bet · GD01SfU12 · 1989-12-31 00:00:00 — Dettaöverensstämmer med strävandena att avveckla och regeringensdetaljstyrning av statsverksamheten. Utskottetavstyrker med det anförda bifall till motionerna Sf22, Sf26, 5059 och Sf297yrkande 2. Attitydpåverkandeinsatser och ökad kontrollverksamhet Ipropositionen framhålls att, även om den ökning av den ersatta sjukfrånvaronsom skett till stor del' kan hänföras till ökningen av de långasjuk&llen, en ökning också har kunnat registreras beträffandekorttidssjukfrånvaron. Det står visserligen klart att missbruk avsjukförsäkringen ligger bakom endast en mycket liten del av de totala kostnadernaför försäkringen, men när missbruk förekommer måste det stävjas med kraft.Förbättrade och förstärkta insatser är nödvändiga för att upprätthålla en breduppslutning kring den solidariska och kollektiva grund som försäkringen vilarpå. Vikten av att det finns ett väl avvägt system för attitydpåverkandeinsatser och kontrollverksamheten i socialförsäkringen markeras. En vissförstärkning kan vara påkallad av de resurser som disponeras för dennaverksamhet, och departementschefen hänvisar till de förslag som läggs fram ibudgetpropositionen under anslaget B 2. Under dettaanslag, som behandlas i utskottets betänkande SfU13, har beräknats medel med18,5 milj. kr. till ökade insatser i kontrollverksamheten. Vidareerinras i propositionen om att och försäkringskassornahar fått i uppdrag att göra en utvärdering av den information som lämnas tillallmänheten om den allmänna försäkringen, dess roll och utformning. Därvidskall särskilt beaktas den allmänna försäkringens karaktär av kollektiv,solidarisk försäkring och hur detta förhållande kommit till uttryck iinformationen till allmänheten. Det är också av intresse att klarläggaallmänhetens uppfattning om försäkringen. Vidare hänvisas till överväganden ochöversynsarbete inom beträfiiande attitydpåverkandeinsatser och kontrollverksamhet. Bl.a. görs en särskild studie beträffandeungdomars sjukskrivningsmönster. Det anses också inom verket viktigt att genominformation till och diskussioner med läkarna skapa en ökad insikt ombetydelsen av att läkarnas bedömning av i vilken grad och hur längearbetsförmågan är nedsatt relateras till den försäkrades specifikaarbetssituation. Ett utvecklingsarbete har startats i fråga om läkarutlåtandensom grund för sjukpenningrätt med praktiska försök med nya läkarutlåtanden hostvå försäkringskassor. framhåller också att dettydligare måste framgå för allmänheten att kontroll genomförs i olika former,bl.a. arbetsgivaren eller i formav hembesök eller telefonkontroll. För att få 1989/90:SfUl2 underlag för enbedömning av om kontrollinsatserna ligger på en rimlig nivå görs en sammanställningav vilka resurser de olika försäkringskassorna har avsatt förkontrollverksamhet och vilket resultat de utförda kontrollernahar gett. Denna analys skall ligga till grund för närmare riktlinjer föromfattningen och inriktningen av försäkringskassornas kontrollverksamhet. Någramotioner har inte väckts med anledning av vad som anförts under detta avsnitt ipropositionen, och utskottet föreslår att lägger propositionen idenna del till handlingarna. Ipropositionen föreslås att en försöksverksamhet även genomförs med förenkladerutiner för beräkning och utbetalning av sjukpenning m.m. av ett sjukdomsfall i samband med arbetsgivarinträde vid företag inomdet privata avtalsområdet. I detta syfte föreslås att skall anta ensärskild lag med en tidsbegränsad giltighet mellan och utgångenav . Ianslutning till detta förslag har väckts motionerna Sfl4 av ochSf20 av och , vari föreslås parallellaförsöksverksamheter med arbetsgivarinträde, Sfl5 av m.fl. yrkande1, Sfl8 av m.fl. yrkande 9 och S04 av m.fl.yrkande 1, vari yrkas avslag på regeringens förslag, 5f21 av , vari begärs tillkännagivande om att försäkringskassorna ävenfortsättningsvis måste fullt ut ansvara för att handlägga även korta sjukfall,och av m.fl., vari begärs ett tillkännagivande av behovet avett inkomstbegrepp som medger en faktisk kompensation . I motion Sfl5yrkande 3 begärs också ett tillkännagivande om att arbetsgivaren kan skötasjuk- och friskanmälningarna och utge lön medanförsäkringskassan ersätter arbetsgivaren av lönen, och i motion 504yrkande 2 ett tillkännagivande om att en arbetsgivarperiod skall införas förde första av ett sjukfall. Medhänsyn till att regeringen såväl i sin regeringsförklaring somi sin avlämnade proposition 1989/90:114 om inriktningen av denekonomiska politiken aviserat att ett förslag senare skall läas fram om att enarbetsgivarperiod med en lagfåst lön av ett sjukfall skallinföras fr.o.m, den anser utskottet att det inte är meningsfulltatt sätta i gång den planerade försöksverksamheten. Utskottet avstyrker därförlagförslaget i denna del, och motionsyrkandena med anledning av lagförslagetbör inte föranleda någon vidare åtgärd. Utskottet vill emellertid erinra om attfrågor om sjukpenning bl.a. av ett sjukfall äventagits upp i utskottets betänkande SfUlO om sjukförsäkringen m.m. Ytterligarenivåer i sjukpenningförsäkringen och anslutande /90:SfU12 ersättningssystemoch ersättning för resekostnad i stället för Enligt 3 kap. 7 § lagen om allmän försäkring kansjukpenning utges i form av hel eller halv sjukpenning. Med stöd av lagen(1985:1002) om försöksverksamhet inom sjukförsäkringsområdet har sedan februari1986 en försöksverksamhet pågått inom tre försäkringskassor med möjlighet tilläven en fjärdedels och tre flärdedels sjukpenning. Syftet med försöket har iförsta hand varit att förbättra förutsättningarna för yrkesinriktadrehabilitering och för en smidigare återgång till arbete efter långsjukskrivning. Vidare har en försöksverksamhet pågått medersättning från sjukförsäkringen för merutgifter för resor till och frånarbetet till en början i fem försäkringskassor men därefter från den 1 juli1987 i hela landet. Merkostnadsersättning har kunnat utges med högst ett beloppmotsvarande den sjukpenning som den försäkrade annars skulle ha fått för sammatid. I propositionen föreslås att i lagen om allmän försäkringinförs bestämmelser som innebär att de nuvarande ersättningsnivåerna hel ochhalv sjukpenning kompletteras med två nya nivåer, en fjärdedels och trefjärdedels sjukpenning. Departementschefen anför att erfarenheterna avförsöksverksamheten är goda, och att de två nya ersättningsnivåerna haranvänts så som det var tänkt. Den större flexibiliteten har visat sig vara ettbra medel i strävandena att förbättra rehabiliteringen så att den som ärsjukskriven kan återvända till arbetet snabbare än vad som ärfallet. Försöksverksamheten visar också att införandet av en mer flexibel nivåkan medföra betydande ekonomiska vinster för den allmänna försäkringen. Redanutnyttjandet av närmast lägre ersättningsnivå har i försöken medfört enkostnadsminskning, som omräknad till riksnivå kan beräknas till ca 120 milj.kr. An mer betydelsefullt bör vara att sjukskrivningsperioderna har kunnatavslutas snabbare än vad som skulle ha varit fallet med endast två nivåer, mennågon beräkning av kostnadsminskningen i denna del har inte gjorts. De nya nivåerna föreslås även gälla sjukpenning frånarbetsskadeförsäkringen och det statliga personskadeskyddet, liksomhavandeskapspenningen och smittbärarpenningen. Ändringen får också betydelseför den frivilliga sjukpenningförsäkringen. Vidare föreslås i propositionen att ersättning förmerkostnader för resor till och från arbetsplatsen skall kunna utges enligt lagen om allmän försäkring som alternativ till sjukpenning för att underlätta återgång till arbetet i anslutning till sjukdomsfall. Med hänsyn till att det i försöksverksamheten visat sig att något fåtal personer med låg sjukpenninggrundande inkomst och lång resväg inte kunnat få full ersättning för sina merkostnader föreslås att rätten till merkostnadser sättning skall utvidgas beloppsmässigt till högst ett belopp som svarar mot det s.k. sjukpenningtaket . Liksom inom försöksverksamheten skall den försäkrade få avgöra om alternativet med ersättning för merkostnad för arbetsresa skall '- utnyttjasi stället för sjukpenning. Däremot understryks i propositio- 1989/90:SfU12 nen att ersättningen är avsedd att utges under en begränsad tidoch att det är en uppgift för att pröva när förutsättningarnafor denna ersättning upphör. Utskottet biträder lagförslagen i dessa delar vilka inteföranlett några motionsyrkanden. Med hänsyn till att merkostnadsersättningen inte skallbeskattas föreslås i propositionen att regler härom tas in i 19 §kommunalskattelagen (1928:370). Lagförslaget, som tillstyrks av utskottet,kommer senare under att behandlas av skatteutskottet. En försäkrad som tidigare haft förtidspension men fåttdenna indragen eller minskad på grund av att han har börjat förvärvsarbeta kanåterfå pensionen utan krav på läkarutlåtande och genom ettförenklat ansökningsförfarande. Ansökningen skall avse pension av högstmotsvarande grad och beräknad på grundval av samma poängtal som gällde för denpension den försäkrade uppbar för indragningen ellerminskningen. Regler härom finns intagna i kungörelse(RRFS 1982:24) om förenklat ansökningsförfarande i vissa fall för erhållandeav förtidspension och sjukbidrag. För att betona arbetslinjen inom socialförsäkringenytterligare framhålls i propositionen att det instrument som systemet med s.k.vilande förtidspension utgör i rehabiliteringsprocessen bör förbättrasytterligare. Ett sätt att göra detta är att låta det förenklade förfarandetgälla från den tidpunkt pensionen drogs in eller minskades.Departementschefen avser att förelägga regeringen förslag till förordningsbestämmelsermed detta innehåll. Inte heller denna del av propositionen har mött erinringarmotions-ledes. Försäkringsskydd vid arbetsprövning och arbetsträning Försäkringsskyddet vid arbetsskada gäller för enförvärvsarbetande och för den som genomgår utbildning, i den mån utbildningenär föremål för särskild risk för arbetsskada. Skyddet vid utbildning gällerbl.a. för den som deltar i arbetsmarknadsutbildning, är inskriven vid ellergenomgår arbetsprövning eller arbetsträning som godkänts av försäkringskassaunder moment i utbildningen då han utför arbete, som stämmer överens med ellertill sin art liknar sådant som vanligen utförs vid förvärvsarbete. Enligt propositionen avser departementschefen att föreslåregeringen förordningsbestämmelser av innebörd att den som deltar i arbetsmarknadsutbildningeller är inskriven vid eller genomgår arbetsprövningeller arbetsträning skall ha samma skydd som en förvärvsarbetande. Härigenomfaller begränsningen av skyddet till vissa moment i utbildningen bort. Imotion Sf284 av och begärs ett 1989/90:SfU12 tillkännagivande om behovet av förbättring avförsäkringsskyddet i arbetsskadeförsäkringen och det statligapersonskadeskyddet vid rehabiliteringar på arbetsplatsen. Utskottetfinner att motion Sf284 tillgodoses genom propositionens uttalanden, och någonåtgärd från sida är därför inte påkallad. Propositionen i nu aktuelldel bör läggas till handlingarna. Förslag om arbetslivsfondens verksamhet m.m. (bilaga 2,) överdenna del av propositionen jämte motioner har arbetsmarknadsutskottet avgivityttrande till socialförsäkringsutskottet. Yttrandet har fogats till betänkandetsom bil. Riksdagenfattade under föregående (1988/89:FiU30, rskr. 327) beslut om lagen(1989:484) om arbetsmiljöavgift. Enligt lagen skall en arbetsgivare betala ensärskild arbetsmiljöavgift om av det avgiftsunderlag som gäller förarbetsgivaravgift till folkpensioneringen. Avgifter skall tas ut på underlagetför tiden september 1989december 1990 och föras till en särskild fond,arbetslivsfonden. Avgifterna beräknas tillföra fonden ett belopp av 10,7 miljarderkronor, vartill kommer avkastningen på fondmedlen. Fondens tillgångar skallutgöra bidrag till arbetsgivare för utgifter för rehabiliteringsåtgärder föranställda med långvarigt nedsatt hälsa, utgifter för åtgärder för att nedbringade anställdas sjukfrånvaro samt utgifter för investeringar för en bättrearbetsmiljö i den mån det inte enligt lag eller annan författning åliggerarbetsgivaren att göra en sådan investering. Enligt särskilda övergångsreglertill lagen förs influtna fondmedel tills vidare till ett särskilt konto hosriksgäldskontoret. Vidantagandet av lagen om arbetsmiljöavgift förutsattes att regeringen skulleåterkomma till med förslag om lämplig organisation och de närmaretillämpningsföreskrifter som erfordras för förvaltning och fördelning avfondens tillgångar. Ipropositionen begärs att godkänner de föreslagna riktlinjerna föranvändningen av arbetslivsfondens medel, för uppbyggnaden av en organisationför bidragsprövning m.m. och för fondmedlens förvaltning. Med anledning av attfondens medel skall handhas av kammarkollegiet förelås att den nämndaövergångsbestämmelsen i lagen om arbetsmiljöavgift slopas. SonjaRembo m. fl. begär i motion Sfl 8 att skall upphäva lagen om arbetsmiljöavgift fr.o.m. (yrkande 4) och besluta att arbetsmiljöavgifter som erlagts skall återbetalas till arbetsgivarna (yrkande 5). Som en konsekvens av dessa yrkanden begär motionärerna att skall avslå vad regeringen anfört om riktlinjer för hur arbetslivsfondens medel bör användas (yrkande 2) och avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen 15 om arbetsmiljöavgift(yrkande 3). har i sitt yttrande avstyrkt bifall till de 1989/90:SfU12 nämnda motionsyrkandena,och även socialförsäkringsutskottet anser att motionsyrkandena bör avslås avriksdagen. Riktlinjerför användning av arbetslivsfondens medel Ienlighet med de bidragsändamål som anges i lagen om arbetsmiljöavgift delar propositionen upp bidragsgivningen från fonden på två kategorier åtgärder, bidrag till arbetsmiljöförbättrande åtgärder (ar- .betsplatsåtgärder) och bidrag till rehabiliterings- och arbetsanpassningsåtgärder(individinriktade åtgärder). och begär i motion 1989/90:502 att bidrag skall kunna gesäven för medicinsk och social rehabilitering. Motionärerna hänvisar till attdetta har förordats av arbetsmiljökommissionen. Arbetsmarknadsutskotteterinrar i sitt yttrande om att den medicinska rehabiliteringen närmast avseratt återställa grundläggande funktioner och tillhör sjukvårdshuvudmännensansvarsområde, medan primärkommunerna främst svarar för den socialarehabiliteringen som service, råd, upplysningar och bistånd i personligaangelägenheter. Den yrkesinriktade rehabiliteringen avser vanligen insatser föratt underlätta för människor med olika handikapp att få och/eller behålla ettarbete. framhåller att gränsdragningen mellanmedicinsk, social och yrkesinriktad rehabilitering är inte given en gång föralla, utan man får räkna med att gränserna förskjuts med utvecklingen pårehabiliteringsområdet i stort. anser arbetsmarknadsutskottet attriksdagen inte bör frångå propositionens ställningstagande att medel frånarbetslivsfonden inte bör användas för att betala medicinsk eller socialrehabilitering. ansluter sig till denna bedömningoch avstyrker bifall till motion S02. Rosa-LillWåhlstedt och föreslår i motion 5fl7 att bidrag från arbetslivsfondenskall kunna beviljas för utsatta grupper på arbetsmarknaden, närmast personersom har svag förankring på arbetsmarknaden och ofta utgör socialtjänstenskunder/klienter. Arbetsmarknadsutskottethar med anledning av detta motionsyrkande erinrat om att arbetslivsfondensmedel enligt lagen om arbetsmiljöavgift skall användas som bidrag tillarbetsgivare för rehabilitering m,m. Bidrag kan således inteeiiligt lagen utgå till kommunerna i deras egenskap av huvudmän försocialtjänsten och för insatser till förmån för personer som står utanförarbetsmarknaden. Inom arbetsmarknadspolitikens ram har utvecklats olika formerav stöd för socialt handikappade. Samarbetet mellan , arbetsförmedlingenoch är vidare en sak som diskuteras i propositionen.Arbetsmarknadsutskottet utgår från att detta samarbete kommer att utvecklasefter de riktlinjer som antyds i propositionen. Med hänvisning härtill och tillvad i övrigt anförts avstyrks motion 5117, och socialförsäkringsutskottetansluter sig härtill. IngvarBjörk och föreslår i motion 5fl9 yrkande 1 att 1989/90:SfU12arbetslivsfondens medel skall kunna beviljas för insatser för ungdomar medomfattande funktionshinder för att underlätta deras inträde på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadsutskottethar anfört att inte heller önskemålen i denna motion kan tillgodoses, såvidaman inte ändrar lagen om arbetsmiljöavgift och dess syfte.Arbetsmarknadsutskottet har dessutom erinrat om de särskilda insatser som görsför att hjälpa gravt handikappade ungdomar vid inträdet på arbetsmarknadengenom arbetsmarknadsverkets projekt åt unga handikappade. Projektet,som drivits på försök, kommer enligt förslag i åretsbudgetproposition att bli permanent fr.o.m. nästa budgetår. Mot denna bakgrundbör enligt arbetsmarknadsutskottet inte vidta någon åtgärd medanledning av motion Sfl9 i denna del. Imotion A279 yrkande 3, som överlämnats till socialförsäkringsutskottet frånarbetsmarknadsutskottet, föreslår att bidrag skall kunna ges tillintern företagsutbildning i vardagsnära miljökunskap. Arbetsmarknadsutskottethar framhållit att motionen behandlar åtgärder som kan medverka till att hejdamiljöförstörelsen och förbättra vad som ofta kallas den yttre miljön.Arbetslivsfondens verksamhet skall enligt föreliggande lagstiftning gällaarbetsmiljön eller den s.k. inre miljön. Enligt arbetsmarknadsutskottets meningbör lagstiftningen inte ändras på denna punkt, varför det förevarande yrkandeti motion A279 avstyrks. Även socialförsäkringsutskottet avstyrker bifall tillnio-tionen. Enligtpropositionen bör organisationen för prövning och fördelning avarbetslivsfondens medel bestå av en central styrelse och regionala styrelser ivarje län. Organisationen bör så långt möjligt använda resurser hos befintligamyndigheter och organisationer. Dencentrala styrelsen bör svara för att statsmakternas mål och riktlinjer förverksamheten genomförs, fördela medel till den regionala nivån och besluta iriksomfattande eller branschövergripande frågor m.m. Styrelsen bör utgöras avföreträdare för arbetsmarknadens parter och politiskt förtroendevalda personer.För ärendenas beredning skall finnas en eller flera beredningsgrupper, i vilkaarbetarskyddsstyrelsen, och m.fl.berörda myndigheter är företrädda. Den centrala organisationen leds av en chefsom utses av regeringen. Deregionala styrelserna skall handlägga ansökningar om bidrag tillindividinriktade åtgärder och sådana arbetsmiljöförbättrande åtgärder som inteär branschövergripande. De bör också vara initiativtagare och pådrivandegentemot arbetsgivare, och medverka till att aktiviteter kommer i gång och attansökningar om bidrag kommer in till fonden. Även dessa styrelser bör enligtpropositionen vara sammansatta av 2 1989/90. 11 saml Nr 12 företrädare förarbetsmarknadens parter och politiskt förtroendevalda 1989/90:SfU12 Verksamheten skall ledas av en kanslichef som utses av Imotion A217 yrkande 4, som överlämnats av arbetsmarknadsutskottet tillsocialförsäkringsutskottet, anser m.fl. att den föreslagnaregionala organisationen ökar den splittring och byråkrati som redan råder ifråga om organen för rehabilitering och arbetsmiljöfrågor. Vidare hävdarmotionärerna att den lägsta nivån för fondmedlens administration inte bör vararegional utan lokal. De föreslår att fondmedlen i allt väsentligt återförs föratt bygga upp lokala, företags- eller förvaltningsanknutna fonder. Dessa böradministreras av parterna lokalt, av skyddskommittéerna om sådana finns påföretagen och förvaltningarna. Motionärerna förordar också att arbetsmiljökommissionenskall få i uppdrag att presentera förslag med den angivna innebörden. Arbetsmarknadsutskottetpåminner om att motsatte sig tillkomsten av arbetsmiljöavgiften ochi en annan motion har yrkat att avgiften skall avskaffas från i år.Enligt arbetsmarknadsutskottet bör man, när man skall bedöma förslaget i denförevarande motionen, hålla i minnet att avsikten med fonden är att stimuleratill insatser som annars inte skulle komma till stånd. Beträffande arbetsmiljöinvesteringarförutsätter lagen uttryckligen att bidrag lämnas endast för sådana åtgärdersom företagen inte är skyldiga att vidta enligt lag eller författning. Dettaförutsätter i sin tur att tilldelningen av medel från arbetslivsfonden prövasav organ, som är fristående från de företag och förvaltningar som söker stöd. Arbetsmarknadsutskottetavstyrker bifall till motionen, och socialförsäkringsutskottet instämmer idenna uppfattning. Imotion Sfl9 av och yrkande 2 begärs atthandikapprörelsen skall bli företrädd i den centrala fondstyrelsen genom att ensärskild beredningsgrupp med representanter för handikapprörelsen knyts tillstyrelsen. ovan avstyrkt bifall till motionärernas förslag att bidrag frånarbetslivsfonden skall ges till stödåtgärder för svårt handikappade ungdomar anserutskottet att även det nu förevarande yrkandet bör avslås av . IngegerdAnderlund m.fl. yrkar i motion 5f24 att den centrala fondstyrelsen skalllokaliseras till . Arbetsmarknadsutskottethar i sitt yttrande närmare utvecklat innebörden av de allmänna riktlinjer somgäller för decentralisering av statlig verksamhet. Med hänvisning till dessariktlinjer och utan att närmare gå in på de praktiska förutsättningar som kankomma att gälla för lokaliseringen av den nya organisationen centralt och regionaltavstyrker arbetsmarknadsutskottet bifall till motion Si24. avstyrker bifall till motionen. Motövriga delar av förslagen till riktlinjer för arbetslivsfondens verksamhet harutskottet ingen erinran. Förtidspensionav arbetsmarknadsskäl i989/90:SfUi2 Regler om förtidspension i form av folkpension ochförtidspension finns intagna i 7 och 13 kap. lagen om allmän försäkring.Förtidspension kan utgå om en försäkrads arbetsförmåga på grund av sjukdomeller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan ärnedsatt med minst hälften och nedsättningen kan anses varaktig. Sedan den Ijuli 1972 har det även funnits regler om att förtidspension kan beviljas avenbart arbetsmarknadsskäl. Därvid krävs att arbetstagaren har uppnått samt till följd av arbetslöshet har fått ersättning från erkändarbetslöshetskassa under den längsta tid sådan ersättning kan utgå, ,eller har fått kontant arbetsmarknadsstöd (KAS) . Vidare krävsatt hans möjlighet att bereda sig fortsatt inkomst genom sådant arbete som hantidigare utfört eller genom annat för honom tillgängligt lämpligt arbete ärnedsatt med minst hälften och nedsättningen kan anses varaktig. 1 propositionen föreslås att möjligheten tillförtidspension av arbetsmarknadsskäl skall tas bort. Lagändringen föreslåsträda i kraft . Departementschefen framhåller i anslutningtill förslaget bl.a. att denna form av förtidspension urholkar de äldrearbetstagarnas anställningsskydd och innebär en press på dem att lämnaanställningen . Den pricipiellt riktiga utgångspunkten bör i ställetvara att arbetslöshetsproblemen skall lösas inom arbetsmarknadspolitikens ramar.Genom att ta bort rätten till förtidspension av arbetsmarknadsskäl markerasarbetsgivarnas ansvar för den äldre arbetskraften som arbetslinjenkan hävdas. Departementschefen erinrar också om att möjligheten tillförtidspension av arbetsmarknadsskäl i en del fall satts i system på ett sättsom inte varit avsett. 1 propositionen framhävs särskilt att äldre arbetstagare,som inte orkar fortsätta som yrkesverksamma på grund av sjukdomar eller andrafunktionsnedsättningar, måste självfallet också kunna få sin försörjningtryggad genom socialförsäkringen. De för äldre försäkrade mildare villkoren förrätten till förtidspension på medicinska grunder kvarstår således. För äldrearbetstagare som blir arbetslösa och har sin arbetsförmåga kvar skallkraftfulla arbetsmarknadspolitiska åtgärder sättas in. Att rätten tillförtidspension av arbetsmarknadsskäl försvinner innebär inte att sådana skälhelt försvinner som skäl för bedömningen av rätt till förtidspension. Också ifortsättningen kommer arbetsmarknadsskäl att vägas in som en del av en samladbedömning då det gäller att ta ställning till pensionsrätten.