bet · GD01UU4 · 1989-12-31 00:00:00 — 1988/89:U509 av m.fl. (mp) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sagts om attSverige skall arbeta för att blir en världspark, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om vikten avatt motsätter sig all typ av mineralutvinning genom att använda den imotionen nämnda vetorätten, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om svensklagstiftning för att reglera svenska företags och medborgares handlande iAntarktis. Antarktisfördraget trädde i kraft . tillträddefördraget 1984 och blev 1988 konsultativ part, dvs. inträdde i den krets somutgörs av fördragets beslutande medlemmar, 22 stater. Sverigehar undertecknat den mineralkonvention som efter många års arbete blevfårdigförhandlad . Syftet med Antarktisfördraget är bl.a. att garantera enfredlig användning av och att främja vetenskapligt samarbete i området.I det långvariga förhandlingsarbetet med mineralkonventionen har Sverigetillsammans med andra länder strävat efter att ge denna konvention en såstarkt miljöskyddande inriktning som möjligt. Just skyddet av miljön ochforskningen kring miljön har varit ett huvudmotiv för de svenska insatserna iAntarktissamarbe-tet. råder ett moratorium beträffande utvinningav mineralresurser i . Tillika är anslutet tillkonventionen om bevarande av de tillgångarna i (CCAMCR, dens.k. För en utförligare bakgrund till Antarktisfördragethänvisar utskottet till betänkande UU 1987/88:32. 1 1989/90. Utskottet I989/90:UU4 I yrkande 1 i motion 1988/89:U509 hemställs att Sverigeskall verka för att blir en världspark. Ehuru detta begrepp inte harnågon entydig innebörd torde därmed menas ett område som är helt skyddat frånmiljöskadlig verksamhet. Utskottet delar motionärens önskemål om ett fullständigtskydd mot all miljöskadlig verksamhet i . Utskottet instämmer emellertidi den bedömning som regeringen gjort att det i en situation dåmineralkonventionen ännu inte trätt i kraft knappast är tillrådligt att lanseraen alternativ plan med detta syfte. Det skulle kunna riskera de resultat, inkl.det moratorium som gäller, som uppnåtts efter långaförhandlingar. Det finns i så fall risk att man tills vidare skulle kunna hamnai ett regellöst tillstånd som ger sämre skydd för miljön. Även om den färdiga mineralkonventionen med nödvändighetär en kompromissprodukt, har långtgående möjligheter byggts in för varjeenskild styrelsemedlem att hejda förslag om mineralutvinning. Mineralkonventionenhar blivit en av de mest långtgående miljöskyddskonventioner som slutitsinternationellt. Det hindrar inte att arbetet på att stärka miljöskyddet iAntarktis bör fortsätta på annat sätt inom Antarktisfördragéts ram. Utskottetstöder därför regeringens avsikt att gå vidare tillsammans med likasinnadestater för att bygga ut det antarktiska miljöskyddet, inte bara motmineralutvinning utan även mot annan mänsklig verksamhet. Det pågår förnärvarande en utveckling bland Antarktisfördragéts medlemsstater i riktningmot en allt större förståelse av nödvändigheten av ett rigoröst miljöskydd.Redan det möte med Antarktisfördragéts konsultativa parter som hölls i ioktober beslöt att hålla ett speciellt möte om miljön i under1990. Enligt utskottets mening bör det fortsatta arbetet sikta till ett utbyggtmiljöskydd som benämningen "världspark" är ett uttryck för. Med vad utskottet här anfört får yrkande 1 i motion1988/89:U509 anses besvarat. t yrkande 2 i motion 1988/89:U509 föreslås att skallmotsätta sig all typ av mineralutvinning i genom att använda sig avden vetorätt som mineralkonventionen ger. Utskottet konstaterar att iarbetet med mineralkonventionen genomgående har verkat för att miljöskyddetskall garanteras på ett så rigoröst sätt som möjligt. Regeringens företrädarehar uttalat att mineralresursutvinning i är olämplig. Utskottetdelar uppfattningen i yrkandet att det är viktigt att motsätter sigrnineralutvinning. Det kan därför inte uteslutas att vid någottillfålle måste tillgripa den vetorätt som konventionen ger. Utskottet äremellertid inte berett att tillstyrka ett generellt yrkande om att regeringenskulle använda sig av denna vetorätt. Utskottetanser därmed yrkande 2 i motion 1988/89:U509 besvarat. I yrkande3 i motion 1988/89:U509 efteriyses en svensk lagstiftning 1989/90:UU4 somreglerar svenska företags och medborgares handlande i . Utskottetkonstaterar att de som vistas i lyder under sitt hemlands lagar.Regeringen har uttalat beredskap att där så påfordras inlemmaAntarktisfördragens regler i svensk lagstiftning. Fördraget har emellertid ännuej trätt i kraft. Fram till ikraftträdandet gäller ett moratorium för allmineralutvinning. Någon särskild skyndsamhet i fråga om svensk lagstiftning ärdärför knappast påkallad. Regeringen har gjort bedömningen att enensidig svensk lagstiftning skulle försvaga möjligheter att påverkadet fortsatta multilaterala samarbetet. Utskottet delar denna bedömning.Utskottet förutsätter dock att frågan under den fortsatta beredningen ocksåprövas i ljuset av andra länders ställningstaganden beträfliande ensidiglagstiftning. Utskottet anser därmed yrkande 3 i motion 1988/89:U509 besvarat. 1. beträffande utnämning av Antarktb till envärldspark attriksdagen förklarar yrkande 1 i motion 1988/89:U509 besvarat med vad utskottetanfört, 2. beträffandeagerande mot mineralutvinning attriksdagen förklarar yrkande 2 i motion I988/89:U509 besvarat med vad utskottetanfört, 3. beträffande lagstiftning om svenska förelagsoch medborgares handlande i Antarktb attriksdagen förklarar yrkande 3 i motion 1988/89:U509 besvarat med vad utskottetanfört. Närvarande: (). (), Margarethaaf (), (), (), (),(), (), (vpk), Per (),(), (), (), ArneMellqvist (s), () och (). 99'f5, 1989