bet · GD01BoU2 · 1989-12-31 00:00:00 — En annan fråga om det kommunala ansvaret för användningenav marken tas upp i motionerna l988/89:Bo415 (c) yrkande 8 och 1988/89:Bo507(c). I motionerna föreslås som sin mening ge regeringen till kännavad i dem anförts om planeringen av bostadsområden och samhällen så atttillgången på kolonilotter främjas. Vid behandlingen av motsvarande motionsyrkande (BoU 1989/90:BoU2 1987/88:14 s. 6) framhöll utskottet vikten av attfritidsintressen av den art som kolonilotter representerar kan beredastillräckligt utrymme. Att så sker är inte minst viktigt i våra större tätorter. Utskottet vill , även beträffande denna fråga, erinra omkommunernas grundläggande ansvar för planeringen av markanvändningen.Utskottet har emellertid förståelse för motionärernas önskan att få till stånden större satsning på kolonilotter. 1 sammanhanget bör erinras om demöjligheter kommunerna enligt PBL har att undanta bl.a. kolonistugor frånbygglovsplikt. Mot bakgrund av bl.a. kommunernas möjligheter och ansvarför den fråga motionärerna aktualiserat avstyrker utskottet motionerna1988/89:Bo415 (c) yrkande 8 och 1988/89:Bo507 (c) beträffande kolonilotter. Ersättningsreglerna i PBL tas upp i två motioner. Imoderata samlingspartiets partimotion 1988/89:Bo405 yrkande 17 e begärs enändring i PBL så att full ersättning till markägaren skall utgå vid intrångeller rådighetsinskränkning. Yrkandena i motion 1988/89:Bo506 (s) går ut på attersättningsanspråk enligt PBL skall ställas redan under planprocessens gångsamt att vissa förenklingar och förtydliganden av börgenomföras. I moderata samlingspartiets partimotion kritiseras bl.a.den s.k. kvalifikationsgränsen för att ersättning skall utgå till markägaren.Motionärerna anför bl.a. att äganderätten urholkas med nuvarande regler,regler som enligt motionärerna innebär en kvalifikationsgräns om för attersättning skall utgå. Utskottet vill anföra följande. Ersättningsreglerna ochdärmed kvalifikationsgränsen behandlades tämligen ingående av utskottet vid behandlingenav PBL-propositionen. Utskottet vill inledningsvis erinra om att fullersättning utgår bl.a. när mark för allmänna platser tas i anspråk enligtdetaljplan, när detaljplan ändras eller upphävs och när bygglov vägras för attersätta en byggnad som förstörts genom olyckshändelse. Vad rör kvalifikationsgränsen har denna fråga möttspeciellt intresse när det gäller ersättning vid vägrat byggnadslov,rivningsförbud eller vägrat rivningslov. Vid behandlingen av PBL-propositionen anförde utskottetbeträf fande dessa fäll att det är vanligt med stadsplaner som anger en nybyggnadsrätt som är väsentligt mindre än den befintliga byggnaden. Som exempel pekade utskottet på några stadsplaneändringar som be slutats av regeringen och för vilka nybyggnadsrätten efter planändring en utgjorde av de befintliga husen. Vid ett vägrat återuppförande ansåg utskottet det därför vara naturligt att en fastig hetsägare inom ramen för medgiven användning av festigheten fick 11 tåla enmotsvarande lägre nybyggnadsrätt i förhållande till den befintli- 1989/90:BoU2ga byggnaden utan att ersättning skulle utgå. Ersättning i nu refererade fallutgår när skadan är betydande i förhållande till värdet av den berörda delen avfastigheten. Beträflande skyddsbestämmelser för byggnader eller förmarkreglerande åtgärder gäller att ersättning uppkommer först dåmarkanvändning inom berörd del av fastigheten avsevärt försvåras. Förytterligare information om ersättningsfrågorna hänvisas till utskottetsbetänkande BoU 1986/87:1 (s. 138- 142). Utskottet är inte berett frångå sitt tidigareställningstagande och sina ingående överväganden om utformningen avkvalifikationsgränsen för ersättning enligt PBL, varför moderatasamlingspartiets partimotion 1988/89:Bo405 yrkande 17 e avstyrks. I motion l988/89:Bo506 (s) förordas en ändring i PBL avinnebörden att en fastighetsägare skall ha skyldighet att varsla kommunen omeventuella ersättningsanspråk redan under planprocessens gång. Motionärenföreslår också att vissa ändringar i övrigt görs i . Frågan om när ersättningsanspråk enligt PBL skallaktualiseras av en fastighetsägare har tagits upp i det förslag till ändringari PBL och naturvårdslagen (NVL) som och lantmäteriverket i maj 1989överlämnade till bostadsministern. Förslaget som har remissbehandlats övervägsför närvarande i regeringens kansli. I de båda verkens förslag behandlas ocksåvissa av de förfaranderegler enligt PBL som tas upp i motionen. Eftersom de i motionen behandlade frågorna för närvarandeövervägs i regeringens kansli finns enligt utskottets mening inte anledningför att bifalla motion 1988/89:Bo506 (s) om översyn av frågan om närersättning enligt PBL skall aktualberas m.m. roll vid bostadsplaneringen tas upp ivänsterpartiet kommunisternas partimotion 1988/89:Bo503. Motionärerna anför attsocialtjänsten ibland inte alls kommer in i den fysiska planeringen eller attden ibland kommer in , detta trots att företrädarna för socialtjänstenhar stora kunskaper om brister och behov i våra bostadsområden. Attsocialtjänstens synpunkter inte beaktas får enligt motionärerna till resultatatt äldreomsorgen och barnomsorgen m.m. blir mer betungande. För att stärkasocialtjänstens roll i planeringen föreslår motionärerna ett tillägg till PBL(2 kap. 1 §) så att där anges att socialtjänstlagen måste tillämpas vid planläggningoch i ärenden om bygglov och förhandsbesked enligt PBL. Ett i princip liknande yrkande behandlade utskottet hösten1988 (1988/89:BoUl s. 15). Med anledning av en motion från vänsterpartietkommunisterna om deltagande i planeringsprocessen vid ombyggnadav bostäder anförde utskottet då enhälligt följande. Frågan om socialtjänstensdeltagande i planeringsprocessen behandla- 1989/90:BoU2 des i PBL-propositionen(prop. 1985/86:1 s. 112 113) och i bostadsutskottets betänkande i ämnet (BoU1986/87:1 s. 52 53 och 355). Efter att ha redogjort för och anslutit sig tillsocialutredningens förslag om hur planeringsfrågorna för nya bostadsområden ochsaneringen av gamla områden borde hanteras och om roll i sammanhangetanförde bostadsministern att det fanns anledning att betona vikten av attbestående samverkansformer mellan berörda samhällsorgan utvecklas i enlighetmed intentionerna i socialtjänstlagen (1980:620) och hälso- och sjukvårdslagen(1982:673). Isocialtjänstlagen (§ 5) anges att en av socialnämndens uppgifter är attmedverka i samhällsplaneringen och att i samarbete med bl.a. andrasamhällsorgan främja goda miljöer i kommunerna. mening finns inte tillräckliga skäl att genom sådana föreskriftertill PBL som motionärerna föreslår utvidga planeringsprocessen ytterligare.Utskottet har inte anledning anta annat än att den nuvarande ordningen gersocialtjänstens företrädare det inflytande över och påverkan på bl.a.ombyggnadsfrågorna som rimligen kan erfordras och som bl.a. manifesterats isocialtjänstlagen. Dessutom bör erinras om att i pågår ett arbete medatt utarbeta ombyggnadsregler till PBL och att samordna dessa regler med deregler som gäller beträffande ombyggnadslån. Det Sr anses naturligt att i dettasammanhang också ta upp frågan om hur planeringen när det gäller ombyggandeskall ordnas. kommunisternas partimotion 1987/88:Bo239 yrkande 1avstyrks med hänvisning till vad nu anförts. anförde står fest. Även om den nu behandlade motionendelvis har ett vidare innehåll anser utskottet att den utformning PBL givits inu berört avseende får anses acceptabel. I varje fall bör inte nu någon lagändringföretas i enlighet med motionärernas förslag. kommunisternaspartimotion 1988/89:Bo503 om deltagande i denfysbka planeringenavstyrks med hänvisning till det anförda. Besvärsrättenenligt PBL tas upp i två motioner nämligen i motionerna 1988/89:Bo512 (s)och 1988/89:Bo528 (fp). I den förstnämnda : motionen förordas atthandikapporganisationerna bör ges besvärsrätt avseende offentliga byggnader medan i den sistnämnda förordas att även villaägareföreningar ges besvärsrättöver planbeslut. Sammanfattningsvisinnebär besvärsreglerna enligt PBL och i enlighet med förvaltningsrättsligagrundprinciper att den som beslutet angår är besvärsberättigad. Vidare gällerenligt PBL (13 kap. 5 §) att beslut att anta, ändra eller upphäva bl.a. endetaljplan och områdesbestämmelser Sr överklagas endast av den som underutställningstiden skriftligen har framfört synpunkter som inte blivittillgodosedda. Frågan om hur kretsen av besvärsberättigade skallbestämmas går 1989/90:BoU2 delvis tillbaka på reglerna om skyldighet för kommunatt meddela sakägare m.fl. beslut om att anta, ändra eller upphäva detaljplaneller områdesbestämmelser. I PBL (5 kap. 30 §) anges bl.a. att brev skallsändas till sakägare, bostadsrättshavare, hyresgäster och boende samthyresgästorganisation som har förhandlingsordning för en fastighet som berörsav planförslaget om förslagets innebörd. Sakägarna m.fl. skall också gesbesvärshänvisning. Vid utskottets beredning av PBL-propositionen (BoU 1986/87:1) behandlade utskottet en motion (s. 126) i vilken föreslogs atthandikapporganisationerna på orten skulle ha möjlighet att anföra besvär.Utskottet anförde då med instämmande av vad lagrådet framhållit att någonförteckning över besvärsberättigade inte borde 'införas i PBL och attmotionärerna fick anses tillgodosedda med propositionens förslag. Utskottet finner inte skäl ändra uppfettning. Även om detkan anses motiverat att utöka kretsen av besvärsberättigade i enlighet medmotionärernas förslag får en sådan uppfettning vägas mot behovet av att fåtill stånd ett smidigt och inte alltför omfettande besvärsinstitut. Dessutomfinns anledning anta att det inom kretsen av de besvärsberättigade finnssakägare m.fl. som kan aktualisera sådana synpunkter som är av vikt för de imotionerna nämnda organisationerna. Utskottet vill inte förneka att när PBLvarit i kraft det kan finnas skäl att överväga om kretsen avbesvärsberättigade skall utökas. De regler om samråd och besvärsrätt som finnsi PBL bör dock inte nu revideras. Med det anförda avstyrker utskottetmotionerna /89:Bo512 (s) och 1988/89:Bo523 (fp) om besvärsrätten enligtPBL. 1 två motioner tas upp lovpliktens omfattning. 1 motion1988/89:Bo529 (mp) föreslås besluta om en ändring i PBL så attbygglov införs också för krossverk, makadamverk, stenhuggeri, asfaltverk ocholjegrusverk. 1 motion 1988/89:Bo247 (c) yrkande 12 föreslås beslutaom sådan ändring i PBL att maximiytan för lovfria komplementbyggnader höjstill 16 m-. Frågan om huruvida sådana anläggningar som tas upp imp-motionen skulle vara bygglovspliktiga prövades av i samband medPBL-beslutet. I PBL-propositionen (prop. 1985/86:1 s. 258) anfördes bl.a. attbygglov inte borde krävas för sådana anläggningar som aktualiseras i motionen.Den prövning av sådana anläggningar som skall ske enligt miljöskyddslagen ocharbetsmiljölagen ansågs som fullt tillräcklig- Enligt utskottets mening bör emellertid ytterligareerferenheter av 1989/90:BoU2 den nuvarande ordningen vinnas innan ändringar inu berört avseende vidtas. Utskottet förutsätter att regeringen noga följerutfellet av lagstiftningen också beträffande bygglovsprövningen. Med detanförda avstyrker utskottet motion 1988/89:Bo529 (mp) om bygglovsplikt förkrossverk m.m. Frågan om storleken på lovfria komplementbyggnader tasalltså upp i motion 1988/89:Bo247 (c) yrkande 12. föreslås besluta omsådan ändring i PBL så att maximiytan för lovfria komplementbyggnader höjsfrån 10 m' till 16 m På grundval av förslag i promemorian (Ds Bo 1978:3)Förenklad byggnadslovsprövning beslöt 1979 (prop. 1978/79:111 bil.12, CU 3) att införa regler i byggnadsstadgan som innebär att i omedelbarnärhet av bostadshus med högst två lägenheter (småhus) utan byggnadslov fåruppföras högst två fristående uthus, som inte är avsedda som bostad, underförutsättning att den sammanlagda byggnadsarean inte är större än 10 m', atttaknockshöjden inte överstiger 3 m och att byggnaderna placeras minst 4,5 mfrån tomtgräns eller på det avstånd från denna som kan vara föreskrivet i engällande plan. Att byggnadsarean inte utan lov fick göras större än 10 m'sammanhänger med att uthusen inte ansågs böra få användas som bostäder ellergarage och därför inte heller borde inbjuda till sådant användningssätt. När bestämmelsernasedermera med vissa ytterligare lättnader fördes över till 8 kap. 4 § förstastycket 6 PBL, togs bl.a. förutsättningen att byggnaderna inte skulle få varaavsedda till bostad bort som en onödig begränsning av den enskildes frihet(prop. 1985/86:1 s. 696). Däremot avvisades förslag om att ett obegränsatantal byggnader som inte är större än 10 m' skulle få uppföras utan lov (prop.s. Dock gäller att komplementbyggnader till småhus inom inte samladbebyggelse är befriade från lovplikt i fråga om mindre tillbyggnader och inreåtgärder i samma mån som småhusen. Som framgår av vad nu anförts har de ursprungliga motivenför de storleksbestämmelser som gäller lovfritt uppförande av komplementbyggnaderi viss mån förlorat sin giltighet när vissa lättnader av reglerna gjordes isamband med att de överfördes till PBL. Utskottet är dock inte berett föreslåatt PBL ändras i enlighet med förslaget i motion 1988/89:Bo247 (c) yrkande 12om att storleken på lovfria komplementbyggnader bör höjas från 10 m" till16 m'. Slutligen kan nämnas att frågan om lovfrihet för komplementbyggnaderutanför samlad bebyggelse tagits upp i och lantmäteriverkets promemoriamed förslag till ändringar i PBL. Preskriptioni fråga om olovligt användningssätt 1989/90:BoU2 Rubricerade fråga tas upp i kommunisternaspartimotion 1988/89:Bo228 yrkande 3. En ändring av PBL föreslås (10 kap. 27 §)så att preskriptionstiden för olovligt byggande avskaffas. Reglerna om preskription behandlade utskottet tämligeningående (BoU 1987/88:14 s. 12- 14). Utskottet beslöt då föreslåriksdagen rekommendera regeringen att i lämpligt sammanhang överväga utformningenav preskriptionsreglerna i PBL i syfte att närmare klargöra deras innebörd,särskilt i fall där olovligt användningssätt pågår, . Efter ettutredningsarbete borde regeringen enligt utskottets mening återkomma tillriksdagen med förslag i frågan. 1 promemorian (Ds 1989:11) Övernattningsbostäder m.m.behandlas den av aktualiserade frågan. Där föreslås att den tioårigapreskriptionstiden slopas när det gäller rättatt ingripa genom ansökan om handräckning och föreläggande om rättelse för attåterställa olovligt kontoriserade lägenheter till bostäder. Promemorian har remissbehandlats. Den av begärda översynen ompreskriptionsreglerna enligt PBL har således genomförts. Det finns inte skälanta annat än att denna redovisning kommer att underställas utan onödigtidsutdräkt. Eftersom den i kommunisternas partimotion1988/89:Bo228 yrkande 3 aktualiserade frågan om preskriptionsreglerna enligtPBL övervägs finns inte skäl att göra den av motionärernaföreslagna ändringen i lagstiftningen. Resultatet av pågående överväganden Sravvaktas. I kommunisternas partimotion 1988/89:Bo231yrkande 3 föreslås besluta om sådan ändring i PBL att energirådgivningblir en obligatorisk serviceuppgift för byggnadsnämnderna (BN). I motionl988/89:Bo254 (mp) begärs förslag till ändring i kommunallagen så att där iprincip föreskrivs att energirådgivning genom särskilda energi rådgiva re skall ingå i varje kommunförvaltning. Med anledning av förslaget ivänsterpartiet kommunisternas partimotion vill utskottet erinra om att BN fårbegära (PBL 9 kap. 6 §) bevis av sakkunnig att egenskaperna och funktionernauppfyller kraven i 3 kap. Där anges bl.a. (3 §) att byggnader skall medge godhushållning med energi. Utskottetanser att den i PBL valda lösningen innebär att BN getts 1989/90:BoU2 godamöjligheter att verka för att också energihushållningen i byggnader beaktas påett acceptabelt sätt. Att ålägga BN att som en obligato-rbk uppgiftsvara för att energirådgivning kommer till stånd är enligt utskottets meninginte den lämpligaste lösningen. Det bör avgöras av kommunen i vilka former ochi vilken omfattning en sådan rådgivning bl.a. inom ramen för PBL bör utföras.Vänsterpartiet kommunisternas partimotion 1988/89:Bo231 yrkande 3 avstyrkssålunda. Avvad ovan anförts framgår också att utskottet inte delar vad i motion1988/89:Bo254 (mp) föreslagits om att kommunallagen bör ändras så attenergirådgivningen blir en obligatorisk uppgift. Imotion 1988/89:Bol3 (c) yrkande 5 förordas ett tillkännagivande omformerna för myndighetsgranskningen av byggmaterial. Bestämmelsernaför typgodkännandeverksamheten bygger på att genom sin granskning ochgenom utfårdande av typgodkännandebevis ger ett bindande förhandsuttalande omatt en viss produkt uppfyller bygglagstiftningens krav. BN prövar därefterendast om förutsättningar och villkor i åberopade typgodkännandebevis ochtillhörande handlingar är uppfyllda under aktuella förhållanden. Etttypgodkännande innebär således för byggherren att han vet att materialetkommer att accepteras av BN. Det är enligt motionärerna väsentligt att BN:sgranskning av nya material blir mer aktiv både i syfte att stärka kontrollen avanvänt material och att inhämta kunskap om vilka effekter beslutet att främjaimporten av byggmaterial får. har sig bekant fyller den nuvarande ordningen för materialkontrollm.m. enligt PBL sitt syfte. Denna ordning bygger bl.a. på föreskrifter omtypgodkännande och tillverkningskontroll. om BN:s granskning avbyggmaterial m.m. får anses i allt väsentligt väl ägnade att tillgodose sittsyfte. Någon ändring härvidlag kan inte anses erforderlig. Motion 1988/89:Bol3(c) yrkande 13 om formerna för myndighetsgranskningen av byggmaterial avstyrkssålunda. 1. beträffandeutredning om planlagstifiningen att avslårmotion 1988/89:Bo537 yrkande 1, 2. beträffandegenomförandetiden för detaljplaner m.m. att avslårmotion 1988/89:Bo405 yrkandena 17 a, 17 b och 17 c samt motionerna1988/89:Bo526 yrkande c och 1988/89:Bo543 yrkande c, 3. beträffendebyggande utanför plan att avslårmotionerna l988/89:Bo526 yrkande d och 1988/89:Bo543 yrkande d, 4. beträffendereglering av detaljhandebetablering i PBL 1989/90:BoU2 att avslår motionerna 1988/89:Bo405 yrkande 17d och 1988/89:Bo538, 5. beträffendemindre avvikebe från plan och dbpens från plan att avslår motionerna1988/89:Bo526 yrkandena a och b samt 1988/89:Bo543 yrkandena a och b, 6. beträffendebebyggebens utformning attriksdagen avslår motion 1988/89:Bo549 yrkande 2, 7. beträffandeplanprövning av stormarknadsetablering att avslår motion1988/89:Bo540, 8. beträflande dehandikappade och samhälbplaneringen att avslår motion 1988/89:Bo524, 9. beträffande åtgärder för att öka tillgångenpå mark för fritidshusbyggande attriksdagen avslår motion 1988/89:Bo260 yrkande a, attriksdagen avslår motionerna 1988/89:Bo415 yrkande 8 och 1988/89:Bo507, 11. beträffande kvalifikationsgränsen förersättning enligt PBL m.m. attriksdagen avslår motion 1988/89:Bo405 yrkande 17 e, 12. beträffande frågan om när ersättning enligt PBLskall aktua lberas m.m. attriksdagen avslår motion 1988/89:Bo506, 13. beträflande deltagande i denfysbka plane ringen attriksdagen avslår motion 1988/89:Bo503, 14. beträffandebesvärsrätten enligt PBL att avslår motionerna 1988/89:Bo512 och1988/89:Bo528, 15. beträffande bygglovsplikt för krossverkm.m. att avslår motion l988/89:Bo529, 16. beträffande storleken på lovfriakomplementbyggnader att avslår motion 1988/89:Bo247 yrkande 12, 17. beträffande preskriptionsreglernaenligt PBL attriksdagen avslår motion 1988/89:Bo228 yrkande 3, 18. beträffandeobligatorbk energirådgivning attriksdagen avslår motionerna 1988/89:Bo231 yrkande 3 och 1988/89:Bo254, 19. beträffande formerna förmyndighetsgranskningen av bygg material attriksdagen avslår motion 1988/89:Bol3 yrkande 5. vägnar 1989/90:BoU2 Närvarande: (), (), MagnusPersson (s), (), (), (), NilsNordh (s), (), (), (), (), (), (vpk), (), BrittaSundin (s), () och (*P)- Utredning om planlagstiftningen (mom. 1) deb att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Efter ett" och slutar med "nu anförts" bort haföljande lydelse: Efter ett omfattande beredningsarbete antog riksdagenhösten 1986 en plan- och bygglag (PBL) och en naturresurslag (NRL). Dessa lagarträdde i kraft . Även om denna nya lagstiftning harförtjänster och även om i denna lagstiftning reglerades frågor som dittillshade haft ett svagt skydd måste konstateras att den inte är heltäckande och attbl.a. de viktiga miljövårdsfrågorna åtnjuter ett svagt lagligt skydd elleringet skydd alls. Som föreslås i partimotion 1988/89:Bo537yrkande 1 bör planlagstiftning i hela dess vidd ses över och sammanför£is i enmiljöbalk. Bl.a. bör miljövårdsplaner med rättsverkan införas både pånationell och nivå. Dessa planer bör samordnas med de energiplaner sombör upprättcis. Vidare finns anledning att överväga hur en bättre samordningskall ske främst mellan PBL och de lagar för miljö- och naturvård som enligtmiljöpartiets uppfattning måste tillskapas. En särskild utredning börtillsättas med syftet att se över planlagstiftningen i nu berört avseende.Förslag i ärendet bör föreläggas . Den av motionärerna förordadeutredningen bör ha nära samarbete med den parlamentariska kommitté omnaturvårds- och miljövårdslagstiftningen som tidigare föreslagitoch som tillsatts av regeringen. bör med anledning av partimotionsom sin mening ge regeringen till känna vad utskottet nu anfört om utredning avplanlagstiftningen. deb attmoment 1 i utskottets hemställan bort ha följande lydelse: l989/90:BoU2 1. beträffandeutredning om planlagstiftningen attriksdagen med anledning av motion 1988/89:Bo537 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Genomförandetiden för detaljplaner m.m. (mom. 2) , och (alla m)anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjarmed "De synpunkter" och på s. 7 slutar med "av utskottet"bort ha följande lydelse: I reservationer till utskottets betänkanden BoU 1986/87:1,4 och 8 samt till betänkandet BoU 1987/88:BoU14 har moderata samlingspartietutvecklat sin syn på hur en reform av byggnadslagstiftningen borde utformas.Eftersom PBL numera trätt i kraft leder detta till ställningstagandet att deprincipiella ändringarna bör företas inom ramen för PBL. Utgångspunkten för denöversyn av PBL som bör inledas är att äganderätten skall respekteras.Den som äger fast egendom bör få utnyttja den så långt det är möjligt av hänsyntill grannar och andra med berättigade intressen. Nödvändiga inskränkningar iäganderätten bör kompenseras med ersättning. Detta leder vidare till att-systemet med genomförandetider för detaljplaner avskaffas. bör gällautan tidsbegränsning, -de obligatoriska översiktsplanerna bör avskaffas ochersättas med ett system där kommunerna själva Sr bestämma behovet av den översiktligaplanläggningen, - planinstitutets områdesbestämmelse bör avskaffas. Områdesbestämmelserna innebär bara skyldigheter för den enskilde men ingarättigheter. Behöver markanvändningen regleras får det ske meddetaljplaner, -kvalifikationsgränserna för intrångsersättning bör avskaffas. Vad utskottet nu anfört om genomförandetiden fördetaljplan m.m. bör med anledning av moderata samlingspartiets partimotion1988/89:Bo405 yrkandena 17 a, 17 b och 17 c och motionerna 1988/89:Bo526 (m)yrkande c samt 1988/89:Bo543 (m) yrkande c som sin mening ge regeringen tillkänna. deb att moment 2 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 2. beträffandegenomförandetiden för detaljplan m.m. attriksdagen med anledning av motion 1988/89:Bo405 yrkandena 17 a, 17 b och 17 csom sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Byggandeutanför plan (mom. 3) i989/90:BoU2 KnutBilling, och (alla m) anser debatt den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjar med "Utskottetvill" och slutar med "nu anförda" bort ha följande lydelse: Inteminst när det gäller byggande utanför planlagt område bör så stora lättnadersom möjligt eftersträvas. All bebyggelse utanför detaljplan skall i principvara tillåten. Givetvis måste hänsyn tas till trafik, miljö, jord- ochskogsbruk m.m. Detta får dock inte medföra att bebyggelse förhindras.