bet · GD01TU3 · 1989-12-31 00:00:00 — Ibetänkandet behandlas åtta motionsyrkanden i yrkeslrafikfrågor från denallmänna motionstiden vid 1988/. Riksdagenbeslutade vid 1987/om en omfattande avreglering avyrkestrafiken och stiftade i samband därmed en ny yrkestrafiklag. Avregleringeninnebär främst en i princip fri konkurrens för ljudtrafiken, förbeställningslrafiken med bussar och för buss-uthyrningsrörelser. Linjetrafikenmed buss berörs i begränsad omfattning av avregleringen. Den nyayrkestrafiklagen trädde i kraft . För laxilrafiken träderdock avregleringen i kraft först . Im- och fp-molioner begärs en ytterligare avreglering av yrkestrafiken.Lämplighetsprövningen bör enligt motionärerna inte omfatta sådana faktorer somvilja och förmåga atl fullgöra skyldigheter mot det allmänna ulan endast vadsom är av betydelse för passagerarnas säkerhet och för trafiksäkerheten.Vidare begärs i dessa motioner atl yrkes-trafikJagens regler om konkurrensskyddför SJ:s järnvägstrafik och för trafikhuvudmännens trafik upphävs. M- och fp-ledamöterna reserverar sig. Vidareavstyrker utskottet yrkanden i m- och fp-molioner som syftar till atl så långtmöjligt begränsa att trafikhuvudmännen utför den trafik som de har ansvaret föri egen regi. M- och fp-ledamöterna reserverar sig även i den frågan. Utskottetavstyrker också ett yrkande i en c-moiion om atl bl.a. endast de som hartillstånd till yrkesmässig trafik bör & tillstånd att hyra ut tunga bussar.C-, vpk och mp-ledamölerna reserverar sig. Yrkandeni en fp-molion om ett för de båda gemensamt trafikhuvudmannaskap ochi en c-motion om dispens från kravet på vissa taxametrar avstyrks.C-ledamöterna reserverar sig i den sistnämnda frågan. 7illbetänkandet har förutom de nämnda reservationerna fogats ett särskilt yttrandeav vpk-ledamoten. 1Riksdagen 1989/90.15 saml. 1989/90 TUS Motionerna i989/90:TU3 1988/89.T225av m.fl. (m) vari yrkas 21. alt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om den regionala och lokala trafiken, 22. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om yrkestrafiken, 23. alt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om trafikhuviadmännens trafik i egen regi. 1988/89:7234av m.fl. (fp) vari yrkas 12.atl beslutar alt endast kontroll av kompetens och säkerhet påtrafikområdet skall utgöra grund vid prövning av ansökan om trafiktillstånd. 1988/89:T242av m.fl. (fp) vari yrkas 5.att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att via länsstyrelserna i de båda starta en utredning med syfteatl bilda ett kommunalförbund som skall vara huvudman för länelskollektivtrafik. 1988/89:T423av m.fl. (c) vari yrkas 1.att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom säkerhet i busstrafik. 1988/89:T907av (fj)) vari yrkas att hos regeringen begär förslagtill ändring i lagen om rätt att driva viss linjetrafik i enlighet med vad somanförts i motionen. 1988/89:T913av () vari yrkas all som sin mening ger regeringentill känna behovet av dispensmöjligheter firån att ha kvitloskrivare i taxi. riksdagsbeslut om avreglering av yrkestrafiken Yrkestrafiklagen(1988:263) avser sådan yrkesmässig trafik som innebär att bl.a. personbilar,lastbilar och bussar jämte förare ställs till allmänhetens förfogande förtransport av personer och gods. Yrkesmässig trafik kan enligt lagen bedrivassom linjetrafik, taxitrafik och bestäli-ningstrafik med buss, såvitt gällerpersontransporter, samt såsom godstrafik. 1988års yrkestrafiklag ingår som ett led i den avreglering av yrkeslrafiken somriksdagen beslutade om i samband med behandlingen av trafikpolitiskaproposition. De viktigaste inslagen i avregleringen är all den s.k.behovsprövningen, som har slopats för godstrafiken, avvecklas ocksåför taxitrafiken och för beställningslrafiken med bussar. Dessutom slopadesgenom riksdagsbeslut (prop. 1987/88:50 bil. 1 och prop. 1987/88:78,, rskr. behovsprövningen av bussuthyrningsrörelser enligt lagen (1979:561) 1989/90:TU3 om biluthyrning i sin då gällande lydelse. riksdagsbeslut innebärsålunda att inte bara godstrafik på väg utan också taxiirafik,beställningstrafik med bussar och bussulhyrning kan bedrivas i en i princip frikonkurrens. Dennya yrkestrafiklagen och ändringarna i lagen om biluthyrning trädde i kraft den1 . För taxitrafiken gäller dock atl avregleringen träder i kraftförst . Huvuddragen i lagstiftningen om trafikhuvudmän Enligtlagen (1978:438) om huvudmannaskap för viss kollekliv persontrafik skall del för alt främja en tillfredsställande trafikförsörjning i varje län finnas enhuvudman som ansvarar för den lokala och regionala linjelrafiken för persontransporter. Enligtlagen (1985:449) om rätt att driva viss linjetrafik Sr en trafikhuvudman inomsitt län fr.o.m. driva linjetrafik enligt yrkestrafiklagen ulan linjetrafiktillstånd. i princip allatidigare meddelade linjelrafiklillstånd att gälla. Lämplighets- och skadlighetsprövning enligtyrkestrafiklagstiftningen 1988års riksdagsbeslut innebar inte bara en avreglering av yrkestrafiken utanockså en skärpning av reglerna om lämplighetsprövning av den som sökertrafiktillstånd eller tillstånd till uthyrningsrörelse enligtbiluthyrningslagen. Sålunda utvidgades i fråga om juridiska personer denpersonkrets som skall prövas. Vidare förstärktes den uppföljande prövningen avlämpligheten. Lämplighetsprövningenenligt yrkestrafiklagen innebär främst att trafiktillstånd far ges endast tillden som med hänsyn till yrkeskunnande, ekonomiska förhållanden, vilja ochförmåga att fullgöra sina skyldigheter mot del allmänna, laglydnad i övrigt samtandra omständigheter av betydelse bedöms vara lämplig att driva verksamheten.I fråga om juridiska personer skall prövningen avse den eller de som ärtrafikansvariga. Prövningen skall därutöver, utom när det gäller yrkeskunnande,avse bl.a. verkställande direktör, andra ledande befattningshavare ochstyrelseledamöter. Trafiktillstånd kan återkallas om det i den yrkesmässigatrafiken eller i övrigt vid driften av trafikrörelsen eller i annan verksamhetsom tillståndshavaren driver har förekommit allvarliga missförhållanden ellerom annars förutsättningarna för tillstånd inte längre föreligger. Lämplighetsprövningenenligt biluthyrningslagen har en utformning som motsvarar yrkestrafiklagens. Närden nya yrkestrafiklagen fullt ul trätt i kraft kan, som nämnts, 1989/90:TU3inte bara godstrafik på väg och beslällningstrafik med bussar ulan ocksåtaxiirafik bedrivas i en i princip &"i konkurrens. Tillstånd tilllinjetrafik får emellertid ges endast om den avsedda trafiken inte kan antasbli till skada för redan etablerad järnvägstrafik eller för den lokala ochregionala busstrafik som drivs av trafikhuvudmännen. Undanlag från dennabestämmelse gäller så till vida som tillstånd får ges, om sökanden görsannolikt att en avsevärt bättre trafikförsörjning därigenom skulle uppnås. Fortsatt avreglering av yrkestrafiken Imotion T225 (m) framhålls all lämplighetsprövningen endast bör omfatta faktorerav betydelse för passagerarnsts säkerhet och för trafiksäkerheten. fiskala skäl ta andra hänsyn vid bedömningen säger sig moiionärerna intekunna godta. Vidare framhåller motionärerna att den lokala och regionalakollektivtrafiken bör avregleras. Bestämmelserna om linjetrafiktillstånd iyrkestrafiklagen innebär enligt motionärerna ett otillbörligt konkurrensskyddför SJ och för trafikhuvudmännen. Dessa bestämmelser bör därför upphävas. Allainnehavare av yrkestrafiktillslånd bör ha samma rätt atl driva busslin-jelrafiksom trafikhuvudmännen har. Imotion T234 (fp) yrkas all beslutar att endast kontroll av kompetensoch säkerhet på trafikområdet skall utgöra grund vid prövning av ansökan omtrafiktillstånd. Motionärerna framhåller att vandelsprövning, tillslåndskravoch andra former av etableringskontroll som innebär generella regleringar avhela branscher måste avskaffas. Endast de etableringskontroller som kanmotiveras med krav på kompetens av betydelse för enskilda människors hälsa ochsäkerhet kan accepteras. Utskottetfinner det för sin del angeläget att den yrkesmässiga trafiken bedrivs på ellansvarsmedvetet och lojalt sätt. framhållit i tidigare betänkanden gäller för yrkestra-fiksekiorn,förutom yrkestrafiklagen, bestämmelser om bl.a lastvikt, arbetstid, farligtgods och hastighet. Överträdelser av sådana bestämmelser kan innebära riskerför trafiksäkerheten och snedvrida konkurrensen inom transportmarknaden.Överlaster medför dessutom kostnader för väghållningen. Vidare hartrafikföretagen naturligtvis atl följa de regler i fråga om beskattning,ekonomisk redovisning m.m. som gäller för all näringsverksamhet. Överträdelserav sådana regler innebär även de en osund konkurrens och ofta betydandesvårigheter för seriöst skötta företag. Yrkestrafiklagensregler om lämplighetsprövning har enligt utskot- 1989/90:TU3 tets meninggivits en utformning som synes väl ägnad alt motverka lagöverträdelser av de nämnda slagen och därmed så långt möjligt säkerställa all yrkeslrafiken bedrivspå del sätt som utskottet finner önskvärt. också tidigare framhållit skulle en fullständigt fri konkurrens ifråga om linjelrafiken på väg kunna medföra skadeverkningar för den trafik somsamhället bedriver. Den trafiken syftar ofta till alt upprätthålla ell visstgrundläggande trafikutbud och måste drivas även om den går med underskott somtäcks via skatterna. Detta är regelmässigt fallet med den trafik somtrafikhuvudmännen ansvarar för. Även SJ bedriver olönsam trafik som finansierasmed särskilda medel över statsbudgeten. Sammanfattningsviskan utskottet inte ställa sig bakom motionärernas krav på en ytterligareavreglering av yrkestrafiken. Motionsyrkandena avstyrks följaktligen. 2, Huvudmannatrafik i egen regi Somnämnts inledningsvis föreskriver lagen om huvudmannaskap för viss kollektivpersontrafik att det i varje län skall finnas en huvudman som ansvarar för denlokala och regionala linjetrafiken för persontransporter. Huvudman ärlandstingskommunen och kommunerna i länet gemensamt. I ärlandstingskommunen huvudman och i kommunen. Landstingskommunenoch kommunerna i ett län kan dock överenskomma att antingen landstingskommuneneller kommunerna i länet skall vara huvudman. Till fullgörande av sitt ansvarför trafiken anlitar det stora flertalet trafikhuvudmän entreprenörer. Fyrahuvudmän, nämligen de i , , och ,driver emellertid trafiken helt eller så gott som helt i egen regi. Som ocksånämnts inledningsvis får trafikhuvudmannen inom länet fr.o.m. innevarande år drivalinjeirafik enligt yrkestrafiklagen utan linjetrafiktillstånd. alla tidigare meddelade linjetrafiktillstånd attgälla. Lagen om rätt att driva viss linjetrafik, som ger trafikhuvudmännennämnda rättighet, motiverades med önskemål om atl främja ett bättreresursutnyttjande inom kollektivtrafiken genom ökade möjligheter till enrationell trafikplanering samt till större frihet och ökad konkurrens vidhuvudmännens upphandling av iransporttjänster. Avsikten var inte betonadesdet all försämra förutsättningarna för entreprenadtrafiken utan att skapa ettsystem där fördelarna med att utnyttja fristående entreprenörer skulle blistörre än dittills (prop. 1984/85:168, , rskr. För att förhindra allskattepengar används för all konkurrera ul annars 1989/90:TU3 bärkraftig trafikbör lrafikhu'irudmännen framhålls det i motion T225 (m) uppmuntra atttrafiken ombesörjs genom entreprenad. Endast undantagsvis börtrafikJiuvudmännen driva trafiken i egen regi. Genom att de normalt endastsamordnar och upphandlar trafik minskas risken betonar moiionärerna föralt skattepengar används för alt snedvrida konkurrensförhållandena påmarknaden. Imotion T907 (fp) framhåller motionären att i hans hemlän drivertrafikhuvudmannen av trafiken i egen regj. Det inses ju lätt betonar motionären att det inte kan skapas någon konkurrens med"Södermanlandsmodellen". Man varken vill eller kan hyra in någontrafik. Man måste självfellet utnyttja den socialiserade bussparken. Syftet med1985 års lag atl skapa ökad konkurrens kan således inte uppnås. Den endafi-amkomliga vägen förefaller vara fi-amhåller motionären att lagstifta omatt huvudmännen inte alls, eller möjligen endast i undantagsfall, får bedrivatrafik i egen regi. Utskottetvill med anledning av dessa motionsyrkanden erinra om att det är huvudmännensom har det politiska och ekonomiska ansvaret för den lokala och regionalalinjetrafiken. De bör därför själva bestämma om och i vilken utsträckning trafiken skall utföras i egen regi eller med hjälp av entreprenörer. Med detsagda avstyrks motionsyrkandena. Imotion T423 (c) framhålls att trafiksäkerhetskraven i flera avseenden ställshögre på yrkesmässig busstrafik än på icke yrkesmässig. De högre kraven avserviss utrustning samt föreskrifter om arbets- och vilotider som saknarmotsvarighet för icke yrkesmässig trafik. Därtill kommer naturligtvis fortsätter moiionärerna all bussarna i den yrkesmässiga trafiken avdriftsekonomiska och marknadsmässiga skäl allmänt är föremål för fortlöpandekvalificerat tekniskt underhåll och förnyelse. Till säkerhetsstandarden iyrkesmässig trafik bidrar också det personliga ansvar för irafikulövningen somär förenat med trafiktillstånden. För att höja trafiksäkerheten med bussföreslår motionärerna alt endast innehavare av tillstånd till yrkesmässigbusstrafik skall få driva uthyrningsrörelse med tyngre bussar. De bussar somanvänds i uthyrnings-rörelsen bör uppfylla alla de sjikerhets- ochutrustningskrav som gäller för bussar i yrkesmässig trafik. Vidare förordarmotionärerna att man skärper kontrollen av busstrafik som drivs av personerutan yrkestrafiktillslånd. Effektivt verkande påföljder bör införas närmissförhållanden uppdagas som kan äventyra trafiksäkerheten eller innefattaekonomiska oegentligheter i konkurrensen med den yrkesmässiga trafiken. Utskottetvill med anledning av detta motionsyrkande till en början 1989/90:TU3 erinra omatt bussuthyrningsrörelse enligt lagen om biluthyrning inte &r bedrivasutan tillstånd. För tillstånd ställs samma krav på lämplighet som iyrkestrafiklagen. Det innebär bl.a. atl krav ställs på yrkeskunnande.Transportrådel meddelar föreskrifter om det yrkeskunnande som krävs för att fåtillstånd till ulhyrningsrörelse. Den som driver uthyrningsrörelse utantillstånd döms till böter. Iförordningen (1988:1015) om biluthyrning, som trädde i kraft den 1 januariinnevarande år, föreskrivs att i uthyrningsrörelse får ell fordon inte lämnasut till någon annan person som förare än den som kan visa att han harbehörighet att föra fordonet. En buss får inte lämnas ut till den som kan antassakna tillräcklig erfarenhet av busstypen. Enligtvad utskottet erfarit har man inom för avsikt attinom kort företa en översyn av de behörighels-krav som gäller för förare avtyngre fordon. Utskottetvill också fåsta uppmärksamheten på 70 § fordonskungörelsen (1972:595), variföreskrivs att godkännande vid lämplighetsbesiktning krävs för att bl.a. bussarskall få användas i yrkesmässig trafik för personbefordran. För alt bevis omgodkännande skall utfårdas skall bussen uppfylla vissa krav som fastställs avtrafiksäkerhetsverket och transportrådet på inslegshöjd, kollisionsskydd ochhandikappanpassning. Kravet på kollisionsskydd avser förstärkning av front-och sidopartier av karossen. Bestämmelserom arbets- och vilotider i vägtrafiken finns i kungörelsen (1972:602) omarbetstid vid vägtransport m.m. Kungörelsen gäller för vägtransporter somutförs inom landet i förvärvsverksamhet. I fi-åga om internationellatransporter gäller förordningen (1975:883) om arbetsförhållanden vid vissainternationella vägtransporter. Förordningen avser till skillnad fiånkungörelsen även transporter som inte utförs yrkesmässigt. I proposition1987/88:78 om avreglering av yrkestrafiken fi-amhölls atl alla transporter somutförs med tyngre fordon bör omfattas av arbets- och vilotidsregleringen ochatt sålunda undantag inte bör gälla för den icke yrkesmässiga trafiken. I eninom utarbetad promemoria Körlid, arbetstid ochvilotid i vägtrafiken (Ds 1988:50) upprepas detta förslag. Promemorian kommer,enligt vad utskottet erfarit, aU ligga till grund för en proposition som kommeratl föreläggas under /90. Bilregistretupptar enligt vad utskottet erfarit 10 000 11 000 s.k. tunga bussar, dvs.bussar med en totalvikl över . av dessa är i offentlig ägo,såsom l.ex. SJ:s, trafikhuvudmäns och kommuners bussar, medan de övriga är iprivat ägo. Ca 200 bussar av dessa 10 000 11 000 omfattas inte av tillståndtill yrkesmässig trafik. Bland dessa 200 finns ett antal bussar som används förpersonaltrans- porter, turnerandeorkestrar m.m. Antalet bussar som kan användas 1989/90:TU3 för uthyrning ochsom inte omfattas av tillstånd till yrkesmässig trafik synes sålunda varaförhållandevis myckel litet. Sådana bussar torde också i allmänhet tidigare habrukats i yrkesmässig trafik och därför ha t.ex. sådant kollisionsskydd somkrävs för bussar i sådan trafik. Enligtfordonskungörelsen skall kontrollbesiklning ske bl.a. av registreradebussar som används i yrkesmässig trafik eller i uthyrningsrörelse. För andraregistrerade bussar gäller att kontrollbesiktning skall ske med börjanunder andra året som anges i modellbeieckningen. Bussar omfattasgivetvis också av polisens s.k. flygande besiktningar. Motbakgrund av det anförda är utskottet inte för sin del nu berett atl förorda atttillstånd till uthyrning av bussar bör förbehållas dem som har tillstånd tillyrkesmässig trafik eller att åtgärder vidtas i syfte att skärpa kontrollen iolika avseenden av sådana bussar som inte omfattas av tillstånd tillyrkesmässig trafik. Motionsyrkandet avstyrks följaktligen. Utskottetförutsätter att regeringen samt berörda myndigheter och organisationer medstor uppmärksamhet följer utvecklingen i fi-åga om omfattningen avbussuthyrning och vidtar åtgärder, om så skulle visa sig erforderligt. Gemensamt huvudmannaskap för den skånska kollektivtrafiken Imotion T242 (fp) framhålls att de båda bör bilda ett kommunalförbundsom skall svara för ell gemensamt huvudmannaskap för den skånskakollektivtrafiken. Utskottetvidhåller sin tidigare uttalade uppfaUning (/87:17 och /88:15)atl ett länsvis, avgränsat ansvar för den lokala och regionalakollektivtrafiken synes mest ändamålsenligt. Vidare förutsätter utskottet atthuvudmännen i de båda söker finna lösningar i den fråga omsamordning av viss tågtrafik som motionärerna behandlar. Det erinras ocl:så omden ändring i lagen om rätt att driva viss linjeirafik som beslutadeom med den nya yrkestrafiklagen och som innebär att en trafikhuvudmanunder vissa förutsättningar kan få driva linjeirafik också i ett angränsandelän. Slutligen må fi-amhållas att regeringen enligt huvudmannaskapslagkan meddela föreskrifter om samverkan i fi-åga om trafik mellan huvudmännen iolika län. Med det sagda avstyrker utskottet motionen. Kvittoskrivande och registrerande taxametrar 1988års riksdagsbeslut om avreglering av yrkeslrafiken innebar bl.a. godkännande avett regeringsförslag om atl taxibilar när avregleringen träder i kraft den 1juli 1990 skall vara försedda med kvittoskrivande och registrerandetaxametrar. Sådana taxametrar har framhölls del i beslutet ett påtagligtIntresse inte enbart för dem som har ansvaret för desamhällsbetalda resorna ulan också för allmän- 1989/90:TU3 heten. Isammanhanget betonades att mer än hälften av taxis intäkter härrör fi-ånuppdrag från det allmänna. Av redovisningsskäl m.m. ansågs vidare ett införandeav registrerande taxametrar ligga i branschens eget intresse. Vidare pekadespå behovet av en utrustning som på ett praktiskt sätt tillåter betalning medkreditkort e.d. Registrerande taxametrar sades också skapa möjligheter tillskattekontroll, något som i sin tur bedömdes öka förutsättningarna för enkonkurrens på lika villkor inom taxinäringen. Imotion T913 (c) framhålls all den beslutade förändringen blir dyrbar för mångataxiägare i glesbygd. Ofta har man där säger motionären flera bilar som varför sig inte körs så lång sträcka men som behövs vid toppar i trafiken. Dessaloppar är oftast betingade av skolskjutsar och annan allmän fårdljänsl.Kostnaden för en kvitloskri-vande och registrerande taxameter uppgår till ca . enligt motionären, som avslutningsvis fi-amhåller behovet av dispenserfrån taxameterkravet. Av13 a § fordonskungörelsen framgår att undantag från skyldigheten atl hataxameter får medges av den länsstyrelse som har meddelat tillståndet tilltaxitrafik, om del finns särskilda skäl. Som exempel på sådana skäl anges i1988 års riksdagsbeslut att fordon används uteslutande för skolbarns- ellersjuktransporter. Motionärensönskemål synes sålunda i inte oväsentlig mån liilgodo-sett. Utskottet avstyrkerdärför motionen. 1. beträffandeytterligare avreglering av yrkestrafiken all avslårmotionerna 1988/89:T225 yrkandena 21 och 22 saml 1988/89:T234 yrkande 12, 2. beträffandehuvudmannatrafik i egen regi att avslårmotionerna 1988/89:T225 yrkande 23 och 1988/89:T907, 3. beträffandesäkerheten i busstrafik att avslårmotion 1988/89:T423 yrkande 1, 4. beträffandegemensamt huvudmannaskap för den skånska kollektivtrafiken att avslårmotion 1988/89:T242 yrkande 5, 5. beträffandekvittoskrivande och regbtrerande taxametrar att avslår motion 1988/89:T913. Slockhoimden På trafikutskottets vägnar Närvarande: BirgerRosqvist (s), (), (), (),Sven-Gösita (), (), (), (), (), (), (), ViolaClaesson (vpk), (), (), (),(fj)) och (). Ytterligare avreglering av yrkestrafiken (mom. 1) RolfClarkson (m), (), (), (fjj) ochJan () anser deball den del av ulskottels yttrande som på s. 5 börjar med "Yrkestrafiklagensregler" och slutar med "avstyrks följaktligen" bort ha följandelydelse: mening framstår reglerna om lämplighetsprövning i yrkestrafiklagstiftningeni stor utsträckning som oacceptabla inskränk ningar i näringsfriheten.Lämplighetsprövningen bör inte omfatta andra faktorer än sådana som är avbetydelse för att transporterna skall ske på ett sätt som är så säkert sommöjligt för passagerare och gods och för annan trafik. Skadlighelsprövningenav busslinjetrafik och det konkurrensskydd som den innebär för SJ:sjärnvägstrafik och för trafikhuvudmännen framstår även den som ettotillbörligt ingrepp i näringsfriheten. Regeringen bör därför föreläggariksdagen förslag om upphävande av yrkestrafiklagens bestämmelser omskadlighetsprövning. sålunda anfört och som torde tillgodose syftet med motionsyrkandena bör som sin mening ge regeringen till känna. deb atl utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse: 1. beträffande ytterligare avreglering av yrkestrafiken atlriksdagen med anledning av motionerna 1988/89:T225 yrkandena 21 och 22 och1988/89:7234 yrkande 12 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottethärom anfört. 2.Huvudmannatrafik i egen regi (mom. 2) 1989/90:TU3 RolfClarkson (m), (), (), () ochJan () anser deball den del av utskollets yttrande på s. 6 som börjar med "Utskottetvill" och slutar med "avstyrks motionsyrkandena" bort haböljande lydelse: Avförarbetena till lag om rätt alt driva viss linjetrafik framgår atlnäringsfi-ihetsombudsmannen fann det önskvärt atl lagen innehöll en regel motökad egenregiverksamhel fi-ån trafikhuvudmännens sida. Vidareframhöll att trafikhuvudmännen i ställetför atl driva trafiken i egen regi bör lämna ul uppdragen på entreprenad. "All erfarenhet talar nämligen för" betonade förbundet "allsamhällets kostnader i entreprenadfallet vida understiger kostnaderna i denofiienlligl drivna trafiken." Utskottetansluter sig för sin del oreserverat till dessa bedömningar och erinrar om sinegen bedömning i sitt av godkända betänkande /85:30: "Detfi-amstår vidare, även enligt utskottets uppfattning, som osannolikt atthuvudmännen i sin upphandling skulle agera på ell sådant sätt att del på siktendast skulle återstå en säljare av busslinjetrafik i området. Somföredraganden framhåller har huvudmännens kritik mot nuvarandekoncessionssystem i väsentlig utsträckning tagit sikte på avsaknaden avkonkurrens inom busslinjetrafiken." Avcitatet fi-amgår all syftet med lag var atl skapa konkurrens inombusslinjetrafiken.