bet · GD01SoU10 · 1989-12-31 00:00:00 — Utskottet hänvisade till det arbete som utförts avsocialstyrelsen när det gäller förebyggande insatser mot sjukdomar irörelseorganen. Det var enligt utskottet också av stor betydelse att socialstyrelsensaviserade arbete med att utarbeta vårdprogramunderlag för de sjukdomar som hörhit kom till stånd. Det fanns också enligt utskottet all anledning attanalysera forsknings- och andra resursbehov. Vad utskottet anförde gavsregeringen till känna (rskr. 1988/89:8). Utskottet anser i likhet med motionärerna att storuppmärksamhet bör ägnas de reumatiska sjukdomarna. Detta har utskottet ocksåredan tidigare framhållit. Det är av vikt att kartläggningar görsav de reumatikersjukas situation. Det är också angeläget att de reumatikersjukakan beredas en god vård. avser, som ett led i arbetet med attförbättra vården för de reumatikersjuka, att pröva frågan omvårdprogramunderlag för bl.a. reumatiska sjukdomar i vårdprogramnämnden. Fördet förebyggande arbetet har , vilket också redovisats ovan,utarbetat ett underlag för ett hälsopolitiskt handlingsprogram för förebyggandeinsatser mot rörelseorganens sjukdomar. Folkhälsogruppen följer upp de ihandlingsprogrammet föreslagna åtgärderna. Det pågår således ett arbete somsyftar till att förebygga sjukdom och förbättra vården för dem som drabbas avreumatiska sjukdomar och andra sjukdomar i rörelseorganen. Det bör däremot inte ankomma på att pröva fråganom ett vårdprogramunderlag för reumatikersjuka bör upprättas. Utskottetavstyrker med hänvisning till det anförda motion So438 28 (fp)- MinimalBrain Dysfunction (MBD) 1989/90:SoUi0 Med MBD (Minimal Brain Dysfunction) avses i allmänhet barnsom har problem med koncentrationsförmågan, motoriken och varsebliv-ningen.Svår MBD förekommer enligt uppgift från hos avbarn som just skall börja skolan. Lättare former av MBD finns hos ytterligareca . Orsaken till MBD anses ännu inte klarlagd.Sjukdomsbegreppet omfattar sannolikt flera tillstånd med olika etiologiskbakgrund. Det kan vara fråga om biologiska förändringar i vid bemärkelse som ikombination med ogynnsamma miljöfaktorer ger upphov till störningen. Det ansesklarlagt att ärftliga faktorer är mycket viktiga för utvecklingen av MBD menman känner inte i detalj till hur de ärftliga faktorerna verkar. Diagnosen MBD ställs vanligen vid barnavårdscentraler, debarnmedicinska mottagningarna, habiliteringsmottagningarna samt de barn-ochungdomspsykiatriska mottagningarna. I inte så få fall försvinner symtomenspontant i takt med barnets mognad och under förutsättning att barnet bemöttspå ett adekvat sätt av vuxenvärlden. Två tredjedelar av alla barn med MBD ansesha svåra psykiatriska problem. Många har autistiska drag, andra har djupadepressioner och vissa uppfattas som "asociala". MBD-begreppet har varit föremål för en omfattandeforskning inom och utom . har forskning bedrivits vidbarn-och ungdomspsykiatriska kliniken vid Lunds universitetslasarett. Särskildaforskningsprojekt har genomförts i och . (Källa:Svenska läkaresällskapet) 1 motion 1988l89:So491 av och (båda Jp) begärs tillkännagivanden om vad som anförs i motionen om att verkaför framtagande av information om MBD som kan användas i barnomsorgen, iundervisningen och av personal inom vården (yrkande 1) och om behovet avforskning om MBD (yrkande 2). Motionärerna framhåller betydelsen av attföräldrar till barn med MBD-störningar tidigt får råd och stöd. De betonarockså barnomsorgens och skolans roll. Motionärerna anser att det bör finnassärskilda behandlingshem för barn med speciella behov, under , medmöjlighet till ganska långa behandlingstider. Forskning behövs både när detgäller de faktorer som orsakar MBD och när det gäller vård och behandling. Utskottet har inhämtat yttranden över motionen frånsocialstyrelsen. Enligt sociabtyrebens uppfattning är det viktigt attpersonal inom socialtjänst, hälso- och sjukvård samt skola får utbildning om olika . handikappoch då framför allt om barn med MBD. MBD ärrelativt stort. Kunskap om barn med MBD skall tas med i 1989/90:SoU10 utbildningsplanernaför alla yrkesgrupper som i sitt arbete kommer i närmare kontakt med människormed handikapp. Särskilt viktig anser man informationen till förskollärare,lärare samt skol- och barnavårdspersonal vara. anser att det inom varje län bör finnasspecialistkunskap som kan ge råd och stöd till förskola, skola ochfritidsverksamhet. Skolhälsovården fyller en viktig uppgift somkunskapsförmedlare. Styrelsen anför att man är medveten om behovet avinformation om MBD. En bok om barn med MBD i . Enligt kan man inte detaljerat ange vilkainsatser som kan krävas för barn med MBD inom barnomsorg och skola. Variationernaär stora inom gruppen barn med MBD. Resurser och stöd måste anpassas till varjeenskilt fall. Styrelsen är mycket tveksam till förslaget att anordnasärskilda behandlingshem med långa behandlingstider. I stället måste stödettill föräldrarna förbättras. Avlösning för föräldrarna bör kunna lösas utan attinstitutioner skapas. delar motionärernas uppfattning att det finnsbehov av ytterligare forskning om MBD. Forskningen anses betydelsefull för atthitta bra lösningar och behandlingsinsatser inom alla områden som berörs avMBD-problematiken. Resultaten från forskningen måste sedan spridas tillutbildningsinstitutioner och fortbildningsansvariga. instämmer i motionärernasproblembeskrivning och delar också motionärernas slutsatser av problembilden.Förbundet finner det således angeläget att forskningen om MBD främjas. Mananser det också angeläget att de kunskaper om MBD som finns och successivttillkommer ges spridning inom förskola, skola, habilitering-sorganisation ochannan barninriktad verksamhet. MBD-barn kan också få hjälp på barn- ochungdomspsykiatriska kliniker/mottagningar. På så sätt kan såväl de direktainsatserna för barnen som informationen och stödet till föräldrarna utvecklas. Svenska läkaresälbkapet redovisar i sitt remissyttrandebakgrunden till MBD. När det gäller omhändertagandet av MBD-barnen anser läkare sällskapet att det finns ett behov av ett brett spektrum av åtgärder. Barnmedicinska, barn psykiatriska och barnhabiliteringsmottagningar bör enligt läkaresällskapet ta hand om de lätta fallen av MBD när det gäller diagnostik, behandlingsplanering och uppföljning. Resurserna finns delvis men utbildningsbehovet anses mycket stort. Svåra fall av MBD remitteras i allmänhet till barnhabiliteringen. Resurserna där räcker dock enligt läkaresällskapet inte för adekvat omhändertagande. Det framhålls att det behövs förbättrade resurser inom .såväl barnhälso vården som barnsjukvården, habiliteringen, barnpsykiatrin och skolan: anser att och bör utarbeta riktlinjer och rekommendationer för screeningverksamhet inom barn- och hälsovård när det gäller MBD. Sammanfattningsvisstöder såväl förslaget i 1989/90:SoU10 motionenom framtagande av informationsmaterial till dem som har att sörja för dessabarns vård som kravet på medel för forskning på basal nivå liksom inomverksamhetsområdet i allmänhet. Utskottet delar uppfattningen att anhöriga till barn medMBD och personal inom barnomsorg, skola och hälso- och sjukvård bör fåinformation och utbildning om MBD. Information om barn med MBD bör också tasmed i utbildningen för de yrkesgrupper som i sitt arbete kommer i närmarekontakt med människor med detta handikapp. Som framhållits av socialstyrelseni remissyttrandet är det Inte möjligt att ange vilka insatser som kan krävasför barn med MBD inom t.ex. barnomsorg och skola. Behovet av råd och stödvarierar mycket mellan olika barn med MBD, och det är nödvändigt att anpassainsatserna till det enskilda fallet. MBD har enligt vad som också framgår avremissyttranden fått en ökad uppmärksamhet . Utskottet ansersig därför kunna förutsätta att de berörda myndigheterna är väl medvetna ombehovet av information och utbildning. Utskottet anser det därför obehövligtmed något uttalande från sida i den delen. Som framgår av utskottets uttalanden i inledningen avdetta betänkande infördes under /87 treåriga planeringsperioderför forskning (jfr ovan, s. 4). Inför sådana treårsperioder beslutar riksdagenom resursförstärkningar lör den kommande treårsperioden. Inför riksdagsbeslutetföreligger ett omfattande bakgrundsmaterial som möjliggör nödvändigaprioriteringar och samlade bedömningar. finns iallmänhet inte anledning eller utrymme för att besluta om nyaprioriteringar eller ändringar av de tidigare fattade besluten, i synnerhet somen samlad bedömning av skilda och angelägna forskningsbehov knappast är möjliginnan nytt planeringsmaterial föreligger. Utskottet konstaterar att i den nu föreliggande motionenbegärs att skall göra uttalanden som skall innebära en prioriteringav MBD-forskning gentemot annan medicinsk forskning. Utan att i sak ha bedömtyrkandet om MBD-forskning anser utskottet att inte nu bör göra ensådan bedömning eller prioritering. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion5o49I (fp)- Amyotrofisk lateralskleros () Amyotrofisk lateralskleros () är en förlamningssjukdomsom fort skrider kontinuerligt och leder till förlust av förmåga till så gott som alla viljemässiga rörelser. Förlamningen orsakas av att de nervceller som styr muskelrörelserna (de motoriska nervcellerna) successivt bryts ned. Andra cellsystem påverkas däremot inte av sjuk domen, vilket medför att funktioner som syn, hörsel, känsel, intellek- 31 tuell kapacitet och känsloliv förblir intakta under hela sjukdomsför- Sjukdomen är sågott som undantagslöst dödlig. Antalet årliga 1989/90:SoU10 insjuknanden i Sverigeuppgår enligt uppgifter från till mellan 150 och 200.Vid varje tillfålle lever något tusental patienter med sjukdomen. Mäninsjuknar i något oftare än kvinnor, och flertalet insjuknanden uppträderefter 45-årsåldern även om insjuknanden kan inträffa i alla åldrar blandvuxna. Den genomsnittliga överlevnadstiden efter sjukdomsdebut är ca 2 1/,och av patienterna lever med sin sjukdom. Orsakentill är okänd. Det forskas intensivt kring flera olikahypoteser om sjukdomens orsak. I forskningen ingår också studier om olikabehandlingar. Bl.a. genomförs en omfattande studie av behandling medimmunhämmande behandling vid . I prövas annanbehandling. (Källa; ). Imotion 1988/89:So466 av och (båda s) hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom behovet av ett vårdprogramunderlag för . Motionärerna anför att eftersomALS inte kan hejdas på medicinsk väg så är intresset frånsjukvårdshuvudmännens sida att låta patienten delta i olika former avrehabilitering begränsat. Rehabilitering i olika former är viktigt både urpsykologisk synpunkt och för att olika funktioner skall kunna upprätthållas sålänge som möjligt. Enligt motionärerna bör utarbeta ett vårdprogramunderlagför sjukdomen. Sjukvårdshuvudmännen behöver råd och kunskap om hur viktigrehabiliteringen är för denna grupp patienter. Utskottethar inhämtat yttranden över motionen från . Sociabtyrebenframhåller i sitt yttrande att behandling i olika former, framför alltsjukgymnastik, är viktig för att upprätthålla kroppsfunktionerna hosALS-patienter . Likaså är det mycket betydelsefullt försåväl de sjuka som deras anhöriga att ha en fortlöpande kontakt med vård- ochhjälpinsatser under hela sjukdomsförloppet. Eftersompatienter med amyotrofisk lateralskleros sällan vårdas inom primärvård medförALS enligt knappast några samordningsproblem för olikavårdgivare. Patienterna remitteras oftast till neurolog på ett tidigt stadiumav sjukdomen och står därefter i kontinuerlig kontakt med sådana specialister.Ett vårdprogramunderlag för en så relativt begränsad patientgrupp medkontinuerlig specialistkontakt får, enligt mening, betraktassom överflödigt. vårdpersonalenkan i andra former få tillfredsställande kunskaper om 1989/90:SoU 10 debehandlingsinsatser och vårdformer inom och utom landet som kan varabetydelsefulla för ALS-patienter. Enligt de uppgifter som inhämtat finnsformellt inga begränsningar beträffande utlandsvård eller plats på olikarehabiliteringsanläggningar för patienter med . Tvärtom har t.ex. Humlegårdensrehabiliteringsanläggning i haft ovanligt många fall av förrehabilitering. Där har man också fått medel ur allmänna arvsfonden för ettprojekt med syfte att påvisa värdet av sjukgymnastik vid . Avsikten är attså småningom publicera ett utbildningsprogram för personer som arbetar medALS-patienter. Ett sådant av specialister utarbetat fördjupatutbildningsprogram anses kunna ha stor betydelse för den grupp som är direktengagerad i arbetet med ALS-patienter och få större effekt än den centraltframtagna kunskapsöversikt av generell natur som ett vårdprogramunderlagutgör. framhåller att patienter med ilikhet med andra svårt sjuka patienter och deras anhöriga måste ges ett sålullgott stöd som möjligt oavsett om patienterna vårdas i hemmet eller påsjukhus. Förbundet hänvisar till att socialstyrelsensvårdprogramnämnd har utarbetat ett vårdprogramunderlag för vård i livetsslutskede, vilket remissbehandlas. I underlaget redovisas bl.a.etiska synpunkter, terapeutiska och psykologiska principer samt hur stödettill anhöriga och personal kan utformas. Ett sådant vårdprogramunderlag anseskomma att bli ett viktigt grunddokument i landstingens pågående arbete med attförbättra vården av patienter i livets slutskede. I de fall aktiva rehabiliteringsinsatser kan bidra till enförbättrad livskvalitet måste dessa genomföras. Det gäller, anför ,självfallet också för patienter med . saknas ett samlatkunskapsunderlag/vårdprogramunderlag för sjukdomen. delarmotionärernas uppfattning att ett sådant bör tas fram och är berett att verkaför detta. Det bör enligt förbundet ske inom ramen för det etableradesamarbetet mellan förbundet och vad avser högspecialiseradvård. Svenska läkaresälbkapet : är en ganska okänd sjukdombland allmänheten. Kunskapsnivån är låg även bland läkare och annansjukvårdspersonal inom de flesta specialiteter utanför neurologin. Detbristfålliga kunnandet om är troligen också en orsak till att de resursersom avsatts för forskning, vårdutveckling och rehabilitering varit blygsamma.På grund av sjukdomens allmänt dåliga prognos finns det enligt läkaresällskapeten risk för att patienter med ej prioriteras inom den rehabiliterande ochstödjande vården. instämmer i motionärernasuppfattning att det vore önskvärt att det skapas möjligheter till ökade insatser inom de nämnda områdena. Förutom forskning vad gäller sjukdomens orsak och behandling bör också specialkompetens utvecklas vad gäller psy kosociala och medicinsk-tekniska stödåtgärder, omvårdnad och termi- 33 nalvård för patienterna med . Läkaresällskapetinstämmer även i att ett vårdprogramunderlag bör 1989/90:SoU10 utarbetaslör sjukdomen och är berett att medverka i framtagandet av ett sådant. Utskottet noterar att det bland remissinstanserna finnsolika uppfattningar om behovet av vårdprogramunderlag. Det bör enligtutskottet inte ankomma på att pröva frågor om för vilka sjukdomareller sjukdomsgrupper vårdprogramunderlag bör utarbetas. Utan någotställningstagande i sak till behovet av vårdprogramunderlag lör avstyrkerutskottet därför motion 5o466 (s). Ländryggsbesvär och foglossning vid graviditet(symfysiolys) I motion 1988/89:So415 av och (båda c) hemställs att som sin mening ger regeringen tilllkänna vad som i motionen anförts om forskning om svårartad foglossning i sambandmed graviditet (yrkande I). I motionen begärs också tillkännagivanden tillregeringen om vikten av information om foglossning till gravida kvinnor(yrkande 2) och om program för att förebygga och åtgärda svåra ländryggsbesväri samband med graviditet (yrkande 3). Motionärerna anför att ryggont ochländryggsbesvär är vanligt i samband med graviditet. Allt fler kvinnor får såsvåra besvär att de måste sjukskrivas. Orsakerna till foglossning är intetillräckligt kända och bör därför undersökas grundligt. Sambandet mellanp-pilleran-vändning och svår loglossning behöver också utredas. Redan under tidig graviditet sker på hormonell väg enpåverkan på samtliga leder i kroppen så att en ökad ledrörlighet uppstår. Desom har ryggbesvär under graviditet får det redan i tidiggraviditet, i tidssamband med den ökade ledrörligheten. Detta gäller bådeländryggsbesvär och foglossning. Hälften av alla gravida anses undergraviditeten uppleva rygg- och/eller bäckensmärtor. efterförlossningen kvarstår besvären hos motsvarande ca 3 000 kvinnor . Det föreligger uppgifter om att blir sjukskrivna,en andel som möjligen kan vara ökande. (Källa:Svenska läkaresällskapet) Utskottet har inhämtat yttranden över motionen frånsocialstyrelsen. Sociabtyreben konstaterar i sitt yttrande att ländryggsbesvär och 34 foglossning(symfysiolys) är välkända graviditetsproblem om vilka in- formationsker rutinmässigt på mödravårdscentralerna. Rutinerna för l989/90:SoU10 omhändertagandeav kvinnor med uttalad foglossning anses väl etablerade. Att symlysiolysbesvärkan kvarstå även efter förlossningar har tidigare inte varit så välkänt. Ett eventuellt samband mellan tidigare p-pillerintag och symfysiolys ärinte klarlagt. Enligt är bakgrunden till den omfattandesjukskrivning som förekommer framför allt i slutfasen av graviditeteninte någon kraftig ökning av den medicinska ohälsan t.ex. i form avländryggsbesvär eller symfysiolys utan kan i stället förklaras av försäkringssystemetsutformning och en alltmer liberal inställning till sjukskrivning. är positivt till motionärernas förslagom vetenskapliga undersökningar för att utröna orsaker till foglossning ochhur sådana problem kan förebyggas och behandlas. förekonimersjukgymnastikbehandling och information till gravida kvinnor om vad de självakan göra för att stärka muskler och förebygga ryggbesvär av olika orsaker.Enligt förbundet bör utarbeta ett enhetligt program förinformation och förebyggande aktiviteter. Svenska Läkaresälbkapet beskriver inledningsvis i sittyttrande förekomsten av ländryggsbesvär och foglossning och konstaterar ianslutning därtill att sjukskrivning under diagnosen ländryggsvärk ellerfoglossning ofta döljer ett betydligt större problem där tungt eller monotontyrkesarbete kombinerat med hemarbete och långa arbetsresor ingår. Ävenförsäkringssystemets utformning och möjligheterna till havandeskapspenningberörs i yttrandet. anser det framför allt angeläget attstödja forskning rörande genes och terapi av rygg- och bäckenbesvär under ochefter graviditet. Sådant stöd anses bäst ske genom att medel ställs tillförfogande genom redan existerande kanaler för bidrag till medicinsk forskningsåsom forskningsråd, universitet m.fl. Vad först gäller kraven i motionen på information omländryggsbesvär och foglossning till gravida kvinnor delar utskottet givetvismotionärens uppfattning att gravida kvinnor bör få en tillfredsställande informationom sjukdomen. Enligt lämnas också rutinmässigt information omdessa problem på mödravårdscentralerna. Mot denna bakgrund anser utskottet attdet inte behövs uttalande från sida i denna del. Vad härefter gäller frågan om forskning om ländryggsbesväroch foglossning i samband med graviditet bör som tidigareframhållits i fråga om forskning rörande MBD inte nu göra någon bedömningeller prioritering mellan olika medicinska forskningsområden. Med detanförda avstyrker utskottet motion So415 (c). Hörselsjukdomentinnitus (öronsus) l989/90:SoUiO I motion 1988189:So445 av och (båda fp) hemställs att som sin mening ger regeringen till kännabehovet av kartläggning av de tinnitusdrabbades situation, särskilt i avseendepå arbetsmiljö och behovet av återanpassning till arbetslivet (yrkande I). I motionen hemställs vidare attriksdagen hos regeringen begär förslag till åtgärder i syfte att förstärka ochöka forskning rörande tinnitus (yrkande 2). Motionärerna anför att det inte finns någonetablerad behandling som hjälper mot tinnitus, vare sig medicinsk ellerkirurgisk. Dock har kunskapen om tinnitus ökat och därmed ävenintresset för att hjälpa de drabbade. För att ytterligare öka kunskaperna omtinnitus och förbättra vården anser motionärerna att tinnituskli-niker börinrättas vid landets större sjukhus och att forskningsresurserna måsteförbättras. De anser det också angeläget att konsekvenserna av tinnitus, inte minstpå arbetsmarknadsområdet och för sjukförsäkringen, kartläggs. Bredare ocheffektivare behandlingsmetoder skulle sannolikt återföra ett stort antal av degravt tinnitussjuka till arbetslivet. En förnyad uppmärksamhet har under de senaste tio årenriktats mot öronsus (tinnitus). Bl.a. har ökade krav ställts från patienter ochpatientorganisationer. Det har också tillkommit nya kliniska behandlingsmetoder,och nya forskningsresultat har tillkommit. Utvecklingen har varit densamma ävenutomlands. I har två stora nationella konferenser ordnats iforskningsrådsnämndens regi. I har man arbetat med att tafram tinnitusdiagnos- och maskeringsutrustning. På iGöteborg har en epidemiologisk kartläggning gjorts men även viss utvärderingav vårdmetoder. Det mest omfattande arbetet har utförts vid Akademiskasjukhuset i , där såväl grundforskning som medicinsk terapeutisk forskningsamt psykologiskt inriktad forskning har bedrivits. Akupunktur-behandling harutvärderats vid . Det kliniska omhändertagandet vid öronkJinik,audiologklinik eller hörselvårdsavdelning innefattar öronundersökning samt, iokomplicerade fall, tonaudiometri. Vid behov sker vidare diagnostiskutredning. Öronsus som uppstår plötsligt försvinner ofta av sig själv.Spontanläk-ningsfrekvensen är visserligen inte känd men är sannolikt relativthög. Det vanligaste förloppet är att en habitueringsprocess sätter in så attproblemen upplevs som mindre störande. I ett mindre antal fall sker dock intehabituering. (Källa: Professor , socialstyrelsensvetenskapliga råd i audiologi) Utskottet har inhämtat yttranden över motionen frånsocialstyrelsen. Sociabtyreben anför i sitt yttrande att det är av storvikt med ökade insatser inom hörselvården bl.a. för att ta frambehandlingsprogram och rehabiliteringsmetoder för tinnitusdrabbade. har bifogat ett yttrande från styrelsensvetenskapliga råd i audiologi, professor . Enligt denne kvarstår mångagrundläggande frågor rörande öronsusets biologi att lösa. En ökad satsning börske inom sjukvården/hörselvården för att etablera behandlingsteam förtinnitus. Han anser det också angeläget med en ökad satsning avseende såvältinnitus patofysiologi och epidemiologi som behandling och rehabilitering. anför att det, med tanke på sjukdomentinnitus utbredning och det svåra handikapp den för med sig, är angeläget meden fortlöpande kunskapsspridning såväl internationellt som i vårt land. Avavgörande betydelse anser man det vara att kunskap och nya forskningsrön spridsut i vårdorganisationen. Inte minst viktigt är det att primärvårdensallmänläkare får fortlöpande information och kan ha ett erfarenhetsutbyte medlänssjukvårdens specialister inom detta område. Man anser det också viktigt attpatienten får tillräcklig information och psykologiskt stöd för att självkunna hantera sin sjukdom. Förbundets uppfattning är att kunskaps- ochkompetensuppbyggnaden i första hand bör ske vid regionsjukhusens öron- ochaudiologkli-niker. Där pågår forskningsverksamhet och där finns den samladekunskapen om bl.a. sjukdomar som tinnitus. Regionsjukhusen har ocksåupparbetade samarbetskanaler till andra vårdnivåer. Förbundsstyrelsen delar motionärernas uppfattning attforskningen rörande tinnitus behöver öka och förstärkas. Forskning kring orsakernatill tinnitus anses speciellt angelägen, så att förebyggande åtgärder kanvidtas. Svenska Läkaresälbkapet framhåller i likhet medmotionärerna behovet av ökade resurser till forskning kring tinnitus. Sådanforskning bedrivs på flera platser i landet, varför ett ökat ekonomiskt stödtill densamma bör vara tillgängligt för ansökan från samtliga forskare ilandet. Medel borde företrädesvis kanaliseras genom befintliga kanaler, iförsta hand (), som ett extra anslag.