bet · GD01AU13 · 1989-12-31 00:00:00 — följande framställningen tar utskottet ställning till de konkreta förslageni centermotionerna samt utvecklar närmare sin syn på stödområdesindelningen,stödformerna, de organisatoriska frågorna och medelsbehovet mot bakgrund avcenterns förslag. Detär utskottets uppfattning att en omläggning av politiken enligt den inriktningoch de förslag som ovan presenterats ger de bästa förutsättningarna för enframgångsrik politik och för en utveckling av hela landet. anfört med tillstyrkjinde av motionerna 1988/89:A435, Alll, Al 18 ochA451 bör ges regeringen till känna. Deförslag till utformning av riktlinjerna för regionalpolitiken som förordas imotionerna 1988/89:A453 (mp), 1988/89:A454 (fp), 1988/89:A462 (vpk),1988/89:A482 (vpk), A106 (mp) och A107 (vpk), tillgodoses endast delvis av vadutskottet anfört. De bör följaktligen avslås liksom övriga i sammanhangetupptagna motioner. debatt utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse: 2.beträffande förubättningarna och riktlinjerna för regionalpolitiken att med bifalltill motionerna 1988/89:A435 yrkande 1, 4-6, 1989/90:A111 yrkande 1,1989/90:A118 yrkande 1 i motsvarande del, 2-5, 30 i motsvarande del, 38 och1989/90:A451, med anleidning av regeringens förslag samt med avslag på motionerna1988/89:A422 yrkande 1, 1988/89:A444, 1988/89:A453 yrkandena i-3, 1988/89:A454yrkandena 1 och 2, 1988/89:A462 yrkandena 1 och 2, 1988/89:A469, 1988/89:A482yrkande 2, 1989/90:A80, 1989/90:A83 yrkande 2 i motsvarande del, 1989/90:A97yrkande 1 i motsvarande del, 1989/90:A106 yrkande 1 i motsvarande del,1989/90:A107 yrkandena 3 i motsvarande del och 5, 1989/90:A291 yrkande 3,1989/90:A420, 1989/90:A430 yrkande 2, 1989/90:A436, 1989/90:A448 samt1989/90:A451 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Förutsättningarna och riktlinjerna förregionalpolitiken (mom. 2) (vpk) anser debatt den del av utskottets yttrande under avsnittet Regionalpolitikens förutsättningaroch allmänna inriktning som börjar med "För sin" och slutar med"av " bort ha följande lydelse: Samhällsutvecklingeni de kapitalistiska länderna präglas aUtmer av världskapitalismens ändradevillkor. Kapitalets transnationalisering skapar maktcentra som är oberoende avnations- och parlamentsgrän- 19 1989/90. ser.Ekonomin präglas alltmer av privata jätteimperiers behov av nya 1989/90:AU 13 marknaderoch större vinster. Denna utveckling sker i världen som helhet, i och iSverige. Vardagslivet för enskilda familjer i påverkas avde pågående förändringarna inom den globala kapitalismen och av den pågåendesvenska EG-anpassningen. Under den starkt exportinriktade tredje vägens politikhar såväl storfinansens resurser som samhällets infrastrukturella satsningar ihög grad inriktats mot att främja EG-anpassningen. Inom landet har koncentrationen till storstäderna pågåttunder en följd av år. Denna koncentration har inneburit överhettning iekonomin, spekulation i mark och bostäder, bostadsbrist och köer för vård ochomsorg. Den ständigt ökande biltrafiken i storstadsregionerna har skapat endålig stadsmiljö och farlig livsmiljö. Den sociala servicen blir inom vissasektorer alltmer krisbetonad. finns det stora delar av somhar helt motsatta problem. Särskilt märkbara är dessa i inland.Bergslagen och sydöstra . Ett av de allvarligaste problemen är att det är kvinnornaoch ungdomarna i dessa delar av landet som flyttar därifrån och söker sig tillstäderna. Regionalpolitiken och andra politiska beslut har varitotillräckliga för att skapa förutsättningar för kvinnor och ungdomar attstanna kvar i hembygden. Risken är stor att utflyttningarna fortsätter om intekraftfulla åtgärder sätts in för att motverka detta. I regeringens regionalpolitiska proposition tas upp en delav dessa problem. Man pekar också på de stora utvecklingsmöjligheter somfaktiskt finns. Utskottet ställer sig bakom tankarna att regionalpolitikenskall aktiveras liksom att utslagningen från arbetslivet måste minskas.Utskottet stödjer också en utbyggnad och breddning av infrastrukturen och enansvarsfull hushållning med naturresurserna. Som framhålls i motion A107 (vpk) måste regionalpolitikensmål och inriktning vara likställdhet och likvärdighet mellan landets regioner.Det är av betydelse att regionalpolitiken och övriga beslut som påverkarlevnadsförhållandena i glesbygden också inriktas i ett ekologiskt perspektiv.Tekniken måste användas till att skapa mer slutna system och minskaomsättningen av råvaror och energi. Produktionen måste organiseras så att den befrämjar dearbetandes hälsa i fysiskt och psykiskt avseende. /Vrbetsmiljön behöverförbättras i många branscher. Kulturverksamheten är viktig ur regionalpolitisksynpunkt, vilket också påpekas i propositionen. En medveten satsning påkulturlivet har betydelse för att kvinnor och ungdomar skall välja att bo i deutsatta regionerna. För att kommuner och landsting i glesbygd och pålandsbygden skall klara att upprätthålla en bra lokal service likvärdig densom finns i tätort måste kommunabkattesystemet reformeras. Föratt säkra de regionalpolitiska målen om likvärdighet och lik- 1989/90:AU13 ställdhet mellan regionerna och ge alla människor rätt tillarbete, service, bostad, kultur och god miljö oavsett var man bor krävs flerredskap för det allmänna att styra lokalberingen av arbetsplaber. Föratt korrigera marknadens negativa styrning måste de demokratiska instanserna ilandet, kommun, landsting, län och riksdag, få redskap för att hävda deregionalpolitiska målen. Utskottetåterkommer i den följande framställningen till principerna förstödområdesindelningen och de olika stödformerna. Utskottetvill här peka på de vpk-förslag inom olika politikområden som tillsammans medvpk-förslagen inom det regionalpolitiska området kan få stor betydelse för enframgångsrik regionalpolitik. Det gäller t.ex. förslag som har lagts fram viddetta och som rör utbildnings- och forskningspolitiken, närings-,trafik-, skatte- och jordbrukspolitiken. Enbreddad och förbättrad infriastruktur ingår som ett viktigt verktyg för att nåde regjonalpolitiskit målen. Det handlar om nyinvesteringar inom järnvägs-,väg-, tele- och energisektorerna. Det gäller också områden som forskning,utbildning, vård och omsorg, socialpolitik, socialförsäkringar,fritidsverksamhet, bebyggelseplanering, teknisk service som VA-system ochrenhilllning, postväsende, luftfart, sjöfart, rättsväsende, gränskontroll- ochlantmäteriverksamhet. Destatliga insatserna på energiområdet har en god möjlighet att kombineramiljöhänsyn med positiva regionala åtgärder. Utveckling och ökad användning avförnyelsebara bränslen gynnar regioner med regionala strukturproblem eftersombränslena är inhemska och produceras i glesbygd. Ilikhet med vpk anser utskottet att ett fortsatt aktivt arbete medlandsbygdsutveckling är viktigt. Tonvikten bör dock ligga på verksamhet somutgör ett komplement till skogs- och jordbruket. Utbildningspolitikenpåverkar både samhällsutvecklingen och våra möjligheter att avvärja hoten motmänniskor och miljö. Varje människa skall ha en verklig möjlighet tillutbildning och personlig utveckling oavsett klasstillhörighet, kön och var ilandet man bor. Ur demokratisk synvinkel är det mycket viktigt att alla,särskilt de med kort skolgång, får chansen att komplettera sin utbildning. Utskottetinstämmer i propositionens slutsatser om att fortsatt utbyggnad och förnyelseav kommunikatiorissystemen har en avgörande betydelse för den regionalautveckJingen. Det är viktigt med satsningar på kommunikationer men sådanasatsningar måste kombineras med hänsyn till miljön. Avdessa skäl måste ökningen av bil- och flygtrafiken brytas. Även flera andraskäl talar för ett ökat kollektivt, spårbundet resande. För tyngre och merlångväga transporter måste sjöfart och järnväg stå för Bilism skallgynnas där den är samhällsekonomiskt lönsam 1989/90:AU13 (inkl. miljökostnader).Data-, tele- och videokommunikationernas möjlighet att ersätta framför alltpersontransporter måste lyftas fram. Regionalpolitikensutformning har missgynnat kvinnorna. Vid redovisningen av olika slagsstatistik över utvecklingen har man förbisett könsaspekten. Omman skall leva upp till målsättningen att kvinnor skall ha likvärdig tillgångtill arbete, service, kultur och fritid, måste man börja med att beskriva helaverkligheten. Detregionalpolitiska stödet måste omprioriteras och gå tillkvinnor i större utsträckning, eftersom läget just nu är kritiskt i mångainlandskommuner. Det är kvinnorna som flyttar först. Eftersom den offentligasektorn har så stor betydelse för kvinnorna och deras möjligheter att få arbeteborde regionalpolitiska medel kunna användas även till satsningar på offentligsektor inom utsatta regioner. Detbehövs forskning om kvinnor på landsbygden, vilka villkor de lever under ochvad som krävs av regionala satsningar. Kunskaperna om kvinnors villkor är ännuotillräckliga, och det gäller framför allt kvinnor på landsbygd och i glesbygd. Landsbygdeni sig själv kan ha en stor attraktivitet för ungdomar. I första hand gällerdetta för pojkar, medan däremot flickornas möjlighet att förverkliga sinaintressen är mindre. Om man vill utveckla ungdomars livsmiljö på landsbygdenmåste en prioritering göras till förmån för flickorna. Enförutsättning för att människor skall kunna stanna kvar i glesbygden och pålandsbygden är att den sociala servicen fungerar. Viktiga delar är därför vårdoch omsorg, barnomsorg såväl som äldreomsorg. uppfattning skulle de åtgärder som utskottet nu har pekat på utgöraviktiga komplement till men även nödvändiga ändringar i de av regeringenföreslagna riktlinjerna för regionalpolitiken. med tillstyrkande av motionerna 1988/89:A462, 1988/89:A482, A107,A291 och A430 i nu behandlade delar bör ges regeringen till känna. Förslageni motionerna 1988/89-A422 (m) och A83 (m) syftar till en inriktning avpolitiken som utskottet inte kan ställa sig bakom. Utskottet kan inte hellerställa sig bakom den utformning av riktlinjerna för regionalpolitiken somkommer till uttryck i motionerna 1988/89:A454 (fp) och A97 (fip). Deninriktning av regionalpolitiken som förespråkas i motionerna 1988/89:A435 (c),A106 (mp), Alll (c), A118 (c) och A451 (c) tillgodoses endast delvis av vadutskottet anfört. Dessa motioner liksom övriga i sammanhanget upptagnamotioner bör därför avstyrkas. debatt utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffandeförutsättningarna och riktlinjerna för regionalpoli- 272 att med bifalltill motionerna 1988/89:A462 yrkandena /90:AU13 1 och 2, 1988/89.A482 yrkande2, 1989/90:A107 yrkandena 3 i motsvarande del och 5, 1989/90:A291 yrkande 3 och1989/90:A430 yrkande 2, med anledning av regeringens förslag samt med avslag påmotionerna 1988/89:A422 yrkande 1, 1988/89:A435 yrkandena I och 4-6,1988/89:A444, 1988/89:A453 yrkandena 1-3, 1988/89:A454 yrkandena 1 och 2,1988/89:A469, 1989/90:A80, 1989/90:A83 yrkande 2 i motsvarande del,1989/90:A97 yrkande 1 i motsvarande del, 1989/90:A106 yrkande 1 i motsvarandedel, 1989/90:A111 yrkande 1, 1989/90:A118 yrkandena 1 i motsvarande del, 25,30 i motsvarande del och 38, 1989/90:A420, 1989/90:A436, 1989/90:A448 samt1989/90:A451 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Förutsättningarna och riktlinjerna förregionalpolitiken (mom. 2) LouiBernal (mp) anser debatt den del av utskottets yttrande under avsnittet Regionalpolitikensförutsättningar och allmänna inriktning som börjar med "För sin" ochslutar med "av " bort ha följande lydelse: Ävenom utskottet kan ställa upp på de mål för regionalpolitiken som formulerats ipropositionen, arbete, bostad och service åt alla oavsett var man bor i landet,anser utskottet i likhet med de gröna att inriktningen avpolitiken måste förändras för att nå dessa mål. Tyvärrfinns många för regionalpolitiken viktiga frågor, som inte har behandlats ipropositionen. Det hindrar att man får en klar bild av hur regionalpolitikenoch kanske främst landsbygdspolitiken skall formas. Hur kommerjordbrukspolitiken, energipolitiken och skattepolitiken att påverka denregionala utvecklingen? Det är naturligtvis omöjligt att utan en fastlagdeller utvärderad politik inom dessa tre områden utforma 1990-taletsregionalpolitik. I denna del är propositionen otillräcklig. Utskottet kan inteheller finna den helhetssyn och uppluckring av sektorspolitiken som ärnödvändig för 1990-talets regionalpolitik. Utskottetvill i detta sammanhang hänvisa till att de gröna på bl.a. nyssnämnda politikområden framlagt förslag i motioner i anslutning till regeringenspropositioner till innevarande års . Även inom utbildnings- ochforskningspolitiken samt trafikpolitiken finns förslag från degröna, förslag som kan få stor betydelse för den regionala utvecklingen. Regionalbalans 1989/90:AU13 I likhet med de gröna menar utskottet attregionalpolitiken skall inriktas på att hela skall leva, varje regionefter sina förutsättningar och efter sin bärkraft. Inom dessa ramar kan människornasjälva bestämma var de vill bo och arbeta. Regional balans skapar ett merstabilt och mindre vardagssårbart , som näringarnas omvandlingfortsätter, men i nya former. Dagens regionala obalans är i första hand ett centrum/periferiproblem.Välfården i vårt land har byggts upp med hjälp av människor och naturtillgångar skog, jord, malm, vattenkraft från områden som tillhör landetsperiferi. De regionalpolitiska insatser som tillförs för att åter bygga uppdessa områden skall ses som en återbetalning av tidigare uttag inte som enslags storsamhällets socialpolitik en nådegåva. Centrum och periferi skallnaturligtvis inte konkurrera utan i stället samverka. Den regionala obalansen skapar problem i såvälutflyttningsområden som expansionsområden. I storstadsområdena drabbas man avallvarliga hälso- och miljöproblem orsakade av bl.a. trafiken. Trots detta harman ännu inte fått tillräckliga befogenheter att lösa problemen. Vi anser på regional och nivå skall ges utökade befogenheter att bedriva enradikalare miljöpolitik. För att erhålla en stabil regional balans måstebeslutssystemet demokratiseras ytterligare och decentraliseras. Avgörandebeslut, även för landsbygden, fattas ofta i storstäderna och maktenkoncentreras dit. En orsak till den självgenererande tillväxt som har varit ettutmärkande drag för storstäderna och som är en viktig del i snedfördelningenmellan stad och landsbygd är maktkoncentrationen. Den nya överföringsteknikenvia tele och data har gett oss nya möjligheter att ändra på detta. Omkommunikationerna mellan olika regioner förbättras för gods- och persontrafik,men kanske i första hand för data- och andra teleförbindelser, leder detta tillatt landsbygden inkl. mindre orter får en större möjlighet att konkurreramed storstäderna om arbetskraft och etablering. I samma riktning verkar förbättrade möjligheter tillutbildning och kulturaktiviteter i mindre och medelstora kommuner. Eftersom samhällets totala sårbarhet ökat mycket kraftigti takt med storstadsutvecklingen, teknikförändringarna, införandet avstorskaliga lösningar m.m. finns det skäl för att med regionalpolitik minskasårbarheten samt värna om och utveckla småskaligheten. Den traditionella strukturomvandlingen och fiyttströmmenmot storstäderna leder till stora påfrestningar för samhällsekonomin och medförökad inflation. Detta är motiv för att förbättra den regionala balansen. Ökaderegionala klyftor skapar stora sociala, politiska och kulturella skillnader.För att minska klyftorna krävs en ambitiös regionalpolitik. Eftersom vi kanvänta en ständig strukturomvandling och allt snabbare förändringar inomnäringslivet, krävs ett brett folkligt inflytande över regionalpolitiken,teknikanvändningen och resursfördelningen i stort om vi skall kunna behålla enmeningsfull demo- I likhet medmiljöpartiet de gröna i motion 1988/89:A453 anser 1989/90:AU13 utskottetatt målet för regionalpolitiken måste formuleras starkt och tydligt för attmotverka planeringsbyråkratins styrkrafter. Iett ekologiskt perspektiv och ett internationellt fördelningsperspektiv finnsdet många och starka skäl för att gynna en jämnare regional utveckling avboende, produktion och annan mänsklig aktivitet. För att nå målet regionalbalans måste all statlig verksamhet underordnas de ekologiska, deregionalpolitiska och de fredspolitiska målen. Detär viktigt att samspelet mellan stad och land fungerar. Tätorter och landsbygdär lika viktiga. Vill vi också behålla en social och kulturellmångfald i vårt land är det hög tid att inrikta arbetet på att stärka politikenför glesbygden och landsbygden. Iavvaktan på att det ekologiskt riktiga och starka lokalsamhället blirverklighet får man acceptera att samhället omdisponerar medel för att dämparegional obalans. Troligen kommer man aldrig helt bort från att bidrag behövseftersom samhället förändras också av krafter som vi själva inte råder över. Utskottetåterkommer i den följande framställningen till principerna förstödområdesindelningen och stödformerna. Kvinnounderskottetpå landsbygden är ett problem som måste lösas. Den kvinnorörelse som växerfram på landsbygden är viktig för hela samhället. Kvinnorna bildar nätverk,startar småföretag och är den drivande motorn i mobiliseringen för landsbygden.De behöver utvecklingscentra baser för kompetens och rådgivning för kvinnor. Förslagetatt utlokalisera glesbygdsdelegationen till och begränsa dessverksamhetsradie genom ombildning till myndighet medför en uppenbar risk föratt landsbygdsfrågorna i fortsättningen får en försämrad ställning i denpolitislta processen. Det går inte att enbart hänvisa till att tyngdpunkten pålandsbygds- och glesbygdsarbetet skall åvila länsstyrelserna. Utskottet anseremellertid i likhet med de gröna att ett projektkontor, direktUnderställt glesbygdsdelegationen, kan lokaliseras till . Infrastrukturfrågornaär av avgörande betydelse för regionalpolitiken. Att vissa regioner har sämreförutsättningar för ett varierat och livskraftigt näringsliv liksom godsamhällsservice och tillgång till kulturaktiviteter m.m. beror ofta på sämreinfrastruktur. Föratt ungdomar och kvinnor skall vilja stanna på landsbygden är det nödvändigtatt prioritera kultur och utbildningsmöjligheter. uppfattning skulle den inriktning av politiken som utskottet nu har pekat på avsevärt förbättra förutsättningarna för en framgångsrik regionalpolitik och även kunna föra vårt land närmare ett samhälle i regional balans och mindre beroende av traditionella bidragsformer. Vad utskottet har anfört med tillstyrkande av motionerna 1989/90:AU13 1988/89lA453, A80och A106 bör ges regeringen till känna. De förslag till inriktning avregionalpolitiken som förs fram i motionerna 1988/89:A435(c), 1988/89:A462 (vpk), 1988/89:A482 (vpk), A107 (vpk), Alll (c) och Al18 (c) tillgodoses endast i viss utsträckning av vad utskottet anfört. Dessamotioner liksom övriga i sammanhanget upptagna motioner bör därför avstyrkas. deb att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffiande förubättningarna och riktlinjerna förregionalpolitiken attriksdagen med bifall till motionerna 1988/89:A453 yrkandena 1-3, 1989/90:A80,1989/90:A106 yrkande 1 i motsvarande del, med anledning av regeringens förslagsamt med avslag på motionerna 1988/89:A422 yrkande 1, 1988/89:A435 yrkandena 1och 4-6, 1988/89:A444, 1988/89:A454 yrkandena 1 och 2, 1988/89:A462 yrkandena 1och 2, 1988/89:A469, 1988/89:A482 yrkande 2, 1989/90:A80, 1989/90:A83 yrkande 2i motsvarande del, 1989/90:A97 yrkande 1 i motsvarande del, 1989/90:A107yrkandena 3 i motsvarande del och 5, 1989/90:A111 yrkande 1, 1989/90:A118yrkandena 1 i motsvarande del, 25j 30 i motsvarande del och 38, 1989/90:A291yrkande 3, 1989/9Ö:A420, 1989/90:A430 yrkande 2, 1989/90:A436, 1989/90:A448samt 1989/90:A451 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört, Geografiska prioriteringar (mom. 6) /Vnders G Högmark, och (allam) anser deb att utskottets överväganden i avsnittet Geografiskaprioriteringar bort ha följäfide lydelse: Enligt utskottets mening bör målsättningen förregionalpolitiken vara att alla landets regioner skall fungera på etttillfredsställande sätt. De särskilda regionalpolitiska insatserna skallkoncentreras till de regioner som har den svagaste utvecklingen. Samtliga länhar landsbygds- elléf glesbygdsområden med speciella problem. Oét måste finnasréäUrser även för länen utanför de regionalpolitiska stödområdena att görainsatser för att främja utvecklingen på landsbygden. Utskottet anser att ett perspektiv försummats iregionalpolitiken-. Marknadsekonomin har en grundläggande betydelse förregional utveckling och tillväxt. Om näringslivet i skall kunna utvecklaspositivt krävs ett gott näringslivsklimat med en politik som stärkermarknadsekonomin och främjar kreativiteten hos enskilda människor. Av propositionen kan man få intrycket attstorstadsregionerna är ett hot mot utvecklingen i andra regioner. Enligt utskottets mening är utveckling där inte ett hot utan snarare en motor för tillväxten i hela landet. Tillväxten i områden som , och västra ,- Skåneinnebär inte att all biefolkning och alla företag kommer att Den mycket avancerade teknikutveckling /90:AUl3 som i dagsker i storstadsområdena utgör i själva verket förutsättningen för att vi iSverige skall kunna utveckla framtidens ärbetsiristrument. Dessa ger radikaltändrade förutsättningar för decentralisering av produktion och service, vilketlångsiktigt gagnar våra möjligheter att skapa en balanserad regionalutveckling. Flera av de niéllanstora städerna uppvisar endynamisk tillväxt. Genom att näringslivet i mellanstora städer utvecklas växeren service-struktur upp sörri även hjälper företagen i städernas omländ; Denna tillväxt av mellanstora städer är således en faktorsom är positiv för den regionala balansen. Däremot finns det ingen anledning ättförespråka speciella stödåtgärder för dem. Utskottet änsér för sin del attdessa städer här tillräcklig livskraft och tillräckligt goda allmännaförutsättningar för ätt kunna utvecklas av egen kraft. Enligt utskottets mening är den revidering av stödområdesgräiisernasöm regeringen föreslagit i huvudsak godtagbar. Dock kan gränserna iförstödområdena i vissa fall orsaka problem. Speciellt i finns iietanledning att noga pröva vilka gränser som bör gälla. Målsättningen bör varaatt stödområdets omfattning inte ökar. När det gäller tillfållig placering i stödområde anserutskottet att beslutanderätten bör ligga hos rikfidagen. deb att utskottets hemställan under6 bort ha följande lydelse: 6. beträffande geografbka prioriteringar attriksdagen med bifall till motion 1989/90:A91 och med avslag dels påpropositionen i rriotsvarande del, dels på motionerna 1988/89:A434,1988/89:A435 yrkandena 2 och 3, 1988/89:A438 yrkande 2, i988/89:A457 yrkande 2,1989/90:A50 yrkande 3, 1989/90:A52 yrkande 4, 1989/90:A68 yrkande 2 imotsvarande del, I989/90:A69 yrkande 4 i motsvarande del och yrkande 6,1989/90:A72 yrkande 1 i motsvarande del, 1989/90:A73 yrkande 2, 1989/9Ö:A75yrkande 1 i motsvarande del, 1989/90:A97 yrkandena 4 i motsvarande dels Geografiska prioriteringar (mom. 6) och (båda fp) anser deb att utskottets överväganden i avsnittet Geografiskaprioriteringar bort ha följande lydelse: Regionalpolitiska problem finns även men problemenär annorlunda än . Då bottnade problemen i industrins expansion och rationaliseringar inom jordbruket. är situationen den att ett fåtal orter befinner sig i utveckling som ortskriser -., ochproblem på annat sätt än tidigare riskerar att uppstå i hela landet. De snabbtexpanderande delarna av industrin, såsom data och tjänste- 1989/90:AU13 näringarna, har en tendens att koncentrera sig till vissa områden. Dessaföretag som etablerar sig i tillväxtområden styrs även av andra "etableringsfaktorer"än traditionella kostnadshänsyn. som byggerpå behov av kunskap och kvalificerad personal. naturligtatt de då lokaliserar sig i närheten av kunskapscentra som Detta betyder att infrastruktur av olika slag blivit alltviktigare. Det gäller att erbjuda företagsamheten en sådan miljö, attkreativitet och nytänkande kan stimuleras.