bet · GD01SoU17 · 1989-12-31 00:00:00 — Imotionen hemställs vidare att beslutar att under anslaget E 16 anslå2 000 milj.kr. utöver regeringens förslag (yrkande 3). Motionärerna framhållernödvändigheten av insatser när det gäller personal inom vård och äldreomsorg.De hänvisar till att försök som gjorts inom vården med minskad helgtjänstgöringhar inneburit minskad personalomsättning och gjort det lättare att rekryterany personal. Utskottet har vid flera tillfållen tidigare behandlatfrågor om rekryteringen av personal till vården. Här kan nämnas betänkandenaSoU 1987/88:22, 1988/89:SoU6, 15 och 19 samt 1989/90:SoU13. I betänkandenaredovisades det arbete med personalfrågorna som inletts på vårdområdet, såsomregeringsinitiativ, offentliga utredningar, arbete inom , ,, enskilda landsting och kommuner. I de nämnda betänkandenagjorde utskottet flera uttalanden. Utskottet har bl.a. ansett det angelägetatt ansträngningar görs för att t.ex. önskemål från sjukvårdspersonal om attslippa arbeta skall kunna förverkligas. Vid sin behandling avmotionsyrkanden om vårdpersonalens arbetstider i betänkandet 1988/89:SoU15betonade utskottet vikten av en förbättrad personalpolitik och bättrearbetsvillkor för vårdpersonalen. Det framhölls vidare att arbetsmiljön måsteha en sådan utformning att vårdpersonalen kan arbeta heltid utan risk för attbli utsliten . Utskottet framhöll att arbetstidens längd ochförläggning i första hand är en fråga som arbetsmarknadens parter har attbesluta om. Utskottet hänvisade också till arbetstidskommitténs pågåendearbete. Utskottet ville dock inte ställa sig bakom motionskrav på förkortadarbetstid eller statsbidrag för att minska helgtjänstgöringen inom vården.Riksdagen följde utskottet (rskr. 1988/89:213). Utskottet fann vid sin senaste behandling av depersonalpolitiska frågorna i betänkandet 1989/90:SoU13 inte skäl till någotändrat ställningstagande (rskr. 1989/90:61). har arbetsförhållandena inomvården fått förnyad uppmärksamhet. Sålunda har regeringen den 23 november 1989uppdragit åt att göra en redovisning och utvärdering avutvecklingen på personalområdet inom äldreomsorgen. Detta uppdrag skallredovisas . I syfte att stödja kommunerna harregeringen också uppdragit åt att samla in och spridaerfarenheter och idéer på det personalpolitiska området. Detta arbete kommer attpågå t.o.m. . erinras omatt beslutade att göra en kraftsamling kring arbetsmiljöfrågorna i vid 1989/90:SoU17 mening.Detta arbetsmiljöprogram som kallats Vårdens arbetsmiljö vägar till förnyelseskall bedrivas fram t.o.m. utgången av . har avslutat sitt arbete och ibetänkandet (SOU 1989:53) Arbetstid och välfård jämte bilagor redovisat sinaöverväganden. Utredningen har funnit att utöver vad som redan utlovats i formav en förlängning av föräldraförsäkringen och en sjättesemestervecka inga allmänna arbetstidsreformer kan komma ifråga före mitten av1990-talet. (S 1988:03), som tillsattes /89, har i uppgift att presentera förslag för att skador,sjukfrånvaro och utslagning som orsakas av arbete skall kunna minska. Kommissionenhar tillsatt fem arbetsgrupper, däribland en vård- och omsorgsgrupp som skallkomma med förslag till hur arbetsmiljöarbetet skall utformas inom vårdsektorn.Arbetsmiljökommissionens arbete skall vara avslutat . Utskottet gör följande bedömning. Utskottet erinrar om sina tidigare uttalanden ompersonalförsörjningen inom vårdsektorn och vårdpersonalens arbetstider.Utskottet är nu liksom inte berett att ställa sig bakom kravet påstatsbidrag för att minska helgtjänstgöringen inom vården. Utskottet avstyrkerdärför motion So269 (vpk) yrkande I delvis. Utskottet avstyrker även kravet på en höjning av anslagetE 16 (yrkande 2 i motionen). Statsbidrag till psykoierapetiiisk behandling I motion 1989190:So293 av m.fl. (vpk)hemställs att till anslaget E 16. Bidrag till allmän sjukvård m.m.för /91 anslår 10 milj.kr. utöver vad regeringen anslagit tillpsykoterapeutisk verksamhet eller således 29 milj.kr. I överenskommelsen om vissa ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen för har bestämts att ett särskilt bidrag om 19 milj.kr. skall utges till sjukvårdshuvudmännen för psykoterapeutisk verksamhet. 1 regeringens skrivelse 1988/89:153 till med redovisning av överenskommelsen framhålls beträffande bakgrunden till denna ersätt ning bl.a. att framhållit att sjukvårds huvudmännens utbyggnad av den psykoterapeutiska veksamheten inte svarade mot behoven och att åtgärder borde vidtas för att uppnå en tillfredsställande situation. Bl.a. detta hade enligt med fört att en betydande del av det psykoterapeutiska behandlingsbehovet kommit att erbjudas i form av privat verksamhet med höga kostnader för den enskilde som följd, såvida inte behandlingen skett hos en försäkringsansluten vårdgivare. Som en konsekvens av detta var vänte tiderna långa både till sjukvårdshuvudmännens psykoterapeutiska öp penvårdsmottagningar och till försäkringsanslutna psykoterapeuter och psykoanalytiker. anförde i skrivelsen att speciella åtgärder 1989/90:SoUl 7 snabbtmåste vidtas för att öka tillgången på av sjukvården subventioneradpsykoterapeutisk behandling för de försäkrade. Det belopp om sammanlagt 19 milj.kr.som statens och sjukvårdshuvudmännen enats om skall, för att allasjukvårdshuvudmän skall få en rimlig andel av stödet, fördelas dels med ettgrundbelopp lika stort för alla, dels med ett belopp i förhållande till antaletinvånare. Som villkor för ersättningen gäller att sjukvårdshuvudmännen träffarvårdavtal med legitimerade privata vårdgivare och ersätter dem för derasarvode med undantag for gällande patientavgift. Vårdavtalen skall godkännas avsocialstyrelsen och utbetalningarna till huvudmännen skall göras avriksförsäkringsverket. Vid sin behandling av regeringens skrivelse 1988/89:153behandlade socialförsäkringsutskottet ett antal motionsyrkanden om ersättningfrån sjukförsäkringen för psykoterapeutisk behandling m.m. Utskottet anförde därvidbl.a. Det nuvarande systemet för ersättning tillsjukvårdshuvudmännen från sjukförsäkringen för främst öppen sjukvård innebär att sjukvårdshuvudmännen tilldelas ett efter överläggningar mellan staten och sjukvårdshuvudmännen i förväg överenskommet belopp i allmän sjukvårdsersättning . Från detta belopp avräknas vad som utgivits direkt från försäkringen föregående år i arvode till privata vårdgivare som är anslutna till försäkringen. Storleken på den allmänna sjuk vårdsersättning som sjukvårdshuvudmännen kan disponera för egen del blir följaktligen avhängig av hur många privatpraktiserande vård givare som är verksamma inom huvudmannens sjukvårdsområde. Mot bakgrund härav har sjukvårdshuvudmännen med vissa undantag getts inflytande över om nya vårdgivare skall anslutas till försäkringen. Utskottet vill erinra om att den allmänna sjukvårdsersättningen är avsedd som en ersättning även för sådan sjukvård som ges i form av psykoterapeutisk behandling. Det står vidare sjukvårdshuvudmännen fritt att, om deras egna vårdresurser är otillräckliga, träffa vårdavtal även med sådana privata vårdgivare som inte är anslutna till försäk ringen. Eftersom resurserna inom den offentliga vården visat sig otill räckliga för psykoterapeutisk behandling har överenskommits att en särskild försäkringsersättning för psykoterapeutisk behandling vid si dan av den allmänna sjukvårdsersättningen skall utgå . Härigenom får sjukvårdshuvudmännen ekonomisk möjlighet att i ökad utsträckning träffa vårdavtal med privata vårdgivare och på så sätt ge de försäkrade ökad tillgång till psykoterapeutisk behandling mot sed vanlig patientavgift och med högkostnadsskydd. Utskottet ser det som en klar fördel för de försäkrade att detta extra tillskott av medel från sjukförsäkringen direkt styrs till en vårdsektor som inte har tillräckliga offentliga vårdresurser. Om staten i det läge som råder i stället valt att låta de privata vårdgivarna etablera sig under samma förutsättningar som gäller för privata läkare och sjukgymnaster, nämli gen att sjukvårdshuvudmannen tillstyrker detta och därmed är beredd på att ersättningarna på försäkringen avräknas från den allmänna sjukvårdsersättningen, anser utskottet att detta hade inneburit en sämre garanti för att de extra medlen från sjukförsäkringen i sin helhet kommer patienter med behov av psykoterapeutisk behandling till del. Utskottet anser sålunda att den modell för utvidgat stöd från sjukför säkringen för psykoterapeutisk behandling som valts är den för närva- 58 rande bästa från de försäkrades synpunkt. överenskommelsenom ett särskilt bidrag för psykoterapeutisk be- 1989/90:SoU17 Frågan om hur ersättning för sådan behandling från försäkringeni fortsättningen skall utgå får därför enligt utskottets mening prövas på nyttnär erfarenheter vunnits av den nu träffade överenskommelsen. Utskottet anserpå grund härav att ett ställningstagande till motionsyrkandena om en anslutningtill försäkringen av de aktuella vårdgivarna får anstå tills vidare. Eftersomvissa motionärer synes förespråka en helt fri anslutning till försäkringen förpsykoterapeuter vill utskottet emellertid redan nu framhålla attutskottet motsätter sig att så sker, och utskottet hänvisar i denna fråga tillde principer som det nuvarande ersättningssystemet vilar på. avstyrkte med det anfördabifall till de behandlade motionerna. Motioner (m, fp, c, vpk och mp) om att ersättning förpsykoterapeutisk behandling skall utgå från sjukförsäkringen har väckts ävenunder allmänna motionstiden . Motionerna kommer att behandlas avsocialförsäkringsutskottet. gör följande bedömning. Utskottet instämmer i grundtanken i motion So293 (vpk) attmänniskor som behöver psykoterapeutisk behandling skall kunna erbjudas sådanutan alltför långa väntetider och till rimliga kostnader för den enskilde.Utskottet vill i sammanhanget erinra om att psykoterapins och psykoanalysensställning i vården övervägs av mentalservicekommittén. I syfte att ökatillgången på av sjukvården subventionerad psykoterapeutisk behandling har isamband med överenskommelsen om ersättningarna till huvudmännen för år 1990avsatts ett belopp om 19 milj.kr. Utskottet är inte berett att ställa sig bakommotionärernas krav på ytterligare medel över anslaget E 16. Med hänvisning tilldet anförda avstyrker utskottet motion So293 (vpk). Utskottet har i övrigt inte något att erinra mot budgetpropositionensförslag till medelsanvisning till Bidrag till allmän sjukvård m.m. (E 16). Hälso- och sjukvården i krig I motion 1989/90:So495 av och (båda fp) begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad som anförs i motionen om förverkligandet av totalförsvarsbeslut vad avser sjukvården i krig. Motionärerna anför att det finns påtaglig risk att beredskapen när det gäller sjukvården i krig, trots att detta område prioriterats både och försvarspolitiska beslut, inte kommer att nå den nivå som förutsattes i det senaste beslutet. Motio närerna anser det angeläget att i anslutning till behandlingen av regeringens budgetförslag betonar det angelägna i att fyra femtedelar av det som förutsattes i fråga om sjukvården i krig för perioden 19871992 också reellt är förverkligat vid utgången av /91. På en punkt, när det gäller lagring av sjukvårdsmateriel i landstingens regi, står det enligt motionärerna redan nu klart att cq riksdagensintentioner inte kommer att förverkligas. Socialutskottetbehandlade i betänkandet 1988/89:SoU16 vissa motio- 1989/90:SoU 17 ner omhälso- och sjukvården i krig. I betänkandet redovisades bl.a. riksdagenstidigare uttalanden i samband med 1982 och riksdagsbeslut samt vissadärefter vidtagna åtgärder. I ett yttrande till socialutskottet till betänkandet SoU16 anförde försvarsutskottet (1988/89:FöUly; yttrandet finns också intaget sombilaga till betänkandet SoU16) att det såg det som allvarligt att genomförandetav de satsningar på försörjningsberedskapen inom hälso- och sjukvården i krigsom angavs totalförsvarsbeslut försenats, detta i all synnerhet somendast av försvarsbeslutsperioden återstod. Utskottet hänvisade tillden utskottsutfrågning i ämnet som anordnades gemensamt avförsvars- och socialutskotten. Vidare anfördes att förseningen främst synesbero på att frågan om fördelningen av kostnaderna för åtgärderna inte kunnatlösas. Ett snabbt undanröjande av detta hinder var enligt försvarsutskottetsuppfattning nödvändigt om i varje fall den övervägande delen av den beslutadeberedskapsuppbyggnaden skulle kunna genomföras. erinrade om att en särskild utredaretillkallats av regeringen för att med berörda parter klargöra och lägga fast deåtgärder som behövs för att förstärka den civila hälso- och sjukvården i krigvad avser lokaler, utrustning och sjukvårdsmateriel av förbrukningskaraktär. fann sammanfattningsvis att uppbyggnadenav beredskapen inom hälso- och sjukvården i krig måste påskyndas men räknademed att såvitt ankommer på regeringen effektiva åtgärder skulle vidtas i dettasyfte, varför något uttalande av inte ansågs erforderligt. erinrade för sin del om att utskottet isitt yttrande till försvarsutskottet i samband med försvarsbeslut (SoU1986/87:7y) med skärpa framhållit att en kraftig förstärkning av uthållighetenoch kapaciteten för hälso- och sjukvården i krig verkligen måste komma tillstånd. Utskottet hade därvid konstaterat att genomförandet av 1982 årsförsvarsbeslut i fråga om den civila hälso- och sjukvården i krig tagit lång tidatt genomföra, bl.a. på grund av långdragna förhandlingar mellan statensförhandlingsnämnd och sjukvårdshuvudmännen. Utskottet hade också betonatvikten av att det kommande försvarsbeslutets intentioner i fråga om den civilahälso-och sjukvården kan förverkligas och ansåg att regeringen måste pröva demöjligheter som finns att åstadkomma en snabbare process för genomförande avbeslutet. delade helt försvarsutskottets uppfattningatt det hin der för genomförandet av försvarsbeslut som den olösta frågan om fördelningen av kostnaderna för vissa åtgärder utgör snabbt måste undanröjas. framhöll, också i likhet med försvarsutskot tet, att uppbyggnaden av beredskapen inom hälso- och sjukvården i krig i enlighet med intentionerna vid det senaste försvarsbeslutet måste påskyndas. Det fanns dock enligt utskottet och därvid delade socialutskottet försvarsutskottets bedömning anledning att räkna 60 med attsåvitt ankommer på regeringen effektiva åtgärder skulle kom- ma attvidtas i detta syfte. Utskottet förutsatte därför att syftet med de 1989/90:SoU17 dåaktuella motionerna skulle komma att bli tillgodosett utan något särskiltuttalande från sida, varför motionsyrkandena avstyrktes. Riksdagenföljde utskottet (rskr. 1988/89:214). I årets budgetproposition (bil. 5 s. 108 ff.) anförsocialministern att hälso- och sjukvårdens beredskap förbättras successivt. Hanhänvisar till det underlagsmaterial som utredningen (S 1987:05) om hälso- ochsjukvårdens försörjningsberedskap redovisat. Genom detta och de beslut somregeringen tagit räknar socialministern med att beredskapen avseendesjukvårdsmateriel kommer att nå upp till intentionerna försvarsbeslut.Han anger vidare att regeringen i beslut och den 21 december1989 uppdragit åt överstyrelsen för civil beredskap att på uppdrag avsocialstyrelsen svara för upphandling, lagring och omsättning avsjukvårdsmateriel av förbrukningskaraktär enligt utredningens förslag.Därigenom anses det bli möjligt att lagra och omsätta materiel i störrekvantiteter än vad den enskilde sjukvårdshuvudmannen har möjlighet att klarasamtidigt som lagringen bättre kan anpassas ur försvarssynpunkt. Då det gällers.k. varaktig sjukvårdsutrustning anges i budgetpropositionen att utredningenom sjukvårdens försörjningsberedskap i samförstånd med överbefålhava-ren,civilbefålhavarna och sjukvårdshuvudmännen genomför en inventering som syftartill att bedöma om sjukvårdens resurser behöver kompletteras vad avser lokaleroch utrustning för hälso- och sjukvården i krig. En preliminär bedömning frånutredningens sida sägs ha visat att behoven sannolikt kan tillgodoses genomomdisponeringar av befintlig utrustning och endast i mindre utsträckning genomnyanskaffningar. Vad gäller personalförsörjningen anges ibudgetpropositionen att tillgången på hälso- och sjukvårdspersonal i krig ärtillräcklig under förutsättning av en optimal fördelning av personalen civiltoch militärt genomförs. En sådan har inte kunnat ske i avsaknad av ettfungerande personalregister. Socialministern räknar med att bristen kommer attvara avhjälpt under /91 då personalregistret"Integer" tas i drift. Sammanfattningsvis gör socialministern bedömningen att dencivila hälso- och sjukvårdens beredskap för kriser och krig kommer att vararelativt god efter det att de redovisade åtgärderna har genomförts. Utskottet gör följande bedömning. Utskottet har tidigare med skärpa framhållit att enkraftig förstärkning av uthålligheten och kapaciteten för hälso- och sjukvårdeni krig verkligen måste komma till stånd. Utskottet förutsätter nu att deåtgärder som redovisas i budgetpropositionen verkligen leder till att målet förhälso- och sjukvårdens beredskap i krig uppnås vid utgången av försvarspériodenår . Vad gäller lagring av sjukvårdsmateriel i landstingens regi är detenligt utskottet angeläget att särskilda åtgärder nu vidtas.Utskottet anser sig kunna förutsätta att detta sker utan något 1989/90:SoU17 särskiltinitiativ från sida. Utskottet avstyrker med det anförda motionSo495 (fp). Utskottet tillstyrker de föreslagna medelsanvisningarnatill Beredskapslagring och utbildning m.m. för hälso- och sjukvård i krig (E18) samt Driftkostnader för beredskapslagring m.m. (E 19). Utskottet har ingenerinran mot att regeringen bemyndigas medge att åtgärder för sjukvårdenssäkerhet får vidtas inom en kostnadsram på . Övriga medelsanvisningar till Hälso- och sjukvård Utskottet har inte något att erinra mot de av regeringenföreslagna medelsanvisningarna E 3, E 57, E 9, E 11, E 12, E 14, E 15 och E17, vilka inte mött några erinringar i form av motioner. Övriga motioner om hälso- och sjukvård beslutade (prop. 1986/87:114, SoU 37,rskr. 340) att till bidrag för viss operationsverksamhet inom allmän sjukvårdför /88 anvisa ett reservationsanslag på 70 milj.kr. Regeringenfastställde därefter de indikationer och krav som måste vara uppfyllda för attersättning skall utgå. Ersättning till sjukvårdshuvudmännen för genomfördaoperationer har sedermera utbetalats. har i rapporten i sjukvården (SocialstyrelsensPM 1988:34) gjort en slutlig redovisning och uppföljning av effekterna av detsärskilda bidraget till sjukvårdshuvudmännen för att öka kapaciteten för vissaoperationer. I senare rapporter. Köer i sjukvården 2 (rapport1989:26) och Uppföljning av kranskärlssjukvårdens utbyggnad (rapport 1989:35),har gjort ytterligare uppföljningar. Staten och har därefter, i samband medöverenskommelserna om ersättning från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen,överenskommit att den särskilda ersättningen till vissa operationer fr.o.m.1988 skall inordnas i den allmänna sjukvårdsersättningen. I ersättningarnatill sjukvårdshuvudmännen har sålunda inräknats ensärskild ersättning i syfte att förkorta vissa operationsköer. Parterna hardessutom i samband med överenskommelsen om 1990 års ersättningar enats om engemensam kraftsamling för att förkorta vårdköerna. En särskild ersättning påhögst 50 milj.kr. har införts för olika stimulansåtgärder. Bl.a. skall vidsamtliga sjukhus i landet situationen i fråga om klinikSrdiga patienter,väntelistor och operationer m.m. kontinuerligt belysas inom vissaspecialiteter. Särskild expertis skall kunna anlitas av sjukvårdshuvudmännenför att hjälpa till att lösa problemen. En särskild ledningsgrupp skalltillsättas där staten och landstingen är till lika delar representerade.Ledningsgruppen svarar för en första avrapportering vid halvårsskiftet 1990.Parterna är också överens om att vad som tidigare överenskommits för att ökakapaciteten i fråga om vissa operationer inom sjukvården också 1989/90:SoU17 skall gälla för vad gäller indikationer för vårdplaneringslistoroch prioriteringar. Huvudmännen skall, för att en utvärdering skall kunna ske, redovisa antalet utförda operationer inom de berörda områdenatill . I motion 1989/90:So531 av m.fl. (fp)begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad som anförs i motionen omkösituationen inom sjukvården (yrkande 2). I motionen hemställs vidare delsatt beslutar att den icke utnyttjade reservationen för budgetåret1988/89 omfattande 29 milj.kr. överförs till /91 för användningmot köerna inom sjukvården (yrkande 3), dels att för budgetåret1990/91 anslår 200 milj.kr. för insatser mot köerna inom sjukvården (yrkande4). I motionen redovisas uppgifter om väntetider och antalet genomfördaoperationer när det gäller gråstarr-, höftleds- och kranskärlsoperationer. Detredovisas också väntetider för andra typer av operationer, s.k. glömda köerenligt motionärerna. Motionärerna anför vidare att endast drygt 40 milj.kr. avde för avsatta 70 milj.kr. kommit till användning. Enligt det senastpublicerade bokslutet för /89 redovisas de återstående medlen,drygt 29 milj.kr., som en inte utnyttjad reservation. Motionärerna föreslåratt dessa reserverade medel samt ytterligare 200 milj.kr. under nästkommandebudgetår skall avsättas för en offensiv satsning på att eliminera köerna inomsjukvården. Medlen anses kunna räcka för såväl insatser inom hjärtsjukvård,ögonsjukvård och ortopedi som för åtgärder för att korta väntetiderna förpatienter med inkontinens, livmoderframfall och gallsten. I regeringeris skrivelse 1988/89:153 med redogörelse föröverenskommelsen om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. för år1990 underströk föredragande statsrådet starkt att det krävs fortsattakraftfulla åtgärder för att minska de långa väntetiderna när det gällergråstarrsoperationer, operationer för nya höftleder och kranskärlsoperationer.Han betonade också vikten av att sjukvårdshuvudmännen både enskilt och isamarbete vidtar åtgärder så att långa väntetider kan elimineras. Han framhöllatt det krävs en god framförhållning och flexibilitet för att undvika att enmotsvarande situation uppstår inom andra medicinska verksamhetsområden. Enligt beslut om det särskilda bidraget på 70milj.kr. för viss operationskapacitet inom allmän sjukvård skulle en särskildarbetsgrupp fastställa de närmare kriterier som skulle gälla för utbetalningav medel ur anslaget till sjukvårdshuvudmännen. Sådana riktlinjer fastställdessedermera. Det uppdrogs till att ombesörja utbetalningarnaenligt den särskilda ersättningen till respektive sjukvårdshuvudman. Vidutgången av /88 hade utbetalningar skett till ett belopp av . Ansökningar om utbetalning från anslaget har därefter inteinkommit. I redovisning över statsbudgetens utfall förbudgetåren 1987/88 och 1988/89 har det återstående beloppet, ,redovisats som en reserva- Enligt vad som upplysts från övervägs /90:SoU17 närvarandemöjligheterna att i syfte att stimulera projekt, som syftar till att korta köer i vården, utöka de 50 milj.kr. särskildastimulansåtgärder enligt överenskommelsen om ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen för med de sålunda reserverade har vid flera tillfållen tidigarebehandlat motioner om åtgärder mot köerna inom sjukvården. Vid den senastebehandlingen, i betänkandet 1988/89:SoU15, anförde utskottet bl.a. följande. Utskottet erinrar om vad utskottet tidigare anförtom orsakerna till att köer kan uppkomma inom vården. Utskottet har därvidpekat på att utvecklingen inom ett medicintekniskt område ibland sker snabbtoch språngvis. Utskottet har även hänvisat till att nya behandlings- ochundersökningstekniker ibland leder till att nya patientkategorier kan kommaifråga för vård. Härigenom ökar efterfrågan plötsligt och kan inte omgåendetillgodoses. Utskottet har därför ansett att vissa väntetider i princip måstekunna godtas. Vissa väntetider är också ibland ofrånkomliga för att sjukvårdensresurser skall kunna utnyttjas effektivt. Det finns dock enligt utskottet anledning att påtala attdet inte kan accepteras att människor skall behöva vänta långa tider påoperationer som skulle ge dem möjlighet att leva ett fullvärdigt ochsjälvständigt liv.