bet · GD01JoU16 · 1989-12-31 00:00:00 — I propositionen redovisas sammanfattningsvis den syn påden svenska avfallshanteringen som även för framtiden i allt väsentligt börvara vägledande. Avfallets mängd och innehåll av hälso- och miljöfarliga ämnenskall minimeras främst genom åtgärder i produktionsledet med ett huvudsakligtansvar för tillverkarna. Tillverkarna av varor har även ett ansvar för att detavfall som uppstår till följd av användningen av varan kan hanteras på ett frånmiljösynpunkt tillfredsställande sätt. Avfall som uppkommer skall återanvändaseller återvinnas i största möjliga utsträckning. Mycket hårda miljökrav skallställas på omhändertagande av avfall som inte kan återvinnas. Hanteringen avmiljöfarligt avfall skall förbättras. Ämnen och produkter som kan förorsakamiljöstörningar bör inte blandas med annat avfall utan hanteras för sig.Utformningen av framtidens avfallshantering skall inte bindas vid en endateknisk lösning. Nya och successivt förbättrade alternativ skall utvecklas. Bestämmelser av betydelse för avfallshanteringen finns iflera lagar utöver renhållningslagen (1979:596), RL. 1 propositionen framhållsatt den rättsliga regleringen utgör ett viktigt instrument som måste utnyttjasför att åstadkomma förbättringar inom avfallsområdet. Beträffande frågan om en definition av avfallsbegreppet irenhåll ningslagen anförs följande. Regeringsrätten har uttalat (RA 1976:5) att det av allmänna rättsgrundsatser följer att föremål som ägaren avser att använda och också använder inte är att anse som avfall. I departement spromemorian (Ds 1989:29) Förslag till ändringar i renhållningslagen, som i denna del bl.a. byggde på regeringsrättens nämnda avgöran de, föreslogs att bestämmelserna i renhållningslagen om avfallshante ring skulle omfatta hantering av sådant avfall och annan orenlighet ., . som fastighetsinnehavaren genom särskild åtgärd visar att han utan ersättningför dess värde vill bli av med. Det anses inte 1989/90:JoU16 lämpligtatt definiera avfallsbegreppet i renhållningslagen med hänsyn till bl.a.svårigheterna att fastställa bruksvärdet för restprodukter från industriellverksamhet. Frågan bör enligt miljö- och energiministern även i fortsättningeni händelse av oenighet mellan fastighetsinnehavaren och denrenhållningsansvarige lösas vid rättstillämpningen. Behovet av en långsiktig avfallspolitik betonas i fleramotioner. I moderata samlingspartiets motion J0868 yrkande 3 framförs krav påen långsiktig avfallsstrategi som bl.a. bör innehålla ett klarläggande av debakomliggande orsakerna till avfallsproblematiken. Ny teknik inomavfallshanteringen måste utvecklas och lagstiftningen bör inriktas på attminimera miljöriskerna. Avfallsmängderna måste därvid minskas och desseventuella negativa miljöpåverkan reduceras. 1 motion1988/89:Jo772 (fp) yrkande 1 redovisas principer och mål för den framtidaavfallshanteringen. Särskilt framhålls behovet av tydliga mål för miljöskyddetpå avfallsområdet och att kravet på återvinning formuleras i gällandelagstiftning. Ökad användning av olika styrmedel för att nå uppsatta målförespråkas. Ett varsamt utnyttjande av våra naturtillgångar krävs samtidigtsom man tar till vara allmänhetens engagemang och medvetenhet beträffandeavfallsfrågorna. Vidare understryker motionärerna betydelsen av utvecklandetav ny miljöteknik, utbildning samt inventering och skyddsåtgärder beträffandegamla deponier. För miljöfarligt avfall krävs ett säkerstäl-landeprogram. 1motion Jo744 (fp) yrkande 1 begärs en parlamentarisk utredning påavfallsområdet. Enligt motionärerna bör de av miljöministern aviseradeutredningsuppdragen lämnas till en sådan utredning. Regeringen bör enligtmotion I988/89:Jo871 (c) utforma förslag till en ny avfallspolitik. Ett sådantförslag bör omfatta en återvinningslag, avfallsavgifter och mer konkretaåtgärder. Ett forskningsprogram bör utarbetas för effektivare resursanvändningoch avfallshantering. Av-fallspolitiken skall syfta till minskadeavfallsmängder, minskad miljöfarlighet, ökad återvinning och en prioriteringav biologiska behandlingsmetoder. I motion J08O6 (vpk) yrkande 5 anförs attproduktion, konsumtion och återvinning skall känneteckn£is av krav på utsläppav sådan grad att naturen tål det. Liknande synpunkter på en i grundenförändrad produktion och konsumtion redovisas även i motion Jo827 (vpk) yrkande1. Energi- och materialförlusterna måste minimeras med minsta möjliga inverkanpå miljö och människor. För att komma till rätta med avfallsproblemen föreslårmiljöpartiet i motion Jo819 yrkande 3 att antar ett av partietutarbetat förslag till återvinningslag. Lagens huvudsyfte är att reduceraavfallsmängden och att göra avfallet mindre farligt ur miljösynpunkt. Sammanfattningsvisinnehåller lagförslaget följande. Avfall och andra i sammanhanget aktuellabegrepp definieras i lagen. Vidare föreskrivs att avfall skall hanteras på ettsådant sätt att olägenhet inte uppkommer. Kommunala avfallsplaner skallupprättas innehållande bl.a. tids- planer föravfallsreducering och avveckling av sopförbränning. Den 1989/90;JoU 16 kommunalaplaneringen skall vara klar . Upplysningsskyldighetför att underlätta planeringen av den kommunala avfallshanteringen införs.Kommunerna skall ansvara för bortforsling av allt avfall. Fr.o.m. den 1januari 1992 föreskrivs obligatorisk källsortering och i lagen betonas principernaom återanvändning och återvinning. Användningen av råvaror, ämnen, tillsatserm.m. som försvårar återvinning minskas eller förbjuds. En produktansvarig skallfinnas för det avfall som uppstår under tillverkningsprocesen och efter det attvaran inte används . I lagen fastställs att den som hanterar ellerimporterar kemiska produkter och varor skall ersätta dessa med mindre farligadär sådana alternativ finns. Krav på livscykelspecifikationer införs för varorsom tillverkats i landet eller importerats. Miljövarudekiarationer ochmaterialbalanser skall utarbetas, och krav införs på olika former av märkning.Den centrala tillsynen skall utövas av . Enligt motionärernabör avfallsmängderna halveras (yrkande 2). Sistnämnda målsättningåterkommer även i motion 1988/89:Jo866 (mp) yrkande 1. Som verksamma medel idetta arbete redovisas särskilt obligatorisk miljörevision med materialbalanserhos företagen. 1 motion Jo868 (m) yrkas att begreppet avfall skalldefinieras i renhållningslagen. Avfallet bör enligt motionärerna ses som en föravfallsproducenten oönskad restprodukt som inte tillerkänns något värde av densom har gett upphov till avfallet (yrkande 2). Bestämmelser av betydelse för avfallshanteringen återfinnsi flera lagar och förordningar. Enligt renhållningslagen (1979:596), RL, skallvarje kommun svara för att hushållsavfall forslas till behandlingsanläggning iden utsträckning som behövs. Landets kommuner ansvarar även för bortforsling avmiljöfarligt avfall. I förordningen (1985:841) om miljöfarligt avfall, FMFA,anges vilka grupper av kemiskt avfall som skall anses miljöfarliga. Lagen(1985:426) om kemiska produkter, LKP, har till syfte att förebygga att skadorpå människors hälsa eller i miljön förorsakas av kemiska ämnens inneboendeegenskaper. Vid myndigheternas prövning enligt miljöskyddslagen (1969:387),ML, av miljöfarlig verksamhet skall avfallsfrågorna alltid uppmärksammas. Utskottet konstaterar att det råder stor enighet om måletför den framtida avfallshanteringen. Avfallets volym och farlighet måste mins kas som behandlingen av det avfall som ändå uppkommer förbättras. Arbetet med att förbättra avfallshanteringen har i huvudsak varit inriktat på valet av behandlingsmetod. Mindre upp märksamhet har ägnats frågan om hur man får fram renare produkter och därmed mindre skadligt avfall. Många problem skapas redan när en vara tillverkas men ger effekt först . Detta innebär att de förebyggande åtgärderna får en ökad betydelse för möjligheterna att lösa aktuella problem. Såväl i avfallet som i varorna och produkterna 26 måsteinnehållet av miljöskadliga ämnen minskas. avfallshanteringenförutsätter en samlad överblick över avfallssituatio- 1989/90:JoU16 nen däräven det svårhanterliga industriavfallet uppmärksammas. För att på lång siktkomma till rätta med problemen krävs ett målinriktat arbete med att i förstahand angripa källorna. De stora volymerna avfall utgör också problem förresurshushållningen. Den framtida avfallshanteringen måste därför vara inriktadpå minskade avfallsmängder kombinerat med omhändertagande under striktamiljöskyddskrav. Återanvändning och återvinning av material ur avfallet måsteöka. För det avfall som slutligt behöver tas om hand krävs utveckling av bådeteknik och system för miljöriktig hantering och slutbehandling. Genom derättsliga regleringar som direkt eller indirekt berör avfallshanteringen finnsinstrument som måste utnyttjas för att åstadkomma förbättringar påavfallsområdet. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om den i maj 1989av regeringen tillsatta parlamentariska kommittén (ME 1989:04) som har tilluppgift att se över all miljölagstiftning. Kommittén skall utreda hur de olikalagar som gäller miljöskydd skall kunna bli effektivare i arbetet för en bättremiljö. Lagarna skall samordnas på ett bättre sätt och bli lättare attöverblicka och tillämpa. Skärpta miljökrav skall återspeglas i lagstiftningen.Även de miljörättsliga aspekterna på avfallshanteringen kommer att tas upp idetta sammanhang. Med det anförda ansluter sig utskottet till de allmännaprinciper och mål för den framtida avfallshanteringen som redovisas iregeringens förslag. Mot bakgrund härav är utskottet inte berett att förorda ensärskild återvinningslag i enlighet med det förslag som lämnats i motion J0819yrkande 3. De av regeringen redovisade allmänna principerna för denframtida avfallshanteringen kan enligt utskottets mening förväntas ge ökademöjligheter att i allt väsentligt tillgodose syftet med motionerna1988/89:Jo772 yrkande 1, J08O6 yrkande 5, Jo827 yrkande 1, J0868 yrkande 3 och1988/89:Jo871. Motionerna avstyrks således i berörda delar. Med samma motivering avstyrks även motionerna Jo819yrkande 2 och 1988/89:J0866 yrkande 1. Det anförda innebär att utskottet även avstyrker förslagetom en parlamentarisk utredning på avfallsområdet i motion Jo744 yrkande 1. Utskottet ansluter sig till miljö- och energiministernsbedömning att det inte är lämpligt att i lag definiera avfallsbegreppet närmareän vad som följer av renhållningslagen. Utskottet avstyrker således motionJ0868 yrkande 2. I propositionen framhålls att produkt- ochprocessändringar som mini- meraruppkomsten av avfall och minskar avfallets innehåll av skadliga Den som ger upphov till avfall skall stå för -,.. Tillståndsprövning och tillsyn samt regle- ring avhanteringen är grundläggande styrmedel inom avfallsområdet. 1989/90:JoU 16 Ekonomiskastyrmedel skall utgöra ett komplement. I detta sammanhang erinras om attstyrande avfallsavgifter är föremål för miljöavgiftsutredningens (ME 1988:03)överväganden. Utredningen skall redovisa sina förslag . Beträffande märkning av kemiska produkter erinras ipropositionen om att den som tillverkar, importerar eller överlåter en sådanprodukt genom märkning eller liknande skall lämna uppgifter av betydelse frånhälso- och miljöskyddssynpunkt. Vidare skall den som yrkesmässigt hanterarsådan produkt lämna de uppgifter som kan ha betydelse för bedömningen av hälso-och miljörisker. I nordisk regj pågår ett arbete med miljöfarlighetsmärkningsom har kemikalieinspektionen som projektansvarig. Vetenskapliga kriterier förmiljöfarlighet samt regler för klassificering och märkning skall tas fram.Arbetet beräknas vara slutfört . I propositionenaviseras även ett kommande utredningsuppdrag angående utformningen avmaterialbalanser (råvaror och kemiska produkter som används i verksamheten)och miljövarudeklarationer (sammanfattning av en varas miljörelatera-deegenskaper). 1 propositionen föreslås att en uppgiftsskyldighet förkommunal planering införs i renhållningslagen (1979:596), RL. Enligt förslagetbemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer attföreskriva att den som yrkesmässigt bedriver verksamhet som ger upphov tillavfall skall lämna vederbörande kommun de uppgifter som behövs för kommunensrenhållningsordning (9 a § RL). Miljö- och energiministern anför att det börvara möjligt även för kommunerna att föreskriva om uppiftsskyldighet. Dennaeventuella uppgiftsskyldighet får dock inte bli mer betungande än nödvändigtför de berörda företagen. I propositionen föreslås härutöver att nämndsom är tillsynsmyndighet ges rätt att på begäran få de upplysningar och handlingarsom behövs för tillsynen (22 § RL). I syfte att uppnå målet för kemikaliekontrollen attförhindra skador på människor eller i miljön på grund av kemikalieanvändning betonas i propositionen betydelsen av att substitutionsprincipen tillämpas påavsett sätt. 5 § lagen (1985:426) om kemiska produkter (LKP) förtydligas genomatt principen tas in i lagtexten. I propositionen redovisas även kommandeändringar i förordningen (1985:835) om kemiska produkter. Förordningen utvidgasnär det gäller varor till all yrkesmässig hantering. Naturvårdsverketbemyndigas att föreskriva om LKP:s tillämpning på en vara som innehåller ellerhar behandlats med en kemisk produkt, om det föreligger skäl särskilt medhänsyn till skyddet av den yttre miljön. och kemikalieinspektioneni samråd med arbetarskyddsstyrelsen m.Q. myndigheter ges i uppdrag att utarbetakonkreta förslag till hur användningen av de mest hälso- och miljöfarligaämnena radikalt skall kunna minskas. ningen avhalogenerade organiska lösningsmedel och kvicksilver bör 1989/90:JoU 16 En avvecklingsplan för de mest hälso- och miljöfarliga ämnena redovisas ikommande förslag om miljöpolitiken . Moderata samlingspartiet framhåller i motion Jo868 behovetav miljöavgifter på avfallsområdet. Avgifterna skall vara styrande ochberäknas på saklig grund. Avgifterna skall användas till miljöförbättrandeåtgärder (yrkande 1). Enligt motionärerna bör miljökonsekvensbedömningargöras som omfattar en verksamhets alla miljöeffekter inklusive avfallssidan(yrkande 5). Enligt yrkande 7 har avfallsproducenterna ett ansvar för attavfallsmängderna minimeras och att avfallet omhändertas på ett betryggandesätt. Förorenarna är skyldiga att betala uppkomna kostnader som deskall äga rätt att använda en billigare metod än av myndighet föreskriven omden miljömässigt är likvärdig. 1 motion Jo744 (fp) yrkas att ekonomiskastyrmedel införs i större omfattning än vad som följer av införandet avavfallsavgifter. bör utöver redovisade förslag ävendiskutera ekonomiska styrmedel på avfallsområdet (yrkande 2, delvis). 1 motionJo827 (vpk) yrkande 14 framförs krav på ett införande av avfallsavgifter föravfall som lämnas till förbränning. Inkomsterna från denna avgift skall bekostaforsknings- och utvecklingsinsatser inom avfallsområdet. I motion Jo739 (m) yrkas att en nybrytningsavgift på zinkinförs i syfte att öka återvinningen av zinkdamm. Krav på olika former av miljömärkning av varor ochprodukter framförs i flera motioner. Enligt motion l988/89:Jo772 yrkande 13 bör en miljömärkning införas som innebär anvisning om slutanvändning, återvinning, miljöfarlighet m.m. I motion Jo843 (c) framförs krav på innehållsdeklarationer för importerade varor varige nom kontrollen av vilka ämnen som finns i omlopp kan förstärkas (yrkande 5). Former för materialbalanser bör utarbetas varigenom tillverkare av kemiska produkter åläggs att redovisa i tillverkningspro cessen ingående mängder och ämnen. Dessa uppgifter kan sedan jämföras med mängden motsvarande ämnen i den fårdiga produkten och i eventuella utsläpp (yrkande 6). Förslag till regler och rekom mendationer för märkning av emballage och förpackningar med av seende på källsortering efterlyses i motion Jo846 (c). I motion 1988/89:Jo866 (mp) yrkande 11 framförs krav på införandet av miljö märkning. Märkningen skall vara positiv och redovisa produktionspro cess, användning, återvinning och resursförbrukning. skall ansvara för märkningen. Även i motion Jo819 yrkas på införandet av miljömärkning. bör ansvara för ett enhetligt system och därvid aktivt undersöka förekommande varugrup per. Denna möjlighet finns enligt motionärerna inte med ett frivilligt system (yrkande 17). Enligt motion Jo787 (mp) bör för alla förpack ningar finnas en materialdeklaration som anger vad förpackningsmate rialet innehåller för ämnen. I motion Jo766 (s) yrkande 2 framförs 29 krav påmärkning av eventuellt miljöfarligt avfall. Tvingande åtgärder 1989/90;JoU 16 skulledärvid kunna förbereda produkten för slutligt omhändertagande. Kvittblivningsdeklarationerefterlyses i motion Jo842 (s). I motion Jo827 (vpk) yrkande 8 framhålls att producenter,importörer och andra ansvariga för produktflöden i en kommun skall vara skyldigaatt lämna de uppgifter en kommun behöver för att kunna fullföljaavfallsplanering m.m. Enligt motion J0868 (m) bör förslaget om lag-stadgaduppgiftsskyldighet för den kommunala avfallsplaneringen avslås. Den ändringsom föreslås i 22 § RL ger kommunerna möjlighet att inhämta erforderligauppgifter (yrkande 8). Om förslaget till uppgiftsskyldighet vinner riksdagensbifall bör denna skyldighet preciseras. Enligt motionärerna bör bl.a. framgåvilken typ av uppgifter och hur ofta dessa skall lämnas samt huruppgiftsskyldigheten skall administreras (yrkande 15). Åtgärder mot användning av särskilt miljöstörande ämnenoch krav på tillämpningen av gällande kemikalielagstiftning redovisas i fleramotioner. I folkpartimotionen Jo744 yrkande 3 framförs krav på konkretaförslag för avvecklingen av de farligaste ämnena. En tidsplan bör redovisassenast . I motion J08O6 (vpk) framhålls nödvändigheten av ökadkontroll av förekomsten av miljöfarligt avfall hos små företag och iindustriavfall (yrkande 4). och kemikalieinspektionen skallenligt motion Jo843 (c) yrkande 11 utarbeta planer för att helt avveckla deämnen som är mest hälso- och miljöfarliga. kräver i motion Jo819yrkande 18 att LKP skall göras tillämplig på varor som innehåller eller harbehandlats med en kemisk produkt. I motion Jo847 (mp) yrkande 3 begärs att dens.k. omvända bevisbördan vid tillämpningen av substitutionsprincipen skallframgå av LKP. Tillverkaren skall visa att hans produkter är mindre skadliga änandra produkter. I motion J0868 (m) betonas att användning av miljöfarligaämnen skall förutsätta tillämpning av substitutionsprincipen. Kemiskaföreningar skall tillåtas endast då det inte finns rimliga ersättningsämneneller metoder (yrkande 9). I motion Jo870 (mp) yrkande 2 krävs att varor sominnehåller kemikalier som är förbjudna i något land i världen av hälso- ochmiljöskäl inte skall få säljas i . Att avstå från användning av dessaämnen är enligt motionärerna den enda rimliga tillämpningen avsubstitutionsprincipen. Utskottet ansluter sig till vad miljö- och energiministernanfört om producenternas ansvar för att minska uppkomsten av avfall och reduceradess innehåll av skadliga ämnen. För att nå ökad hushållning med råvaror och enminskning av processpill bör industrins förmåga att själv ta hand om en del avsitt avfall genom återtagning i processerna och återanvändning ökas.Utvecklingen av en mer resurssnål och ren teknologi spelar en avgörande rollför att nå framgång på detta område. Som princip bör gälla att den som skaparavfall skall betala Därigenom kan industrin förmås att på ett 1989/90:JoU16 frånmiljösynpunkt bättre sätt beakta produkternas egenskaper. Kunskapen om olikaverksamheters inverkan på miljön är ofta bristfållig och behöver förbättras.Ett sätt att tillfredställa detta behov skulle kunna vara att införaobligatoriska miljökonsekvensbeskrivningar för olika verksamheter. Utskottetvill därför erinra om det av regeringen till naturvårdsverketsamt plan- och lämnade uppdraget att utreda formerna för systematiskanvändning av miljökonsekvensbeskrivningar. Resultatet skall redovisas senastden . Utöver tillståndsprövning och tillsyn samt reglering av självaavfallshanteringen kan även ekonomiska styrmedel användas. Förslaget tillkommunal avfallsplanering och kommande åtgärder mot användningen av särskiltmiljöstörande ämnen utskottet återkommer till dessa frågor längre fram kanenligt utskottets mening förväntas medföra en ytterligare förbättrad möjlighetatt utkräva industrins producentansvar. Enligt utskottets mening föreligger enbetydande samstämmighet mellan å ena sidan den av riksdag och regeringeftersträvade ambitionsnivån i dessa frågor och å andra sidan de bedömningarsom ligger till grund för de krav som förs fram i motion Jo868 yrkandena 5 och7. Utskottet avstyrker motionsyrkandena i den mån de inte kan ansestillgodosedda med det anförda. 1 likhet med miljö- och energiministern anser utskottetatt ekonomiska styrmedel kan vara ett effektivt komplement till övrigaregleringar för att ytterligare minska mängderna och farligheten hos avfallet.Utvecklandet av ny, ren och avfallssnål teknik främjas. Användningen avmiljöfarliga produkter och ämnen reduceras. Som anförts ovan harmiljöavgiftsutredningen bl.a. att pröva frågan om styrande avfallsavgifter. Iavvaktan på utredningens slutbetänkande anser utskottet det inte meningsfulltatt nu föreslå något riksdagsuttalande med anledning av motionerna Jo744yrkande 2 i motsvarande del och Jo868 yrkande 1. Motionerna avstyrks i berördadelar. Med detanförda avstyrks även motion Jo827 yrkande 14. Enligt den av genomförda utvärderingen averfaren heterna inom avfalls och återvinningsområdet (Avfallet och Miljön, ) uppkommer i stålverken zinkrikt stoft innehållande zink. Den största delen av stoftet deponeras. Zinkrika stofter kan återvinnas och härutöver sker viss förmedling av zinkstoft till utländska upparbetningsanläggningar. Be rörda länsstyrelser har av uppmanats att agera så att stålverken skickar sitt stoft för återvinning. 1 likhet med vad natur vårdsverket och motionärerna i motion Jo739 framhållit anser utskot tet att upparbetning av zinkstoftet är att föredra framför deponering. Utskottet är dock inte berett att tillmötesgå det i motionen framförda kravet på införandet av nybrytningsavgift för zink. Frågan om ekono miska styrmedel inom avfallshanteringen övervägs av den tidigare omnämnda miljöavgiftsutredningen. 1 avvaktan på utredningens be dömning härvidlag avstyrker utskottet motion Jo739. Ansvaretför att tillräcklig information om varor och produkter läm- 1989/90:JoU16 nas åvilarproducenten eller importören. Detta ansvar kan fullgöras på flera sätt. EnligtLKP skall den som tillverkar, importerar eller överlåter en kemisk produktgenom märkning eller på annat sätt lämna uppgifter av betydelse från hälso-eller miljöskyddssynpunkt. Vidare skall den som yrkesmässigt hanterar en kemiskprodukt lämna de uppgifter som kan behövas för bedömning av hälso- ochmiljörisker. Utskottet delar miljö- och energiministerns uppfattning att envidareutveckling bör ske inom ramen för dessa i LKP föreskrivna uppgiftsskyldigheter.Vid sidan av nuvarande uppgiftslämnande till kemikalieinspektionensproduktregister kan i enlighet med vad som anförs i propositionen bl.a.materialbalanser och miljövarudeklarationer utformas. För att görakonsumenterna mer medvetna i sitt produktval kan erforderlig information lämnast.ex. Det nordiska arbetet med vetenskapligakriterier för miljöfarlighet samt regler för klassificering och märkning, somslutförs torde resultera i väsentligt förbättradeförutsättningar för en utökad konsumentinformation på detta område. Utskotteterinrar även om att tillstyrkte införandet avfrivillig miljömärkning (1989/90:LU13, rskr. Märkningen organiseras inomramen för i (SIS)certifieringsverksamhet. I samband med riksdagsbehandlingen fastslogs attkriterierna för märkningen så långt som möjligt skall utformas utifrån etthelhetsperspektiv. Hänsyn skall tas till alla faktorer i en produktcykel såsomframställning, förpackning, användning och slutligt omhändertagande. Enligtvad utskottet erfarit kommer denna verksamhet att bli föremål för enutvärdering som skall redovisas .