bet · GD01JoU8 · 1989-12-31 00:00:00 — Nytt avgiftssystem inom livsmedelskontrollen 1989/90 JoU8 I betänkandet behandlas regeringens skrivelse 1989/90:45om ett nytt avgiftssystem inom livsmedelskontrollen. Utskottet föreslår attriksdagen lämnar utan erinran vad regeringen anfört i skrivelsen. De avsnitt iskrivelsen som inte särskilt berörs har inte ansetts påkalla några närmarekommentarer från utskottets sida. De med anledning av skrivelsen väcktamotionerna avstyrks. Tillbetänkandet har fogats 13 reservationer. 1 skrivelse 1989/90:45 har regeringen berett riksdagentillfalle att ta del av en redogörelse över utformningen och effekterna av detnya avgiftssystemet för finansiering av tillsynen enligt livsmedelslagen. Tillsynen enligt livsmedelslagen finansieras genom en fastårlig avgift. Avgiften skall tas ut av varje livsmedelshanterande företag ochmotsvara kontrollkostnaden för företaget. får det direktatillsynsansvaret för vissa större företag och kommer i dessa fall att vara denmyndighet som tar ut tillsynsavgiften. Därutöver förstärks livsmedelsverketsroll som central tillsynsmyndighet. Avgiftssystemet skall möjliggöra omprioriteringar, bl.a.på så sätt att insatserna i enskilda företag kan varieras från tid till annan.I kombination med ett större utnyttjande av företagens egentillsyn kommerdetta att medge de skärpningar av kontrollen som beslutat om.Dessutom utökas möjligheterna att utöva verkningsfull redlighetskontroll. Företagen som hanterar livsmedel delas in i fyrahuvudgrupper, nämligen industriell tillverkning och beredning av livsmedel,parti-och detaljhandel, storhushåll och vattenverk. Huvudgrupperna indelas iklasser som grundar sig på företagens omsättning och i vissa fallårsarbetskraft. Den lägsta avgift som kommer att tas ut är . beräkningar kommer den lägsta avgiften att omfatta avalla kontrollobjekt. 1 1989/90. Avgiftssystemetskall träda i kraft . För att inte 1989/90:JoU8 försenareformen i övrigt tillförs livsmedelsverket resurser redan fr.o.m. den 1januari 1990. Detta sker genom ett överskridande av verkets anslag budgetåret1989/90. 1989/90:Jol av () vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tidpunktenför ikraftträdande, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunernasredovisning till livsmedelsverket. 1989/90:Jo2 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att den offentliga kontrollen avlivsmedel huvudsakligen skall bekostas genom avgifter från berörda företag, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att avgiftsuttaget från varje enskiltföretag skall spegla de faktiska kontrollkostnaderna och att detta bör gällasåväl livsmedelsverkets som kommunernas kontrollverksamhet, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att en höjning av avgiftsuttagetendast skall kunna göras vid ökade eller fördyrade kontrollinsatser, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att livsmedelsverketsmedelstilldelning skall ske i vanlig ordning, dvs. efter äskanden från verketssida, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att ett nytt avgiftssystem inte börinföras förrän tidigast , 6. att , för det fall yrkandena 1, 2 och 3 intevinner bifall, som sin mening ger regeringen till känna att föränd ringar av det föreslagna avgiftssystemet, bl.a. avseende gruppindelning en, måste genomföras om systemet skall införas. 1989/90:Jo3 av () vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attglesbygdsbutiker med statligt investeringsstöd befrias från kontrollavgiften, 2. att därest ej yrkandet vinner bifall som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en nedsättning av avgiften för de aktuella butikerna. 1989/90:Jo4 av ni.fl. (c) vari yrkas 1. att riksdagenavslår regeringens förslag om överföring av pengar från kommunerna tilllivsmedelsverket, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att en fast årlig avgift inomlivsmedelskontrollen måste knytas till en årlig kontroll av och/ellerrådgivning tilTföretagen. 3. att som sin mening ger regeringen till känna att 1989/90:JoU8 avgifternaför företag med upp till en årsarbetskraft skall vara på ett belopp lägre än . 1989/90:Jo5 av och (båda mp) variyrkas 1. att varje länsstyrelse skalltillföras en ny tjänst för att samordna livsmedelskontrollen och stödjakommunerna i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att kommunerna bör få använda depengar man får in på avgifterna flexibelt i enlighet med vad som anförts imotionen, 3. att de kommuner som så önskar fårta över det samlade ansvaret för livsmedelskontrollen i enlighet med vad somanförts i motionen, 4. att det föreslagna avgiftstaketslopas. 1989/90:Jo6 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunernasroll vad gäller livsmedelskontrollen, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omlivsmedelsverkets roll vad gäller livsmedelskontrollen, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunernasbehov av ökade statsanslag för förbättrad livsmedelskontroll, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att livsmedelsverkets verksamhet skallfinansieras via statsbudgeten, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att kommunernas avgiftsuttag skallfinansiera den egna livsmedelskontrollen, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att avgift för livsmedelskontrollskall utgå för faktisk tillsyn och inte generellt, 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i. motionen anförts om behovet avökade resurser till livsmedelskontrollorganisationen , 8. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omlivsmedelskontrollavgift på importerade livsmedel. 1989/90:Jo7 av () vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om principernaför ett nytt avgiftssystem, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om överföringav pengar från kommunerna till LMV, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omgruppindelning. 1* 1989/90. Utskottet 1989/90:JoU8 1 regeringens proposition 1988/89:68 om vissa ändringar ilivsmedelslagen (1971:511) föreslogs bl.a. en vidgad avgiftsfinansiering inomlivsmedelskontrollen. 1 lagen infördes en ny bestämmelse 29 a § med ettbemyndigande som gjorde det möjligt att föreskriva avgifter för en myndighetsverksamhet enligt livsmedelslagen eller enligt föreskrifter som meddelats medstöd av denna lag. En obligatorisk årlig livsmedelskontrollavgift skullemöjliggöra dyrare kemiska analyser och en omprioritering av kontrollarbetet.Avgiften skulle bekosta kommunernas provtagningar och undersökningar. För atttäcka livsmedelsverkets kostnader i samband med kontrollarbete m.m. skulleerforderliga avgiftsmedel överföras från kommunerna till verket. 'Riksdagenlämnade förslaget utan erinran såvitt avser grundprincipen att den offentligalivsmedelskontrollen till viss del skall finansieras genom en avgift somerläggs av livsmedelsföretagen. Förslaget till 29 a § livsmedelslagen medbemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer attföreskriva om avgifter för en myndighets verksamhet enligt lagen godtogs.Riksdagen ansåg det dock angeläget att man erhöll närmare information omavgiftssystemets utformning och effekter samt att tillfälle gavs för attanlägga synpunkter på ett mer utarbetat och detaljerat förslag. Regeringenskulle därför återkomma till med en särskild redovisning av gjordaöverväganden. Härvid skulle bl.a. uppbördsfrågorna, kontrollarbetets omfattningi förhållande till avgiftsskyldigheten, samspelet mellan kommunerna ochlivsmedelsverket samt avgiftssystemets effekter för olika typer av företagbeaktas (1988/89:JoU14 s.43 ff, rskr. Med anledning av redovisade beslut har regeringen berettriksdagen tillfålle att ta del av en redogörelse över utformningen m.m. av detnya avgiftssystemet för finansiering av tillsynen enligt livsmedelslagen. Principer för ett nytt avgiftssystem En fast årlig avgift tas ut av varje livsmedelshanterandeföretag. Avgiften avvägs så att den motsvarar kontrollkostnaden för företagetpå . För ett enskilt är kan kostnaden dock bli såväl högre somlägre än foretagets årliga avgift. Härigenom möjliggörs varierande insatser ienskilda företag över tiden, och ökad samordning i form av exempelvisprojektinriktad kontroll. Med en fast avgift på dagens nivå ges utrymme att merän fördubbla tillsynsverksamheten. I kombination med ett större utnyttjande avföretagens egentillsyn kommer detta att medge de skärpningar av kontrollen somriksdagen beslutat om. Detta ger också betydligt större möjligheter att utövaen verkningsfull och skärpt redlighetskontroll. Motioner 1989/90: Jo U8 I motion Jo2 (m) framhålls att den offentliga kontrollenav livsmedel huvudsakligen skall bekostas genom avgifter från berörda företag(yrkande 1). Kontrollsystemet måste utformas på ett sådant sätt att företagmed väl utvecklad egenkontroll och god livsmedelshygien premieras. Ettschablonmässigt avgiftsuttag hotar enligt motionärerna att permanenta en illafungerande kontrollapparat. förstärks den kommunala ekonomin utanatt detta nödvändigtvis medför ökade kontrollinsatser. Avgiftsuttaget frånvarje enskilt företag skall spegla de faktiska kontrollkostnaderna. Detta måstegälla både livsmedelsverkets och kommunernas kontrollverksamhet (yrkande 2). Det kan enligt motion Jo4 (c) accepteras att en fast årligtillsynsavgift tas ut av företagen. Kommunerna bör dock själva få besluta omoch ta ut avgifter för den verksamhet de verkligen bedriver. Den fasta årligaavgiften måste enligt motionärerna knytas till en årlig kontroll av och/ellerrådgivning till företagen (yrkande 2). 1 de grönas motion Jo5 betonas den positivabetydelsen av ett ökat kommunalt ansvar för livsmedelskontrollen. Motionärernaanser att kommunerna skall få använda avgiftsmedlen flexibelt, exempelvis tillatt finansiera löner till den personal som ansvarar för livsmedelskontrollen(yrkande 2). Eftersom det är osäkert om de influtna avgifterna kommer att räckaför att tillgodose livsmedelslagens ambitionsnivå bör avgiftstaket slopas.Kommunerna måste enligt motionärerna få ta ut så höga avgifter som de ansersig behöva för att klara kontrollen. Högre avgift än vad som motsvarar deverkliga kostnaderna kan'ändå inte tas ut med hänsyn till gällande kommunallagstiftning(yrkande 4). I motion Jo6 (vpk) yrkas att avgiften skall utgå förfaktisk tillsyn och inte efter generella grunder (yrkande 6). Principen att avgiften skall avvägas så att den motsvararkontrollkostnaden för företaget förutsätter enligt motionJo7 (fp) yrkande 1 att företaget sysslar med livsmedelstillverkning. Flertaletföretag i kommunerna utgörs dock av servicebutiker, caféer, kiosker, gatukökoch liknande. Även dessa företag skall betala . för provtagningoch kontroll. finns möjlighet att ta prover till en kostnadmotsvarande två bakteriologiska analyser hos ifrågavarande företag. Omman bortser från provtagningsmomentet tas inga avgifter ut för kontrollav lokalernas hygieniska standard. Utskottet vill med anledning av motionerna Jo2 yrkandena 1och 2, Jo4 yrkande 2, Jo6 yrkande 6 och Jo7 yrkande 1 anföra följande. Målet för den offentliga livsmedelskontrollen är attskydda konsu menterna mot hälsorisker och oredliga förfaranden. För att uppnå detta mål fastslog i samband med behandlingen av regeringens förslag om en skärpt livsmedelskontroll (prop.1988/89:68, JoU14, rskr.263) följande utgångspunkter för det 5 Livsmedelskontrollen skall vara likartad och neutral i förhållande till livsmedlens ursprung och till den marknad de är 1989/90:JoU8 Kontrollen skall också vara densamma oberoende av vilken produktionsmetodsom använts, och således skall samhällets tillsyn också vara densamma oberoendeav hur och var i landet livsmedlen produceras. Kontrollen bör utöverhygienbevakning i större utsräckning än tidigare inriktas på redlighet inomlivsmedelsproduktionen. Utskottet anser att den föreslagna avgiftsfinansieringen ikombination med den utökade egenkontrollen hos företagen är väl ägnad atttillgodose en förstärkt livsmedelskontroll i enlighet med beslut. Enfast obligatorisk årlig livsmedelskontrollavgift bör, såsom också framhålls iförslaget, ge utrymme för dyrare kemiska analyser och omprioriteringar ikontrollen. Resurser kan då styras till de områden där kontrollbehovet ärstörst. Behovet av en utökad redlighets- och projektinriktad kontrollmotiverar en avgift som motsvarar kontrollkostnaden för det enskilda företagetpå . En fast generell avgift innebär dessutom att onödigadministration undviks. I enlighet med tidigare riksdagsbeslut skallkontrollarbetet följa ett fast kontrollprogram. Utskottet utgår från att deföreslagna årsavgifterna kommer att utgöra riktlinjer för berördatillsynsmyndigheter och att kostnaden för de enskilda kontrollåtgärderna skallutgöra den huvudsakliga beräkningsgrunden för det faktiska avgiftsuttaget.Avgifterna bör således kunna differentieras och därigenom återspegla detfaktiskt utförda kontrollarbetet. Tillsynsmyndigheterna bör ha möjlighet attbåde öka och sänka årsavgifterna för de företag som förorsakar ett större resp.mindre kontrollarbete. Utskottet finner mot bakgrund av det anförda inteanledning att föreslå någon åtgärd i anledning av motionerna.Motionerna Jo2 yrkandena 1 och 2, Jo4 yrkande 2, Jo6 yrkande 6 och Jo7 yrkande1 avstyrks således. Med detanförda avstyrks även motion Jo5 yrkande 2. Vad utskottet anfört ovan innebär att motion Jo5 yrkande 4avstyrks såvitt avser slopande av avgiftstaket. får till följd av förslaget det direktatillsynsansvaret för fler företag än . Det rör sig om företag med enkomplex verksamhet eller stor spridning av produkterna. I dessa fall kommerlivsmedelsverket också att vara den myndighet som tar ut tillsynsavgift.Därutöver förstärks livsmedelsverkets roll som central tillsynsmyndighet. Detgäller bl.a. i fråga om service till miljö- och hälsoskyddsnämnderna,informationsverksamhet och metodutveckling. Motioner 1989/90:JoU8 I motion Jo5 (rnp) yrkas att varje länsstyrelse tillförsen ny tjänst för samordning av livsmedelskontrollen och stöd till kommunerna(yrkande 1). Samtliga kommuner som önskar bör dock redan nu ges möjlighet attöverta det samlade ansvaret för ifrågavarande kontrollarbete. Efter ett par årkan verksamheten utvärderas för att avgöra om ytterligare decentralisering ärmöjlig (yrkande 3). Enligt motion Jo6 (vpk) är en förutsättning för att denskärpta livsmedelskontrollen skall bli genomförd i praktiken att kommunernasmiljö- och hälsoskyddsnämnder får bättre resurser. Det föreslagnaavgiftssystemet är otillräckligt. Utbyggnaden av personella och andra resursermåste komma före det ökade avgiftsuttaget. För att kunna bygga upplivsmedelskontrollen i önskad omfattning fordras inledningsvis statliga bidrag(yrkandena 1 och 3). roll är att tillhandahålla stöd tillkommunerna genom experthjälp, utbildning m.m. Med hänsyn till behovet avprojektinriktad kontroll bör tillgången till specialistkompetens stärkas(yrkande 2). Motionärerna framhåller i yrkande 7 även behovet av ökaderesurser för tor alternativ odling (KRAV). 1 samband med behandling av frågan om en utökadlivsmedelskontroll tillstyrkte utskottet regeringens förslag beträffandeorganisationen av den allmänna offentliga livsmedelskontrollen. Utskottetframhöll därvid bl.a. att en decentralisering utöver förslaget skulle kunnaäventyra en i hela landet likartad offentlig livsmedelstillsyn. Samtidigterinrades om livsmedelsverkets möjligheter att i vissa fall frångå dengenerella ansvarsfördelningen, och om behovet av att upprätthålla den kommunalakompetensen på området (1988/89:JoU14 s.29 O- Det nu redovisade förslaget till avgiftsfinansiering avlivsmedelskontrollen kommer med utgångspunkt i dagens avgiftsnivå att geutrymme för en mer än fördubblad tillsynsverksamhet. Förslaget tillförsäkrardessutom livsmedelsverket resurser för ett utökat tillsynsansvar. Samtidigtförstärks verkets roll som central tillsynsmyndighet. Härmed anser utskottetsyftet med motionerna Jo5 yrkande 3 och Jo6 yrkandena 1, 2 och 3 i alltväsentligt tillgodosett. Utskottet är inte berett att härutöver föreslå någonförstärkning av länsstyrelsernas resurser. Motion Jo5 yrkande 1 avstyrkssåledes. I anslutning till motion Jo6 yrkande 7 bör framhållas attriksdagen vid flera tillfållen uttalat sitt stöd för den alternativa odlingen. Genom regeringsbeslut har avsatts 1 milj. kr. till stöd för uppbyggnad av kontrollverksamhet för alternativt odlade jordbruks produkter. En stor del av dessa medel har tilldelats KRAV. Dessutom tillfördes KRAV genom ett regeringsbeslut ett engångsbelopp om högst . inom ramen för det beslutade stödet till alternativ odling (se 1988/89:JoU12, rskr.156 och 7 1988/89:JoU21,rskr.322). Mot bakgrund av det anförda är utskottet /90:JoU8 inteberett att föreslå någon ytterligare åtgärd med anledning avmotionen. Motionen avstyrks i denna del. Det totala avgiftsuttaget beräknas till 81 milj. kr.Beräkningen är gjord med hänsyn till kostnadsläget vid systemets införande.Beloppet inkluderar även kompensation för den av kommunerna betalda mervärdeskattenavseende laboratorietjänster (10 milj. ), och kostnaden för utarbetandet avkontrollprogram (av kontrollavgiften). Avgifterna skall vid behov justerasså att avgiftsuttaget blir det avsedda, nämligen 81 milj. kr. 1 motion Jo2 (m) yrkande 3 riktas kritik mot att framtidaavgiftshöjningar är schablonmässiga. Enligt motionärerna skall avgiftsuttagetendast kunna höjas vid ökade eller fördyrade kontrollinsatser. Enligt motion Jo6 (vpk) yrkande 8 bör kontrollen avimporterade livsmedel finansieras genom en kontrollavgift. Därigenom kommersamma principer att tillämpas för såväl inhemska som importerade livsmedel. Utskottet konstaterar att det i skrivelsen lämnadeförslaget till totalt avgiftsuttag utarbetats med beaktande av behovet av ökaderesurser till en förstärkt livsmedelskontroll. Utskottet har inget att erinramot den i skrivelsen redovisade beräkningen av det totala avgiftsuttaget. Dessutombör i detta sammanhang påpekas att en fast årlig avgift gör det lättare attförutse det slutliga avgiftsuttaget och att uttaget överensstämmer med detfaktiska behovet av kontrollresurser. 1 likhet med föredragande statsrådetvill utskottet också framhålla att varje företag sammantaget under de år somkontrollen utförs skall erlägga en avgift som motsvarar den verkligakontrollkostnaden. Motion Jo2 yrkande 3 avstyrks i den mån den inte kan ansestillgodosedd med vad utskottet anfört. Enligt nuvarande ordning är importkontrollen av kött ochvegetabi-lier avgiftsfinansierad. Utskottet är inte berett att tillmötesgå deti motion Jo6 yrkande 8 framförda önskemålet angående avgifter på importeradelivsmedel. Kontrollobjektoch avgiftsgrupp l989/90:JoU8 Förslagets indelning i avgiftsgrupper baseras på denpåverkan från hygienisk synpunkt och från redlighetssynpunkt som olika led ochföretag i livsmedelskedjan har på de konsumtionsfårdiga produkterna. Det totalakontrollbehovet skall alltid styra avgiftsuttaget. Verksamheterna delas in ifyra huvudgrupper, nämligen industriell tillverkning och beredning av livsmedel(1), parti- och detaljhandel (2), storhushåll (3) och vattenverk (4).Huvudgrupperna indelas i klasser som grundar sig på företagens omsättning och ivissa fall årsarbetskraft. Motionärerna i motion Jo2 (m) har som redovisats ovanframfört krav på att den offentliga kontrollen av livsmedel huvudsakligen skallbekostas genom avgifter från berörda företag, och att avgiftsuttaget skallspegla den faktiska kontrollkostnaden för varje enskilt företag. Dessutom skallavgiften endast kunna höjas med hänsyn till ökade eller fördyradekontrollinsatser. Vinner dessa krav inte gehör måste förslaget enligtmotionärerna förändras. Den bristfålliga gruppindelningen medför att olikaföretag med vitt skilda kontrollbehov förs till samma grupp (yrkande 6). 1motion Jo3 (fp) betonas att det föreslagna avgiftsuttaget kan komma att drabbade små glesbygdsbutikerna särskilt hårt och innebära en icke försumbarkostnadsökning. Det vikande befolkningsunderlaget i glesbygd har föranlettstaten att med bidrag stödja dessa butiker. Attbelasta dessa glesbygdsbutiker med nya pålagor kan få till följd att deförsvinner. Avgiften för livsmedelskontrollen borde därför utgå efter butikens ekonomiskabärkraft och därmed inte uttas av sådana butiker som erhåller statligtinvesteringsstöd (yrkande 1). I andra hand bör ifrågavarande avgift kunnasättas ned (yrkande 2). Även i motion Jo4 (c) framhålls att en avgift på 1 500kr. för många mindre företag, exempelvis små butiker i glesbygd ochkvartersbutiker, är för hög. Dessutom är det enligt motionärerna tveksamt omdenna grupp kommer att "utnyttja" myndigheterna i motsvarandeutsträckning. Myndigheten bör därför ges möjlighet att ta ut en betydligt lägreavgift än . (yrkande 3). 1 motion Jo7 (fp) yrkande 3 ifrågasätts den föreslagnagruppindelningen. De som får betala den utökade kontrollen är de s.k.servicebutikerna. Varje butik skall betala , vilket enligtlivsmedelsverket skall motsvara två fullständiga mikrobiologiskaundersökningar exkl. moms. kan man enligt motionären få dessaundersökningar utförda för . Indelningenborde i stället följa den som gäller för tillsynen enligt miljöskyddslagen. Utskottet delar föredragande statsrådets bedömning avlämpligheten i den föreslagna gruppindelningen. Genom förslaget kan kontrollenav livsmedelsföretagens påverkan på produkterna vad gäller hygien och redlighetförstärkas. bör erinras om att den slutliga utformningen avavgiftsgrupperna skall fårdigställas med hänsyn till vad de olikaremissinstanserna anfört, och att löpande revideringar bör göras. bedömning är syftet med motionerna Jo2 yrkande 6 och Jo7 yrkande 3med det anförda i allt väsentligt tillgodosett. Yrkandena påkallar såledesingen ytterligare åtgärd. Som utskottet anfört ovan skall de föreslagnaårsavgifterna för livsmedelskontrollen ses som riktlinjer för berördamyndigheter. Avgifterna bör således differentieras med hänsyn till detfaktiska kontrollbehovet. Alla anläggningar med mindre än fyraårsarbetskrafter jämställs ur kontrollavgiftssynpunkt. En grundavgift på 1 500kr. tas ut av dessa företag. Enligt redovisade beräkningar kommer den lägstaavgiften för av alla kontrollobjekt att vara . För företag somsysselsätter högst en årsarbetskraft kan myndigheten besluta om kontrollavgiftupp till . Utskottet är i likhet med motionärerna i motionerna Jo3 ochJo4 medvetet om risken för att mindre företag, bl.a. företag i glesbygd,drabbas av en alltför betungande kontrollavgift. Förslagets utformningmöjliggör dock att sådana omständigheter som bör föranleda en reduceradkontrollavgift beaktas. Utskottet utgår härvid från att berörda myndigheter iförekommande fall använder sig av denna möjlighet. Motionerna Jo3 yrkandena 1och 2 samt Jo4 yrkande 3 bör således kunna tillgodoses utan något särskiltuttalande från sida. Kommunernas redovisning till livsmedelsverket Kommunerna skall betala in av influtna medel tilllivsmedelsverket för att finansiera verkets arbete med livsmedelskontrollen.Övergångsvis skall emellertid föras över till livsmedelsverket för atttäcka verkets kostnader . Kommunernas överföringarbegränsas till en inbetalning . Inbetalningarna till livsmedelsverketförväntas inte medföra något större merarbete, eftersom rätt avgiftsnivå måstefastställas med hjälp av den kommunala avgiftsredovisningen. Den ökade medelstilldelningen till livsmedelsverket måsteenligt motion Jo2 (m) vara prestationsrelaterad och återspeglas i ökadeinsatser som motsvaras av de faktiska behoven. Förstärkningen av livsmedelsverketsresurser skall därför ske i vanlig ordning efter äskanden från verkets sida.Ett schablonmässigt avgiftsuttag kan inte godtas (yrkande 4).