bet · GD01FöU7 · 1989-12-31 00:00:00 — havarenatt mot bakgrund av remissyttrandena redovisa reviderade 1989/90:FÖU7 överväganden och förslag. Sådana lämnades av överbefålhavaren . Med ledning härav beslutade regeringen idecember bl.a.: - EtabIissementen Fredrikshov, /\miralitetshuset, Bagartorp, och skall avvecklas skyndsamt.-Tullinge-etablissementet skall behållas och utvecklas. -Stab ochhelikopterförbandet vid Marinkommando Ost (MKO). -Kustbevakningensregionlednirg ost. -Delar avvärnpliktverket. I en kommentar framhåller försvarsministern bl.a. att enjämförelse ur operativ och ekonomisk synvinkel av å ena sidanTullinge-alternativet och å andra sidan /Iierga-alternativet har lettfram till regeringens ställningstagande för att behålla och utvecklaTullinge-etablissementet för försvarsändamål. Därigenom har det också blivitmöjligt att fullfölja det tidigare riksdagsbeslutet att avvecklaetablisse-mentet i . Utskottet har intet att erinra mot vad föredragandestatsrådet har anfört om rationalbering. Två motioner har väckts med anledning av regeringensskrivelse /90:80 om användningen av försvarets mark och byggnader i Stockholmsområdet.I motion Fö31 (c) hävdas att överbefålhavarens förslag ger stora möjlighetertill rationaliseringar genom ett effektivare lokalutnyttjande och genomavyttring av sådana etablissement som inte är nödvändiga. påtalarmotionärerna att ett viktigt incitament för denna typ av"rationaliseringspaket" saknas till följd av att regeringen integett garantier för att försäljningsintäkter får tillgodoräknas försvarsmakten.Motionsyrkandet innebär att sådana intäkter bör tillföras myndigheten.Likartade synpunkter framförs i motion FÖ32 (fp) där motionärerna bl.a. tilläggeratt marknadslösningar bör eftersträvas som ett led i försvarets markanvändning.Som exempel framhålls SJ som har rätt att avyttra mark och användapengarna till investeringar. I motionen begärs därför att gerregeringen till känna att försvarskommittén bör få ange framtida ekonomiskaprinciper vid försäljning av mark och byggnader för försvaret. Härutöver begärmotionärerna att regeringen skall återkomma med en redogörelse för deekonomiska förhållandena vid de aktuella avyttringarna. Utskottet konstaterar att överbefålhavarens planering föranvändningen av försvarets mark och byggnader i ånyo harändrats sedan utskottet senast behandlade denna fråga (1988/89: FÖU14, s. 51). Regeringens beslut innebär bl.a. att avvecklasenligt försvarsbeslut och att behålls och utvecklas. I valet mellan och /som lokalisering för staben m.m. för Marinkommando Ost delar utskottet regeringens uppfattning att Tul linge är att föredra, främst av operativa skäl. . , I fråganom vilka regler som skall gälla för disposition av eventuella 1989/90:FöU7 försäljningsintäkter,delar utskottet motionärernas uppfattning om det angelägna i förbättradeincitament för att stimulera till rationaliseringar samt behovet av att seöver de regler som gäller vid försäljning av mark och byggnader. Frågan skullekunna åläggas försvarskommitté men den berör inte enbart försvaret.Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att den utredning om statligfastighetsförvaltning som aviserades av statsrådet i förra åretsbudgetproposition (prop. 1988/89:100 bil. 9, s. 41, FiU26 s. 4), och som inomkort avses tillsättas, kommer att ta upp dessa frågor. När det gäller nuaktuella försäljningar i vill utskottet hänvisa till detgenerella bemyndigande som (prop. 1987/88:100 bil. 9, FiU26, rskr.338) har gett regeringen vid försäljning av fast statlig egendom för högst 50milj. Försäljningsöverskottet får därvid disponeras förinvesteringar i form av byggproduktion eller inköp så att ingennettoutförsäljning sker av statens egendom. Försäljning av större objekt måsteunderställas . Utskottet förutsätter att regeringen återkommer tillriksdagen med en redogörelse för hur erforderliga investeringar harfinansierats. Därmed anser utskottet att intentionerna i motionerna FÖ31 (c)och FÖ32 (fp) är tillgodosedda och att motionerna därför bör avslås av . Under denna rubrik behandlar utskottet vad föredragandestatsrådet i propositionen (s. 41 43) har anfört om försvarsindustrin. Försvarsministern konstaterar att den av överbefålhavarenföreslagna planeringen av inhemsk materielförnyelse innebär en låg beläggning inärtid för studier och utveckling av nya system. För vapen-, ammunitions- ochrobotindustrin medför detta en avveckling av viktig kompetens. Brist på medelför utveckling kan också medföra ett ökat utlandsberoende. Nedgången ibeställningar, som inom många områden har blivit påtaglig, har enligtförsvarsministern inneburit att en omstrukturering påbörjats inom varvs- ochelektronikindustrierna. Ytterligare anpassningsåtgärder och samordning kan bliaktuell. Försvarsministern hänvisar till försvarsbeslutoch att i detta betonades vikten av att om möjligt behålla en industrikompetens inom alla betydande materielområden, men att kapaciteten behövde anpas sas. Han anser att detta alltjämt gäller. Han framhåller också att försvarskommitté har till uppgift att överväga och lämna förslag till framtida ambition för forskning, utveckling och produktion av för svarsmateriel men att fortsatta åtgärder krävs för att intill försvarsbeslu tet behålla väsentlig utvecklingskompetens. I likhet med vad som gäller för /90 bör därför också för /91 den militära utgiftsramen tillföras extra medel, nämligen 425 milj.kr., för studier och utveckling av ny materiel. Utskottet 1989/90:FöU7 Utskottet har tidigare vid sina överväganden om armé- ochmarinstridskrafterna också behandlat försvarsindustrifrågor och därmed sammanhängandemotioner, bl.a. om stödbeställningar till Nobelföretagen i och tillKarlskronavarvet. Vad som i övrigt om försvarsindustrin har redovisats avförsvarsministern har utskottet ingen erinran mot. Redovisning av JAS 39-projektet Under denna rubrik behandlar utskottet vad föredragandestatsrådet i propositionen (s. 4348) har anfört om JAS 39-projektet samt motionernaFÖ201 (mp) och FÖ410 (vpk). Utskottet har också som grund för sina bedömningaren offentlig utfrågning av representanter för regeringskansli,staber, materielförvaltning och . Utfrågningen redovisas ien till betänkandet fogad bilaga (bilaga 4). Försvarsministern inleder sin redovisning med att erinraom de riksdagsbeslut som ligger till grund för . Han konstaterari sammanhanget att (IG JAS) inte har offererat delserie tvåenligt grundkontraktets villkor. Försvarsministern redogör sedan för den gjorda tekniska värderingen som följd av haveriet. Av dennaframgår att förseningen av typarbetet uppskattades ,varav sex kan hänföras till haveriet. Första serieleverans bedöms till våren1993, vilket är efter plan. Haveriet orsakades av tekniska bristeri styrsystemet och det sätt på vilket utprovningen genomfördes. Detta är enligtförsvarsministern nu tillrättat och serieflygplanets prestanda bedöms i alltväsentligt kunna nå specificerade värden. I sin redovisning av de ekonomiska förutsättningarna förprojektet anmäler försvarsministern att återstående planeringsram, exkl. prisreserver,enligt gällande beräkningsmetoder uppgår till i prislägetfebruari 1989. Fördyringarna för delserie två och den tvåsitsiga versionen, somnu åter inplanerats, medför enligt uppgift från överbefålhavaren att det krävsytterligare resurser för att fullfölja projektet mot de ursprungliga målen. I sin lägesredovisning av projektet anmälerförsvarsmi nistern att utländska alternativ inte bedöms ha avgörande ekonomiska fördelar, även med nu kända kostnadsökningar. Haverikostnaden upp går till och täcks av inplanerad reserv. Kostnaderna för de 110 flygplanen i delserie två inkl. anskaffning av den tvåsitsiga JAS 39B, stödsystem och typservice har ökat med ca 7 300 milj.kr. Utöver dessa kostnadsökningar har också en planerad utveckling av ett tungt styrt attackvapen ökat med ca 1 300 milj.kr. Försvarsministern anför vidare att projektet inte nu bör avbrytas och co har fått i uppgift att hos IG JAS begära slutligoffert för delserie två. Den fortsatta inriktningen av JAS 39-pro- 1989/90:FÖU7 jektet börsedan, mot bakgrund av genomförda utredningar, prövas av riksdageni samband med en total avvägning av dels flygstridskrafternas sammansättningoch beväpning, dels ett i sin helhet balanserat försvar inom ramenför försvarsbeslut. fortlöpande hålla försvarsutskottet och försvarskommitté orienteradeom utvecklingen i projektet. kommunisterna föreslår i sin partimotionFÖ410 en avveckling av . Motionärerna anför bl.a. attJAS-projektet representerar bland det mest avancerade som går att uppbringa ifråga om vapensystem och att man då givetvis måste fråga sig om det inte finnsandra godtagbara alternativ system med mindre kapacitet till mindre kostnad.Att fullfölja sägs därför stå i direkt strid med aktivaarbete för nedrustning och avspänning. Liknande tankegångar, och med ett kravpå stopp för , förs fram i partimotionFÖ201. Utskottet har i olika sammanhang behandlat och avstyrktmotionsyrkanden om att lägga ned . Med utgångspunkt i denredovisning som regeringen har gjort i propositionen, särskilda genomgångarför utskottet och den offentliga utfrågningen , finner inteutskottet skäl för ett annat ställningstagande i fråga om nu behandlademotionsyrkanden. Motionerna FÖ201 yrkande 2 (mp) och FÖ410 (vpk) bör därförenligt utskottets mening avslås av . Utskottet har ingen erinran mot föredragande statsrådetsredovisning av JAS 39-projektet i propositionen. Den fortsatta utvecklingen av totalförsvarets civila del I detta avsnitt behandlar utskottet vad föredragandestatsrådet i budgetpropositionen (s. 40) har anfört om den fortsattautvecklingen av totalförsvarets civila del. I anslutning härtill behandlasmotionerna FÖ203 yrkandena 3 och 4 (c), FÖ312 yrkande 3 (vpk) och FÖ507 yrkande3 (vpk). Försvarsministern erinrar om att överstyrelsen för civiltförsvar (ÖCB) enligt regeringens anvisningar lämnat en programplan som tillföljd av tidigareläggningen av nästa försvarsbeslut endast omfattar budgetåret1990/91. ÖCB uppger att utgångspunkten för planeringen har varit den inriktningi stort och de prioriteringar som låg till grund för föregående programplan ochstatsmakternas ställningstagande till den- Efter enöversiktlig redovisning för vissa överväganden som ÖCB 1989/90:FöU7 lagt tillgrund för programplanen förklarar sig försvarsministern i allt väsentligtställa sig bakom den av ÖCB angivna inriktningen av planeringen för det sistaåret i totalförsvarsperioden. Vad försvarsministern anför om den fortsatta utvecklingenav totalförsvarets civila del bör enligt utskottets mening lämnas utan erinranav . Utskottet övergår att behandla fyra motionsyrkanden, FÖ203yrkandena 3 och 4 (c), FÖ312 yrkande 3 (vpk) samt FÖ507 (vpk) yrkande 3, allafrån den allmänna motionstiden, som tar upp för hela den civila delen avtotalförsvaret övergripande frågor. I yrkande 3 i partimotion FÖ203 fåstermotionärerna uppmärksamheten på de antaganden om krb- och krigsperioders längdutifrån vilka det civila totalförsvaret i enlighet med 1987 årstotalförsvarsbeslut byggs upp. De ställer sig kritiska till antagandet att enkrisperiod inte kommer att överstiga och att neutralitetsperioden ochkrigsläget beräknas bli kortvariga. Enligt motionärernas uppfattning kan ettkrisläge förvarnas sträcka sig över betydligt längre tidsperioder än ett år.Däremot delar de uppfattningen att en krigsperiod kan vara kort. Mot bakgrundav den osäkerhet som råder i vårt närområde anser motionärerna att det är mernödvändigt än tidigare att ompröva de antaganden som är grunden förtotalförsvarets planering. Motionärerna framhåller att de synpunkter somframförs i motionen särskilt bör beaktas försvarskommittés pågåendearbete. På förslag av utskottet avslog under föregåenderiksmöte motionsyrkanden om en omprövning av de i föregående försvarsbeslutfastlagda planeringsförutsättningarna rörande krisers och krigs varaktighetoch karaktär (1988/89:FöU12, s. 21 rskr. Bl.a. anförde utskottet som skälför sitt förslag till avslag att försvarskommitté hade till uppgiftatt föreslå planeringsmål för beredskapen inom det civila totalförsvaret ochdess olika funktioner. Kommittén har numera avgivit ett delbetänkandeTotalförsvarets planering års försvarsbeslut (Ds 1990:5) och kommeri det fortsatta arbetet att överväga planeringsförutsättningarna för det civilatotalförsvaret. 1 avvaktan på resultatet av detta bör inte uttalasig i frågan. Motion FÖ203 yrkande 3 (c) bör således inte bifallas avriksdagen. 1 ett annat yrkande, yrkande 4, i partimotionFÖ203 framför motionärerna en rad övergripande synpunkter på organbationen avde civila delarna av totalförsvaret med inriktning på att minska vår sårbarhetpå olika områden. Motionärerna föreslår att som sin mening uttalarvad som i denna fråga anförts i motionen. Även beträffande detta yrkande anser utskottet attresultatet av försvarskommittés arbete bör avvaktas. I detta arbeteingår bl.a. att övervägaåtgärder som kan minska samhällets sårbarhet i olika hän- 1989/90:FöU7 Även ifrågavarande motionsyrkande bör därför avslås av Motion FÖ507 yrkande 3 (vpk) gäller frågan omberedskapshänsyn i samhälbplaneringen. Motionärerna pekar på att utvecklingenmot ökad specialisering och integration i kombination med höga ekonomiskalönsamhets- och rationaliseringskrav gör det allt svårare att i efterhandparera sårbarhet och uthållighetsbehov med särskilda beredskapsåtgärder. Det blirdärför, framhåller de, alltmer nödvändigt att på tidiga stadier isamhällsutvecklingen beakta beredskapsbehoven inom viktiga sektorer. I motionenerinras om att ÖCB i sin perspektivstudie föreslår handlingsprogram medsärskild betoning på information och kunskapsspridning. Bl.a. föreslås att detinrättas en fond (BIS-fond), varifrån bidrag skulle kunna lämnas till särskiltangelägna åtgärder. Även i motion FÖ312 eftersträvar vänsterpartietkommunisterna en ökad hänsyn till beredskapens behov i den fredstidasamhällsplaneringen. De efterlyser sålunda en högre försörjningsgrad hoslandets olika regioner, såväl på livsmedelsområdet som i fråga om sjukvård ochenergiförsörjning. Utskoitei har i olika sammanhang (senast i betänkandet1988/89: FÖU 12, s. 22) understrukit betydelsen av att beredskapsbehoven blirtillgodosedda inom ramen för den fredstida samhällsutvecklingen. Detta harnyligen på förslag av försvarskommitté också blivit beaktat iregeringens anvisningar för ÖCB:s programplanering för programplaneperioden1991/921995/96. I dessa har nämligen ÖCB fått i uppdrag att studeramöjligheterna att inplanera resurser för information och utbildning avseendeberedskapshänsyn i planering och samhällsutveckling med den huvudinriktning somÖCB angivit i sin perspektivstudie. Utskottet anser att arbetet med dennaviktiga fråga givits en inriktning som ligger väl i linje med motionens syfte.Motion FÖ507 yrkande 3 och motion FÖ312 yrkande 3 bör därför avslås av . Den funktionsvisa inriktningen av totalförsvarets civiladel Under denna rubrik behandlar utskottet vad föredraganden ibudgetpropositionen (s. 4963) har anfört om den fortsatta utvecklingen inomolika funktioner av det civila totalförsvaret. Motionerna FÖ308 yrkande 5 (m),FÖ501 (c, fp) och FÖ506 (m) behandlas också i sammanhanget. Försvarsministern behandlar i särskilda avsnitt denfortsatta utvecklingen inom de i totalförsvarets civila del ingåendefunktionerna -Civil ledning och samordning -Befolkningsskydd ochräddningstjänst - Hälso-och sjukvård m.m. -Telekommunikationer 1989/90:FöU7 Utskottet föreslår att lämnar utan erinran vadföredragande statsrådet har anfört rörande den fortsatta utvecklingen inom deolika funktionerna av den civila delen av totalförsvaret. Utskottet övergår att behandla de till detta avsnitthänförda motionerna. Motionärerna i motion FÖ501 (c, fp) föreslår attkommunerna skall åläggas att organisera kommunalt driftvärn för att i kris- ochkrigslägen skydda viktiga kommunala anläggningar. De framhåller bl.a. att ettkommunalt driftvärn som organiseras och verkar inom hemvärnets ram och vidsidan av kommunens räddningstjänst kan ge kommuninnevånarna den trygghet sombehövs i sådana situationer. Det är, framhåller motionärerna, vidare viktigtatt familjefader och motsvarande som inkallas till värnpliktstjänstgöring vetatt familjen kan leva tryggt och att den kommunala servicen fungerar. Därigenomunderlättas att han kommer att inställa sig vid sitt krigsförband utan tidsutdräkt. Utskottet finner i likhet med motionärerna att det ärangeläget att kommunerna i enlighet med sina åligganden genom olika åtgärdertryggar den kommunala servicen i kriser och krig. Ett led i dessa strävandenkan vara att, såsom motionärerna föreslår, bilda driftvärn till skydd för olikakommunala anläggningar. Utskottet anser dock att detta skall ske på kommunernaseget initiativ utan statligt åläggande. Enligt hemvärnskungörelsen (1970:304)skall ansökan att få organisera driftvärn vid myndigliet inges tillrikshemvärnschefen som med eget yttrande överlämnar ärendet till regeringen somhar att bestämma i vilken omfattning driftvärn skall organiseras (30 §). MotionFÖ501 (c, fp) bör därför avslits av . I motion FÖ308 yrkande 5 (m) konstaterar motionären attden redan tidigare påtalade bristen hos civilförsvarets undsättande enheter attkunna användas direkt efter mobilisering alltjämt kvarstår. Utskottet uttalade när det under föregående riksmötebehandlade ett liknande yrkande av motionären (FöU 1988/89:12, s. 30) att detsåg allvarligt på bristerna i undsättningsenheternas förmåga till omedelbarainsatser efter mobilisering. Utskottet förklarade sig dock räkna med att enförbättring genom olika åtgärder, bl.a. ökad övningsverksamhet, skullekomma till stånd utan att uttalade sig i frågan. Utskottet vidhållervad det då anförde. Även det nu behandlade motionsyrkandet bör såledesavslås. Det kan i sammanhanget som ytterligarestöd för riktigheten i utskottets uppfattning erinras om att 1989/90:FöU7 statensräddningsverk enligt vad utskottet har inhämtat avser genomföra en översyn avcivilförsvarets krigsorganisation i .syfte att ge undsättningsenheterna enökad lokal anknytning såväl i fråga om personal som materiel, något som tordeöka förutsättningarna för undsättningsenheternas insatser eftermobilisering. Motion FÖ506 (m) gäller skyddsrumssituationen iStockholmsområdet. Motionären konstaterar att det i och länfinns en allvarlig brist på skyddsrum. har Stockholmsområdetdessutom fått vidkännas en avsevärd reducering av skyddsrumsanslaget i avvaktanpå att mål- och riskanalyserna skulle fårdigställas, vilket inneburit att nyabristområden har skapats. När utskottet med anledning av en tidigare motion i ämnetbehandlade skyddsrumssituationen i (1988/89:FöU12 s. 30)konstaterades att bristen på skyddsrum i våra storstäder hade uppmärksammats iolika sammanhang. Utskottet pekade också på att och län hadeprioriterats vid fördelningen av medel för såväl nybehovs- sombristtäckningsskyddsrum. Utskottet ansåg att i avvaktan på resultatetav beredningen av befolkningsskyddskommittés betänkande (SOU1989:17), Risker och skydd för befolkningen, som vid tillfållet hadepresenterats för regeringen, inte skulle uttala sig i frågan. Utskottet harinhämtat att det med utgångspunkt i bl.a. befolkningskommitténs förslag förnärvarande pågår ett arbete med att revidera de kommunala skyddsrumsplanerna.Först när denna revidering genomförts, vilket beräknas vara klart ,kan man med större säkerhet beräkna behovet av skyddsrum. Det bör i sammanhanget också framhållas att det ibudgetpropositionen har föreslagits bemyndiganden och medel som ärtillräckliga för skyddsrumsbyggande i samband med nyproduktion iskyddsrumsorternas riskområden och för viss bristtäckning i främst de störrestädernas innerområden. Enligt måste dock särskilda åtgärdervidtas om man inom överskådlig tid skall kunna täcka nuvarande skyddsrumsbristi . Planer härför håller , enligt vad utskottethar inhämtat, på att tas fram inom . Skyddsrumsbehovet iframtiden kommer att närmare övervägas i försvarskommittén. bör iavvaktan på resultatet av pågående arbete med revision av de kommunalaskyddsrumsplanerna och av försvarskommitténs arbete med dessa frågor avslåmotion FÖ506 (m). Under denna rubrik behandlar utskottet vad föredragandestatsrådet i budgetpropositionen har anfört om lokaliseringen av civilbefålhava rens kansli i Mellersta civilområdet, storstädernas försörjning, grund syn för mål- och riskanalyser, m.m. samt undersökning av allmänna olyckshändelser (s. 6366). I anslutning härtill behandlar utskottet , motionernaFÖ205 yrkande 17 (m), FÖ306 (m) i denna del, FÖ502 (fp) och FÖ504(fp) som alla gäller lokaliseringen av civilbefålhavarkansliet 1989/90:FÖU7 Även motion FÖ309 (fp) som tar upp lokaliseringen avciviibefålhavarkanslierna från en mera principiell synvinkel har förts tilldetta avsnitt. Försvarsministern erinrar beträflande lokalberingen avcivilbefålhavarkansliet i Mellersta civilområdet att våren 1989beslutade att antalet civilområden fr.o.m. skall minskas frånsex till fem (prop. 1988/89:80, FöU 14, rskr. Bl.a. beslöts att nuvarandeBergslagens civilområde och Östra civilområdet skulle föras samman i ett nyttcivilområde benämnt Mellersta civilområdet. ÖCB har haft i uppdrag att med stödav föreslå organisation och lokaliseringav det nya civilområdets kansli. ÖCB föreslår att kansliet skall lokaliserastill men att andra lösningar än ett övertagande av nuvarandekanslilokaler för civilbefålhavarkansliet i Östra civilområdet lokalmässigtborde övervägas. Föredragande statsrådet redovisar ett antal faktorer somenligt hans mening bör tillmätas betydelse vid val av stationeringsort av detnya Mellersta civilområdets kansli. Han kommer vid sina överväganden fram tillatt en annan plats än i bör komma i fråga och stannar vid attförorda att kansliet skall lokaliseras till . Den föreslagna lokaliseringen har givit upphov till en radmotioner. I motionerna FÖ306 (m) och FÖ504 (fp) anser motionärerna att kanslieti enlighet med ÖCB:s förslag skall lokaliseras till . I moderatasamlingspartiets partimotion FÖ205 (yrkande 17) förordas somlokaliseringsort med hänvisning till att en sådan lokalisering skulleunderlätta samverkan med den där belägna miltärområdessta-ben. Utskottet har vid flera tillfållen behandlat frågan omlokaliseringen av civiibefålhavarkanslierna. Det har därvid i första hand gälltförslag om flyttning till av det till lokaliserade kanslietför Södra civilområdet. Motivet härför har varit uppfattningen attmilitär-befålhavarkanslierna och civiibefålhavarkanslierna bör vara lokaliseradetill samma ort. En sådan lokalisering rekommenderas av 1974 årsförsvarslednings utredning i betänkandet Högre regional ledning (SOU 1978:77). Som motiv åberopades att civilbefålhavarnas samverkan med militärbefålha- varna var större än med någon annan myndighet. I proposition 1979/80:135 om organisation av försvarsmaktens högre regionala led ning m.m., som byggde på resultatet av försvarsmaktens ledningsutred nings arbete, framförde försvarsministern uppfattningen att det varken var meningsfullt eller lämpligt att försöka avgöra vilken del av civilbe fålhavarens verksamhet som bör anses vara viktigast den som omfattar samordning, utbildning m.m. av de civila delarna av totalför- 64 vareteller den som avser samverkan och samordning med det militära försvaret.1 propositionen upplystes att regeringen avsåg att utan beak- 1989/90:FÖU7 tände av utredningens förslag fastställa dåvarandestationeringsorter. hade inte någon invändning mot vadförsvarsministern hade anfört (FöU 1979/80:15, rskr. Vid de två senare tillfållen med anledning avmotionsyrkanden har behandlat denna lokaliseringsfråga (FöU 1986/87:11, s.105, rskr. 310, FöU 1987/88:11, s. 15, rskr. 346) avslogs dessa med hänvisningtill att resultatet av då pågående utredningsarbete bl.a. rörande frågan omantalet militär- och civilområden kunde förväntas vara av betydelse förbedömningen hur civiibefålhavarkanslierna skall lokaliseras.