bet · GD01AU1 · 1989-12-31 00:00:00 — I detta betänkande behandlas 12 motioner om jämställdhetmellan kvinnor och män från den allmänna motionstiden vid föregående riksmöte.Motionerna gäller bl.a. jämställdhetsarbetets organisation, kvinnors ställningpå arbetsmarknaden, statens ansvar att som arbetsgivare vara föregångare påjämställdhetsområdet samt kvinnors inflytande. Samtliga motioner avstyrks främst med hänvisning tillpågående utredningsarbete och aktuell projektverksamhet. Reservationer har anmälts av m, fp, c, vpk och mp. Förutomdessa reservationer har tre särskilda yttranden fogats till betänkandet. 198S/89:A436 av och (båda c)vari yrkas 6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförs om behovet av stöd till lokala kvinnoprojekt i , 19S8/S9:A482 av m.fl. (vpk) vari yrkas 45 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförs om kvinnornasställning på arbetsmarknaden. Motiveringen återfinns i motion 19S8/89:Fi224. 198S/89:AS01 av och (båda m) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om viktenav att bryta offentliga monopol för att ge kvinnorna möjligheter tillegenföretagande, entreprenadverksamhet och en vidgad arbetsmarknad, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om viktenav att bryta de offentliga monopolen för att ge kvinnorna möjligheter att väljaarbetsgivare, arbetsmiljö och inriktning och att få verkligt inflytande ochutveckling i sitt arbete. 1988/89:A802 av m.fl. (s) vari yrkas 2. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om arbetsorganisationen, i syfte att skapa heltidstjänster. 1 Ifllrrnnr, lOaaien 70. 1988/89:A803av m.fl. (vpk) vari yrkas 1989/90:AUI 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att departementen bör åläggas attunder varje huvudtitel redovisa förslagets effekter ur kvinnoperspektiv, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att budgetförslagen skall utformas såatt en rättvis fördelning mellan manliga och kvinnliga intresseområden uppnås. 19SS/89:AS04 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att hos regeringen begär attarbetsgivarverket far i uppdrag att ta erforderliga initiativ i syfte att stödja och uppmuntra jämställdhet bland män i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om deoffentliga monopolen, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffandevalfrihet och flexibilitet i fråga om arbetstider, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om statensmöjligheter att som arbetsgivare upprätta s.k. förvärvsavbrottsplaner försmåbarnsföräldrar, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovetav att staten som arbetsgivare upprättar tidsbestämda mål för en jämnarefördelning av kvinnor och män på statliga chefstjänster, 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omuppvärdering av kvinnors arbete, 9. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om synpunkterna till utredningen av jämställdhetslagen, 11. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om jämställdhetsarbetet, 12. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om att analyserakonsekvenserna för jämställdhet i vissa utredningar, 13. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ytterligareåtgärder för att öka andelen kvinnor på de poster i statliga organ ochkommittéer som rekryterar på egen hand, 14. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om jämställdhetsplaner ochjämställdhetsrapporter från varje departement, 1988/89:A805 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omriktade åtgärder gentemot pojkar/män for att bryta den könsuppdeladearbetsmarknaden. 19S8/S9:AS06av och (båda s) 1989/90:AU1vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn vad gäller närvarorätt och arvode för ersättarei statliga styrelser på central och regional nivå. 19S8/S9:A807 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att riksdagenbegär att regeringen i egenskap av arbetsgivare för en personalpolitik sominnebär uppvärdering av kvinnoyrkena, 2. att riksdagenbegär att regeringen tar initiativ till att utarbeta ett nyttarbetsvärderingssystem i syfte att få slut på den kollektiva lönediskrimineringsom kvinnorna utsätts för på arbetsmarknaden, 3. att hos regeringenbegär lagförslag om att genomföra jämn könsfördelning inom statliga organ, 4. att riksdagenhos regeringen begär förslag till lagstiftning om att nominerandeorganisationer skall föreslå både en man och en kvinna vid val till olikastatliga organ, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs omprioritering av jämställdhetsfrågor på ministernivå. 19SS/S9:A80S av m.fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs omförutsättningarna för jämställdhetsarbetet, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om betydelsenför jämställdheten av förändringar inom den offentliga sektorn. 1988/89:AS09 av m.fl. (c) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omideologiska utgångspunkter och vikten av att bryta koncentrationspolitiken förmöjligheterna att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs omjämställdhetspolitikens fortsatta inriktning avseende kvinnornas roll iekonomin, jämställdhet mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden, iutbildningen och i familjen samt kvinnors inflytande i samhället, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om satsningarpå ökat företagande och regional balans för att främja kvinnligt företagandeoch ökade möjligheter till sysselsättning för kvinnor i landets alla delar, 4. att riksdagenhos regeringen hemställer om att en parlamentariskt sammansatt kommittétillkallas med direktiv att genomföra en arbetsvärdering av olikayrkessektorer i enlighet med vad som anförs i motionen, 8. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om formerna för nomineringar till statliga styrelserm.m.. 9.att som sin mening ger regeringen till känna vad som i 1989/90:AU1 motionen anförs om ökat kvinnligt företagande som del av den offentligasektorns förnyelse, 1988/S9:A810av och (båda m) vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omparlamentarikernas direkta inflytande på jämställdhetsarbetet. Utskottetbehandlade frågor som rörde jämställdhet mellan kvinnor och män isamband med medelsanvisning till statlig och annan verksamhet på detta område(19SS/89:AU9). I detta sammanhang behandlas kvarvarande yrkanden ijämställdhetsfrågor i de till utskottet hänvisade motionerna från den allmännamotionstiden . Åtskilliga av de nu aktuella motionsyrkandena liknar dem somutskottet behandlade i samband med propositionen 1987/88:105 om jämställdhetspolitikeninför 90-talet (AU 1987/88:17). Ipropositionen redovisades en femårig handlingsplan för regeringens fortsattajämställdhetsarbete med tonvikt på kvinnornas roll i ekonomin, jämställdhetmellan kvinnor och män på arbetsmarknaden, i utbildningen och i familjen samtkvinnors inflytande i samhället. Utskottet såg positivt på den föreslagnahandlingsplanen för åren 1988 1993 och biträdde propositionen. Förutsättningarnaför jämställdhetsarbetet behandlas i kommittémotion A808 av m.fl.(m). I motionen anförs att traditionellt tänkande och fördomar finas hos bådekvinnor och män. Skall jämställdhet uppnås måste grundläggande attityderförändreis, vilket kräver ett långsiktigt arbete. Attitydpåverkan måste ske ialla delar av samhället: i hemmet, i skolan och på arbetsplatserna.Jämställdhetsfrågan är lika viktig för mannen som för kvinnan. Den personligautvecklingen främjas av jämställda relationer som leder till ett gemensamtansvar för hem, hushåll och barn. Det ställs krav på statsmakterna och arbetsmarknadensparter att skapa valfrihet för familjen när det gäller arbetstid ochbarntillsyn. motverkar utformningen av skattesystemet och barnomsorgenjämställdhetssträvandena. tidigare framhållit (AU 1987/88:9 och AU 1987/88:17) 1989/90:AU1 harutskottet inte någon annan uppfattning än motionärerna när det gäller behovetav att ändra attityder på jämställdhetsområdet. Trots de opinionsbildandeinsatser som har gjorts återstår mycket att göra på detta område. Exempel påopinionsbildande verksamhet är det arbete som bedrivsinom ram, tidigare i , numera icivildepartementet, bl.a. genom projektverksamhet som riktar sig till olikamålgrupper. Utöverden direkt opinionsbildande verksamheten vill utskottet betona hur viktigt detär för jämställdhetsarbetet att kvinnornas villkor på arbetsmarknadenuppmärksammas. har innevarande budgetår, liksom tidigare, beviljatmedel för projektverksamhet som syftar till att förbättra kvinnornas villkor påarbetsmarknaden. Härutöver vill utskottet framhålla vikten av attjämställdhetsaspekterna beaktas när beslut fattas på olika politikområden. Medhänvisning till det anförda bör motion A808 i denna del inte föranleda någotinitiativ från sida. Centerntar i sin kommittémotion A809 upp jämställdhetsarbetets fortsatta inriktning.Motionärerna betonar vikten av att bryta koncentrationspolitiken för att ökamöjligheterna att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. Parallellt medpolitiska, ekonomiska och sociala reformer måste ett långsiktigt arbetebedrivas genom opinionsbildning, information och ökad kunskapsspridning.Målsättningen måste vara att skapa ett samhälle där relationer människoremellan präglas av respekt för varje människas värdighet, integritet ochegenart. I motionen yrkas att ger regeringen till känna vad somanförs om kvinnornas roll i ekonomin, jämställdhet på arbetsmarknaden, iutbildningen och i familjen samt kvinnors inflytande i samhället. Utskottetkan konstatera att det råder en bred politisk enighet omjämställdhetsmålen men på vissa områden delade meningar om medlen. Det ärfråga om insatser över hela fältet från såväl offentliga som enskilda organ.Jämställdhetsfrågan måste ständigt hållas aktuell så att man inte faller in iett traditionellt könsrollstänkande, vilket begränsar såväl kvinnors som mänsfulla utnyttjande av alla sina möjligheter. Utskottetdelar motionärernas uppfattning att jämställdhetsarbetet är ett långsiktigtarbete som måste bedrivas genom bl.a. opinionsbildning, information ochkunskapsspridning. Som utskottet ovan framhållit är det viktigt förjämställdhetsarbetet att kvinnornas villkor på arbetsmarknaden förbättras.Även inom andra politikområden är det angeläget att kvinnornas ställningbeaktas på ett sådant sätt att resultatet kommer kvinnorna till del i helalandet. Det arbete som pågår som en följd av den av godkändafemåriga handlingsplanen syftar just till att uppnå nu nämnda mål förjämställdhetsarbetet. Mot denna bakgrund anser utskottet att motion A809 intebör föranleda något ytterligare initiativ från sida i nu behandladdel. erinrar i sin motion A804 om sina synpunkterpå vilka 1989/90:AUl frågor den pågående utredningen om jämställdhetslagen börbeakta. Här nämns bl.a. det förhållandet att den som missgynnats på grund avkön vid tjänstetillsättning bara kan fa ideellt skadestånd men inte rätt tilltjänsten. Dessutom påtalas JämO.s bristande möjligheter att bevaka kravet påaktiva åtgärder på de delar av arbetsmarknaden där jämställdhetsavtal gäller.Skyddet mot sexuella trakasserier på arbetsplatserna måste ses över. Enligt direktiven till utredningen åligger det denna attta upp bl.a. just de frågor som nämns i folkpartimotionen. Det behövs sålundaenligt utskottets uppfattning inte något särskilt initiativ från riksdagenssida beträffande dessa frågor, varför motion A804 i nu behandlad del inte börföranleda någon åtgärd. Ansvaret för ärenden om jämställdhet mellan kvinnor ochmän som i regeringen tidigare låg på vilarsedan den 1 januari 1989 på , där biträdande civilministernförutom ansvaret för vissa andra frågor också har ansvaret förjämställdhetsfrågorna. För samordningen inom finns ensärskild jämställdhetsberedning med representanter för samtliga departement.Till verksamheten på regeringsnivå har också knutits ett rådgivande organ,jämställdhetsrådet. I rådet ingår representanter för de politiska partierna,kvinnoorganisationerna, arbetsmarknadens parter och folkrörelserna. Inomdepartementet finns en jämställdhetsenhet med uppgift att bereda hithörandefrågor. kommunisterna anser i sin motion AS07beträffande handläggningen av jämställdhetsfrågor i att denbiträdande civilministern bör avlastas andra frågor för att därigenom fåstörre möjligheter att driva kvinnofrågorna framåt. Enligt motionärerna är detorimligt att aktivt kunna bevaka och föreslå nya jämställdhetsåtgärder omministerposten är överöst med andra viktiga uppgifter. I motionen hävdas attjämställdhetsfrågorna borde ha en sådan tyngd att de motiverar att prioriteras. Enligt utskottets mening måste det ankomma på regeringenatt själv bestämma ärendefördelningen inom regeringen. Motion A807 avstyrksdärför i aktuell del. Det parlamentariska infiylandet över jämställdhetsarbetettas upp i motion A810 av och (båda m).Motionärerna anför att information och insatser är splittrade på för mångainstanser. Den nuvarande arbetsformen ger inte parlamentarikerna tillräckligamöjligheter att på idé- och beredningsstadium påverka UtveckJingen, ansermotionärerna. I motion A804 anförs att ändasedan den parlamentariska jämställdhetskommittén avskaffades har ansett att denborde återskapas. Frågan om jämställdhetsarbetets organisation togs senastupp av 1989/90:AU1 utskottet i betänkandet AU 1987/88:17, vilket behandlades avriksdagen . Utskottet vidhåller sin tidigare redovisade uppfattningatt inrättandet av ännu ett organ med parlamentarisk förankring inte skulleinnebära någon förbättring av jämställdhetsorganisationen. Utskottet avstyrkerdärför motionerna ASlO (m) samt AS04 (fp) i nu behandlad del. I motion A804 påtalas det förhållandet attdet inte sker någon kontinuerlig uppföljning avjämställdhetsutvecklingen. Motionärerna yrkar därför att utredningar somredovisar resultat av och förslag till ekonomisk-politiska åtgärder bör åläggasatt göra en analys av korisekvenserna för jämställdhet, något som lämpligen kanske i samband med långtidsutredningarna. Utskottet har under hand erfarit att ett arbete med dennainriktning kommer att genomföras i samband med långtidsutredning. Medhänvisning härtill finner utskottet att någon åtgärd med anledningav motion A804 i denna del inte är påkallad. I nyssnämnda motion AS04 yrkas också att samtligadepartement skall avge årliga jämställdhetsrapporter om jämställdhetsarbetetinom varje departements ansvarsområde i samband med budgetpropositionen och enplan för framtiden med förslag till konkreta åtgärder om hur jämställdhetenskall stärkas. Utskottet konstaterar att jämställdhetsministern desenaste åren i budgetpropositionens inledningsavsnitt har gjort en samladredovisning av aktuella jämställdhetsfrågor som berört olika departementsansvarsområde. Dessutom innehåller budgetpropositionen detta år vissa statistikuppgifterom fördelningen av ekonomiska resurser mellan könen. Som utskottet harframhållit (AU 1987/88:17) borde det gå att redovisa fördelningsaspekter inomflera områden som är väsentliga ur jämställdhetssynpunkt, t.ex. arbetsmarknads-och utbildningsområdena. Med hänsyn till att regeringens handlingsplan förjämställdhet berör ett flertal departements verksamhetsområden utgår utskottetfrån att ytterligare information ur jämställdhetssynpunkt kommer att inflyta ikommande budgetpropositioner. Motion A804 bör mot bakgrund av det anförda i denna delinte föranleda någon åtgärd. Liknande synpunkter som i nyssnämnda folkpartimotion tasupp i motion A803 av m. fl. (vpk). Motionärerna lägger docktonvikten på att budgetförslagens effekter bör redovisas ur kvinnoperspektivoch utformas så att en rättvis fördelning uppnås mellan kvinnliga och manligaintresseområden. I den femåriga handlingsplanen har tonvikten lagts på bl.a. kvin- 1989/90:AUl nornas roll i ekonomin, på jämställdhet mellan kvinnor ochmän i arbetslivet, i utbildningen och i familjen samt kvinnors inflytande isamhället. Jämställdhetspolitiken syftar nämligen till att minska skillnadermellan kvinnor och män i fråga om bl.a. kontakt med barn, i fråga om val avyrke, arbetstid, arbetsmiljö, inkomster och samhällsinflytande. Liksom beträffande uppföljningen av åtgärderna inomrespektive departements verksamhetsområde utgår utskottet från att det ocksåsåvitt angår de i motion A803 upptagna frågorna sker en bevakning inomregeringskansliet av att budgetförslagen redovisas och utformas på ett sådantsätt att jämställdhetsarbetet främjas. Något särskilt tillkännagivande häromär därför enligt utskottets mening inte erforderligt. Motion A803 bör sålundainte föranleda någon åtgärd från sida. I flera motioner behandlas frågan om kvinnors företagandeoch de offentliga monopolen. I moderata samlingspartiets kommittémotion A808 pekar manpå att framtidens arbetstillfållen i stor utsträckning kommer att finnas inomtjänstesektorn. Det finns enligt motionärerna utrymme och växtkraft för enbetydligt större privat tjänstesektor. Undersökningar visar att hälften av allaarbetstagare vill antingen ha en ny arbetsgivare eller nya arbetsuppgifter. Detbehövs en flexibel arbetsmarknad. Skall detta vara möjligt måste den offentligasektorns monopolställning brytas, t.ex. inom vård- och omsorgsektorerna, ochalternativ till offentlig service underlättas. Konkurrens mellan olikaarbetsgivare skulle ge större genomslagskraft för enskilda initiativ ochenskilt ansvarstagande. Ändrade anställningsvillkor i nyssnämnda sektorerskulle också göra arbetena mera attraktiva för männen. Ökad valfrihet ökarutvecklingsmöjligheterna och främjar därmed jämställdheten, hävdarmotionärerna. I motion A804 framförs liknande synpunkter påkvinnornas bristande möjligheter att välja arbetsgivare. Särskilt inom densociala tjänstesektorn, som är starkt dominerad av kvinnor, finnsknappast någon annan valmöjlighet än som arbetsgivare om man villarbeta med vård och omsorg. Det är inte någon tillfållighet att deoffentliganställda kvinnorna i allmänhet är lågavlönade. Det säger sig självt,betonar motionärerna, att den som har en alternativ arbetsmarknad står siglångt starkare än andra när lönen skall sättas. Att bryta de offentligamonopolen ter sig därför som den effektivaste åtgärden för att ökajämställdheten och minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män. Man måsteockså satsa på en förnyelse av den offentliga sektorn och bättre ta till varade offentliganställdas kreativitet och skaparkraft, framhålls i motionen. Även i kommittémotion A809 förespråkas vidgademöjlig- 1989/90:AUl heter till eget företagande inom tjänstesektorn. Kvinnorsmöjligheter till utveckling och avancemang inom kvinnodominerade yrkesområdenskulle härigenom förbättras. Det torde vara ostridigt, framhåller motionärerna,att möjligheterna att utveckla idéer och avancera inom sitt yrke utökas när merän en arbetsgivare finns på marknaden. Detta utgör också ett verksamt bidragtill förnyelsen av den offentliga sektorn. Motionärerna pekar också på behovetav regional balans och främjande av kvinnligt företagande för att ökamöjligheterna till sysselsättning i landets alla delar. En breddning avkvinnligt företagande skulle säkerligen få stor betydelse för möjligheterna attskapa sysselsättning i utsatta regioner, framhåller motionärerna. I motion A801 av och (båda m) pekar man på vikten av att bryta de offentliga monopolen föratt deb ge kvinnorna möjligheter till egenföretagande, entreprenadverksamhetoch en vidgad arbetsmarknad, deb ge kvinnorna möjligheter att väljaarbetsgivare, arbetsmiljö och inriktning samt få verkligt inflytande ochutveckling i sitt arbete. Utskottet uttalade vid sin senaste behandling av likartademotionsyrkanden (AU 1987/88:17) att en väl utbyggd offentlig sektor är avstörsta betydelse för kvinnornas möjligheter att göra en insats i näringslivet.Även för förvärvsarbete inom andra sektorer betyder den offentliga sektorn attbarnomsorg, vård och utbildning av hög kvalitet möjliggör kvinnornas fulladeltagande i arbetslivet. Utskottet framhöll vid samma tillfålle att frågan om deoffentliga monopolen och fiågan om kvinnors företagande har helt olika dimensioner.De offentliga monopolen tycks nämligen inte ha haft någon avgörande roll vadgäller framväxten av nya företag drivna av kvinnor. Det finns enligt utskottets mening inte skäl att frångåden uppfattning som ovan redovisats. Utskottet vill också hänvisa tilluppgifterna i rapporten (Ds 1989:44) Arbetsmarknad och arbetsmarknadspolitik1988 ökade krav på omställning?. Av denna framgår att den kvinnligaföretagsamheten är på stark frammarsch och att de kvinnliga företagarna oftafinns på orter där det är svårt att få arbete. Jämställdhetsministern hardessutom beslutat anslå . till statens industriverk (SIND) för ettlångsiktigt arbete i syfte att underlätta kvinnligt företagande. Under dekommande tre åren skall SIND på olika sätt ge stöd åt bl.a. de regionalautvecklingsfonderna i deras utåtriktade verksamhet. Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet motionernaA801, A804, A808 och A809 i tillämpliga delar. De negativa sidorna av den könssegregerade arbetsmarknadentas upp av kommunisterna i motion A4S2. Motionärerna påtalar detförhållandet att den ekonomiska fördelningen, som missgynnat de lågavlönade,särskilt drabbar kvinnorna, eftersom de är i majoritet bland de lågavlönade. 1* 1988/89.18saml. I motion AS05 av () påtalas ocksåde negati- 1989/90:AU1 va effekterna av den könsuppdelade arbetsmarknaden. Motionären framhåller vikten av att rikta åtgärder motpojkar/män för att bryta denna arbetsmarknad. har ställt sig bakom målet i handlingsplanen attminst tio yrkesområden av totalt 1993 bör ha en jämn könsfördelning, dvs.båda könen representerade med . EnUgt handlingsplanen satsas storaresurser på att bryta den könsuppdeladearbetsmarknaden. finns en arbetsgrupp inomarbetsmarknads-departemenet, vilken har till uppgift att komma med förslag tillolika åtgärder för att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. Arbetsgruppen,som kallas arbetsgruppen för jämställd arbetsmarknad, består av representanterför arbetsmarknads- och civildepartementen, () ochAMU-styrelsen. AMS har i en nyligen publicerad lägesrapport om målen förjämställdhet på arbetsmarknaden belyst vilka förändringar som måste komma tillstånd för att nå dessa mål. Bl.a. måste det ske en dramatisk ökning av antaletkvinnor i verkstadsindustrin. Inom hälso- och sjukvårdsarbete måste enliknande ökning ske av antalet män. AMS uppger i rapporten att olika aktiviteter pågår för attuppfylla mål om en jämn könsfördelning. Som exempel nämner AMS attlänsarbetsnämnderna har fått i uppdrag att ställa upp konkreta mål för enkraftig ökning av otraditionella yrkesval inom arbetsmarknadsutbildningen.Dessutom kommer AMS att tillsammans med parterna på arbetsmarknaden ta fram ettomfattande informationsmaterial om otraditionella yrkesval. genomför enrikskonferens i syfte att öka rekryteringen av pojkar/män till vården. Ettflertal projekt med denna inriktning har fått stöd från regeringen. På social-och civildepartementen sker ett arbete för att öka andelen män i den offentligabarnomsorgen. Ett seminarium på detta tema hölls . En rapportfrån detta seminarium kommer att ges ut . Inom ramen för detnordiska jämställdhetsarbetet kommer ett särskilt projekt om rekrytering av mäntill barnomsorgen att genomföras. Utskottet kan konstatera att stora ansträngningar redangörs för att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden.