bet · GD01JuU2 · 1989-12-31 00:00:00 — Nedre straffbarhetsgränsen för rattfylleri (mom. 1) deb att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 18 med "Som framgår" och slutar med "i lagstiftningen" bortha följande lydelse. Som framgår av de överväganden utskottet nu har gjortanser utskottet i likhet med justitieministern att gränsen för det straffbaraområdet bör sänkas något. Utskottet delar också justitieministerns uppfattningatt det inte är motiverat från trafiksäkerhetssynpunkt att sänka gränsen längreän till 0,3 %o. Mot en ytterligare sänkning talar även de allmänna principer påstrafflagstiftningens område som har redovisats inledningsvis och ävenrättssäkerhetsskäl. deb att utskottets hemställan undermoment 1 bort ha följande lydelse. 1. beträffande nedre straffbarhetsgränsen för rattfylleri att med bifall till proposition 1989/90:2 i denna del och med anledning av motionerna 1987/88:Ju605. 1987/88:Ju813 yrkande 1, 1988/89:Jul6, 1988/89:Ju640 yrkande 2 och 1988/89:Ju815 yrkande 1 och med avslag på motionerna 1987/88:Ju610, 1987/88:Ju617, 1987/88:Ju620 yrkande 1, 36 1988/89:Jul2, 1988/89:Ju 13, 1988/89:Jul4 yrkande 1, 1988/89:Jul7, 1988/89:Ju227, 1988/89:Ju622, lQ88/89:Ju625 yr- 1989. kände 1,l988/89:Ju640 yrkande 1, 1989/90:Jul, 1989/90:Ju3 yrkandena 1 och 2 (delvis),1989/90:Ju5 yrkandena 1, 3 (delvis) och 4 (delvis), 1989/90:Ju7 och 1989/90:Ju8yrkande 1 godkänner vad utskottet har anfört. Rattfylleribestämmelsens konstruktion (mom. 2) och (båda fp) anser deb att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 12med "Från olika" och slutar på s. 15 med "av motionerna"bort ha följande lydelse. Enligt utskottets mening är det väsentligt att budskapetom att trafik och alkohol inte hör ihop är klart och entydigt också ilagstiftningen. Detta kan inte anses vara fallet med den nuvarande regleringenav trafiknykterhetsbrotten. Utöver att dessa bestämmelser är allmänt svåröverskådligaoch överensstämmer mindre väl med önskemålet att lagstiftningen skall geuttryck för ett klart avståndstagande till alkohol i trafiken harbestämmelserna en utformning som direkt kan tas till intäkt föratt lagstiftaren "skulle tillåta" en viss alkoholkonsumtion i sambandmed framförande av motorfordon i trafiken. Mot denna bakgrund bör enligt utskottets meningutgångspunkten vara att dels sätta den nedre straffbarhetsgränsen så nära nollsom är möjligt med hänsyn till rättssäkerheten, dels ge bestämmelserna en sådanutformning att det klart framgår att alkohol och trafik inte hör ihop. Utskottet kan konstatera att det i propositionenargumenteras mot en principiell nollgräns. Med utskottets utgångspunkt, atttrafikanter skall förmås att inte använda alkohol i samband med trafik,framstår det emellertid för utskottet som naturligt att i stället hävdalagstiftningens normgivande betydelse. Av den anledningen bör enligtutskottets mening en principiell nollgräns vara utgångspunkt förlagstiftningen. Som har anförts i trafikutskottets yttrande bör en sådan gränsi första hand bli en norm som introduceras och stöds genom pläderandeattitydpåverkan. Den forskning som har utförts på området ger enligtutskottets mening vid handen att gränsen bör sättas betydligt lägre än förnärvarande. Med en sänkning av gränsen skulle vidare utrymmet förpromilletänkande minska, något som enligt utskottets mening är nödvändigt föratt komma till rätta med de allvarliga problem som onykterheten i trafikeninnebär. Därför bör som gränsen sätts så nära noll som är möjligtmed hänsyn till rättssäkerheten och praktiska och medicinska skäl bestämmelserna ges en annan utformning än den som föreslås i propositionen.Bestämmelserna skall, som har anförts, ge uttryck för att det är fråga omen principiell nollgräns. deb attden del av utskottets yttrande på s. 21 som börjar med "Det l989/90:JuU2 är"och slutar med "framförda förslaget" bort ha följande lydelse. Enligt utskottets mening uppfyller regeringens förslagtill konstruktion av rattfylleribestämmelsen inte de krav som måste ställas påen effektiv lagstiftning. Den s.k. promilleregeln placeras enligt regeringensförslag först och blir därmed huvudregel. Detta är enligt utskottets meningolämpligt, eftersom en sådan ordning är ägnad att uppmuntra till"promilletänkande", dvs. till överväganden från trafikantens sida omhur mycket det är möjligt att dricka utan att uppnå den straffbara gränsen. Vidareföreslås enligt propositionen regeln om sk. kliniskt rattfylleri fa sammautformning som tidigare, vilket som lagrådet har påpekat i sitt yttrande innebär att förslaget inte kommer att innebära någon mer vidsträcktkriminalisering än vad som gäller . Utskottet anser att det är av väsentlig betydelse fråntrafik- och rättssäkerhetssynpunkt att regeln om kliniskt rattfylleri får entillfredsställande utformning. Enligt utskottets mening bör en förare kunnadömas för rattfylleri så snart minsta fara för trafiksäkerheten kan antasföreligga. Att det förhåller sig så skall alltså inte behöva bevisas i detenskilda fallet utan det skall vara tillräckligt med en helhetsbedömning. En sådan inställning kommer bättre till uttryck om regelnom kliniskt rattfylleri inleder bestämmelsen och promilleregeln kommer förstdärefter. Utskottet förordar därför att bestämmelsen om rattfylleri ochmotsvarande bestämmelse i järnvägstrafiklagen utformas i enlighet med vad somhar föreslagits i motion 1989/90:Ju3- deb att utskottets hemställan undermoment 2 bort ha följande lydelse. 2. beträffande rattfylleribestämmebenskonstruktion att med bifall till motion 1989/90:Ju3 yrkande 2 (delvis) och med anledning av propositionen i denna del godkännervad utskottet har anfört. Bestämmelsen om rattfylleri och inotsvarandebestäinmelse i järnvägstrafiklagen (mom. 4) Under föriitsJittning av bifall till reservation I (), (), () och (vpk) anser att utskottets hemställan under moment 4bort ha följande lydelse. 4. beträffande bestämmeben om rattfylleri och motsvarande bestämmebe i järnvägstrafiklagen attriksdagen antar i propositionen framlagda förslag till deb lag om ändring ilagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, såvitt avser 4 §, deb lag omändring i järnvägstrafiklagen (1985:192), såvitt avser 6 kap. 2 § första ochandra styckena, med denändringen att bestämmelserna erhåller [bilaga 3 som l989/90:JuU2 Reservanternas förslag betecknade lydelse. Bestämmelsen om rattfylleri och motsvarande bestämmelsei järnvägstrafiklagen (inom. Under förutsättning av bifall lill reservation 2 () anser att utskottets hemställan undermoment 4 bort haföljande lydelse. 4. beträffande bestämmeben om rattfylleri och motsvarande bestämmebe i järnvägstrafiklagen attriksdagen antar i propositionen framlagda förslag till deb lag om ändring ilagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, såvitt avser 4 §, deb lag omändring i järnvägstrafiklagen (1985:192), såvitt avser 6 kap. 2 § första ochandra styckena. Bestämmelsen om rattfylleri och motsvarande bestämmelsei järnvägstrafiklagen (mom. 4) Under förutsättning av bifall lill reservation 3 och (båda fp) anser attutskottets hemställan undermoment 4 bort ha följande lydelse. 4. beträffande bestämmeben om rattfylleri och motsvarande bestämmebe i järnvägstrafiklagen attriksdagen antar i propositionen framlagda förslag till deb lag om ändring ilagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, såvitt avser 4 §, deb lag omändring i järnvägstrafiklagen (1985:192), såvitt avser 6 kap. 2 § första ochandra styckena, med den ändringen att bestämmelserna erhåller i bilaga 3 somReservanternas förslag betecknade lydelse. Gränsen för grovt rattfylleri (mom. 5) (), (), (), () och () anser deb att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 22med "Utskottet kan" och slutar på s. 23 med "bör utvecklas"bort ha följande lydelse. Utskottet delar den uppfattning som kommer till uttryck imotionerna. Redan en blodalkoholhalt på 1,0 %o innebär från trafiksäkerhetssynpunktså stora risker att enligt utskottets mening ansvar för grovt rattfylleri börvara huvudregeln. deb attutskottets hemställan under moment 5 bort ha följande lydelse. 5. beträffande gränsen för grovt rattfylleri att riksdagenmed bifall till motionerna 1988/89:Jul4 yrkande 3, 1988/89:Ju625 yrkande 2,1988/89:Ju640 yrkande 3, 1989/90:Ju2, 1989/90:Ju3 yrkande 2 (delvis) och1989/90:Ju5 yrkande 2, yrkande 3 (delvis) och yrkande 4 (delvis) och medavslag på propositionen i denna del godkänner vad utskottet har anfört. Straffmaxiinum för grovt rattfylleri (mom. 6) , och (allam) anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 23 som börjarmed "Utskottet delar" och slutar med "(se 26 kap. 2 §brottsbalken)" bort ha följande lydelse. Utskottet delar den uppfattning som uttrycks i motionen.Straffmaximum för grovt rattfylleri bör således enligt utskottets mening varafängebe i stället för som föreslås i propositionen. deb att utskottets hemställan undermoment 6 bort ha följande lydelse. 6. beträffande straffmaximum för grovtrattfylleri att med bifall till motion 1989/90:Ju4 yrkande 1 och medavslag på propositionen i denna del godkänner vad utskottet har anfört. Påföljdsvalet vid grovt rattfylleri (mom. 7) , och (allam) anser deb att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 24med "De nya" och slutar på s. 26 med "i motionen" bort haföljande lydelse. Emellertid anser utskottet att de uttalanden som görs ipropositionen om påföljdsvalet för grovt rattfylleri inte är godtagbara.Enligt utskottets mening är förare med hög alkoholhalt typiskt sett farliga försin omgivning. Redan genom att över huvud taget föra fordonet har föraren gjortsig skyldig till ett så allvarligt brott att straffet bör bli fängelse. ser det skall det sålunda inte vara en avgörande faktor att förarenhar visat uppenbar likgiltighet för att påföljden skall bli fängelse. Inteheller kan utskottet instämma i vad som i propositionen sägs om attskyddstillsyn bör komma till ökad användning vid grovt rattfylleri. mening förhåller det sig tvärtom så att straffvärdet hos grovarattfylleribrott är så högt att detta normalt motiverar fängelse i stället fören inte frihetsberövande påföljd. Det bör med andra ord finnas endast ettbegränsat utrymme för andra påföljder än fängelse. Med vad utskottet nu har anfört ansluter sig utskottettill den uppfattning beträffande påföljdsvalet vid grovt rattfylleri som uttalas i motion 1989/90:Ju4. deb attutskottets hemställan under moment 7 bort ha följande lydelse. 7. beträffande påföljdsvalet vid grovt rattfylleri attriksdagen med anledning av motion 1989/90:Ju4 yrkandena 2, 3, 4 och 5 godkännervad utskottet har anfört. Bestämmelsen om grovt rattfylleri och motsvarandebestämmelse i järnvägstrafiklagen (mom. 10) Under förutsättning av bifall till reservation 7 (fjp), (), (), () och () anser att utskottets hemställanunder moment 10 bort ha följande lydelse. 10. beträffande bestämmeben om grovt rattfylleri ochmotsvarande bestämmebe i järnvägstrafiklagen attriksdagen antar i propositionen framlagda förslag till deb lag om ändring ilagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, såvitt avser 4 a §, deb lagom ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192), såvitt avser 6 kap. 2 § tredjestycket, med den ändringen att bestämmelserna erhåller i bilaga 3 somReservanternas förslag betecknade lydelse. Bestämmelsen om grovt rattfylleri och motsvarandebestämmelse i järnvägstrafiklagen (mom. 10) Under förutsättning av bifall till reservation 8 , och (allam) anser att utskottets hemställan under moment 10 bort ha följande lydelse. 10. beträffande bestämmeben om grovt rattfylleri ochmotsvarande bestämmebe i järnvägstrafiklagen attriksdagen antar i propositionen framlagda förslag till deb lag om ändring ilagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, såvitt avser 4 a §, deb lagom ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192), såvitt avser 6 kap. 2 § tredjestycket, med den ändringen att bestämmelserna erhåller i bilaga 3 somReservanternas förslag betecknade lydelse. Varning i stället för äterkallelse av körkort (mom.12) (vpk) anser deb att den del av utskottets yttrande som börjar på s. detnykriminaliserade" och slutar på s. 28 med "till förslaget" bortha 41 Till skillnad mot justitieministern anser emellertid utskottet att 1989/90:JuU2 äterkallelseav körkort skall vara huvudregel och varning således kunna meddelas endastvid synnerliga skäl redan i sådana fall av rattfylleri däralkoholkoncentrationen i blodet har uppgått till 0,3 %o eller däröver. Dettaöverensstämmer med vad som uttalas i motion 1989/90:Ju8. deb att utskottets hemställan under moment 12 bort ha följande 12. beträffande varning i stället för återkallebe avkörkort att med bifall till motion 1989/90:Ju8 yrkande 2 antar ipropositionen framlagt förslag till lag om ändring i körkortslagen (1977:477),såvitt avser 22 § andra stycket med den ändringen att bestämmelsen erhåller ibilaga 3 som Reservantens förslag betecknade lydelse. Förenklad personundersökning (mom. 15) (vpk) anser deb att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 27med "I en motion (1989/90:Ju8)" och slutar med "intenödvändigt" bort ha följande lydelse. Utskottet delar den uppfattning som uttrycks i motionen,och regeringen bör således återkomma till med ett förslag om införandeav en förenklad form av personundersökning. Detta bör ges regeringen tillkänna. deb att utskottets hemställan under moment 15 bort ha följande 15. beträffande förenklad personundersökning att riksdagenmed anledning av motion 1989/90:Ju8 yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet har anfört. m.m. (mom. 16) (), () och () anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 29 som börjarmed "Enligt utskottets" och slutar med "bakom förslagen" bort ha följandelydelse. Enligt utskottets mening är det av stor betydelse att olycksriskunder sökningar av god vetenskaplig kvalitet genomförs. Därför anser utskot tet att det bör vara obligatoriskt vid varje trafikolycka som undersöks av polisen att kontrollera eventuell alkoholförtäring hos de inblandade förarna. Som anförs i motionen är det vidare lämpligt att inrätta en i syfte att mer noggrant kunna undersöka vissa trafikolyckor. Därmed skulle bättre kunna klarläggas sambandet mel- ,-, lanalkoholförtäring och förekomsten av trafikolyckor. sålunda har uttalat bör ges regeringen till känna. 1989/90;JuU2 deb att utskottets hemställan under moment 16 bort ha följande 16. beträffande haverikommbsion m.m. att medanledning av motion 1989/90:Ju3 yrkandena 3 och 4 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet har anfört. Automatisk förarkontroll (mom. 17) och (båda c) anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 29 som börjarmed "Av vad" och slutar med "inte erforderligt" bort haföljande lydelse. Utskottet delar den uppfattning som kommer till uttryck imotionen. Visar en sådan försöksverksamhet att någon form av automatiskförarkontroll kan vara ett hjälpmedel för att avhålla alkoholproblematikerfrån att köra bil kan mycket vara vunnet från trafiksäkerhetssynpunkt.Regeringen bör således ta initiativ till att få till stånd en sådanförsöksverksamhet med automatisk förarkontroll som beskrivs i motionen. Dettabör ges regeringen till känna. deb att utskottets hemställan under moment 17 bort ha följande 17. beträffande automatbk förarkontroll att medanledning av motion l988/89:Ju6l0 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet har anfört. Informationskampanj (mom. 18) (), (), (), () och () anser deb att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 29med "Även justitieutskottet" och slutar med "rskr. 13)"bort ha följande lydelse. Behandlingen av det nu aktuella regeringsförslaget harinneburit ett betydande inslag i den allmänna opinionsbildningen när det gällertrafiknykterhetsfrågor. Enligt utskottets mening bör detta följas upp med eninformationskampanj på bred front i vilken bör tas upp olika aspekter påbehovet av nykterhet i trafiken. Ett särskilt viktigt inslag i en sådan kampanjär att med hjälp av bl.a. massmedia ge direktinformation till alla körkortsinnehavare.Information och utbildning om sambandet mellan droger och trafik är särskiltviktigt bland personer . Vad utskottet sålunda har anfört om behovet av eninformationskampanj bör ges regeringen till känna. deb att utskottets hemställan under moment 18 bort ha följande ,-, 18.beträffande informationskampanj 1989/90:JuU2 attriksdagen med anledning av motionerna 1988/89:Jul4 yrkande 2, 1988/89:Ju640yrkande 4 och 1989/90:Ju5 yrkande 7 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet har anfört. Andra berusningsmedel (mom. 20) (), (), () och (vpk) anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 30 som börjarmed "Utskottet har anledning" och slutar med "inteerforderligt" bort ha följande lydelse. Utskottet anser att det måste till bättre metoder för attpåvisa och mäta förekomsten av påverkan hos förare av andra berusningsmedel änalkohol. Det är därför angeläget att sådan forskning på området som har uttalat sig för kommer till stånd . Dennaforskning skall kunna leda fram till lagstiftning som möjliggör upptäckt ochingripande i sådana fall där det föreligger svårigheter att göra det.Regeringen bör vidta åtgärder i denna riktning. Detta bör gesregeringen till känna. deb att utskottets hemställan under moment 20 bort ha följande 20. beträffande andra berusningsmedel att medavslag på motion l987/88:Ju618 samt med anledning av motionerna 1988/89:Jul4yrkande 4, 1988/89:Ju627 och 1989/90:Ju5 yrkande 6 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet har anfört. Förbud mot eftersupning (mom. 21) och (båda c) anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 31 som börjarmed "Med hänvisning" och slutar med "mot eftersupning" bortha följande lydelse. Utskottet kan konstatera att eftersupning vid misstanke omtrafiknykterhetsbrott på sina håll utgör ett stort problem. För att komma tillrätta härmed bör efter förebild av motsvarande reglering i lagstiftningen ändras så att förtäring av alkohol förbjuds när föraren förståreller borde förstå att han kan bli föremål för en trafiknykter-hetskontroll.Regeringen bör möjligt förelägga ett förslag till sådanlagstiftning. Detta bör med anledning av nu aktuella motionersom sin mening ge regeringen till känna. deb att utskottets hemställan under moment 21 bort ha följande 21.beträffande förbud mot eftersupning 1989/90:J u U 2 attriksdagen med anledning av motionerna 1987/88:Ju620 yrkande 3 och1988/89:Ju609 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet haranfört. Lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissatrafikbrott Härigenomforeskrivs i fråga om lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott dels att4 § skall ha följande lydelse, deb att i lagen skall inforas en ny paragraf, 4a §, av följande lydelse. l989/90:JuU2Bilaga 1 Den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha förtärt alkoholhaltiga drycker I sådan mängd att alkoholkoncentrationen under eller efter färden uppgår lill i hans blod eller per liter i hans utandningsluft döms för rattfylleri till böter eller fängelse . För rattfylleri enligt forsla stycket döms också den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn och då är så påverkad av alkoholhaltiga drycker att det kan antas alt han inte på ett betryggande sätt kan föra fordonet. Detsamma gäller om föraren är lika påverkad av något annat medel. Den som vid förande av motordrivet fordon eller spårvagn varit såpåverkad av starka drycker, att del kan antagas, att han icke på betryggandesätt kunnat föra fordonet eller spårvagnen, dömes for rattfylleri tillföngebe i högst eller, där omständigheterna är mildrande, till böter,dock lägst tjugofem dagsböter. Tillsamma straff dömes föraren, om han av annat berusningsmedel var så påverkad somnyss sagts. Densom fört motordrivet fordon eller spårvagn efter att ha förtärt starka dryckeri sådan mängd alt alkoholkoncentrationen under eller efter fården uppgick lillminst i hans blod eller per liter i hansutandningsluft, skall anses ha varit så påverkad av starka drycker underfärden, som i första stycket sägs. År del inte styrkt, att förare av motordrivet fordon eller spårvagn var såpåverkad, som i 1 mom. första stycket sägs eller hade sådanalkoholkoncentration som anges i 1 mom. tredje stycket, men har han förtfordonet eller spårvagnen efter att ha förtärt starka drycker i sådan mängdatt alkoholkoncentrationen under eller efter 'Senaste lydelse 1989:394. Senaste lydelse 1978:92. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse 1989/90:JuU2 fården uppgick lill i ° hansblod eller per liter i hans utandningsluft, döms till böter,dock lägst tio dagsböter, eller fängelse . 3 mom.-'Vad som sägs i 1 mom. Första stycket gäller inte förare tredjestycket och 2 mom. gäller ej av motordrivet fordon, som är av-förare avmotordrivet fordon, som sett att fiiras av gående. är avsett att foras avgående. Bestämmelsernai I och 2 mom. Första och andra styckena gäller gällerinte om förandet av fordonet inte om förandet av fordonet ingår ingår som ett led i en vetenskaplig som ett led i en vetenskaplig eller eller därmed jämförlig undersök- därmed jämförlig undersökning till ning till vilken tillstånd har lämnats vilken tillstånd har lämnats av rege- av regeringen eller den myndighet ringen eller den myndighet som re- som regeringen bestämmer. .4r ett brott som avses i 4 § första eller andra stycketatt anse som grovt, skalf föraren dömas för grovt rattfylleri till fängelse ihögst Vid bedömande av om brottet är grovt skall .särskilt beaktas om 1. förarenhar haft en alkoholkon centration som uppgått till i hans blod eller per liter i hans utand ningsluft, 2. förarenannars har varit avse värt påverkad av alkohol eller något annat medel, eller 3. framförandetavfordonel har in neburit en påtaglig fara för trafiksä kerheten. Denna lag träder i kraft den . ' Senaste lydelse 1987:281. "*'' Lagom ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 2 §järnvägstrafiklagen (1985:192) skall ha följande lydelse. 1989/90:JuU2 Bilaga 1 Omnågon har fort ett maskindrivet spårfordon på järnväg eller tunnelbana ochdärvid har varit så påverkad av alkoholhaltiga drycker eller annatberusningsmedel att del måste antas att han inte kunde föra fordonet påbetryggande sätt. skall han dömas till fängelse i högst eller, omomständigheterna är mildrande, till böter. Densom har fört ett sådant maskindrivet spårfordon som avses i första stycketefter all ha förtärt alkoholhaltiga drycker i sådan mängd attalkoholkoncentrationen under eller efter färden uppgick till minst 1,5 promillei hans blod eller per liter i hans utandningsluft, skall ansesha varit så påverkad under färden som anges i första stycket. Årdel inte styrkt att den som har fört ett sådant maskindrivet spårfordon .somavses i första .stycket har varit så påverkad som anges där eller hade sådanalkoholkoncentration som anges i andra stycket, men har han fort fordonetefter alt ha förtärt alkoholhaltiga drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationenunder eller efter färden uppgick till i hans blod eller 0,25milligram per liter i hans utandningsluft, skall han dömas till böter ellerfängetse . Vad som .sägs i första stycket gäller också densom i annat fall vid järnväg eller tunnelbana har full- Densom för ett maskindrivet spårfordon på järnväg eller tunnelbana efter att haförtärt alkoholhaltiga drycker i sådan mängdan alkoholkoncentrationen undereller efter färden uppgår till i hans blod eller 0,15milligram per liter i hans utandningsluft döms till böter eller föngebe . Tillsamma straffdoms också den som för elt sådant fordon och då är så påverkad avalkoholhaltiga drycker att det kan antas att han inte på ett betryggande sättkan föra fordonet. Detsamma gäller omföraren är lika påverkad av något annatmedel. År ett brott som avses i första eller andra stycketalt anse som grovt, skall föraren dömas till föngebe i högst . Vidbedömande av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om 1.föraren har haft en alkoholkoncentration .som uppgått till minst 1,5promille i hans blod eller per liter i hans utandningsluft. 2.föraren annars har varit avsevärt påverkad av alkohol eller någotannat medel, eller