bet · GD01LU9 · 1989-12-31 00:00:00 — Ansvarsförsäkring för kemikalier m.m. I betänkandet behandlar utskottet dels en motion omobligatorisk ansvarsförsäkring för kemikalier, dels ett motionsyrkande omobligatorisk ansvarsförsäkring för forskning och tillämpning inom biotekniken,över sistnämnda motionsyrkande har remissyttrande inhämtats frånlantbruksstyrelsen, industriförbundet. Svenska försäkringsbolags riksförbundoch delegationen för hybrid-DNA-frågor. Utskottet avstyrker bifall till motionsyrkandena. Tillbetänkandet har fogats två reservationer (c) och två särskilda yttranden (vpkresp. 1988/89:L616 av m.fl. (c) vari medhänvisning till vad som anförts i motion 1988/89:Jo797 yrkas att hosregeringen begär förslag till en obligatorisk ansvarsförsäkring för kemikalier. 1988/89:L802, yrkande 1, av m.fl. (c) varimed hänvisning lill vad som anförts i motion 1988/89:Jo601 yrkas att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförtsom obligatorisk ansvarsförsäkring för forskning och tillämpning inombiotekniken. Med begreppet bioteknik avses sådan teknik som utnyttjareller ger upphov till organiska förändringar hos djur och växter, mikroorganismer,djur- och växtceller, cellkomponenler, enzymer, plasmor, virus m.m. eller somorsakar förändringar i oorganiskt material med biologiska hjälpmedel.Bioleknisk verksamhet omfattar en rad specialtekniker, däribland s.k.hybrid-DNA-teknik (genteknik). Några särskilda skadeståndsrättsliga regler vid biotekniskverksamhet eller vid hantering av kemikalier finns inte, utan i stället är de 1 1989/90. 1989/90 LU9 allmännabestämmelserna i skadeståndslagen tillämpliga. Inte heller 1989/90:LU9 finns detnågot generellt krav på ansvarsförsäkring vid bedrivande av sådan verksamhet. För skador som verksamhet på en fastighet orsakar i sinomgivning finns särskilda regler i miljöskadelagen (1986:225) som trädde ikraft . Miljöskadelagen är tillämplig när verksamhet på enfastighet orsakar skador i omgivningen genom olika former av vatten-, mark-eller luftföroreningar, buller, skakningar eller andra liknande störningar.Till sistnämnda kategori av störning hör, enligt vad departementschefenuttalade i propositionen till miljöskadelagen, spridning av bakterier, virussamt smittämnen som kan ge ekologiska återverkningar (prop. 1985/86:83, s. 45). Miljöskadelagen innebär all den som bedriver miljöfarligverksamhet på en fastighet har fått ett ökat ansvar för skador som verksamhetenmedför i omgivningen. Skadeståndsansvaret gäller även om skadan inte harorsakats avsiktligt eller genom vårdslöshet (s.k. strikt ansvar). Del striktaansvaret omfattar också helt tillfålliga störningar, t.ex. enstaka gasutsläpp iluften. Dock görs i lagen vissa undantag för störningar som är av så vanligtslag alt de rimligen måste tålas. Rätten lill ersättning enligt miljöskadelagen omfattarperson- och sakskador samt rena förmögenhelsskador som inte är bagatellartade. Skadeståndsansvaret enligt miljöskadelagen skall i förstahand bäras av fastighetsägaren. Även nyttjanderättshavare eller andra sombedriver eller har bedrivit miljöfarlig verksamhet på fastigheten kan bliansvariga. Till kretsen av skadeståndsansvariga hör också de som i egennäringsverksamhet utför ett miljöfarligt arbete på en fastighet, s.k.entreprenörer. I syfte att garantera ersättning lill dem som lidit sådanskada som avses i miljöskadelagen har i miljöskyddslagen (1969:387) införtsregler om obligatorbk miljöskadeförsäkring. Reglerna, som trädde i kraft den 1juli 1989, innebär att den som drabbats av en sådan miljöskada som avses imiljöskadelagen har rätt lill ersättning från försäkringen i sådana fall dåersättning inte kan erhållas av någon som är ansvarig för skadan. Rätt lillersättning från försäkringen föreligger såväl då den som är ansvarig för skadaninte kan betala skadeståndet eller då rätten att kräva ut skadeståndet ärpreskriberad som då del inte kan utredas vem som är ansvarig för skadan. Den sålunda tillskapade försäkringen är en kolleklivförsäkring. Försäkringen meddelas av ett konsortium av försäkringsbolag. Denärmare villkoren för försäkringen godkänns av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer. De som bedriver anmälnings- eller lillståndsplikligmiljöfarlig verksamhet är skyldiga att betala bidrag till försäkringen medvissa fastställda belopp. I fråga om skador som kan uppkomma vidlandsvägstransporter finns särskilda försäkrings- och ersättningsregler i trafikskadelagen(1975:1410). Genom lagändring som trädde i kraft den har maximibeloppet för vad som kan utgå ur elt '. fordons trafikförsäkring höjts från 100 milj. kr. till 300 milj. kr. Ändringen syftar bl.a. till att förbättra ersättningsmöjligheterna för skador somuppkommer vid transport av farliga kemikalier. I motion L616 av m.fl. (c) begärs förslagtill en obligatorisk ansvarsförsäkring för kemikalier. Motiveringen till yrkandetåterfinns i den mera omfattande motionen l988/89:Jo797 angående miljön. Isistnämnda motion framhålls att tillverkare och importörer av kemikalier börvara skyldiga att ha ansvarsförsäkring för sina produkter för att förstärkakontrollen av kemikalier. En obligatorisk kemikalieförsäkring skulle leda tillminskat och mera ansvarsfullt bruk av farliga kemikalier, tillföra ekonomiskaresurser till olycksfallsförebyggande åtgärder och inte minst förbättraersättningsmöjligheterna för de skadelidande. Enligt motionärerna måsteriksdagen därför nu begära att regeringen utarbetar ett förslag tillkemikalieförsäkring. Motiveringen lill motion L802, yrkande 1, av OlofJohansson m.fl. (c) om obligatorisk ansvarsförsäkring för forskning ochtillämpning inom biotekniken återfinns i motion 1988/89:Jo601. I sistnämndamotion las upp ett flertal frågor med anknytning till bioteknisk verksamhetoch de risker som är förbundna med sådan verksamhet. Såvitt avser del nuaktuella motionsyrkandet anförs att ansvarsfrågorna måste klarläggas saml attproducenter och importörer liksom forskningsorgan måste åläggas enobligatorisk ansvarsförsäkring för sin produktion och forskningsverksamhet. Medhänvisning härtill yrkar motionärerna att som sin mening gerregeringen det anförda till känna. Frågan om obligatorisk ansvarsförsäkring för kemikalierhar tidigare vid flera lillfållen behandlats av . Senast prövadesfrågan med anledning av motioner som väckts i anslutning tillproposition 1987/88:85, vari bl.a. framlades förslag till regler om enobligatorisk miljöskadeförsäkring av kollektiv karaktär. I sitt i ärendetavgivna yttrande (LU l987/88:8y) erinrade lagutskottet om att en ansvarsförsäkringtäcker endast det skadeståndsansvar som enligt gällande rätt kan utkrävas avskadevållaren/försäkringstagaren. Utskottet framhöll att man således inte genomen obligatorisk ansvarsförsäkring kan komma lill rätta med bristfålligheter idet skadeståndsrättsliga regelsystemet. För att man skall kunna åstadkomma ettförbättrat skydd för de skadelidande och öka företagens benägenhet alt vidtaförebyggande åtgärder krävs alltså, fortsatte utskottet, i första hand enskärpning av ansvarsreglerna. 1 sammanhanget påpekade utskottet att frånansvarsförsäkring måste skiljas sådan försäkring som visserligen i likhet medansvarsförsäkringen bekostas av den skadegörande verksamheten men som direktskyddar den skadelidande ulan att något ansvar Som exempel på en sådan försäkring nämndes 1989/90:LU9 patientförsäkringenoch läkemedelsförsäkringen samt del i propositionen framförda förslaget tillkollekliv miljöskadeförsäkring. När det gällde skador i miljön som har sinorsak i användning av kemikalier på en fastighet erinrade utskottet om attskärpta ansvarsregler införts genom miljöskadelagen. Utskottet framhöll vidarealt den föreslagna miljöskadeförsäkringen innebar ett ytterligare förbättratskydd för de skadelidande och elt ökat incitament för företagen att vidtaförebyggande åtgärder. konstaterade utskottet att kemikalier kanorsaka många andra skador än sådana som omfattas av miljöskadelagen. mening var det därför angeläget alt det skadeståndsrättsligaregelsystemet byggs ut också i andra avseenden så alt de skadelidandesersältningsmöjligheier förbättras. I fråga om skador som kan uppkomma vidlandsvägstransporter av kemikalier hänvisade utskottet till att regeringen vidtillfållet hade föreslagit en ändring av trafikskadelagen som innebar attmaximibeloppet för vad som kan utgå ur elt fordons trafikförsäkring höjdes hån50 milj. kr. till 100 milj. kr. Höjningen syftade lill all förbättra ersätlningsmöjligheternaför sådana mer omfattande trafikskador som kan uppkomma t.ex. i samband medtransporter av farligt gods. Av särskild betydelse när del gäller atttillgodose de skadelidandes intressen och förebygga uppkomsten avkemikalieskador är, framhöll utskottet vidare, det ansvar för produktskadorsom tillverkare och importörer av olika produkter kan åläggas. Förslag till enlagstiftning om produktansvar framlades av produklansvarskommittén, ochenligt vad utskottet hade inhämtat avsåg regeringen att under våren 1989framlägga en proposition i ämnet på grundval av förslaget. Enligt ulskollelsmening borde regeringens ställningstagande lill frågan om produktansvaretsutformning inte föregripas. Om en lagstiftning på området genomfördes kunde emellertiddel av motionärerna aktualiserade spörsmålet komma i ett annat läge. Förtillfållet saknades emellertid enligt utskottet skäl all uppställa krav på ensådan ansvarsförsäkring som hade förordats av motionärerna. I yttrandettillstyrkte utskottet på anförda skäl förslaget i propositionen om obligatoriskmiljöskadeförsäkring och avstyrkte motionsyrkandena. 1 sitt av riksdagengodkända betänkande (JoU 1987/88:23) i ärendet anslöt sig jordbruksutskottetlill lagutskottets bedömning och avstyrkte yrkandena om införandet av enobligatorisk ansvarsförsäkring för kemikalier. Inom har pågått eltarbete med en skärpt lagstiftning för produktskador. Sedan remissbehandlingenav produktansvarskommitténs betänkande Produktansvarslag (SOU 1979:79)avslutals har frågan behandlats vid bl.a, nordiska departe-menlsöverläggningar.Arbetet är nu inriktat på att lägga fram endepartementspromemoria med förslag till en lag om produktansvar. Miljö- ochenergidepartementet har tillkallat en kommitté 1989/90:LU9 meduppdrag att se över miljöskyddslagsliftningen. Kommittén skall enligt sinadirektiv (Dir, 1989:32) utreda hur de olika lagar som gäller miljöskydd skallkunna bli effektivare, bättre kunna samordnas och bli lättare att överblickaoch tillämpa. Kommittén skall vidare framlägga förslag lill hur skärptamiljökrav skall återspeglas i lagstiftningen, översynen skall gälla såväl deallmänna miljörätlsliga reglerna i miljöskyddslagsliftningen som de med dessasammanhängande bestämmelserna om straff och andra sanktioner vidöverträdelser. Inom görs en genomgångav den gentekniska forskningen och dess utveckling och praktiska tillämpning påväxter och djur. Kartläggningen skall också omfatta en redovisning avmöjligheter och risker med alt använda genteknik på växter och djur, varvidäven de etiska och ekologiska aspekterna skall belysas. Vidare skall bl.a,regelsystemet för forskningen och dess tillämpning behandlas. Inom ramen föröversynen skall de brister studeras som kan finnas när det gäller atttillgodose olika samhällsintressen på genteknikens område och förslag lämnastill kompletterande regler om så erfordras. Den nu aktuella översynen skallvara klar . Sammanfattning av remissyttranden över frågan omansvarsförsäkring vid bioteknisk verksamhet På lagutskottets begäran har yttrande över motion L802,yrkande 1, avgivits av lantbruksstyrelsen, industriförbundet. och delegationen för hybrid-DNA-frågor. WeibullAB har beretts tillfålle all yttra sig men har förklarat sig avstå därifrån. Lantbrukssiyreben anför att försäkring möjligen kan ge ettgodtagbart skydd mot skador som orsakas av bioleknologisk verksamhet.Lantbruksstyrelsen saknar emellertid underlag för all bedöma huruvida i såfall en särskild försäkringsform bör skapas eller om eventuella skador kanregleras genom en traditionell ansvarsförsäkring. Enligt lantbruksstyrelsentorde det få ankomma på försäkringsbolagen att göra den bedömningen.Lantbruksslyrelsen menar vidare att det med hänsyn till svårigheten att pågrundval av tillgängligt kunskapsunderlag förutse tänkbara risker är angelägetatt problemställningen ytterligare utreds saml att försäkringsaspektenlämpligen torde kunna inrymmas i den pågående kartläggningen av forskning omoch användning av genteknik på djur och växter. avstyrker motionsyrkandet med motiveringall elt skydd av det slag som efterfrågas i motionen redan finns genom denobligatoriska miljöskadeförsäkring som gäller sedan den 1 juli 1989.Industriförbundet hänvisar därvid till uttalanden som gjordes i förarbetenatill miljöskadelagen och till bestämmelserna i miljöskyddslagen. Förbundetbetonar särskilt att en skadelidande har rätt till ersättning från miljöskadeförsäkringen oberoende av om den som vållat skadan har erlagtavgift till försäkringen eller ej. Enligt förbundets uppfattning 1989/90:LU9 ger den nunämnda obligatoriska miljöskadeförsäkringen i kombination med de frivilligaansvarsförsäkringar som näringsidkare regelmässigt tecknar ett väl anpassatoch ändamålsenligt ersättningsskydd för ifrågavarande typ av skador. framhåller attfrågan om en försäkringslösning av det slag som förespråkas i motionen ärberoende av svaren på flera andra frågor, såsom vem som bör ha ansvaret för denbiotekniska verksamheten och vilka som skall anses ersättningsbe-rättigade.Förbundet ställer vidare frågan i vilken utsträckning bioteknisk verksamhetomfattas av miljöansvarslagstiftningen och av den kommande produktansvarslagstiftningen.Enligt förbundet kommer försäkringsbranschen att med intresse ta del av enfortsatt utredning av dessa frågor. Förbundet tillägger att det tänkbaraförsäkringsområdet synes ha beröringspunkter med redan befintliga frivilligaförsäkringslösningar. Delegationen för hybrid-DNA-frågor förklarar sig inte delauppfattningen att en obligatorisk ansvarsförsäkring måste införas förforskning och tillämpning i biotekniken. En fullständig redovisning av remissyttrandena finns ibilaga till betänkandet. I betänkandet behandlas dels en motion om obligatoriskaisvarsförsäk-ring för kemikalier, dels ett motionsyrkande om obligatoriskansvarsförsäkring för forskning och tillämpning inom biotekniken. Några särskilda skadeståndsrättsliga regler vid hanteringav kemikalier eller vid bioleknisk verksamhet finns inte, utan i stället är deallmänna bestämmelserna i skadeståndslagen tillämpliga. Inte heller finns detnågot generellt krav på ansvarsförsäkring vid bedrivande av sådan verksamhet. Ansvaret för sådana miljöskador som verksamhet på enfastighet orsakar i sin omgivning har fått en särskild reglering imiljöskadelagen (1986:225). Lagen föreskriver i princip strikt ansvar förskador som orsakas genom vatten-, mark- eller luftföroreningar, buller,skakningar eller andra liknande störningar. Till sistnämnda kategori avstörning hör bl.a. spridning av bakterier, virus och smittämnen som kan geekologiska återverkningar (se prop. 1985/86:83, s. 45). I syfte att garantera ersättning till dem som lidit sådanskada som avses i miljöskadelagen har i miljöskyddslagen (1969:387) införtsregler om obligatorbk miljöskadeförsäkring. Reglerna, som trädde i kraft den 1juli 1989, innebär att den som drabbats av en miljöskada av det slag som avsesi miljöskadelagen har rätt till ersättning från försäkringen i sådana fall dåersättning inte kan erhållas av någon som är ansvarig för skadan. Rätt tillersättning från försäkringen föreligger såväl då den som är ansvarig för skadaninte kan betala skadeståndet eller då rätten att krävaut skadeståndet är preskriberad som då del inte kan utredas /90:LU9 vem som äransvarig för skadan. Miljöskadeförsäkringen är en kollektiv försäkring ochmeddelas av ett konsortium av försäkringsbolag. De närmare villkoren förförsäkringen godkänns av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. I motiveringen till motion L616 av m.fl.(c) anförs att tillverkare och importörer av kemikalier bör vara skyldiga attha ansvarsförsäkring för sina produkter; Enligt motionärerna skulle en sådanförsäkring leda lill ett minskat och mera ansvarsfullt bruk av farligakemikalier, tillföra ekonomiska resurser till olycksfallsförebyggande åtgärdersamt förbättra ersätlningsmöjligheterna för de skadelidande. Motionärernayrkar att hos regeringen begär förslag till en obligatoriskansvarsförsäkring för kemikalier. I motiveringen till motion L802, yrkande 1, av OlofJohansson m.fl. (c) berörs de risker som är förenade med forskning ochtillämpning inom biotekniken. Enligt motionärerna måste ansvarsfrågorna vid biolekniskverksamhet klarläggas. Vidare bör producenter och importörer liksomforskningsorgan vara skyldiga att ha en ansvarsförsäkring för sin produktionoch forskningsverksamhet. Motionärerna yrkar att ger regeringen tillkänna vad som anförs i motionen om obligatorisk ansvarsförsäkring för forskningoch tillämpning inom biotekniken. Som utskottet framhållit då frågan om obligatoriskansvarsförsäkring för kemikalieskador tidigare behandlats i (sesenast LU 1987/88:8y) täcker en ansvarsförsäkring endast del skadeståndsansvarsom enligt gällande rätt kan utkrävas av skadevålla-ren/försäkringstagaren. Genomen obligatorisk ansvarsförsäkring kan man således inte komma till rätta medbristfålligheter i det skadeståndsrättsliga regelsystemet. För att man skallkunna åstadkomma ett förbättrat skydd för de skadelidande och öka förelagensbenägenhet alt vidta förebyggande åtgärder krävs alltså i första hand enskärpning av ansvarsreglerna. I sammanhanget vill utskottet påpeka att frånansvarsförsäkring måste skiljas sådan försäkring som visserligen i likhet meden ansvarsförsäkring bekostas av den skadegörande verksamheten men som direktskyddar den skadelidande utan att något ansvar läggs på skadevållaren. Somexempel på denna typ av försäkring kan nämnas patientförsäkringen ochläkemedelsförsäkringen saml den ovan nämnda miljöskadeförsäkringen. När det gäller skador i miljön som har sin orsak ianvändningen av kemikalier på en fastighet har genom miljöskadelagen införts skärpta ansvarsregler. Bestämmelserna är tillämpliga också vid skador som orsakas av spridning av organiska ämnen från en faslighet. Genom de ikraftträdda reglerna om obligatorisk miljöskadeförsäkring har skyddet för de skadelidande ytterligare förbättrats. Till skillnad från en vanlig ansvarsförsäkring ger miljöskadeförsäkringen skydd åt de skade lidande i fall då ersättning inte kan utkrävas av någon enskild skade- vållare. 1 sammanhanget vill utskottet också erinra om att, som närma re redovisats ovan, en översyn av miljöskyddslagstiftningen för närva- 7 rande pågår inom en av miljö- och tillkallad 1989/90:LU9 Utskottet förutsätter att de i motion L616 aktualiserade spörsmålenkommer alt övervägas vid översynen. Även om miljöskadelagen och den härtill anknytandemiljöskadeförsäkringen i betydande utsträckning ger ekonomiskt skydd åt demsom drabbas av kemikalieskador står det klart alt miljöskadeförsäkringen iåtskilliga fall inte innebär något skydd för sådana skador som orsakas avkemikalier. Det är därför angeläget att, som utskottet tidigare understrukit,det skadestånds- och försäkringsrättsliga regelsystemet byggs ut också i andraavseenden så att de skadelidandes ersättningsmöjligheter förbättras. I frågaom skador som kan uppkomma vid landsvägstransporter av kemikalier och organiskaämnen vill utskottet hänvisa lill alt det högsta belopp som ett fordonstrafikförsäkring ansvarar för vid en trafikolycka höjts från 100 milj.kr. till 300 milj. kr. 1988/89:45, LU 8). Höjningen syftar till attförbättra ersättningsmöjligheterna för sådana mer omfattande trafikskador somkan uppkomma t.ex. i samband med transporter av farligt gods. Av särskildbetydelse när det gäller att tillgodose de skadelidandes intressen ochförebygga uppkomsten av kemikalieskador är det ansvar för produktskador somtillverkare och importörer av olika produkter kan åläggas. Inomjustitiedepartementet har pågått ett arbete med en skärptlagstiftning för produktskador. Enligt vad utskottet inhämtat är arbetet nuinne i sitt slutskede, och en departementspromemoria med förslag till enproduktskadetag avses bli framlagd . Regeringens ställningstagandetill frågan om produktansvarets utformning bör inte föregripas. Genomförs enlagstiftning på produkt-skadeområdet kan emellertid spörsmålet om en försäkringför kemikalieskador komma i ett annat läge. Av betydelse för bedömningen avförsäkringsfrågan är också erfarenheterna från det försäkringsskydd som nyligentillskapats genom miljöskadeförsäkringen. Mot bakgrund av det anförda anserutskottet lika litet nu som då spörsmålet prövades att det finnsanledning att nu uppställa krav på en obligatorisk ansvarsförsäkring förkemikalier. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L616. Vad härefter gäller kravet på en obligatoriskansvarsförsäkring vid bioteknisk verksamhet vill utskottet utöver vad somovan anförts hänvisa lill att vid remissbehandlingen av ärendet inte någon avremissinstanserna förordat att en sådan försäkring tillskapas. Utskottet villvidare erinra om att, som närmare redovisats ovan, ett utredningsarbete ombl.a. riskerna med användning av genteknik pågår inomjordbruksdepartementet. Någon anledning för att nu uttala sig tillförmån för en särskild ansvarsförsäkring vid bioteknisk verksamhet kanutskottet därför inte finna. Utskottet avstyrker följaktligen bifall även tillmotion L802, yrkande 1. Hemställan 1989/90:LU9 1. beträffandeansvarsförsäkring för kemikalier att avslår motion 1988/89:L616, 1 (c) 2. beträffandeansvarsförsäkring vid bioteknbk verksamhet att avslår motion 1988/89:L802, yrkande 1. 2 (c) Stockholmden På lagutskottels vägnar Närvarande:Rolf (), (), (), (),(), (), (), (),(), (vpk), (),(), (), (), LolaBjörkquist (fp), (), (). Ansvarsförsäkring för kemikalier (mom. 1) och (båda c) anser debatt den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjar med "Även om"och slutar med "motion L616" bort ha följande lydelse: Ävenom miljöskadelagen och den härtill anknytande miljöskadeförsäkringen i vissutsträckning ger ekonomiskt skydd åt dem som drabbas av kemikalieskador stårdet klart att miljöskadeförsäkringen i många fall inte innebär något skydd försådana skador som orsakas av kemikalier. Det är därför angeläget att, somutskottet tidigare understrukit, det skadestånds- och försäkringsrättsligaregelsystemet byggs ut också i andra avseenden så att de skadelidandesersättningsmöjligheter förbättras. Därvid bör även införandet av enobligatorisk ansvarsförsäkring för kemikalier såsom föreslås i motion L616 (c)vara en betydelsefull åtgärd. I fråga om skador som kan uppkomma vid landsvägstransporterav kemikalier och organiska ämnen har det högsta belopp som ett fordonstrafikförsäkring ansvarar för vid en trafikolycka höjts från 100 milj. kr.till 300 milj. kr. 1988/89:45, LU 8). Höjningen syftar till alt förbättraersättningsmöjligheterna för sådana mer omfattande trafikskador som kanuppkomma t.ex. i samband med transporter av farligt gods. Av särskild betydelsenär det gäller att tillgodose de skadelidandes intressen och förebygga uppkomsten av kemikalieskadorär det ansvar för produktskador som tillverkare och importörer av olikaprodukter kan åläggas. Inom har pågått ettarbete med en skärpt lagstiftning för produktskador. Enligt vad utskottetinhämtat är arbetet nu inne i sitt slutskede, och en departementspromemoria medförslag lill en produktskadetag avses bli framlagd , vilket utskottetnoterar med tillfredsställelse. Enligt utskottets mening bör regeringens ställningstagandetill frågan om produktansvarets utformning inte föregripas. Utskottet vill dockunderstryka viklen av att beredningsarbetet inriktas på att åstadkomma enlösning som tillgodoser de skadelidandes intressen. Inte minst angelägethärvidlag är att ansvaret för kemikalieskador får en tillfredsställandeutformning.