bet · GD01FiU20 · 1989-12-31 00:00:00 — Det är egendomligt att inte regeringen avplanhushållningens sammanbrott i drar slutsatsen att de offentligatjänstemonopolen måste brytas och konkurrensen stärkas genom att enskildaalternativ tillåts arbeta på likvärdiga villkor. Utskottet förordar vidare en privatisering av statliga företag och 1989/90:FiU20 andratillgångar, vilket skulle befrämja effektiviteten, sprida ägandet, Reservationer stimulera hushållssparandet och dessutom innebära en välbehövlig sanering av statens skuldbörda. Förbud och föreskrifter som hämmar näringslivet bör sålångt som möjligt tas bort. En avreglerad kapital- och valutamarknad fördelarde finansiella resurserna smidigare, snabbare och säkrare till de områden därde gör mest nytta. Lagstiftningen på arbetsmarknaden bör moder-niserjis så attden underlättar och inte försvårar strukturomvandlingen. Bostadsmarknaden måstefäs att fungera bättre genom att subventioner successivt tas bort,fastighetsskatten stegvis avskaffas samt centralstyrning och byråkrati ersättsmed rörlighet och anpassning. Utskottet vill vidare understryka att en effektiv ochsäker energiförsörjning är av stor betydelse för ekonomiskautveckling och konkurrensförmåga. Den planerade förtida avvecklingen avkärnkraften skulle slå hårt mot särskilt de elintensiva delarna avbasindustrin, som dessutom i stor utsträckning är lokaliserade till redanutsatta regioner. Ett viktigt inslag i en politik för högre tillväxt är attekonomins spelregler är någorlunda stabila över tiden. Den kortsiktighet ochryckighet som kännetecknat den socialdemokratiska politiken harförstärkt osäkerheten för företagare och anställda. Ständiga ändringar av spelreglernagenom skattehöjningar, nya ingrepp och regleringar skapar ett klimat därlångsiktiga satsningar och investeringar över huvud taget inte kommer tillstånd. Den ekonomiska politikens inriktning bör därför ligga fast över tiden. Stabiliseringspolitiken måste enligt utskottets meningbaseras på det förhållandet att kapacitetsutnyttjandet är högt.En åtstramningspolitik genom nya skattehöjningar skulle visserligen minskakapacitetsutnyttjandet och driva upp arbetslösheten, och efter hand kan dettage vissa återverkningar i form av lägre pris- och löneökningar. Men i avsaknadav åtgärder som angriper de grundläggande problemen i ekonomin skulle därefterett ökat kapacitetsutnyttjande stöta på samma utbudshinder, vilket varit det vanligamönstret vid konjunkturtopparna . Dessutom är de återkommande kraven på snabbt insattaåtstramningsåtgärder ett uttryck för den förlegade uppfattningen att statenskall ägna sig åt att finstyra den totala efterfrågan i ekonomin. Under 1950-och 1960-talens regelbundna konjunkturförlopp tedde det sig mer naturligt attförsöka stimulera ekonomin i tider av lågkonjunktur för att sedan strama åt vidkonjunkturtopparna. Denna keynesianskt inspirerade ekonomiska politik fungeraremellertid inte längre. Såväl svensk som internationell erfarenhet visar attosäkerheten om den ekonomiska utvecklingen samt om hushållens och företagensbeteende innebär att den aktiva konjunkturpolitiken tenderar att snarareförstärka än motverka ekonomins svängningar. Mot denna bakgrund avvisar utskottet finanspolitiskaåtstramningsåt gärder i form av skattehöjningar. Eftersom överhettningen beror på 99 förekomsten av flaskhalsproblem i produktionen, skall den mötas främst genom stimulans avarbetsutbudet och produktivitetshöjande 1989/90:FiU20 åtgärder.Stabiliseringspolitiskt motiverade insatser bör i första hand Reservationer åvila penningpolitiken, varvid målet att bevara den fastavalutakursen skall vara vägledande. Utskottetanser således i enlighet med vad som förordas i motionerna Fi204 (m) ochFi45 (m) att den ekonomiska krisen bör mötas genom att -sänka skattetrycketså att våra skatteförhållanden närmar sig vad som gälleri jämförbara västeuropeiska länder, -dämpa kostnadsökningarna genom att göradet möjligt att bevara köpkraften även medmåttliga inkomstökningar, -spara i bidragssystemen bl.a. genom en sänktersättningsnivå i sjukförsäkringen och liknande förändringar iföräldraförsäkringen, delpensionsförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen,-säkra valutapolitiken genom att anknyta kronan till det europeiska valutasamarbetet EMS,-stimulera sparandet hos hushållen främst genom att sänka skatteuttaget ochåterställa tron på fasta spelregler, samt -skapa förutsättningar för tillväxtgenom att undanröja rådande osäkerhet om energipolitiken och Europapolitiken. Imotionerna FiZll och Fi46 (båda fp) samt Fi213 (c) redovisas en inriktning avden ekonomiska politiken som i väsentliga avseenden överensstämmer med vad somanförs i motionerna Fi204 och Fi45 (m). Enligt utskottets mening är emellertidförslagen i de förstnämnda motionerna inte tillräckligt långtgående. ovan anfört med anledning av motionerna Fi204 (m) yrkande 1, Fi45 (m)yrkande 1, Fi202 (m) yrkande 1 och Fi501 (m) yrkande 1 bör som sinmening ge regeringen till känna. Innebörden härav är att utskottet avstyrkerpropositionernas förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken samt ävenavstyrker övriga motionsförslag. delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 75 börjar med "Sammanfattningav" och på s. 76 slutar med "till känna" bort utgå, delsatt utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken att med avslagpå regeringens förslag i propositionerna 1989/90:100 bilaga 1 mom. 1 och1989/90:114 mom. 2 samt motionerna 1989/90:Fi26, 1989/90:Fi46 yrkande I, 1989/90:Fi47yrkandena 2 och 3, 1989/90:Fi48 yrkandena 1 och 5, 1989/90:Fi208 yrkande 1,1989/90:Fi211 yrkande I, 1989/90:Fi212 yrkandena I, 3 och 11, 1989/90:Fi213yrkandena 1 och 6, 1989/90:A20 yrkande 2 och 1989/90:A21 yrkande 2 godkännervad som förordats i motionerna 1989/90:Fi45 yrkande 1, 1989/90:Fi202 yrkande 1, 1989/90:Fi204 yrkande 1 och 1989/90:Fi501yrkande 1 samt som sin mening ger regeringen /90:FiU20 till känna vad utskottet anfört. De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken(mom. 2) och (båda fp) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 47börjar med "Utskottet kommer" och på s. 54 slutar med "A20yrkande 2" bort ha följande lydelse: Den ekonomiska utveckling som redovisas i finansplaneninnebär att stora problem kunde väntas. Trots detta föreslogs inte några konkretaåtgärder som skulle kunna motverka de ekonomiska problemen. Utskottet anslutersig till den kritik som framförs i partimotion Fi211 motregeringens oförmåga att lägga om den ekonomiska politiken. Huvudproblemen i svensk ekonomi är enligt motionärernaföljande: -Pris- och lönekostnadsökningarna är väsentligt högre än i våra - Den ekonomiska tillväxten ärlåg. Särskilt har produktivitetsutvecklingen varit mycket svag. -Sparandet är negativt vilket tarsig uttryck i ett stigande underskott i bytesbalansen. - Utvecklingen i den offentligasektorn med brister och köer inom barnomsorg, sjukvård, äldreomsorg som transfereringsutgif terna tillåts explodera skapar en misstro mot hela välfårdspolitiken. -Fördelningspolitiken möter stigande problem när det finns allt Inom ramen för det som finns att fördela har det Utskottet har samma syn som motionärerna på de ekonomiskaproblemen. I allt väsentligt speglas samma problembild i finansplanen. Även iproposition 114 ges en liknande bild, i ytterligare något dystrare fårger. Denredovisning som givit av svensk ekonomivisar också att utsikterna för den svenska ekonomins utveckling har försämratsi förhållande till vad som redovisats i finansplanen. Utskottet konstaterar att prognoserna för tillväxten iSverige har dämpats. De senaste prognoserna tyder på en mycket svagtillväxt, i vissa fall nära noll. Prognoserna för bytesbalansens underskott har däremot ökatkraftigt sedan finansplanen presenterades. Då bedömdes underskottet bli knappt50 miljarder kronor, men de senaste prognoserna tyder på att underskottet blirmer än . Detta kan inte förklaras av en bristfålligstatistisk redovisning av företagens utländska lån och vinsthemtagning,eftersom samma tendens till snabb försämring syns i prognoserna förhandelsbalansen. Sedan finansplanen presenterades hardet svens- 1989/90:FiU20 ka ränteläget stigit kraftigt. Detta är eneffekt av att finanspolitiken Reservationer varit alltför svag så attnödvändigt kortsiktig stabilisering överlåtits på penningpolitiken. Utskottet delar den bedömning som ges i motionerna Fi211 (fp)och Fi46 (fp) att de ekonomiska problemen är långsiktiga och att utvecklingengått åt fel håll . Denna negativa utveckling bottnar igrundläggande strukturella problem. Utskottet konstaterar att detta synsättdelar bl.a. den presenterade långtidsutredningen. Utskottet anser liksom motionärerna att det blir alltmernödvändigt att lägga om den ekonomiska politiken till en långsiktig strategiför att angripa de grundläggande problemen och vända den negativa utvecklingsom annars hotar . De riktlinjer för den ekonomiska politiken sommotionärerna redovisar kan sammanfattas på följande sätt. Åtgärder för att stimulera den ekonomiska tillväxten är avavgörande betydelse. Den viktigaste enskilda åtgärden är den stora skattereformenmed kraftigt sänkta marginalskatter, förstärkt inflationsskydd, enhetlig konsumtionsbeskattning,enhetlig kapitalbeskattning samt införande av miljöskatter. Utskottet delarmotionärernas uppfattning att det är av största betydelse att skattereformenfullföljs. Skattereformen innebär utbudsstimulanser samt väsentligaminskningar i de snedvridningar i ekonomins funktionssätt som dagens systemleder till. Även inom socialförsäkringssystemet är förändringarnödvändiga för att förstärka incitamenten till samhällsekonomiskt positivabeteenden. Utskottet delar motionärernas uppfattning att besparingar måstegöras i transfereringarna, vilka annars hotar att tränga ut viktiga skattefinansieradetjänster. Det gäller främst sjukförsäkringen, arbetsskadeförsäkringen ocharbetslöshetsförsäkringen. Vad galler det förslag till införande av enarbetsgivarperiod som aviseras i proposition 114 delar utskottetmotionärernas uppfattning att det är bra, men det måste kombineras med fullkompensation till arbetsgivarna för kostnadsövervältringen. Åtgärder för att dämpa pris- och kostnadsökningen ärnödvändiga både . Den överhettning på arbetsmarknaden som är resultatet avregeringens oförmåga att angripa de ekonomiska obalanserna leder tillhöga lönekostnadsökningar. För att reducera obalanserna krävs på kort sikt enstramare finanspolitik och på lång sikt en tillväxtbefrämjande politik. Utskottet ser det som angeläget att den nödvändigastramheten i finanspolitiken i allt väsentligt åstadkoms genom besparingar i deoffentliga utgifterna. Skattehöjningar är skadliga och bör därför intetillgripas. Utskottet delar uppfattningen i partimotion attskattetrycket måste sänkas. I motionFi46 (fp) framhålls att det aviserade förslaget om arbetsgj- 102 varperiodmåste utformas så att arbetsgivarna ges full kompensation för deökade sjuklönekostnaderna. Utskottet delar denna bedömning. Politiska beslut om höjda sociala kostnader skulle annars förvärra Reservationerproblemet med den höga svenska kostnadsnivån, vilket är precis motsatsen tillvad som är önskvärt. Utskottet anser också liksom motionärerna att enanknytning av den svenska kronan till EMS-samarbetet vore önskvärd. Därigenomskulle ytterligare markera att inflationsmål och valutakursnorm måstetas på allvar. -Åtgärderför att öka hushållens sparande är både långsiktigt nödvändiga och kortsiktigtönskvärda av stabiliseringspolitiska skäl. Utskottet ansluter sig till denuppfattning som redovisas i motioner att skattereformen kommeratt stimulera hushållens sparande. Utskottet delar också uppfattningen attytterligare åtgärder vore önskvärda, t.ex. avveckling av löntagarfonderna,utförsäljning av statliga företag, stimulans av anställdas andel-i-vinst medflera företag. - En omfattande och genomgripande förnyelse av denskattefinansierade tjänstesektorn krävs. Utskottet har tidigare anslutit sig till denpolitik som redovisas i partimotion. Det behövs både en inre ochen yttre reformation av den offentliga sektorn för att öka effektiviteten såatt medborgarna kan få valuta för skattepengarna. Avreglering och stimulans avenskilda alternativ är därvid de viktigaste medlen. Beträffandeden kommunala ekonomin återkommer utskottet i annat sammanhang. Utskottet villemellertid understryka att kommunala skattehöjningar måste undvikas, eftersomde annars skulle urholka skattereformen. Utskottet delar motionärernasuppfattning att kommunalt skattestopp torde vara alltför . -Denekonomiska politiken måste inriktas på att undanröja rådande osäkerhet omenergipolitiken och EG-politiken. Utskottet delar motionärernas uppfattning attdagens osäkerhet i dessa avseenden är ett allvarligt hinder för industriellexpansion i . Sammanfattningsvis anser således utskottet att deriktlinjer för den ekonomiska politiken som redovisas i motion Fi211 (fp)yrkande 1 och Fi46 (fp) yrkande 1 bör bifallas. I motionerna Fi204 (m) och Fi45 (m) redovisas eninriktning av den ekonomiska politiken som i stora delar överensstämmer med vadutskottet ovan tillstyrkt. Utskottet kan emellertid inte dela den kritiskauppfattning som motionärerna ger uttryck för avseende vissa delar avskattereformen. Utskottet delar motionärernas uppfattning att skattetrycketmåste sänkas, men anser att motionärerna gjvit detta mål en alltför överordnadbetydelse. Mot bakgrund därav avstyrker utskottet motionerna Fi202 (m) yrkande1, Fi204 (m) yrkande 1, Fi45 (m) yrkande 1 och Fi501 (m) yrkande 1. Även motioner beskriver en ekonomisk politik somdelvis liknar vad utskottet ovan tillstyrkt. Enligt utskottets uppfattning har emellertid de konkreta förslagen en annan innebörd. Utskottet delar inte heller motionärernas uppfattning om skattereformen och om 103 införandeav en lägre moms på mat. Mot bakgrund därav avstyrker utskottet motionerna Fi213(c) yrkandena 1 och 6 och A21 (c) yrkande 2. Motionerna Fi212 (vpk) och Fi47 (vpk) beskriver en heltannan inriktning av den ekonomiska politiken. Omfattande skattehöjningarföreslås, kraftig expansion av den offentliga sektorn och betydande planhushållningsinslagsom utskottet inte kan ställa sig bakom. Utskottet avstyrker motionerna Fi212(vpk) yrkandena 1, 3 och 11 samt Fi47 (vpk) yrkandena 2 och 3. I motioner framförs betydande kritik av enpolitik som främjar ekonomisk tillväxt liksom av den kommande skattereformen.Motionärerna förespråkar energipolitik och en EG-politik som helt avviker frånvad utskottet ovan förordat. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionFi208 (mp) yrkande 1, motion Fi26 (mp), motion Fi48 (mp) yrkandena 1 och 5 samtmotion A20 (mp) yrkande 2. dels att den del av utskottets yttrande som på s. 75börjar med "Sammanfattning av" och på s. 76 slutar med "tillkänna" bort utgå, deb att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffande de allmänna riktlinjerna för denekonomiska politiken attriksdagen med avslag på regeringens förslag i propositionerna 1989/90:100bilaga 1 mom. 1 och 1989/90:114 mom. 2 samt motionerna l989/90:Fi26,1989/90:Fi45 yrkande 1, 1989/90:Fi47 yrkandena 2 och 3, 1989/90:Fi48 yrkandena1 och 5, 1989/90:Fi202 yrkande 1, 1989/90:Fi204 yrkande 1, 1989/90:Fi208yrkande 1, l989/90:Fi212 yrkandena 1, 3 och 11, l989/90:Fi213 yrkandena 1 och6, 1989/90:Fi501 yrkande 1, 1989/90:A20 yrkande 2 och 1989/90.A21 yrkande 2godkänner vad som förordats i motionerna 1989/90:Fi46 yrkande 1 och1989/90:Fi211 yrkande 1 samt som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Deallmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken (mom. 2) och (båda c) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 47börjar med "Utskottet kommer" och på s. 48 slutar med "måstebedömas" bort utgå, deb att den del av utskottets yttrande som på s. 49 börjarmed "Utskottet delar" och på s. 50 slutar med "Fi501 yrkande1" bort utgå, dels att den del av utskottets yttrande på s. 51 sombörjar med "Utskottet är" och slutar med "Fi21l yrkande I"bort utgå, dels att den del av utskottets yttrande på s. 52 som börjar med 1989/90:FiU20 "Utskottet vill" och slutar med "A21 yrkande 2" bort haföljande Reservationer lydelse: Utsikterna för den svenska ekonomin har försämratsytterligare såväl i förhållande till vad som redovisades i årets finansplan somtill av regeringen därefter framlagda ekonomisk-politiska propositioner. Ensnabb försämring av det svenska konjunkturläget har inträffat. Ett alltför högtkostnadsläge i förhållande till konkurrentländerna har medfört att den svenskaindustrikonjunkturen försvagats. Detta medför under innevarande år bl.a. enminskad ökningstakt för exporten, en försvagning av handelsbalansen och en svagutveckling av investeringarna. Som utskottet tidigare anfört är deninternationella konjunkturen fortfarande stark, även om en viss avmattninginträtt. Utskottet anser att en kraftigt bidragande orsak till den försvagadesvenska konjunkturen är att regeringen bedrivit en alltför svag finanspolitik,och att en alltför svag stabiliseringspolitik medfört höga nominellalöneökningar, medan reallöneutvecklingen varit svag. Penningpolitiken har istället stramats åt, vilket medfört höga räntor och därmed sammanhängandenegativa konsekvenser för fördelningspolitik och investeringsutveckling.Tillväxten väntas bl.a. som en följd av denna kontraktiva politik sjunka frånen redan låg nivå ner till under innevarande år. Inflation ochbytesbalans visar en mycket oroväckande utveckling. Arbetslöshetenväntas öka under innevarande år. Den utveckling som utskottet ovan skisserat bekräftas avden prognos beträffande konjunkturläget som nyligenframlagt. Den successiva konjunkturutvecklingen beskrivs också väl i demotioner som framlagts av motionerna Fi213, A21 och Fi44 vilket utskottet tidigare redovisat. Utskottet anser att den av regeringen bedrivna"tredje vägens ekonomiska politik" har misslyckats. Förutsättningarnaför den ekonomiska politiken har varit gynnsamma, med bl.a. enmycket långvarig internationell högkonjunktur. Trots detta har regeringenshandlande präglats av oförmåga att komma till rätta med den alltför snabbapris- och kostnadsutvecklingen. Regeringen har också visat en oförmåga attvidta de strukturella förändringar som är nödvändiga för att förbättraekonomins funktionssätt. Utskottet anser att en kraftigt bidragande orsak tillatt regeringens ekonomiska politik misslyckats är att den skapat ökadeobalanser i samhället såväl mellan människor som mellan regioner. En god miljö är grundläggande i den ekonomiska politiken.Utan en god miljö kan på lång sikt inte heller övriga mål tillgodoses. Målet engod miljö måste därför vara överordnat i den ekonomiska politiken. Denutveckling av produktionen som är önskvärd för att tillgodose en radsamhällsmål måste därför styras och stimuleras så att den blir miljövänlig. Det faktum att den svenska konjunkturen nu vänt nedåtinnebär inte att det ännu är möjligt att lätta på finanspolitiken. Den bör vara 105 stram, såatt en sänkning av det höga ränteläget kan möjliggöras. kraftig generellåtstramning av finanspolitiken skulle dock i nuvarande 1989/90:FiU20konjunkturläge kunna förstärka konjunkturnedgången. Finanspoliti- Reservationerken bör därför vara mer selektiv . Den konkurrensutsatta sektorn börges ökat utrymme. Återhållsamhet bör iakttas beträffande de offentliga utgifterna.Det totala skattetrycket bör inte stiga. Höjningar av mervärdeskatten skaparspeciella problem för samhällsekonomin, eftersom det driver upp kostnadslägetoch skapar fördelningspolitiska spänningar och kompensationskrav ilöneförhandlingarna. Utskottet anser att ett ökat sparande är viktigt detfrämjar investeringar och bytesbalans utan att driva upp kostnadsläge ochskattetryck. Bristen på arbetskraft är fortfarande stor. Åtgärder för att ökaarbetskraftsutbudet är därför fortsatt nödvändiga. Oberoende av konjunkturlägebör ett långsiktigt arbete bedrivas för att vidta de strukturella förändringarsom är nödvändiga för att förbättra ekonomins funktionssätt. En skattereformmed en rättvis fördelningsprofil, en reformerad offentlig sektor samt en politiksom tillvaratar hela landets utvecklingsförmåga hör därvidlag till deviktigaste strukturåtgärderna. Utskottettillstyrker med det anförda den inriktning av den ekonomiska politiken somförordas i motionerna Fi213 yrkande 1 och A21 yrkande 2. Imotion Fi204 (m) framförs flera förslag och synpunkter som utskottet delar, menutskottet kan bl.a. inte biträda den stora resursindragningen från kommunernasom kommer att leda till drastiskt höjda kommunalskatter eller starkt försämradkommunal service. Utskottet avstyrker därför motion Fi204 (m). Äveni motion Fi211 finns ett flertal förslag som överensstämmer medvad utskottet har ställt sig bakom, men de saknar den fördelningspolitiskaprofil som utskottet lägger stor vikt vid och prioriterar. Utskottet avstyrkerdärför motion Fi211 (fp). debatt den del av utskottets yttrande på s. 53 som börjar med "Utskottetdelar motionärernas" och slutar med "Fi212 yrkande 11" bort haföljande lydelse: Utskottetdelar motionärernas allmänna synpunkter på vilka hänsyn som måste tas tillmiljöproblemen vid utformningen av den ekonomiska politiken. Som utskottet serdet beaktas inte detta tillräckligt i den förda miljöpolitiken. Vad utskottetanfört med anledning av motion Fi2l2 yrkande 11 bör som sin mening geregeringen till känna. debatt den del av utskottets yttrande som på s. 53 börjar med "Utskottetkonstaterar" och på s. 54 slutar med "A20 yrkande 2" bort haföljande lydelse: Av vad utskottet anfört ovan följer att utskottetinte kan ställa sig bakom de riktlinjer för den ekonomiska politiken somförordas i motionerna Fi208 yrkande 1, Fi26, Fi48 yrkandena 1 och 5 samt A20yrkande 2. deb att den del av utskottets yttrande som på s. 75 börjar med "Sammanfattningav" och på s. 76 slutar med "till känna" bort utgå. deb att utskottetshemställan under 2 bort ha följande lydelse: 1989/90:FiU20 2. beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonombka Reservationerpolitiken att med avslagpå regeringens förslag i propositionerna 1989/90:100 bilaga 1 mom. 1 och1989/90:114 mom. 2 samt motionerna 1989/90:Fi26, l989/90:Fi45 yrkande 1,1989/90:Fi46 yrkande 1, 1989/90:Fi47 yrkandena 2 och 3, 1989/90:Fi48 yrkandena1 och 5, 1989/90:Fi202 yrkande 1, 1989/90:Fi204 yrkande 1, 1989/90:Fi208yrkande 1, 1989/90:Fi211 yrkande 1, 1989/90:Fi212 yrkandena 1 och 3,1989/90:Fi501 yrkande 1, 1989/90:A20 yrkande 2 godkänner vad som förordats imotionerna 1989/90:Fi212 yrkande 11, 1989/90:Fi213 yrkandena 1 och 6 samt1989/90:A21 yrkande 2 och som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken(mom. 2) Lars-OveHagberg (vpk) anser debatt den del av utskottets yttrande som på s. 47 börjar med "Utskottetkommer" och på s. 54 slutar med "yrkande 2" bort ha följandelydelse: Utskottetdrar av Kl:s prognos slutsatsen att högkonjunkturen i en mängd avseenden, bådeför svenskt vidkommande och omvärlden, framstår som mindre stark än för någramånader sedan. Detta i kombination med den räntehöjning som följde påregeringskrisen borde som utskottet ser det minska intresset för en generellåtstramning. Överhettningen på arbetsmarknaden och det uppåtriktade trycketpå löner och priser är i stor utsträckning ett regionalt fenomen. Detta talarför att det är en höjning av arbetsgivaravgiften inom den privatatjänstesektorn i storstadsområdena för att dämpa efterfrågetryc-ket ochdärigenom underlätta rekryteringen av arbetskraft till vård, omsorg ochindustri samt liknande åtgärder som bör vidtas. Däremot vill utskottet bestämtavvisa en mer generell åtstramning av ekonomin. Propositionensförslag om skattehöjningar på tobak och alkohol samt förslaget attprisregleringslagen får tillämpas från kan i stort godtasav utskottet. Angåenderegeringens förslag till "nya" riktlinjer för den ekonomiskapolitiken vill utskottet understryka vad som sägs i propositionen, att arbetslöshetinte skall vara ett medel för att få ned pris- och löneökningar.