bet · GD01TU9 · 1989-12-31 00:00:00 — Då därför enligt motionären utsläppen avkoldioxid från fossila bränslen radikalt måste minskas och trafiken har enbetydande andel i koldioxidutsläppen begär han (yrkande 2) att regeringen skallta initiativ till och stödja en omfattande upplysning dels om trafikensskadeverkningar genom skadliga avgasutsläpp, dels om möjligheterna för denenskilde och för företag att medverka till att minska dessa utsläpp. Bensinen och dieselbränslet består till största delen avolika kolväten som reagerar med luftens syre och huvudsakligen bildar koldioxidoch vatten. I praktiken släpper bilarna dessutom ifrån sig tusentals andraämnen som ett resultat av olika reaktioner som inträffar under förbränningenoch brister i det tekniska systemet och på grund av att bensinen innehåller småmängder av olika tillsatser och föroreningar. I proposition 1987/88:85 om miljöpolitiken inför1990-talet framhölls att risken för långsiktig klimatförsämring till följd avutsläpp av bl.a. koldioxid utgör ett av de särskilt allvarliga, rentav livsavgörandehoten mot miljön. I samband med behandlingen av propositionen begärde (bet. JoU 1987/88:23 s. 83, rskr. 373) med anledning av motionsförslag attregeringen skulle klarlägga energianvändningens effekterpå koldioxidhalten i anmosSren och utarbeta ett program /90:TU9 att minskautsläppen av koldioxid till vad naturen tål. Som ett nationellt delmål bordeanges att koldioxidutsläppen inte borde ökas utöver den nivå de hade år 1988.Mot bakgrund av 1987/beslut om miljöpolitiken har påbörjats olikautredningar m.m. Sålunda uppdrog regeringen åt statensnaturvårdsverk att utarbeta och redovisa förslag tillnytt handlingsprogram mot luftföroreningar och försurning. harverket avlämnat delrapporten . Orsak, effekter och möjligaåtgärder, vilken utgör en lägesrapport om kJimatpåver-kande luftföroreningarm.m. Förslag till åtgärder mot sådana luftföroreningar avser verket lämna Islutredovisningen för uppdraget. I delrapporten konstateras att det inte finnsnågra reningslekniska lösningar all tillgå för atl begrän.akoldioxidutsläppen. Åtgärder för atl begränsa dessa utsläpp berör enligt rapporteni första hand energiproduktionen och transporterna i fråga om transporternagenom förändringar i trafikens volym och sammansättning, övergång till merbränslesnåla motorer, introduktion av alternativa drivmedel, hastighetsbegränsningarm.m. Den tillkallade miljöavgiftsutredningen (ME1988:03) har med anledning av tilläggsdirektiv (dir. 1989:33)i betänkandet (SOU 1989:83) Ekonomiska styrmedel i miljöpolitikenredovisat överväganden och förslag rörande användande av miljöavgif-ler ochandra ekonombka styrmedel inom energi- och trafikområdena. Förslagen avserfrämst utsläppen av svavel, kväveoxider och koldioxid. Frågor om koldioxidutsläppen behandlas också inom ramenför ett utredningsarbete som utförs av , statens energiverkoch transportforskningsberedningen och som syftar till att förslag tillmiljöanpassal energisystem och miljöanpassat transportsystem skall läggas frami . Arbetsnamnet för arbetet avseende transportsystem är Luftföroreningarfrån trafik. Utveckling och påverkansmöjligheter. Det finns enligt utskottets mening anledning räkna med atlvad som framkommer genom det nämnda utredningsarbetet kommer att tillgodosesyftet med motionsförslaget. Det bör därför inte föranleda något initiativ avriksdagen ulan kan avslås. 2.4 Jämnare trafikrytm för att minska skadligaavgasutsläpp I motion 7447 (m) påpekas att en bil som med motorngående på tomgång har stannats upp vid ett stoppljus eller i en bilkö släpperut lika mycket kolväten som 50 bilar som körs förbi med en hastighet av 50km/tim. Vidare påpekas atl en bil som slår med motorn på tomgång släpper utlika mycket kväveoxid som 13 förbipasserande bilar. Mot dennabakgrund begär motionärerna (yrkande 4) att trafikplaneringen skall inriktas påatt åstadkomma en jämnare trafikrytm. Vägverkethar lagt fram rapporten och miljön 1989/90:7U9 (Publ.1989:28) i syfte atl förmedla en grundläggande förståelse för hur vägtrafikenoch väghållningen med tyngdpunkt på bilavgaserna och deras verkningar påverkar miljön. En radåtgärder inom området trafikplanering/samhällsåtgärder an- ges (s.64) för alt reducera transportsektorns avgasutsläpp såsom anordnande avförbifartsleder, ändrad lokalisering av olika aktiviteter m.m. arbetar den tillkalladestorstadstrafikkommittén (K 1988:01) med att ta fram ett samlat underlag förbegränsning av trafikens hälso- och miljöeffekter i storstadsområdena. Härvidskall enligt direktiven för arbetet (dir. 1988:20 och dir. 1988:55) bl.a.belysas förutsättningarna för och miljökonsekvenserna av att genom utbyggnad avkringfartsleder avlasta stadskärnorna från trafik samt förutsättningarna föratl skapa rationella trafiklösningar för stadskärnornas varuförsörjning. Mot denna bakgrund synes det inte vara erforderligt mednågot uttalande av om betydelsen av trafikplanering för att minskaavgasutsläppen. Motionsförslaget bör därför inte föranleda något initiativ avriksdagen utan kan avslås. 3.1 Gällande bestämmelser m.m. Bestämmelser om allmän maximihastighet gällde fr.o.m. år1907 till in . Därefter gällde hastighetsbegränsning för bussar ochlastbilar. infördes allmän hastighetsbegränsning inomtättbebyggt område (prop. 1955:172, bet. 2LU 34, rskr. 351, SFS 313). Efter tillfälliga hastighetsbegränsningar inleddes efter beslut av (prop. 1967:111, bet. 3LU 38, rskr. 254) försöksverksamhet med allmändifferentierad hastighetsbegränsning. Hastigheterna bestämdes till 70, 90,eller . Försöksverksamheten redovisades iproposition 1978/79:36, I vilken också lämnades en redogörelse för en av 7SV i samråd med och framtagen metod för atlfastställa lämplig hastighetsgräns med hänsyn till väg- och trafikförhållanden(en s.k. olyckskvot användes som trafiksäkerhetsmått). Genom beslutmed anledning av propositionen (bet. 7U 1978/79:10, rskr. 127) avslutadesförsöksverksamheten och permanentades systemet med differentieradhastig-hetsbegränsing. Det förutsattes att metoderna för att bestämma hastighetsgränsermed hänsyn till väg- och trafikförhållanden m.m. skulle vidareutvecklas. Därefter har gällt hastighetsgränserna 50, 70, 90 och 110km/lim. Fram kunde 7SV även föreskriva hastighetsgränsen men den användes inte: . Gällandebestämmelser är följande (64 § V7K). Inomtättbebyggt område får fordon inte föras med högre hastighet än 1989/90:TU9 /tim.Utom tättbebyggt område får fordon inte föras med högre hastighet än (bashastighet). 7SV far dock föreskriva atl högsta tillåtna hastighet skallvara . Speciella hastighetsbegränsningar finns enligt 66 och 67§§ V7K för vissa slag av fordon och fordonskombinalioner. Särskilda föreskrifter om färdhastighet kan meddelas genomlokala trafikföreskrifter. föreskrev regeringen av energiskäl I särskildaförordningar att ett motordrivet fordon inte fick föras med högre hastighet än90 km/tim (SFS 1979:460 och 745). I en förordning (1989:263) om särskildhastighetsbegränsning föreskrev regeringen med hänsyn tillalt trafiken ökar och till atl antalet dödsolyckor ocholyckor med personskador hade ökat kraftigt redan under förfluten del avåret alt ellmotordrivet fordon inte fick föras med högre hastighet än . Beslutet innebar hastighetssänkning på våra "110-vägar". Genom beslut har TSV föreskrivitsänkning av högsta tillåten hastighet fr.o.m.den 21 augusti på vägar i storstadsregionerna. () följerhastighetsutvecklingen genom återkom.mande mätningar på ett antal platser ilandet. Enligt dessa mätningar har hastigheterna successivtökat. Den totala ökningen av medianhastigheten på landsväg har varit /tim.Hastighetsmätningar :;om gjordes visar emellertid atthastigheterna har minskal på alla typer av vägar. Denstörsta förändringen har skett på "90-vägar", på vilka hastighetenhar minskat med 1,52,. 3.2 Översyn av hastighetsgränser, m.m. 3.2.1 Hastighetsgränser av miljöskäl genom TSV Gällande, ovan redovisade, bestämmelse i 64 § V7K ombemyndigande för 7SV att besluta om hastighetsgränser över bashastighetenanknyter till den inledande bestämmelsen om hastighet i V7K (60 §) att fordonshastighet skall anpassas till vad trafiksäkerheten kräver. Enligt bestämmelserna i 147 § V7K om lokalatrafikföreskrifter har gällt att kommunen eller i fråga om vägar förgenomfartstrafik länsstyrelsenäger meddela föreskrifter om färdhastighet med avvi kelse från högsta hastigheten inom tättbebyggt område eller om begränsning av hastigheten pä "70-", "90-" eller"110"-väg. I 1987/trafikpolitiska proposition konstaterades(s. 8889) att hastighetsbegränsningen på en vägsträcka var resultatet av en samman vägd bedömning av flera olika faktorer och att det fanns möjligheter ]4 att beakta miljöeffekter vid fastställande av hastigheten för en vägsträc- Enligtföredragande departementschefens mening borde det emel- 1989/90:7U9 lertiduttryckas tydligare att vid sin sammanvägning av olika faktorerockså skulle beakta buller- och luftföroreningsfaktorer. Departementschefenförutsatte dock att bedömningen även framgent skall avse enskilda vägsträckoroch att den fastställda hastighetsgränsen skall vara ett resultat av ensammanvägd bedömning. Departementschefen anförde att han avsåg att återkommatill regeringen med förslag i denna del. lämnade det anförda utan erinran(bet. 7U 1987/88:23 s. 18, rskr. kompletterade regeringen nämndabestämmelser i 147 § VTK med bestämmelser om att avvikelse från högsta tillåtenhastighet eller begränsning av denna skall vara motiverad av hänsyn tilltrafiksäkerheten, framkomligheten eller miljön (SFS 1988:1086). I motion 7427 (s) begärs dels aU V7K skall ändras så attdel klart framgår att 7SV också skall väga in miljöhänsyn, närhastighetsgränser sätts (yrkande 2), dels att 7SV skall få i uppdrag att seöver hastighetsgränserna i föroreningsbelastade delar av landet (yrkande 4).Enligt motionärerna torde sänkningar av hastighetsgränserna vara påkallade ivästra och i sydligaste samt i . 7ill grund för TSV:s beslut att fr.o.m.den 21 augusti sänka högsta tillåten hastighet på vägar i storstadsregionernasom varit /lim ligger enligt underhandsuppgiftfrån TSV bl.a. vad som anförs i en inom verket utarbetad promemoria1989-06-08: Sammanvägd bedömning vid åsättande av högsta tillåten hastighet.Enligt promemorian anses ovan refererade uttalanden m.m. i 1987/88 årstrafikpolitiska beslut utgöra stöd för att inom ramen för en sammanvägdbedömning TSV äger beakta miljöskäl vid fastställande av hastighetsgränserför enskilda vägsträckor. I regleringsbrevet för /90avseende anslag till trafiksäkerhet uppdrog regeringen åt TSV att redovisaolika kriterier för att fastställa hastighetsgränser för andra vägar än tätortsvägar.TSV skall bl.a. belysa möjligheterna att vidareutveckla dagens system förfastställande av hastighetsgränser. Förutsättningarna för och effekterna av attanvända sig av ett samhällsekonomiskt synsätt skall redovisas. Särskilt skallredovisas hastighetsgränsernas betydelse för miljön. Uppdraget skall redovisassenast . Som redovisats ovan tar TSV redan nu hänsyn till miljönvid fastställande av hastighetsgränser. Det kan emellertid finnas anledningatt överväga om det Inte av författning bör klart framgå att TSV skall tahänsyn även till miljön då verket fästställer hastighetsgränser. Detta börbeaktas i samband med kommande överväganden om vartill resultat av det åt TSVlämnade utredningsuppdraget bör leda. Den I TSV:s utredningsuppdrag ingående uppgiften attredovisa hastighetsgränsernas betydelse för miljön torde i förening med den av TSV redan beslutade hastighetsbegränsningen få anses tillgodose motionärernas önskemål om initiativ till hastighetsbegräns- 15 ningar iföroreningsbelastade områden. Med hänsyntill del anförda synes molionsförslagen inte nu böra 1989/90:TU9 föranleda något initiativ av . 3.2.2 Allmän översyn av hastighetsgränserna Med hänsyn till att bilar och vägar har förbättrats sedande nuvarande hastighetsgränserna bestämdes begärs i motion T447 (m) (yrkande 6)en översyn av hastighetsgränserna som skall kunna resultera i såväl höjningarsom sänkningar av ha;5tighetsgränser. Förutom ovannämnda uppdrag beträffande hastighetsgränsergenomför TSV enligt underhandsuppgift en övergripande översyn av nuvarandesystem med differentierad hastighetsbegränsning. Delta torde tillgodose syftetmed molionsförslaget, som därför inte bör föranleda något initiativ avriksdagen utan kan avslås. 3.3 Ändringar av hastighetsgränser Motionsförslag om sänkning av hastighetsgränser framförsav vpk- och mp-ledamöter i sex motioner. Utgångspunkt för motionsförslagen varde gällande hastighetsgränserna. I motion T204 (mp) begärs (yrkande 2) sålunda utan attmotionärerna anger den högsta tillåtna hastighet som önskas att hastighetsgränsernapå vägar och gator skall sänkas med hänsyn till såväl trafiksäkerhet som miljö. I motion T252 (vpk) begärs (yrkande 2) att fr.o.m. maj1989 hastighetsgränserna 110 och 90 Vjn/tim skall sänkas med 10 krrt/lim till100 resp. och i motion T258 (också vpk) (yrkande 4) atthastighetsgränserna på vägarna generellt skall sänkas med /lim. I motion T223 (mp) begärs (yrkande 19) althastighetsgränserna skall sänkas och i särskiltolycksdrabbade och föroreningskänsliga områden samt i motion T422 (mp) dels atten generell sänkning av hastighetsjp-änserna sker för attantalet dödade och skadade i trafiken skall minskas (yrkande 1), dels atthastighetsgränserna bestäms till högst i miljöstörda områden (yrkande2). I tvåmotioner av m-ledamöter anser man däremot att hastighetsgränser inte bör sänkasgenerellt . I motion T225 (m) motsätter sig motionärerna sålunda en generellsänkning av hastighetsgränserna. De begär (yrkande 18) att hastighetsgränsernaskall bestämmas så att trafikanterna i större utsträckning anserhastighetsgränserna motiverade. Enligt motionärerna blir då efterlevnaden avhastighetsbestämmelserna större och trafikrytmen jämnare, vilket innebärpositiva effekter på trafiksäkerheten och miljön. 1 motion T447 (m) begärs(yrkande 3) att en generell säkning av hastighetsgränserna inte skall komma ifråga. Enligt motionärerna skulle en generell sänkning av hastighetsgränsernatroligen ge knappt påvisbara minskningar av avgasutsläppen. Preliminäraberäkningar visar att sänkningen av hastighetsgränsen /timunder sommarmånaderna 1989 inte bara har hejdatökningen av antalet vägtrafikolyckor med personskada utan /90:TU9 även harlett till en minskning av antalet sådana olyckor. Antalet vägtrafikolyckor påde tidigare " 110-vägarna" minskade sålunda med . Utskottet är i avvaktan på resultat av det ovanredovisade, åt 7SV lämnade uppdraget att vidareutveckla systemet förfastställande av hastighetsgränser Innefattande även hänsyn till miljön Inte berett all nu göra sådana generellt inriktade uttalanden omhastighels-gränserna som begärs i här aktuella motionsförslag av vpk- ochmp-ledamöter å ena sidan och av m-ledamöter å andra sidan. Utskottetkonstaterar all förslagen i vpk- och mp-motionerna om hastighetsbegränsningtill har tillgodosetts genom de beslut under innevarande år om dennahastighetsgräns som har fattats av regeringen och av 7SV och som har redovisatsovan. De här aktuella motionsförslagen bör således inteföranleda något Initiativ av . De avstyrks därmed. 3.4 Hastighetsgräns för tung lastbil Enligt 66 § V7K får buss, vars tolalvikt överstiger 3,5ton, inte föras med högre hastighet än . Lastbil, vars totalvikt överstiger3,(tung lastbil), får inte föras med högre hastighet än eller,på motorväg eller motortrafikled, . Om ytterligare fordon har kopplatstill en buss eller en lastbil gäller lägre hastighetsgränser. angivnahastighetsgränser gäller i den mån inte lägre h£istighel gäller för aktuellväg. I motion 7420 (m) anförs att högsta tillåten hastighet för"tung" buss höjdes medhänsyn till att bussarnas konstruktion ansågs ha nått sådan kvalitet att detinte förelåg några hinder mot att höja högsta tillålen hastighet för dem.Motionären framhåller att det anses att lastbilarnas konstruktion i ochför sig inte längre motiverar hastighetsgränsen och att detta i vartfall gäller lastbil utan släpfordon. Motionären begär en översyn avhastighetsbestämmelserna som skall syfta till att högsta tillåtna hastighetför tung lastbil skall vara i likhet med vad som gäller för"tung" buss. Enligt uppgift under hand kommer frågan om hastighetsgänsför tung lastbil atl omfattas av förutskickade överväganden inom TSV omhastighetsgränser. I avvaktan på dessa överväganden bör motionen inte föranledanågot initiativ av . Motionen avstyrks således. 3.5 Hastighetsgräns för bil med husvagn För en bil med husvagn av vanlig typ gäller enligt 66 §V7K att högsta tillåtna hastighet är i den mån inte lägre hastighetgäller för aktuell väg. 1 motion 7447 (m) begärs (yrkande 8)att hastighetsgränsen för bil med husvagn skall höjas Sommotivering för en höjning av 2 1989/90. hastighetsgränsenframhålls bl.a. att husvagnarna har utvecklats i lek- 1989/90:7U9 nisktavseende samt alt trafikääkerheten skulle förbättras genom att antaletomkörningar skulle bli Srre. Enligt underhandsuppgift kommer även frågan omhastighetsgräns för bil med husvagn att omfattas av förutskickade övervägandeninom 7SV om hastighetsgränser. I avvaktan på dessa överväganden bör inte hellerhär aktuellt motionsförslag föranleda något initiativ av . 3.6 Befogenhet för länsstyrelse att föreskrivahastighetsgränser utan lokal begränsning Som redovisats ovan äger TSV enligt 64 § V7K föreskrivaatt högsta tillåten hastighet skall vara i stället för de iVTK föreskrivna högsta tillåtna hastigheterna inom tättbebyggt områdeoch utom sådant område. För viss väg eller vägsträcka eller för samUiga vägar inomett visst område äger emellertid enligt 147 § V7K (I fråga omvägar avsedda för genomfartstrafik) och kommunen (i fråga om övriga vägar)meddela lokala trafikföreskrifter om färdhaslighet med avvikelse uppåt ellernedåt från hastighelen eller med avvikelse nedåt från hastigheterna70, och hastigheterna enligt VTK för vissa slag av fordon ochfordonskombinationer. Det krävs att de lokala trafikföreskrifterna omfårdhastighet skall vara motiverade av hänsyn till trafiksäkerheten, framkomligheteneller miljön. I fem motioner framförs förslag som syftar till attlänsstyrelse av hänsyn till miljön skall få föreskriva sänkning avhastighetsgränser utan lokal begränsning, nämligen motionerna 7222 (fp) yrkande7, 7240 (s) yrkande 6, 7415 (s), 7427 (s) yrkande 3 samt 7438 (fp). Enligt utskottets mening bör inte länsstyrelses befogenhetatt meddela föreskrifter om färdhastighet ökas och TSV:s befogenhet härför imotsvarande mån minskas utöver vad som följer av gällande bestämmelser.Utskottet vill framhålla atl TSV har den samlade överblick m.m. som behövs föröverväganden om hastighetgränser utan lokal begränsning. Utskottet vill ocksåerinra om förutskickade överväganden inom TSV om sj/stem för fastställande avhastighetsgränser, varvid bl.a. hastighetsgränsernas betydelse för miljönskall beaktas. De här aktuella motionsförslagen avstyrks sålunda. 3.7 Utsträckning av kommunens befogenhet att föreskriva hastighetsbegränsningar 1 motion 7408 (vpk) anför motionären bl.a. att kommunernai många fall förvägras fullfölja initiativ till hastighetsbegränsningar, i falldå beslut härom skall fattas av länsstyrelserna. Enligt motionären är detkommunerna som kan göra den mest välgrundade bedömningen om enhastigheissänkning behövs eller inte behövs. Han begär därför att 1989/90:7U9 kommunen skall utan inskränkning få föreskriva begränsning av högstatillåten hastighet på vägar inom kommunen. Utskottet anser att inom ramen för lokalatrafikföreskrifter och inte kommunen bör få föreskriva högstatillåten hastighet på genomfartsvägar. Utskottet anser sålunda att nuvarandeordning inte bör ändras och avstyrker därmed motionen. I motion 7427 (s) anförs bl.a. att en allt intensivareinformationsinsats krävs för atl hastigheterna skall sänkas, och motionärernabegär (yrkande 1) ett massivt informationsarbete i detta syfte. 1 motion 7716 (fp) anförs bl.a. att en bättre respekt förhastighetsgränserna uppnås genom information och övervakning än genom dekret,som enligt motionärerna förmodligen skulle störa trafikrytmen med ökadeavgasutsläpp som följd. Moiionärerna begär (yrkande 1) att en informationskampanji syfte atl nedbringa hastigheterna på vägarna skall genomföras. Hastighetsanpassning utgör ett av de områden som i 7SV:s7rafiksäker-hetsprogram 1989 prioriteras i det samordnadetrafiksäkerhetsarbetet. Inom ramen för denna del av trafiksäkerhetsprogrammelskall 7SV Informera om haslighetsregler samt N7F fortsätta den Dämpa fartenkampanjsom N7F startade . Även andra myndigheter deltar i arbetet förhastighetsanpassning hos trafikanterna. Beslutet om hastigheissänkning från110 km/tim på våra större vägar åtföljdes avsärskilda informationsinsatser. Nämnda informationsåtgärder får bara ses som en del av deinformationsinsatser som behövs för att få fordonsförarna att rätta sig efterhastighetsgränserna. Utskottet förutsätter att behovet av kraftfulla informationsinsatserbeaktas, varför motionsförslagen inte bör föranleda något initiativ avriksdagen utan kan avslås. 4.2 Skärpning av påföljderna beräknade man att ungefår hälften avdagens trafik går med hastigheter över de tillåtna. Beräkningar av statens väg-och trafikinstitut (VTI) visade att ca 200 människoliv skulle kunna sparasårligen om ingen överskred hastighetsgränserna (SOU 1987:43). Ansvaret för trafikövervakning ligger enligt polislagen(1984:387) på polisen. Den som överskrider högsta tillåtna fårdhastighet kanenligt 164 § V7K dömas till böter högst . Alternativt kan en allvarligare hastighetsöverträdelse föranleda bötesstraff (med dagsböter) för vårds löshet i trafik eller fångelsestraff för grov vårdslöshet i trafik enligt 1 § 19 lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott. Hastighetsöverträdelsekan också enligt bestämmelser i leda till 1989/90:TU9 varningeller återkallelse av körkortet. Varning och återkallelse beslutas avförvaltningsdomstol (länsrätt i första instans) efter ansökan av allmänt ombud,som är knutei; till . Under vissa förutsättningar kan en varningbesluta; genom att körkortshavaren godkänner ett föreläggande från del allmännaombudet. Varning och återkallelse kan föregås av omhändertagande av körkortet,som beslutas av polismyndighet eller åklagare. När del gäller böter enligt V7K kan föraren enligtbestämmelser i 48 kap. och i riksåklagarens beslut (1981:716)om ordningsbot för vissa brott av polisman föreläggas ordningsbot föröverskridande av högsta tillåtna hastighet med följande belopp. - Närhastighetsgränsen är eller lägre, . i böter vid överskridandemed och . vid överskridande med uppt.o.m. -När hastighetsgränsen är höjire än , . iböter vid överskridanden med , . vid överskridande med över 15 km/tIm upp t.o.m. samt . vid överskridandemed upp t.o.m. . Har högsta tillåtna hastighet överskridits med mer än 30km/tim resp. skall målet överlämnas till åklagaren. Därvid kan högstabötesbelopp, I , enligt 164 § VTK Ifrågakomma. De angivna bötesbeloppengäller fr.o.m. , då de skärptes i förhållande till tidigare, dåbl.a. den högsta ordningsbot som kunde föreläggas av polisman var . RA:sbeslut kompletterades med föreskrifter för den särskildahastighetsbegränsningen . antog vissa ändringar i 16 §KKL som bl.a. innebär att körkort skall återkallas i större utsträckning än vadsom har varit fallet vid grova hastighetsöverträdelser (prop.1985/86:115, bet. Ändringarna i nu nämnt avseende trädde ikraft och innebär att ett överskridande av den tillåtnahastigheten med mer än skall vara av den arten att återkallelse avkörkorten kan komma i fråga. 1 vissa fall vid begränsningar till lågahastigheter såsom t.ex. utanför skolor m.m. skall redan ettöverskridande med kunna anses vara av den karaktären alt återkallelsebör komma i fråga (prop. s. 9). Fr.o.m. gäller att en fordon som haranvänts vid bron enligt lagen (1951:649) om straff för vbsa trafikbrou får förklaras förver kat , om det är uppenbart att detta behövs för att förebygga fortsatt sådan brottslighet och förverkande inte är oskäligt (7 §).