bet · GD01LU35 · 1989-12-31 00:00:00 — Sammanfattningsvis anser motionärerna att förslagets konsekvenseri förening med den omständigheten att förslaget bryter mot en grundläggandeavtalsprincip medför att den ovillkorliga avbeställningsrätten bör utmönstrasur konsumentköplagen. Regeringen bör i stället skyndsamt lägga fram förslagtill nya bestämmelser där avbeställningsrätten begränsas till fall då särskildaskäl föreligger såsom dödsfall inom familjen, skilsmässa, arbetslöshet, sjukdomeller andra omständigheter som avsevärt förändrat förutsättningarna förkonsumenten. I motionen yrkas (yrkande 1) att propositionen avslås såvitt avser37 § samt (yrkande 2) att hos regeringen begär kompletterande förslagenligt vilket rätten för konsumenten att frånträda ett köp begränsas till falldå särskilda skäl föreligger. 1 motion 1989/90:L15 av () ansluter sigmotionären till den kritik mot propositionen som framförts i motion L14. Härut över har motionären invändningar mot regeln i 41 § tredje stycket i lagförslaget, enligt vilken säljaren helt saknar rätt till ersättning när varan avbeställs innan säljaren accepterat köparens anbud. påpekaratt bestämmelsen innebär att köparens anbud inte är bindande 3 1989190. utan fritt kan återkallas till dess det accepterats och att förslaget 1989/90:LU35 därmed gårstick i stäv med den hävdvunna löftesprincipen inom avtalsrätten. Motionärenhänvisar till en av och utgiven kommentar tillavtalslagen, vari anförs att en viljeförklaring inte kan betecknas som ettanbud med mindre den är bindande. Att löftesprincipen gäller beror enligtkommentaren på att anbud-stagarens benägenhet att underkasta anbudet enallvarlig prövning och eventuellt anta det måste öka om han inte riskerar attden fördel han därigenom tror sig vinna i sista stunden rycks undan honom genomen återkaltelse. Motionären hävdar vidare att förslaget berövar köparenmöjlighet att avge ett oåterkalleligt anbud i enlighet med vad som eljestgäller inom civilrätten. En konsekvens härav kan bli att säljaren tvingasbegära betalning för olika förberedande åtgärder som han avser att vidta underacceptfristen. Motionären yrkar (yrkande 8) på anförda skäl att bestämmelsen ifråga utgår ur 41 § tredje stycket konsumentköplagen. 1 motion 1989/90:L17 av (vpk) tas upp enfråga om säljarens rätt till ersättning för förlust i övrigt enligt 41 § förstastycket förslaget till konsumentköplag. Motionären kan inte godta att säljarenskall få ersättning för utebliven vinst vid en avbeställning. Däremot anser honatt säljarens särskilda kostnader skall kunna ersättas om de varit merbetydande. Motionären yrkar (yrkande 2) att skadestånd enligt 41 § förstastycket 3. förslaget till konsumentköplag skall utgå endast om det föreliggersärskilda skäl. Utskottet vill för sin del framhålla att konsumenterna kanha flera olika bevekelsegrunder för att vilja dra sig tillbaka från ett köp. Enanledning kan vara att köparen i efterhand kommit underfund med att köpet varmindre välbetänkt därför att han egentligen inte har något behov av varan elleratt hans ekonomiska resurser inte räcker till betalningen. Självfallet är detangeläget att förhastade köp undviks i största möjliga utsträckning, ochsärskilt de konsumentupptysande organen har härvid en viktig uppgift att fylla.Det går emellertid inte att bortse från att det förekommer att konsumenteröverilar sig och att det i en del sådana fall kan vara motiverat att de fårfrånträda köpeavtalet. I andra situationer kan det finnas ännu starkare skälför att konsumenterna inte skall behöva fullfölja avtalet. Som berörs i motionL20 kan konsumentens förhållanden ha ändrats sedan avtalet ingicks. Sjukdom ocharbetslöshet kan medföra att konsumentens ekonomi försämrats så att priset förvaran inte kan betalas. Oväntade dödsfall i familjen kan leda till att köpareninte längre har behov av det köpta. Enligt utskottets mening har konsumenternai fall av nu angiven natur ett berättigat intresse av att kunna dra sig ur enuppgjord aöär. Det anförda leder utskottet till att det nu bör införas enrätt till avbeställning vid konsumentköp. På det köprättsliga området har re dan ett steg i den riktningen tagits genom det förslag till ny köplag som framlagts i proposition 1988/89:76 och som utskottet tillstyrker i betänkandet 1989/90:LU34. Köplagsförslaget innebär att köparen under 34 vissaförutsättningar får avbeställa en vara som skall tillverkas eller anskafessärskilt för honom. En sådan mera begränsad avbeställnings- 1989/90:HJ35 rätttorde emellertid inte vara tillfyllest på konsumentområdet, utan andralösningar måste hittas. En möjlighet kan vara att konsumenten i enlighet medtankegångarna i motion L20 får avbeställningsrätt då förutsättningarna förköpet ändrats. Som framhålls i propositionen är det emellertid luiappastmöjligt att hitta kriterier som på ett lämpligt och entydigt sätt fångar injust sådana fall men utestänger andra. En begränsning av avbeställningsrättenpå det i motion L20 förordade sättet är således inte någon framkomlig väg. Inteheller torde det enligt utskottets mening finnas någon annan metod för attåstadkomma en meningsfull begränsning av avbeställningsrätten. Att konsumentensåsom föreslås i propositionen får avbeställa en vara oavsett anledningensynes därmed vara den enda tänkbara vägen. Det blir då nödvändigt att påkonsumentköpsområdet göra ett avsteg från principen att avtal skall hållas. Fören sådan lösning talar också att konsumenterna genom bestämmelserna ikonsumenttjänstlagen redan tillerkänts en ovillkorlig avbeställningsrätt närdet gäller tjänster. I och för sig kan det visserligen hävdas att skillnadernamellan konsumentköp och konsumenttjänster är betydande. Vid tillverkningsavtalär dock, som utskottet tidigare påpekat, likheterna stora mellan köp och avtalsom innefattar tjänster, och gränsdragningen mellan de avtal som faller underkonsumenttjänstlagen och de som skall bedömas enligt konsumentköpsreglerna ärberoende av vem som tillhandahåller materialet för tillverkningen av varan.Särskilda problem kan vidare uppkomma vid s.k. blandade avtal då näringsidkarendels säljer en vara till konsumenten, dels åtar sig att utföra ett visst arbetepå den. Att rätten till avbeställning i sådana fall skall bero på hur avtaleträttsligen etiketteras kan te sig svårförståeligt för den enskilde konsumenten. Vad särskilt gäller den i motion L16 upptagna frågan omöppet köp vill utskottet i likhet med departementschefen framhålla att enlämplig reglering av möjligheterna till öppet köp i första hand bör komma tillstånd genom förhandlingslösningar mellan och berördanäringslivsorganisationer med hänsyn till bl.a. förhållandena i skildabranscher. Av de angivna skälen ställer sig utskottet bakom förslageti proposi tionen att konsumenten bör ha en i princip ovillkorlig rätt att avbe ställa ett köp. Om konsumenten skall ges en sådan avbeställningsrätt är det självfallet angeläget att regelsystemet utformas så att näringsidkaren inte drabbas av några förluster på grund av avbeställningen. Det är också viktigt att reglerna inte direkt uppmuntrar konsumenterna till oöverlagda köp. Näringsidkaren bör därför ha rätt till ersättning när avbeställning sker. Vid bestämmandet av ersättningsrättens omfattning måste emellertid en avvägning också ske mot konsumentens intresse av att kunna frigöra sig från köpeavtalet på rimliga ekonomiska villkor. Om konsumenten, såsom begärs i motion L14, skulle bli skyldig att ersätta näringsidkaren för hela den uteblivna vinsten eller det. s.k. positiva kontraktsintresset skulle detta i stor utsträckning kunna förta det värde avbeställningsrätten har för konsumenten. Syftet med en 35 sådan regel är nämligen att köparen och säljaren skall försättas i sammaekonomiska situation som om avtalet hade fullföljts, låt vara 1989/90:LU35 dock attköparen slipper betala för de kostnader näringsidkaren besparats genom attköpet inte fullföljts. Utskottet kan således inte finna att förslaget i motionL14 i denna del är någon lämplig lösning. Utskottet kan emellertid inte hellerställa sig bakom önskemålet i motion L17 att näringsidkaren över huvud tagetinte skall få ersättning för utebliven vinst. En sådan ordning tillgodoserinte i erforderlig mån näringsidkarens intresse och kan dessutom medföra attde förluster som uppkommer vid avbeställningar i sin helhet övervältras påkonsumentkollektivet. Enligt utskottets uppfattning får förslaget ipropositionen såvitt gäller ersättningsrättens generella omfattning ansesinnebära en fullt godtagbar avvägning mellan de olika intressen som gör siggällande i frågan. Utskottets nu gjorda ställningstaganden innebär attutskottet förordar att de i propositionen föreslagna reglerna i 37 § och 41 §första och andra styckena om avbeställningsrätt och ersättning till säljarenvid avbeställning genomförs. Utskottet avstyrker följaktligen bifall till motionernaL14 yrkande 4, L16 yrkandena 3 och 4, L17 yrkande 2 samt L20 yrkandena 1 och 2. Som redovisats ovan framförs i motion L15 invändningar motden särskilda bestämmelsen om ersättning då avbeställning sker innan anbudetaccepterats av näringsidkaren. Till skillnad från motionären anser utskottetemellertid inte att regeringens förslag i den delen innefattar något väsentligtavsteg från avtalsrättsliga grundprinciper. En huvudprincip inom avtalsrättenär visserligen att anbud som nått adressaten inte därefter kan återkallas, menen annan ordning kan följa av avtal eller handelsbruk liksom av själva anbudetoch svaret på det (se , andra upplagan s 58). Detförhåller sig också så att anbudsgivare enligt 9 § avtalslagen har möjlighetatt vid avgivande av ett anbud ange att det inte är bindande för honom. Ensådan förklaring får den konsekvensen att meddelandet i sin helhet inte skall ansessom ett bindande anbud utan blir att betrakta som en uppfordran till motpartenatt avge ett anbud av det innehåll som framgår av meddelandet. Vad som anförs imotionen ger utskottet således inte anledning att förorda ett frångående avregeringens förslag. Inte heller i övrigt kan utskottet finna att detföreligger några hinder mot att, såsom föreslagits i propositionen, ersättningtill näringsidkaren skall utebli när avbeställning sker före acceptfristensutgång. Utskottet tillstyrker sålunda propositionen även i denna del ochavstyrker därmed bifall till motion L15 yrkande 8. Förslaget i propositionen att reglerna om ersättning vidavbeställning också skall gälla då säljaren häver köpet på grund av konsumentensdröjsmål föranleder inte några erinringar från utskottets sida. På grund av vad utskottet ovan anfört avstyrks ocksåbifall till motion L14 yrkande 5. Anspråkmot näringsidkare i tidigare säljled 1989/90:LU35 Några lagregler som ger köparen rätt att vända sig motnågon annan än sin avtalspart, dvs. säljaren, med sina anspråk med anledning avett fel i en köpt vara eller andra avtalsbrott finns inte i gällande rätt.Köparens möjligheter härvidlag är begränsade till fall då det föreligger någonform av åtagande från tillverkaren av varan eller från någon i tidigaresäljled, exempelvis i form av en garanti. I propositionen föreslås (46 §) att köparen i de fällsäljaren är på obestånd, har upphört med sin näringsverksamhet eller inte kananträffäs skall ha rätt att rikta anspråk på grund av fel på varan mot ennäringsidkare i tidigare säljled, som har överlåtit varan för vidareförsäljning.Den föreslagna rätten till s.k. direktkrav gäller mot alla i säljkedjan, alltsåfr.o.m. tillverkaren t.o.m. den som levererat varan till köparens avtalspart.Även när anspråk riktas mot någon annan än köparens avtalspart räknasreklamationsfristen från det köparen mottog varan. Den föreslagna rätten till direkttalan skall även gällamot huvudmannen i ett kommissionsförhållande. Nuvarande regler i lagen(1914:45) om kommission, handelsagentur och handelsresande utgör emellertid etthinder mot sådan talan, och i propositionen föreslås att kommissionslagenändras så att hindret undanröjs. I motion 1989/90:L14 av m.fl. (m) yrkas(yrkar.de 6) avslag på förslaget om direkttalan. Motionärerna åberopar attflera remissinstanser framhållit att förslaget i propositionen är oklart ochatt frågor står obesvarade. Motionärerna påpekar också att det med den föreslagnaordningen i fråga om reklamation i de bakre säljleden kommer att rådaosäkerhet om när deras ansvar för en produkt upphör, eftersom ansvarstiden blirberoende av hur länge varan befinner sig hos olika näringsidkare innan denslutligen förvärvas av konsumenten. Sammanfattningsvis anser motionärerna attnågon möjlighet till direkttalan inte bör öppnas. I konsekvens härmed yrkas(yrkande 7) i motionen avslag på förslaget om ändring i kommissionslagen. 1 motion 1989/90:L16 av m.fl. (fp) framhållsatt det i och för sig är rimligt att en möjlighet till direkttalan införs.Enligt motionärerna bör dock av rättssäkerhetsskäl köparen i första hand vändasig mot den näringsidkare som levererat varan till köparens avtalspart ochdärefter om de i lagrummet angivna omständigheterna föreligger ocksåbeträffande denne leverantör mot närmast föregående led i säljkedjan samtsedan vidare i turordning mot nästa led. Motionärerna yrkar (yrkande 5) att 46§ förslaget till konsumentköplag ändras i enlighet med det anförda. Som framhålls av departementschefen förekommer situationerdär köparens befogenheter att framställa krav på grund av fel i den köpta varanär utan något värde för honom därför att hans avtalspart, säljaren, inte kannås eller är försatt i en sådan ekonomisk situation att han inte kan tillgodoseköparens rättmätiga krav. Utskottet anser därför att det finns starka skäl fören reglering som innebär att den nuvarandebristen i köparens skydd blir botad. Med anledning av vad 1989/90:LU35 som anförsi motion L14 vill utskottet understryka att det på grund av den i propositionenföreslagna ordningen endast i undantagsfall blir aktuellt att köparen kan vändasig mot någon i ett tidigare säljled. Det krävs sålunda vid direkttalan inteblott att säljaren råkat i svårigheter. För att en näringsidkare i ett bakreled skall kunna hållas ansvarig måste som närmare framgår av propositionen felet i varan ha förelegat redan när han sålde den. Direkttalan mot ennäringsidkare i bakre led förutsätter också att han har överlåtit varan förvidareförsäljning. De av motionärerna uttryckta farhågorna för att problemskall uppkomma för säljarens leverantörer får därför anses betydligt överdrivna.Enligt utskottets mening bör således en möjlighet till direkttalan införas,och utskottet avstyrker därmed bifall till motion L14 yrkandena 6 och 7. Vad härefter gäller förslaget i motion L16 vill utskottetpåpeka att det för den enskilde köparen oftast torde vara förhållandevis enkeltatt ta reda på vem som tillverkat varan eller vem som står som generalagent.Det kan däremot vara betydligt svårare för honom att få kännedom om vem som ärsäljarens närmaste leverantör och särskilt då i de fall säljaren inte kananträffas för att lämna upplysningar i saken.i En ytterligare omständighet somockså måste vägas in i sammanhanget är att mera tidskrävande efterforskningarfrån köparens sida kan leda till att fristen för hans rätt att komma medanspråk på grund av ett fel kan ha löpt ut när han äntligen hittar den motvilken kraven i första hand skall riktas. Med hänsyn till det sagda skulleenligt utskottets mening en skyldighet för köparen att iaktta en vissturordning urholka det skydd som möjligheten till direkttalan är avsedd att ge.På anförda skäl avstyrker utskottet bifall till motion L16 yrkande 5. Utskottets nu gjorda ställningstaganden innebär attutskottet förordar att 46 § konsumentköplagen får den av regeringen föreslagnalydelsen. Utskottet tillstyrker också att kommissionslagen ändras på sätt somföreslagits i propositionen. Övriga frågor rörande konsumentköp I motion 1989/90:L907 av () framhålls attdet trots olika åtgärder på konsumentskyddsområdet alltjämt finns visa brister.En fråga som konsumenter ställer sig är enligt motionären varför köpekontraktm.m. får innehålla finstilt och för många svårbegriplig text särskilt när detgäller för konsumenten negativa villkor. Motionären anser att för konsumentenviktig information bör utformas så att den blir mer begriplig och klararefaller konsumenten i ögonen. 1 motionen begärs ett tillkännagivande om enöversyn med syfte att konsumenten skall garanteras lättillgänglig information. Med anledning av vad som anförs i motionen vill utskotteterinra om att den föreslagna konsumentköplagen innehåller en uttömmandereglering för konsumentköpen. Redan häri ligger ett värde för konsumenternasom till skillnad mot nuvarande förhållanden i fortsättning- en i enenda lag kan få upplysningar om vad som gäller vid konsu- 1989/90:LU35 mentköp.Reglerna i den nya lagen har dessutom utformats så att den skall vara sålättläst som möjligt för den enskilde konsumenten. Det sagda innebär givetvisinte att man kan bortse från de svårigheter som i enskilda fall kan uppstå förkonsumenterna på grund av finstilta eller eljest svårlästa villkor iköpekontrakt m.m. Som framhålls i propositionen har enbetydelsefull roll när den nya konsumentköplagen införs, och verkets medverkankrävs bl.a. när det gäller information om de nya reglerna och säkerligen vidförhandlingar om avtalsvillkor m.m. Utskottet utgår från att konsumentverkethärvid uppmärksammar det problem som tagits upp i motionen och försöker få tillstånd en ordning som medger att konsumenterna kan sätta sig in i de olikavillkor som gäller vid ett köp. Med hänsyn till att den nu föreslagnalagstiftningen kommer att få stor betydelse för konsumenterna vill utskottetvidare understryka vikten av att allmänheten ges en bred och fullgodinformation om innebörden av de nya reglerna. Något särskilt tillkännagivande ifrågorna från sida är emellertid inte erforderligt. Utskottetavstyrker följaktligen bifall till motion L907. Utöver vad utskottet i det föregående anfört föranlederförslaget till ny konsumentköplag och den föreslagna ändringen i kommissionslageninte några uttalanden från utskottets sida. Som tidigare redovisats föreslås i proposition 1989/90:89att konsumenttjänstlagen ändras i några avseenden. En ändring avser näringsidkarensskadeståndsskyldighet och har behandlats i ett föregående avsnitt. Härjämteinnebär propositionen att vissa bestämmelser i konsumenttjänstlagenförtydligas och anpassas till den nya köplagstiftningen. De sistnämndaförslagen föranleder inte några erinringar från utskottets sida, och utskottettillstyrker att de genomförs. I proposition 1989/90:77 läggs fram förslag tilllagstiftning som i huvudsak tar sikte på småhusförvärv. Lagstiftningen berör bl.a. jorda balken och konsumenttjänstlagen. De föreslagna ändringarna i jorda balken behandlas, som tidigare nämnts, av utskottet i betänkandet 1989/90:LU36. Beträffande konsumenttjänstlagen föreslås att det nuva rande undantaget från lagens tillämpningsområde för arbeten som avser uppförande av byggnad för bostadsändamål skall tas bort. De tvingande reglerna i konsumenttjänstlagen kommer därmed att gälla vid småhusentreprenader. I de fall konsumenten tillförsäkras ett sådant garanti-, försäkrings- och avtalsskydd som ställs som villkor för statlig bostadsfinansiering skall dock avtal om avsteg från den tvingande regleringen kunna träffas. Vidare föreslås ändringar i ytterligare några av konsumenttjänstlagens bestämmelser. Andringarna berör bl.a. nä ringsidkarens marknadsföringsansvar och innebär att hans strikta an svar för uppgifter som lämnats av andra än honom själv efter mönster av förslaget till konsumentköplag begränsas till fall då han -.q känt tilleller borde ha känt till uppgifterna. I motion 1989/90:L13 av () kritiseras förslagen i 1989/90:LU35 propositionennär det gäller konsumenters förvärv av småhus. Motionären framhåller att enfastighet bör vara byggd på ett sådant sätt och vara i sådant skick att den ärväl lämpad för boende under fastighetens hela livstid. Han hänvisar också tillvad som anförs i motion t989/90:L18 om att säljaren skall ha ett striktproduktansvar som sträcker sig över gränsen för varans tekniska livslängd somden har angivits vid köpet. Enligt motionären bör samma princip gälla viduppförande av nya småhus. I motionen yrkas, såvitt nu är i fråga, avslag på deföreslagna ändringarna i konsumenttjänstlagen när det gäller konsumentköp avsmåhus (yrkande 1 delvis) och begärs nytt förslag till lagstiftning (yrkande 3delvis). Motionären riktar samma kritik mot de i propositionenföreslagna ändringarna i jordabalken, vilka främst är av betydelse för köparnaav fårdigbyggda småhus. Dessa delar av yrkandena 1 och 3 i motionen behandlas ibetänkandet 1989/90:LU36. Utskottet vill understryka att de föreslagna ändringarnaav konsumenttjänstlagen tillsammans med de förslag till ändringar i jordabalkensom framläggs i propositionen utgör ett led i strävandena att stärkakonsumenternas ställning på småhusmarknaden. Som utskottet konstaterar ibetänkandet 1989/90:LU36 saknas lagregler till skydd förkonsumenterna vid småhusentreprenader. Den konsument som låter uppföra ettbostadshus kan dock erhålla ett tillfredsställande skydd inom ramen för detstatliga bostadsfinansieringssystemet. Detta konsumentskydd omfattar dock intehela småhusproduktionen och utanför skyddet faller alla frifinansieradepermanentbostäder och alla fritidshus. Om konsumenttjänstlagen i enlighet medförslaget i propositionen blir tillämplig vid småhusentreprenader kommer denskillnad i konsumentskyddet som finns för olika konsumenter att iväsentlig mån försvinna. Ett tillgodoseende av motionärens förslag skulledäremot medföra att dessa skillnader kom att bestå under kanske mycket lång tidframöver eftersom den begärda utbyggnaden av näringsidkarens ansvar om denöver huvud taget är realistisk i vart fall inte torde kunna genomföras utanbetydande tidsutdräkt och avsevärda kostnader och svårigheter. Ett sådant stegär utskottet inte berett att förorda, och utskottet avstyrker följaktligenbifall till motion L13 i förevarande delar. Som tidigare nämnts innebär propositionen attkonsumenttjänstla gens regler i sin helhet skall bli tillämpliga vid småhusentreprenader. Enligt 4244 §§ konsumenttjänstlagen har konsumenten en i princip ovillkorlig rätt att avbeställa tjänsten innan den slutförts. Avbeställs tjänsten har näringsidkaren rätt till ersättning för utfört arbete och för förluster som han gör på grund av att han inrättat sig efter uppdraget. Regeln innebär bl.a. att näringsidkaren får tillgodoräkna sig vinst på den del av arbetet som redan utförts och vinsten på eventuellt nödvän diga avslutningsarbeten. Någon rätt till ersättning för den vinst han därutöver skulle ha gjort om avtalet fullföljts har han dock inte (ersättning för det positiva kontraktsintresset). Har näringsidkaren på 40 grund avavtalet om den tjänst som sedermera avbeställts varit tvungen 1989/90:LU35 att avböja andra uppdrag och går han till följd härav miste ominkomst har han däremot rätt till ersättning för detta inkomstbortfall. I motion 1989/90:L10 av m.fl. (m) anförmotionärerna att de i huvudsak biträder regeringens förslag rörande konsumentskyddetvid småhusentreprenader men att de finner det olämpligt att konsumenten fårmöjlighet att avbeställa en entreprenad utan att näringsidkaren har rätt tillersättning för det positiva kontraktsintresset, dvs. för den vinst hanförlorar på grund av avbeställningen. I motionen hävdas att förslaget i dennadel innebär ett avsteg från principen att avtal skall hållas och att den sombryter ett avtal skall utge full ersättning. Enligt motionärerna torde dennaprincip ha stark förankring i det allmänna rättsmedvetandet. I motionen yrkasatt beslutar att en näringsidkare skall ha rätt till ersättning förvinst som han förlorar på grund av avbeställning från köparens sida. Liknande synpunkter framförs i motion 1989/90:L11 av UllaOrring m.fl. (fp).