bet · GD01UbU25 · 1989-12-31 00:00:00 — rier som gällerför lärare vid högskoleenhet med fast forskningsorgani- 1989/90:UbU25 sation.Utskottet utgår från att fakultetsnämnderna kommer atl tillse att så sker. Med hänvisning till del anförda avstyrker utskottetmotionerna l989/90:Ub43 yrkande 1, l989/90:Ub71 yrkandena 1 och 3, 1989/90:Ub73samt 1989/90:Ubl28 delvis. I propositionen föreslås liksom i föregåendeforskningsproposition att medel ställs till förfogande för olikaforskningsstödjande åtgärder vid de mindre och medelstora högskolorna underanslagsposten 1 under anslaget E 12. Vissa särskilda utgifter förforskningsändamål. Tillskotten omfattar 10 milj.kr. /91,ytterligare 12 milj.kr. /92 och ytterligare 8 milj.kr. /93, dvs.en sammanlagd höjning med 30 milj.kr. utöver pris- och löneomräkning. Medlenskall dels stimulera lärare vid de mindre och medelstora högskolorna all ansökaom forskningsstöd och projektanslag hos forskningsråd och andra forskningsfinansiärer,dels användas för stöd till forskarutbildning av lärarna. Den resurs somföreslås under anslaget E 12 för forskningsstödjande verksamhet kommer /93 atl vara drygt 40 milj.kr. Enligt regeringen (prop. s. 204) bör medlen förforskningsstödjande åtgärder anvisas direkt till berörda högskoleenheter istället för att som fördelas av UHÄ. UHÄ skall dock göra enutvärdering av de gjorda insatserna för att belysa dels hur anvisade medelanvänts, dels och framför allt vilka effekter åtgärderna haft påforskningens omfattning i stort vid de berörda högskolorna. Frågan om användningen av resurserna förforskningsstödjande åtgärder behandlas i ett antal motionsyrkanden. I motion 1989/90:Ubl25 (m) yrkande 28 anförs att den forskningsom bedrivs vid de mindre och medelstora högskolorna måste vara av hög kvalitetoch atl tilldelningen av medel skall styras av samma vetenskapliga kriteriersom övrig forskning. Det finns därför enligt motionärerna anledning atl se tillatt de anslagna medlen uteslutande används för de i propositionen angivnaändamålen. Ett liknande resonemang förs i motion 1989/90:Ub92 (m) yrkande 9 därmotionärerna efterlyser en redovisning av användningen av resurserna efter enförsöksperiod. I yrkande 10 i samma motion begärs ett uttalande om attfördelningen av medel bör göras inom resp. högskola av organ som besittervetenskaplig kompetens. Om sådan kompetens saknas inom högskolan bör enligtmotionärerna sakkunniga tillkallas för att göra den vetenskapliga bedömningen. De resurser som föreslås tilldelas de mindre ochmedelstora högskolorna borde enligt motion 1989/90:Ubl23 (fp) yrkande 16 avomsorg om verksamhetens kvalitet i första hand fördelas av forskningsrådsnämnden(FRN) i enlighet med förslaget i betänkandet (SOU 1989:27) Forskning vid demindre och medelstora högskolorna. Motionärerna anser vidare att styrelsernavid dessa högskolor skall ta ansvar för hela verksamheten, således ävenforskningen på eget programansvar, och att de bör uppmuntras att sökasamarbete med de forsknings- institutionersom bäst kompletterar den egna forskningen. I konse- 1989/90:UbU25 kvenshärmed borde den rörliga resursen fördelas direkt till berörda högskoleenheter.I andra hand kan dock motionärerna acceptera att de medel förforskningsstödjande åtgärder som regeringen föreslår fördelas mellanhögskolorna på sätt som regeringen föreslagit. Fördelningen inom högskolornabör dock enligt moiionärerna ske efter prövning av en vetenskapligt sakkunnigoch oberoende grupp. Med hänsyn till den stora andelen icke-forskarulbildadelärare vid de berörda högskolorna bör medlen under den närmaste sexårsperiodeni huvudsak användas till att ge lärarna tillfålle till forskarutbildning. 1 motion 1989/90:Ubl41 (mp) yrkande 14 hävdas alt deresurser som föreslås för de mindre och medelstora högskolorna huvudsakligenskall komma de institutioner till godo som har goda förutsättningar alt utföraforskning av hög vetenskaplig kvalitet. Enligt motionärerna krävs för godforskning en viss kritisk massa, varför motionärerna begär ett uttalande avriksdagen om profilering av forskningen vid de berörda högskolorna. Utskottet vill understryka all utgångspunkten förförslagen i propositionen har varit atl forskningen vid de mindre ochmedelstora högskolorna skall bedrivas med samma krav på kvalitet som gällerför annan forskning. Utskottet delar regeringens uppfattning alt ansvaret förde medel, som skall användas för forskning i egentlig mening, skall ligga på denuvarande fakultets- och forskningsrådsorganen också när det gällerforskningsverksamhet som bedrivs vid de mindre och medelstora högskolorna. Deresurstillskott som i propositionen föreslås under anslaget E 12. Vissasärskilda utgifter för forskningsändamål möjliggör en rad åtgärder för attunderlätta för lärarna vid dessa högskolor atl ansöka om medel för forskningoch att genomföra forskningsprojekt. Som exempel kan nämnas finansiering av tidför förstudier och utarbetande av kvalificerade projektplaner, resor ochdeltagande i seminarier och vetenskapliga konferenser samt inköp avvetenskaplig litteratur. En betydligt större andel forskarutbildade lärare är, somockså framgår av propositionen, en viktig förutsättning för atl kraven på kvalitetskall kunna upprätthållas vid de mindre högskolorna. Inte minst viktigt i dettasammanhang är givetvis stöd till forskarutbildning för de lärare som ännu inteavlagt doktorsexamen. Utskottet utgår därför från att vid fördelningen av demedel som anslås under anslaget E 12 betydande hänsyn tas till behovet attforskarutbilda lärare vid dessa högskolor. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetmotionerna /90:Ub92 yrkandena 9 och 10, 1989/90:Ubl23 yrkande 16 samt1989/90:Ubl25 yrkande 28. Vad gäller profilering av forskningverksamheten instämmerutskottet i motionärernas uppfattning alt profilering kan vara nödvändig föratt uppnå en viss kritisk massa. Detta gäller även för forskningsverksamhetvid de större högskoleenheterna, varför utskottet anser att det inte ärmeningsfullt för atl göra ett uttalande av den generel- 1989/90:UbU25 la karaktär som begärs i motion 1989/90:Ubl4l yrkande 14.Yrkandet bör avslås av . Förslag om ytterligare resurser för forskningsstödjandeåtgärder vid en eller flera av de mindre och medebtora högskolorna underanslaget E 12 framförs i ett stort antal motioner. I motion 1989/90:Ubl43 (c) yrkande 5 föreslås /91 en höjning med 5 milj.kr. till högskolorna i , ,och SundsvallHärnösand, en höjning med 2,5 milj.kr. till övrigahögskolor, 0,5 milj.kr. till högskoleutbildning på och 5 milj.kr. tillUHA:s disposition, dvs. sammanlagt 55,5 milj.kr. utöver regeringens förslag om22 . för ifrågavarande budgetår. I yrkande 6 i samma motion föreslåsmotsvarande förstärkningar för de därpå följande budgetåren t.o.m. budgetåret1994/95, dock föreslås högskoleutbildning på få ytterligare 1 milj.kr.varje budgetår. Totalt skulle därmed de mindre och medelstora högskolornaförstärkas med 279,5 milj.kr. I motion 1989/90:Ub24 (vpk) föreslås för treårsperioden iyrkandena 1, 2 och 3 en förstärkning av högskolorna i , resp.Växjö med vardera 45 milj.kr., i yrkande 4 en förstärkning av högskolan iSundsvall med 36 milj.kr. och slutligen i yrkande 5 en förstärkningav högskolan i med 21 milj.kr. Totalt skulle därmed dessa högskolorförstärkas med 192 milj.kr. För högskolan i föreslås i motion 1989/90:A23 (c,fp) yrkande 1 en förstärkning med 10 milj.kr. Förstärkningar avresurserna för högskolan i föreslås i motion 1989/90:Ubl45 (c), varibegärs ytterligare 5 milj.kr. för /91 (yrkande 2) ochytterligare 5 milj.kr. under de fyra följande åren (yrkande 3). Förhögskolan i begärs i motion 1989/90:A94 (c) yrkande 4 ettuttalande dels om vissa utbildningslinjer, dels atl forskningsresurserna inteär tillräckliga. Beträffande de bristande forskningsresurserna hänvisarmotionären till motion 1989/90:Ubl43 vari 5 milj.kr. ytterligare begärs förforskning vid bl.a. högskolan i . Förstärkningar av resurserna för högskolan genom omdisposition föreslås i motion 1989/90:Ubl51 (s) utanprecisering av belopp. Fyra motionsyrkanden avser högskolan i motion 1989/90:Ub79 (fj)) yrkande 2 begärs en ickepreciserad större del avresurserna. En utökning med 1,7 milj.kr. till totalt 3,9milj.kr. begärs i motion 1989/90:Ubl27 (s) yrkande 2. I motion 1989/90:Ubl33(c) begärs i yrkande 1 för /91 5 milj.kr. utöver regeringensförslag och i yrkande 2 en fortsatt uppbyggnad av anslaget till högskolan iEskilstuna-Västerås för budgetåren 1991/92 och 1992/93. i motion l989/90:Ubl34 (c) yrkande 1 förstärkas med 2,5 milj.kr. En markant ökning av medlentill forskningsstödjande åtgärder vid de mindre och medelstora 1989/90:UbU25 högskolorna begärs i motion 1989/90:Ubl28 (s) delvis utan närmareprecisering av några belopp. Slutligen begärs i motion 1989/90:Ubl05 (c) i yrkande 1alt högskoleutbildning på skall ges samma status och utvecklingsmöjlighetersom övriga mindre högskolor. I yrkande 2 begärs atl . skall /91, ytterligare . /92 och ytterligare100 . för /93 för forskningsstödjande åtgärder förberörda lärare. Utskottet anser för sin del att del inte är rimligt attför den aktuella treårsperioden anvisa ytterligare medel till de mindre ochmedelstora högskolorna utöver den förstärkning om 30 milj.kr. som regeringenföreslagit under anslaget E 12. Vissa särskilda utgifter för forskningsändamåli propositionen. Vad gäller högskoleutbildning på för vilken resurseranvisas till konstaterar utskottet att de lärare som anlitasför att genomföra den utbildningen i de flesta fall är anställda av någon annanhögskoleenhet och därmed inordnade i sitt forskningssammanhang. Utskottet anseratt resurser för forskningsstödjande åtgärder, den rörliga resursen påfakultelsanslagen och övriga forskningsresurser skall kunna tas i anspråkendast av lärare som är anställda av någon högskoleenhet. Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet motionerna 1989/90:Ub24 yrkandena 1, 2, 3, 4 och 5 samtligadelvis, 1989/90:Ub79 yrkande 2, 1989/90:Ubl05 yrkandena 1 och 2 delvis,1989/90:Ubl27 yrkande 2 delvis, 1989/90:Ubl28 delvis, 1989/90:Ubl33 yrkandena 1delvis och 2, 1989/90:Ubl34 yrkande 1 delvis, 1989/90:Ubl43 yrkandena 5 delvisoch 6, 1989/90:Ubl45 yrkandena 2 delvis och 3, 1989/90: Ubl51, 1989/90:A23yrkande 1 delvis saml 1989/90:A94 yrkande 4 och tillstyrker deresursförstärkningar för treårsperioden som förordats i propositionen. Kostnaderna för externt finansierad verksamhet Av propositionen framgår att redan i slutet av 1960-taletföreskrevs att universitet och högskolor skulle tillämpa principen om fullkostnadstäckning för externt finansierad verksamhet Nuvarande bestämmelseråterfinns i förordningen om externt finansierad verksamhet vid högskoleenheternainom verksamhetsområde (UHÄ-FS 1982:113). Tillförordningen har UHÄ utfårdat tillämpningsföreskrifter. I propositionen konstateras att av olika skäl harprincipen om full kostnadstäckning inte tillämpats i praktiken, framför alltinte med avseende på verksamhet som betalas av andra statliga myndigheter.Detta har lett till att högskolans egna anslag framför allt till forskning ochforskarutbildning, men i viss mån också till grundläggande utbild- ning, fåttfinansiera kostnader som avsett externfinansierad verksam- 1989/90:UbU25het. Högskolan har härigenom subventionerat främst olika forskningsfinansiärer. I enlighet med vad som angetts i 1987 årsforskningsproposition saml proposition om formerna förhögskolepolitiken skall principen om fuU kostnadstäckning tillämpas fullt utinom högskolan fr.o.m. /91. hade inte något all erinramot detta (1988/89:UbU9, rskr. I den nu framlagda forskningspropositionen anförregeringen att det är ett livsvillkor för grundforskning och forskarutbildningatt den externt finansierade verksamheten inom högskolan faktiskt bär alla dekostnader som den föranleder. Den externt finansierade verksamheten har ensådan omfattning att en stor del av högskolans basorganisation ärdimensionerad utifrån denna. Omfattningen av den externt finansieradeverksamheten innebär således att kostnaderna för denna inte är att betrakta sommarginalkostnader. De externa finansiärerna, slår regeringen fast, måste bärasin andel av de samlade kostnaderna inom högskolan. Mot bakgrund av atl de externa finansiärerna skall täckaalla kostnader som är förknippade med deras samverkan med olika universitetoch högskolor anser regeringen det inte vara rimligt att centralt angestorleken på den kostnadstäckning högskolan skall ta ut. Det ankommer påhögskolorna att själva besluta om den interna budgeten och bedöma hur olikaomkostnader skall täckas. Kostnadsstrukturen och storleken av olika kostnaderkan därför variera mellan olika högskoleenheter. Det ankommer på UHÄ somtillsynsmyndighet för högskolan att se till att principen om fullkostnadsläckning tillämpas konsekvent. Av propositionen framgår vidare att forskningsrådenövergångsvis varit undantagna från kravet på full kostnadstäckning. De skallenligt regeringens förordning intill utgången av /90 endastbetala ett omkostnadspålägg om . En konsekvent tillämpning av principen omfull kostnadstäckning innebär atl forskningsråden fr.o.m. /91också står för kostnader, inkl. "overheadkostna-der", som ärförknippade med projekt som finansieras med rådsmedel. I så måtto kommerprincipen om full kostnadstäckning också att tillämpas med avseende påforskningsråden. Enligt motion 1989/90:Ubl40 (c) yrkande 27 bör riksdagenhos regeringen begära en precisering av begreppet full kostnadstäckning vid finansiering med externa medel. 1 motion 1989/90:Ubl23 (fp) yrkande 1 konstateras att del nu gått uttalade att principen om full kostnadstäckning skulle gälla. Motionärerna väl komnar de förslag som förs fram i forskningspropositionen. Liksom regeringen anser moiionärerna emellertid det olämpligt alt centralt ange den nivå som svarar mot full kostnadstäckning. Riksdag och regering bör överlåta fastställandet av nödvändiga avgifter till högsko lorna som bör samråda med forskningsråden. Om problem skulle uppstå i anslutning till tolkningen av vad uttrycket full koslnadstäck- 90 ning innebär, bör det enligt motionärerna ankomma på UHÄ att bedömarimligheten i avgifterna. I motion 1989/90:Ubl41 (mp) yrkan- 1989/90:UbU25 de 15framhålls att det är nödvändigt att principen om full kostnadstäckning fulltut tillämpas vad gäller av industrin finansierad forskning. Uppbyggnaden avinfrastrukturen inom högskolan måste grundas, menar motionärerna, på rentinomvetenskapliga behov och inte styras av industrins behov. I motion1989/90:Ub86 (c) anförs atl i verkligheten bedrivs i endast en mindredel av den vetenskapliga forskningen med medel från utbildningsdepartementetsfakultetsanslag. Detta är i och för sig inte fel, men motionären pekar påflera olägenheter detta får för grundforskningen och möjligheten att finansieradenna. Den enda rimliga konsekvensen är enligt motionären att ökafakultetsanslagen. Utskottet vill inledningsvis framhålla att del förhögskolan är nödvändigt att principen om full kostnadstäckning när det gällerexternt finansierad verksamhet tillämpas fullt ut fr.o.m. /91.Under lång tid har högskolan subventionerat framför allt olika forskningsfinansiärergenom att låta dessa, utan erforderlig ersättning, utnyttja faciliteter somvarit nödvändiga för forskningsprojektens genomförande. Detta har exempelvisgällt personella resurser, lokaler och utrustning, litteralurservice saml administrativservice i allmänhet. Forskningsråden har varitundantagna från kravet på fiill kostnadstäckning. Såvitt utskottet kan bedömahar inte heller bidragen från andra externfinansiärer i alla avseenden täcktkostnader som uppstått i anslutning till den externt finansierade verksamheten.Följden av detta är all högskolan från de anslag som direkt anvisarför grundforskning och grundläggande högskoleutbildning fått avsätta resurserför en basorganisation som också skall betjäna den externt finansieradeverksamheten i samma omfattning som den reguljära utbildningen ochforskningen. Framför allt fakultetsanslagen som primärt avser grundforskningoch forskarutbildning har härigenom blivit åderlåtna. Den externt finansierade verksamheten, framför allt vid dehögskoleenheter som har fast forskningsorganisation, är inte längre en marginellföreteelse. Omfattningen har vuxit kraftigt. Behovet förhögskoleorganisationen att få täckning för de kostnader som följer av nyaåtaganden har därför ökat. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att det skullevara olämpligt att centralt fastställa omfattningen på det omkostnadspåläggexternfinansiärerna skall lämna till högskolan. Det bör ankomma på den lokalahögskoleenheten atl, utifrån kostnadsstruklur, organisation m.m., bedöma vilketpåslag som krävs för att principen om full kostnadstäckning skall varauppfylld. UHÄ har som tillsynsmyndighet för högskolan ett särskilt ansvar föratt högskoleenheternas bedömningar är rimliga. Såvitt utskottet erfarit finns det inom högskolan, bl.a.utifrån de årliga redovisningar UHÄ begär in från enheterna, en god insikt om vilka kostnader som externfinansiärerna skall bidra till. Mot bakgrund härav avstyrks motion 1989/90:Ubl40 yrkande 27. 1989/90:Ubl23yrkande 1 och 1989/90:Ubl41 yrkande 15 har, som framgått,redovisats en positiv inställning till en tillämpning av princi- 1989/90:UbU25pen om full kostnadstäckning. Då utskottet finner atl yrkandena i huvudsaköverensstämmer med vad regeringen föreslagit i propositionen och vad utskotteti det föregående anfört får motionärernas krav anses vara tillgodosedda, varförde nämnda motionsyrkandena avstyrks. En konsekvens av den förändring somgenomförs fr.o.m. /91 när del gäller kostnadsläckning frånexternt finansierad verksamhet blir att resurser inom fakultetsanslagenfrigörs för sådana ändamål som de primärt är till för. Därmed torde ocksåyrkandet i motion 1989/90:Ub86 vara tillgodosett, varför den avstyrks. Utskottet har i det föregående redovisat attforskningsråden övergångsvis varit undantagna från kravet på fullkostnadstäckning. I motion 1989/90:Ubl40 (c) yrkande 26 anförs att principenom ett likvärdigt omkostnadspålägg på alla externa medel inom högskolan ärriktig. Det är enligt moiionärerna dock angeläget atl övergången till ettsådant system åtföljs av en förstärkning av forskningsrådens resurser.Motionärerna hävdar all de samlade förslagen i propositionen i själva verketkan leda till reala minskningar när det gäller resurserna till den direktaforskningsverksamhet som finansieras av råden. 1 motion 1989/90:Ubl41 (mp)yrkande 16 konstaleras all den forskning som bedrivs med rådsmedel har bedömtspå grundval av rent vetenskapliga kvalifikationer och är till gagn förforskningen vid högskolans institutioner. Principen om full kostnadstäckningbör därför inte tillämpas lika rigoröst som när det gäller annan externtfinansierad verksamhet. I motion 1989/90:Ubl43 (c) yrkande 2 anförs alt det ärangeläget att del råder balans mellan fakultetsanslag och forskningsrådsmedel.Utgångspunkten, hävdar motionärerna, måste vara att fakultelsanslagen gerinstitutionerna en fast grund för den fria grundforskningen. Enligtmotionärerna synes den nu framlagda forskningspropositionen lägga något störrevikt vid forskningsråden. Inför kommande forskningspropositioner är detangeläget atl delta balansproblem beaktas. Medanledning av motionerna vill utskottet anföra följande. Utskottet delar den uppfattning som utmärker åretsforskningsproposition, nämligen att en av de mest angelägna åtgärderna är altstärka den svenska grundforskningen. Regeringen föreslår också en rad åtgärderför att detta skall kunna realiseras. Även en konsekvent tillämpning avprincipen om full kostnadsläckning vid externfinansiering kommer att medverkatill en förstärkning av resurserna till grundforskning. Fakultelsanslagenkommer nämligen atl i betydande omfattning avlastas åtaganden som uppståtttill följd av alt den externt finansierade verksamheten ökat kraftigt under detsenaste decenniet. Fakultetsanslagen kommer i större utsträckning att kunnaanvändas för grundforskning och forskarutbildning. Atl principen om full kostnadstäckningnu också kommer atl tillämpas på råden innebär inte enligt utskottets meningatt den samlade resursmängden för grundforskning inom högskolan minskareftersom fakultetsanslagen i större utsträckning kan användas till sådanforskning, dvs. rådengenom projektmedel bidragit till. I detta avseende kommer den /90:UbU25 föreslagnaförändringen när det gäller kostnadsläckning också att vara till gagn förforskningsrådens syften. Som framhålls i propositionen skall fakultetsanslagen ävenkunna användas i projekt som har forskningsråden som medfinansiär. gälla forskare eller bilrädespersonal som avlönas från fakultelsanslageneller utrustning som tillhör institutioner vid högskolan men som används isamfinansierade projekt. Om forskningsråden i likhet med andraforskningsfinansiärer fullt ul svarar för sin del av kostnaderna när det gällerexlernfinansierade projekt i allmänhet, får högskolan ökade möjligheter allsamfinansiera projekt och därmed avlasta forskningsråden vissa kostnader. Utskottet har mot denna bakgrund inga invändningar mot attprincipen om full kostnadstäckning fr.o.m. /91 även tillämpasnär det gäller forskningsrådsorganisationen. Utskottet förutsätter althögskolan samråder med forskningsråden om kostnadstäckningen då det gällerforskningsprojekt där såväl högskola som forskningsråd går in som finansiärer.Med del anförda avstyrks motionerna 1989/90: Ubl40 yrkande 26, 1989/90:Ubl41yrkande 16 och 1989/90:Ubl43 yrkande 2. Högskolornas möjlighet att ta ut kompensation förlokalkostnader då den externt finansierade verksamheten kräver lokallillskottutsträcks fr.o.m. /91 till att omfatta samtliga externafinansiärer. Regeringen föreslår atl universitet och högskolor skall fådisponera de influtna medlen för lokalkostnadsändamål. Detta innebär attinkomstposterna under anslaget tills vidare skall kvarstå. I motion 1989/90:Ubl23 (fp) yrkande 15 begärs aUhögskolorna fr.o.m. /91 skall få tillgodogöra sig influtnalokalhyror från externt finansierad verksamhet och disponera dem fritt inomramen för högskolans verksamhet. Utskottetvill med anledning härav anföra följande. Utskottet anser att det är rimligt att de externafinansiärerna medverkar till atl lösa de lokalproblem som finns på många hålli högskolan. I det nya anslags- och budgetsystem, som successivt införs förden statliga verksamheten i dess helhet, skall lokalkostnader i principbehandlas på samma sätt som kostnader för verksamheten i övrigt. Detta innebäratt de statliga lokalbrukarna får ett ökat kostnadsansvar för sinlokalförsörjning. För högskoleområdet gäller att det nya styr- ochanslagssystemet införs till fullo /94 då anslagsslrukturen inomhögskolan ändras. Utskottet delar regeringens bedömning att en friare användningav den lokala högskoleenhetens samlade resurser, inkl. resurser förlokalkostnadsändamål, får anstå till nästa planeringsperiod. Utskottet erinrarom all regeringen aviserat att varje högskoleenhet skall tilldelas ett anslagför lokalkostnader. Detta bör enligt regeringen genomföras senast /94. Med det anförda avstyrks motion l989/90:Ubl23 yrkande 15. Avslutningsvisvill utskottet anföra följande. En konsekvent tillämpning av principen om fullkostnadstäckning innebär inte att kostnaderna för högskolans gemensamma servicem.m. Vad som ändras är fördelningen av kostnadsansvaret mellan olikafinansiärer. Denna förskjutning av ansvaret kommer att gagna framför allt denfria grundforskningen i och med att fakultetsanslagen avlastas kostnader somuppstått till följd av den externt finansierade verksamheten. Utskottetförutsätter att de intäkter som framgent kommer alt flyta in till högskolanfrån externfinansiärerna disponeras så att de kompenserar de merkostnader somuppkommer på olika ställen inom en högskoleenhet. Högskolans medverkan i stiftelser m.m. Samverkan mellan högskolan och det omgivande samhället harframför allt utvecklats myckel snabbt och delvis i nyaformer. Denna utveckling har allmänt sett varit värdefull och har lett tillbreddade kontakter bl.a. mellan högskolan och näringslivet.