vårt förslag att enskilda personer i princip fritt skall få förvärva jordbruksmark ökar möjligheten till kombinationssysselsättning på landsbygden. Detta leder till ett ökande befolkningsunderlag i glesbygden. Det är också väsentligt att jordbrukarna i kompenseras för de, i förhållande till andra delar av , sämre förutsättningarna att där bedriva jordbruk. Norrlandsstödet till jordbruket är ett produktstöd som gör det möjligt att bedriva ett jordbruk i dessa delar av vårt land. Det bör bibehållas och räknas upp i takt med inflationen. Stödet bör behålla karaktären av produktstöd och inte omvandlas till något slags arealstöd eller på något annat sätt bli mer beroende av politiska beslut. Den svenska beredskapen har betydelse för utformningen av svensk jordbrukspolitik. 1 vårt mål för jordbrukets produktion av baslivsmedel finns en försvarspolitisk aspekt. Det vi i fredstid betalar för tillgången till en effektiv livsmedelsproduktion, fungerar som en slags försäkringspremie inför eventuell ofred. Detta är så mycket viktigare som det senaste försvarsbeslutet inneburit att delar av jordbrukets beredskapslager säljs ut och avvecklas. Vi måste därför i i fortsättningen lita mer till våra egna nationella resurser, vår svenska åkerjord och dess möjligheter till optimal avkastning. Förutsättningarna för att regionalt klara behovet av producerade livsmedel i en krissituation är olika i skilda delar av landet. i en tänkt krissituation är självförsörjande är Norrlandsjordbruket inte Mot. 1 tillräckligt för den regionala efterfrågan. De fyra nordligaste länen tillsam- Jo257 mans utgör sålunda ett underskottsområde redan i fredstid. Att allvarliga försörjningsproblem kan uppstå om livsmedelsproduktionen slås ut i vissa regioner är självklart. Beredskapspolitiskt måste detta beaktas. saknar dessutom egen ammoniaktillverkning. Från beredskapssynpunkt är detta allvarligt. Vårt lands försörjning av ammoniak måste därför långsiktigt tryggas för tillverkning av kvävegödselmedel. Alternativt måste beredskapslager åter byggas upp. Omprövning bör nu ske av beslutet om utförsäljning av beredskapslagrad kvävegödsel. I budgetpropositionen tas frågan om ett särskilt stöd till fruktodlingen upp i anledning av att importskyddet för äpplen och päron upphör. beslutade SkU 1988/89 nr 8 att importregleringen, med importstopp av året, avvecklas och ersätts med ett tullskydd. I proposition 1988/89:51 framhölls att frågan om eventuellt stöd till odlarna var under beredning i . I jordbruksutskottets yttrande 1988/89:JoU 2y förutsatte utskottet att frågan om nämnt stöd skulle lösas i samförstånd med odlarna. Någon samförståndslösning har inte kunnat uppnås. Regeringen föreslår nu ett omställningsstöd för fruktodlingen om . Anslaget avses täcka röjningsbidrag och marknadsföringsåtgärder. Beloppet är, enligt vår mening, sannolikt otillräckligt. Eftersom odlarna nu står inför en dramatiskt förändrad situation med hård världsmarknadspriskonkurrens bör näringen ges rimliga förutsättningar att klara omställningen. Detta kan ske endast om äldre odlingar röjs och ersätts. Inom fruktodlingen är ca och bör förnyas. Därfter är förutsättningarna för en konkurrenskraftig svensk fruktodling goda. Om det visar sig att anvisade medel inte förslår för de åtgärder som måste vidtas, bör regeringen återkomma till med begäran om ytterligare medel på tilläggsstat för /90. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande betydelsen av kombinationen jord, skog och annat näringsliv, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om val av prislinje, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avreglering och jordbruksskydd, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om enskilt ägande och fritt företagande, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mångfald och förutsättningar för detta inom det framtida jordbruket, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om s. k. svenskmärkning av inhemska produkter samt ursprungsmärkning av importen, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om livsmedelskvalitet, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om försäljning av domänverksmark,1] 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om minskning av jordfonden och lantbruksnämndernas fastighetsinnehav med 65 milj. 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statens ansvar för överskottsproduktionen av spannmål, 10. att beslutar ändra jordförvärvslagen så att den inte görs tillämplig på enskilda personer, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om arealanpassad djurproduktion, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om jordbruket och miljön, 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åkermarkens användning bl. a. till odling av biobränslen samt industriråvaror, 14. att till anslaget Bidrag till jordbrukets rationalisering m.m. för /90 anvisar ett förslagsanslag på 20 milj. [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om jordbruket och skattepolitiken,2] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om borttagande av skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel,2] 15. att hos regeringen begär en redovisning av användningen av influtna medel från skatten på handelsgödsel och bekämpningsmedel, 16. att till Prisreglerande åtgärder på jordbrukets område för /90 anvisar ett förslagsanslag på 1 , 17. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om Norrlandsstödet, [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om livsmedelsberedskapen,3] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om beredskapsförsörjning med kvävegödselmedel,3] 18. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om särskilda stödåtgärder till fruktodlingen på grund av avvecklad importreglering. () () () () () (m) () 1 1988/89: N284 2 1988/89: Sk406 1988/89: FÖ509