bet · GD01KU30 · 1989-12-31 00:00:00 — Somframgår av det föregående har nådeinstitutet karaktär av ensidig statsakt.Regeringen bestämmer suveränt i vilka fall nåd skall meddelas. I konsekvenshärmed förekommer heller aldrig några motiveringar i besluten. Någon praxis iegentlig mening kan inte sägas förekomma. Sedan gammalt har man dock haft en strävanatt göra likartade bedömningar. Inedanstående tabell redovisas antal och utgång beträffande vissa typer avnådeärenden . Redovisningen ger vid handen atttrafiknykterhetsbrotten intar en dominerande ställning bland nådeärendena. Denvisar också att antalet ärenden som rör kvinnor är låg medan andelen bifall isådana ärenden är ungeSr dubbelt så stor som andelen bifall i samtliga ärenden. Uppgifter om vissa år1982-1989 avgjorda nådeärenden Uppgifternahar hämtats ur statistik som förts inom Avgjorda Kvinnor Därav Trafiknykterhets-bifall brott Därav Skatte- Däravbifall Narko- Därav bifall bedrägeri tika- bifall Engenomgång har gjorts av de ärenden i vilka beslut har fattats under 1988.Särskild uppmärksamhet har därvid ägnats ansökningar oiti nåd beträffandepersoner som dömts till Sngelse för rattfylleri, misshandel, skattebedrägerieller narkotikabrott. Av hänsyn till allmän laglydnad är påföljden för sådanabrott normalt Sngelse. Genomgången har gett vid handen att det förekommer vissaåterkommande skäl för nåd. Här skall nämnas tre vanliga skäl. Oftaåberopas medicinska skäl såväl somatiska som psykiska. För bifall i sådanafall krävs i allmänhet att sökandens medicinska tillstånd är sådant att enanstaltsvistelse skulle innebära ett lidande som inte står i en rimligproportion till samhällets intresse att utkräva straff. I sammanhanget är detockså av betydelse vilka möjligheter kriminalvården har att ge sjukvård åt dendömde utan att hans hälsotillstånd riskerar att försämras. Andra skäl för nådär de s.k. tredjemans-skälen. Det rör sig här främst om fall med ensamstående somhar vårdnaden om små barn där en straffverkställighet skulle få svåra följderför barnens hälsa eller utveckling. Tredje mansskäl är vanliga bland kvinnoroch kan förklara den högre andelen bifall för kvinnor. En annan typ av skäl förbifall är rehabiliteringsskälen. Sådana skäl kan förekomma om någon efterlångvarig kriminalitet eller missbruk gjort en genomgripande positiv förändringav livsföringen och en straffverkställighet skulle medföra allvarliga riskerför den fortsatta anpassningen.Det skall understrykas att det även förekommer andra 1989/90:KU30 skälför nåd t.ex. allmänt humanitära skäl och att flera olika skäl kanföreligga i samma ärende. För att något belysa vilka skäl som kan leda till beslutom nåd finns i bilaga A 7 tn redogörelse för några ärenden som avgjordes år1988. Utskottets granskning har gett vid handen att regeringenutnyttjar sin rätt att bevilja nåd med den restriktivitet och försiktighet somföljer av nådeinstitutets karaktär av undantagsföreteelse. Granskningen harinte gett anledning till något ytterligare uttalande. Utskottet har vid åtskilliga tillSllen tagit uppkrigsmaterielexportfrågor till granskning. I utskottets granskningsbetänkandenåren och 1988 (KU 1986/87:33 s. 23 ff. och KU 1987/88:40 s. 14 ff.)ägnades stor del av granskningen åt sådana frågor. I sistnämndagranskningsbetänkande uttalade utskottet att det var utskottets avsikt attåterkomma till krigsmaterielexportfrågorna sedan utskottet fått tillSlle attstudera den särskilda medborgarkommissionens rapport om svensk vapenexport (SOU1988:15) och resultatet av pågående rättsliga förundersökningar. Underföregående års granskning fortsatte utskottets granskning av export avkrigsmateriel. Bl.a. kompletterade utskottet medborgarkommissionens rapportgenom en icke offentlig utfrågning med personer i kommissionens sekreteriat.Dessutom utfrågades krigsmaterielinspektö-ren inför utskottet,även i detta fall vid en icke offentlig utfrågning. I det åretsgranskningsbetänkande (1988/89:KU30 s. 23 f.) redovisade utskottet dock intenågra bedömningar av de föreliggande krigsmaterielfrågorna. Utskottet ansågnämligen att visst ytterligare utredningsarbete först borde företas. Utskrifterfrån dessa utfrågningar i icke sekretessbelagda delar har fogats till dettabetänkande som bilagorna B 1 och B 2. En betydande del av medborgarkommissionens rapport upptasav kommissionens undersökning av misstänkta fall av olaglig export av vapen ochammunition samt krut och sprängämnen. De krigsmate-rielproducerande företagvars utförsel var föremål för medborgarkommissionens granskning var i förstahand AB , afSrsverket FFV samt AB Nobelkrut. De båda förstnämndaföretagen i fortsättningen resp. FFV har exporterat vapen och ammunitionmedan det tredje företaget i fortsättningen Nobelkrut har exporterat krutoch sprängämnen. Medborgarkommissionendiskuterar i anslutning till sin angjv- 1989/90:KU30 naundersökning om någon kritik kan riktas motregeringen/regerings-kansliet/krigsmaterielinspektion en (KMI). I denna del görssammanfattningsvis följande bedömningar. Medborgarkommissionenkonstaterar till en början att den med ett undantag avseende vidareexport år1982 av en fartygskanon till inte funnit belägg för att det inomregeringen eller förekommit något som tyder på att enskildregeringsledamot eller någon tjänsteman, i första hand någonkrigsmaterielinspektör, medverkat i eller haft vetskap om olagliga affårer medkrigsmateriel. När det gäller nyssnämnda fartygskanon framgår det enligt medborgarkommissionenatt krigsmaterielinspektören fått kännedom om att kanonen skulle levererasfrån till via det brittiska varvet men trots dettainte ingripit eller informerat den dåvarande handelsministern.Medborgarkommissionen riktar vidare, i anslutning till några av de granskadefallen, viss kritik mot i första hand berörda krigsmaterielinspektörer förbristande misstänksamhet eller bristande vaksamhet. Kommissionen framhåller attehuru huvudansvaret för den bristande misstänksamheten och vaksamheten åvilarkrigsmaterielinspektörerna gäller kritiken också andra delar av regeringskansliet.Kommissionen anser sålunda att handels-, utrikes-, försvars- ochindustridepartementen borde haft anledning att visa större intresse för utförselärendena.Kommissionen konstaterar att krigsmate-rielinspektionen hade lämnats medotillräckliga resurser och hade allmänt behövt ett starkare stöd. 9.3 Den rättsliga prövningen Defall av misstänkta Boforsaffärer som medborgarkommissionen granskat har iprincip dock med undantag för de affärer där preskription inträtt(preskriptionstid vid grova brott) utretts och bedömts avregionåklagarmyndigheten i under ledning av till en början extraåklagare och därefter överåklagare . har handlagts ett tiotalförundersökningar avseende olika misstänkta export-afSrer. Härtill kommer attmyndigheten i några fall utan några egentliga utredningsåtgärder avskrivitanmälningar om misstänkta va-penexportafSrer då skäl för inledande avförundersökning inte bedömts föreligga. Ett exempel härpå gäller påståendenaom leveranser av robot 70 och fålthaubits FH 77 B till . Deförundersökningar som genomförts har resulterat i ett åtal, som prövats vidStockholms tingsätt. Övriga förundersökningar har nedlagts, i allmänhet pågrund av att brott ej kunnat styrkas. Åtalet,som riktats mot tre personer som är eller varit Boforsanställ- da, avsåg grov varusmuggling och gällde i huvudsak olovlig vidareex port åren 19791980 av ett stort antal robotar till Bahrein/via . Genom dom fann tingsätten att de tilltalade varit medvetna om att regeringen, då tillstånden meddelades, , saknade kännedom om denplanerade vidareexporten och att utförsel- tillståndenbeviljats genom att gav sken av att materielen var 1989/90:KU30avsedd för , trots att den var avsedd för Bahrein och . De dömdesdärför för grov varusmuggling. Domen har vunnit laga kraft. I och med detta harde rättsliga organens handläggning av ifrågavarande afSrer slutförts. FFV-affärema, som är under utredning av polis- ochåklagarmyndigheterna, har hitintills lett till åtal mot en person för grovvarusmuggling. Åtalet har ännu ej prövats av domstol. Polis- och åklagarmyndigheternas utredning av NobelkrutsafSrer har resulterat i ett åtal mot tre personer för bl.a. grov varusmuggling.Genom dom .1989 ogillade åtalet i alltväsentligt. Domen har överklagats till , som ännu ej avgjort målet. Utskottet har till en början med ledning av deutredningar som genomförts av medborgarkommissionen och de rättsliga organen granskat vissa av exportaffirer. Den genomförda granskningen har gälltnågra fall där det hävdats att genomfört eller planerat exportafSrertill länder till vilka utförseltillstånd inte förelegat, i allmänhet s.k.vidareexportafSrer. Granskningen har skett utifrån bl.a. följandefrågeställningar. Har regeringen (enskildaregeringsledamö-ter)//KMI haft vetskap om eller haft anledningmiss-Snka olagligheter på vapenexportområdet i samband med att exportansökningarbehandlats? Har uppgifter om påstådda oegentligheter på detta område utansärskilt samband med ett pågående tillståndsärende nått dessa organ och hari så fall tillräcklig uppmärksamhet fästs vid sådan information, harinformationen utlöst lämpliga åtgärder etc? Utskottets granskning i förevarandedel redovisas nedan under avsnitt 9.5. En fråga som utskottet beslutat skjuta upp till till nästariksmöte gäller vissa indikationer om att svenska vapen vidareexporterats frånSingapore till (behandlat i medborgarkommissionens rapport 1988:15på s. 79-82). I denna del återstår visst ytterligare utredningsarbete. Utskottet har med hänsyn till pågående rättsligautredningar och prövningar beslutat att inte nu behandla frågor som har sambandmed de delar av FFVs och Nobelkruts affårer, vilka ej slutligt handlagts avåklagare och domstol. Den av utskottet nu genomförda granskningen har vidaregällt frågan om vissa av regeringen meddelade exporttillstånd stått i överensstämmelsemed gällande riktlinjer, se nedan under avsnitt 9.6. Slutligen har utskottet i ett avsnitt 9.7 tillgranskning tagit upp olika frågor som har samband med försäljning m.m. av fålthau bits FH 77 B till , den s.k. Indienordern, och den förundersök ning ledd av chefeåklagare , åklagarmyndigheten i som bedrivits för att utröna om bestick- . Utskottet har tidigare granskat IndienafSren utifrån enrad olika aspekter (se KU 1987/88:40 s. 37 ff.). Årets 1989/90:KU30 granskninghar gällt frågan om en otillbörlig koppling förelegat mellan bidrag tillden s.k. Bergslagsfonden och regeringens medverkan till Indienordern (avsnitt9.7.2), regeringens handläggning av frågan om bl.a. otillåtna s.k. mellanhänderförekommit mellan och (avsnitt 9.7.3) samt handläggningen av enförfrågan från Ringberg i hans egenskap av förundersökningsledare iovannämnda ärende till (avsnitt 9.7.4). Till grund för granskningen av de olika frågorna har legatett omfattande, i betydande utsträckning sekretessbelagt, skriftligt underlag,i första hand handlingar hörande till olika regeringsärenden samt inomregeringskansliet med anledning av granskningen upprättade promemorior.Utskottet har vidare haft tillgång till vissa handlingar ingående iförundersökningarna gällande dels vidareexportafSrer, delsIndienafSren. Under årets granskning har utfrågningar hållits med chefeåklagareLars Ringberg, överåklagare åtföljd av statsåklagare , krigsmaterielinspektör , statsrådet och förrestatssekreteraren, landshövding samt utrikesminister . Utskrifter från dessa utfrågningar i icke sekretessbelagda delarutgör bilagorna B 3B 7. Utskottet lämnar i förevarande avsnitt under 9.5.29.5.5 en redovisning av föreliggande uppgifter i Boforsdelen, vilka skulle kunnapeka på att i första hand KMI nåtts av informationer och misstankar omoegentligheter huvudsakligen bestående i genomförd eller planerad vidareexport.Som framgår av det följande avser de föreliggande uppgifterna i allmänhetexport via till land till vilket regeringen ej meddelat tillstånd.Avsnitten 9.5.39.5.5 baseras i väsentliga delar på innehållet i tvåpromemorior upprättade av KMI resp. den 30november 1977. Promemoriorna, som innehåller kortfattade anteckningar övermarknadsgenomgångar vid angivna tillSllen mellan och , harinte redovisats i medborgarkommissionens rapport. Avsnitt 9.5.6 innehållerredovisning av bl.a. utskottets och medborgarkommissionens tidigaregranskningar av olika vidareexportfrågor. 1 avsnitt 9.5.7 slutligen redovisarutskottet sin bedömning av de i förevarande avsnitt upptagnagranskningsfrågorna. Det skall anmärkas, att en särskild fråga som varitföremål för utskottets uppmärksamhet har gällt olika påståenden om olovligvapenexport till , bl.a. av robot 70. Utskottet får i denna del hänvisatill medborgarkommissionens bedömningar (se SOU 1988:15 s. 118 ff.). 9.5.2Bahrein/1989/90:KU30 I detta avsnitt är i första hand fråga om om deninformation som kan ha nått /KMI om den olovligavidareexporten åren 19791980 till Bahrein/av robot 70. Utskottet har itidigare års granskningar redan behandlat frågan (KU 1986/87:33 s. 33 ff.).Numera föreligger även medborgarkommissionens och de rättsliga organensbedömningar i saken. (SOU 1988:15 s. 65 f.) fann detanmärkningsvärt att KMI inte tidigare och med större beslutsamhet reagerade påde upprepade tecknen på reexport av svenska vapen från . kunde en bidragande orsak till detta sannolikt vara en vissbristande kontinuitet i KMIs arbete. I tingsrätts dom i Boforsmåletangavs i domskälen med avseende på den del av åtalet som gällde regeringenstillståndsbeslut avseende export av robot 70 bl.a. följande.Utredningen i målet ger vid handen att varken regeringen, någon enskildregeringsledamot eller för beredningen av ifrågavarande ansökningar omutförseltillstånd ansvarig krigsmaterielinspektör haft del i eller kännedom omvidareexporten av robot 70 från till Bahrein och . För denstraffrättsliga bedömningen är det utan närmare intresse om myndigheterna pågrund av en del till synes anmärkningsvärda omständigheter vid sin granskningmå ha brustit i uppmärksamhet. Under tingsrättens huvudförhandling förebringades viss nyutredning ej behandlad av medborgarkommissionen eller tidigare känd föråklagarmyndigheten som enligt tingsrättens bedömning visade att det tidigastunder hos KMI måste ha funnits kännedom om att robot 70 fannsi Bahrein och . I det följande redogörs för denna utredning. Under rättegångens slutskede uppkom fråga om de tilltaladegjort sig skyldiga till sekretessbrott genom att lämna ut sekretesskyddadeuppgifter om robot 70 till Bahrein och . Med anledning härav lätåklagaren inhämta vissa uppgifter i saken. Därunder framkom att förresäkerhetschef, , fått reda på att besöktesav militär personal från Bahrein och för utbildning på robot 70, vilkenpersonal officiellt uppgavs komma från . drog häravslutsatsen att illegalt exporterat robot 70 till Bahrein och Dubai.Kjellgren tog sedermera upp saken med bl.a. chefen för säkerhetspolisensindustriskyddsgrupp, kommissarie . Denne upprättade efter sinkontakt med en dagtecknad maskinskriven promemoria i saken. I denna promemoria redovisas flera omständigheter somenligt stödde hans nyssnämnda slutsats. föredrogbyråchefen vid , , ärendetför avdelningens chef, . En handskriven anteckning av Höglundsist i promemorian har följande lydelse: Då ärendet förts upp till FMV och därifrån vidare tillkrigsmaterielinspektören synes ytterligare åtgärder inte behöva vidtagas. Under tingsrättens huvudförhandling hördes som vittnen idenna del , , , Hjälmroth och generalmajor (krigsmaterielinspektör den 31 januari1981). I domen, som inte innehåller några referat av vittnesmålen, anges attdet av vittnesmålen framkommit, att det tidigast år 1981hos KMI måste ha funnits kännedom om att robot 70 fanns i Bahrein och Dubai.Tingsrätten fann emellertid att denna kännedom inte påverkade bedömningen avde gärningar som åtalet gällde. Tillståndsbesluten gällande de i målet aktuellarobotarna hade meddelats redan åren 1979 och 1980; åtalet i återstående delar,såvitt nu är i fråga, gällde vissa i sammanhanget mindre följdle-veranser vissa verktyg, provutrustningar m.m. för vilka regeringstillstånd meddeladesunder . Vid genomgång av KMIs arkiv har enligt besked från KMI denaktuella promemorian eller någon annan handling med koppling till Kjellgrensinformation inte kunnat anträffas. I denna del är bl.a. fråga om leveranser åren 19781981från till det singaporianska bolaget ofSingapore (Pte) Ltd, i fortsättningen benämnt AOS, av delar till 40 mmluftvärnskanoner för sammansättning i i enlighet med träffat licensavtal.Materielen skulle därefter ha försålts till . AOS hade sin upprinnelse iett avtal mellan den singaporianska staten och och ägdesfram av den singaporianska staten och till avBofors. 1 krigsmaterielinspektör ovan under avsnitt 9.5.1båda anmärkta PM finns några noteringar som här skall redovisas. Promemorianden innehåller följande notering. AOS gemensamt företag . amtillverkningoch service, utökning planerad till Ivkanontillverkning. Kan komma att säljastill länder som ej godkänns här t.ex. . Trots detta ger Singaporeend-use-statement. Promemorian vid det sammanträffandesom promemorian avser var även departementsrådet , utrikesdepartementetspolitiska avdelning närvarande innehåller följande notering. Tillverkningav 40 kanoner och am. samt kanoner för fartyg. Svårt att kontrolleraförsäljning till länder som vi ej skulle acceptera. Promemoriornaingår i en förundersökning av regionåklagarmyndigheten i gällandeifrågasatt olaglig vapenexport (grov varusmuggling) till åren 1978,1980 och 1981 av bl.a. ett fyrtiotal i licenssammansatta 40 mmluftvärnskanoner enligt avtal mellan och . beslötåklagarmyndigheten (överåklagare och statsåklagare ) att åtal ej skulle väckas. I beslutet anges att de avseddakomponenterna levererats till AOS, som därefter torde ha sålt materielenvidare, åtminstone i huvudsak, till andra länder även om viss osäkerhet råder idetta avseende. I beslutet behandlas en från de misstänkta gjord invändning omatt krigsmaterielinspektören skulle ha fått en allmän information om AOSverksamhet och riskerna för att AOS sålde materiel till andra länder. Enligtåklagarnas bedömning vann invändningen visst stöd av utredningen i målet. Dennabedömning grundades främst på innehållet i fem handlingar, vilka fogades sombilagor till nedläggningsbeslutet. Dessa handlingar utgjordes av förutomRosenius båda PM två Bofors-PM innehållande anteckningar från de bådasamtalen mellan och samt en PM av krigsmaterielinspektören . Sistnämnda PM innehåller krigsmaterielinspektionenssynpunkter med anledning av att hos ansökt om att få föra utköpeskillingen för bolagets del av aktierna i . I promemorian anges bl.a.följande: 2a) KMI konstaterade att i den lönsamhetsberäkning som presenteras (bif.) räknar AB med relativt betydande komponentleveranser; såbetydande att man får klart för sig att dessa icke är beräknade enbart förstaten behov. Dir. bekräftade denna bedömning. b)KMI konstaterade att om någonting kommer att hända som drar det i rampljuset t.ex. p.g.a. att leveranser därifrån sker enligt principer som icke skulle kunna godtagas vid utförsel från , då riskerar AB att leveranserna av detaljer härifrån stryps.----- Iåklagarens nedläggningsbeslut anges att avseende också fästs vid att Thunbergvid förhör under förundersökningen bl.a. har uppgivit att han informerades omatt det inte var enbart eget behov av krigsmateriel som motiveradebildandet av AOS. Grunden var att ammunition skulle kunna levereras till ländersom inte kunde ge tillstånd till. Det var inget krav på att vidansökan om exporttillstånd för komponentleveranser skulle ange slutkunden. av överåklagare till tingsrätten ingivenpromemoria , som bygger på uppgifter lämnade avkrigsmaterielinspektör , anges bl.a. följande: Före1983 torde uppfattningen inom krigsmaterielinspektionen och på andra håll ha varit attlicenstagares export av fårdiga produkter som Srdigställts inom ramenför licensavtal i första hand var en fråga för det land i vilket licenstagaren bedrev sin verksamhet och således reglerades av detta landsexportbestämmelser. krävdes normalt inte atten svensk exportör av komponenter /90:KU30 licenstillverkning utomlandsi samband med ansökan om exporttillstånd upplyste om eventuell kännedom omvilket land slutprodukten var avsedd för. De uppgifter lämnat i dettidigare nämnda förhöret ligger helt i linje med detta äldre synsätt. Ettsådant synsätt torde ha sin förklaring i att det inte krävdes tillståndatt upplåta licens till tillverkare i utlandet och att inte hellerslutan-vändarintyg infordrades i utförselärenden rörande komponentexport. Härskall framhållas att de i det föregående angivna förhållandena inte hartillmätts någon betydelse för frågan om åtal skulle väckas utan beslutet attnedlägga förundersökningen grundas på att åklagarna inte funnit det utrett attde misstänkta haft insikt om att kanonerna var avsedda för . Ikrigsmaterielinspektör båda ovannämnda PM finns uppgifter som skullekunna tyda på att planerat licenssammansättning i av fålthaubits77 och därefter export till . Promemorian den 19 oktober1977 innehåller följande notering. aktuelltmed fh 77 tillsammans med som gör + sammansättning. Promemorianden innehåller följande notering. Storkund men bara defensiv materiel. Betr. haubits 77 går man därför omvägen viaHolland. Regionåklagarmyndigheteni har gjort en sammanställning av dokument vari finns uppgifter omplanerad export till av krigsmateriel som licenssammansatts i Holland.Dessa handlingar omfattar utöver ovannämnda båda PM bl.a. vissadagboksanteckningar av samt några Bofors-PM. Såvitt framgår av utredningeni ärendet kom afSrerna i fråga aldrig till stånd. Iförevarande avsnitt skall redovisas vissa uppgifter som skulle kunna tyda påatt KMI nåtts av information och misstankar om en planerad och sedermerasannolikt genomförd vidareexport av vissa vapen och ammunition tillArgentina. Exporten skulle ha skett via det ovannämnda singaporianska företagetAOS. I ärendet föreligger bl.a. följande uppgifter i denna del. RoseniusPM innehåller, såvitt nu är i fråga, följande notering. Ardbo lovat att leverera Ivam febr/mars -78. KMI heltnjrtt tillstånd bör begäras ev. via annat land. i har gjort ensammanställning av i förekommande dokument som innehålleruppgifter om förevarande vidareexport. Av sammanställningen framgår bl.a.följande. har i fem olikabeställningsdeklarationer till regeringen (KMI) anmält vapen- och ammunitionsexporttill argentinska marinkommissionen i , , för ett sammanlagt värdeav omkring 9 milj.kr. I beställningsdeklarationer , november resp.december 1978 har härefter anmält vapen- och ammunitionsexport tillSingapore (AOS) uppgående till exakt samma kvantiteter som fanns angivna i detidigare beställningsdeklarationerna. har därefter inkommit med ansökningarom exporttillstånd avseende den krigsmateriel som upptagits ibeställningsdeklarationerna gällande , vilka ansökningar regeringensedan bifallit. Materielen i fråga har därefter utförts till . Denvapen- och ammunitionsexport som anmälts i de först ingivna beställningsdeklarationernahar sedermera anmälts annullerade dels annulleringen avsåg deafSrer som anmälts i de två äldsta beställningsdeklarationerna (ammunition förknappt .) Regionåklagarmyndighetenssammanställning tyder på att materielen eller delar därav vidareexporteratsfrån till . Utskottet ägnade både (KU 1986/87:33) och 1988(KU 1987/88:40) års granskning av olika krigsmaterielfrågor stort utrymme bl.a.åt frågan om regeringen//KMI känt till eller bort känna tillatt oegentligheter förekom i samband med krigsmaterielexporten till samband härmed höll utskottet ett stort antal utfrågningar, bl.a. med deförutvarande handelsministrarna , och BjörnMolin, vilka alla tre hördes båda åren. I betänkandet granskninganförde utskottet i en sammanfattande bedömning följande (KU 1987/88:40 s. Utskottets granskning har sammantaget gett vid handen attåtskilliga omständigheter entydigt pekar på att krigsmaterielinspektionen somberednings- och kontrollorgan i vapenexportfrågor inte fungerat tillfredsställandei förhållande till svenska krigsmaterielproducenter.