bet · GD01AU6 · 1989-12-31 00:00:00 — 1989/90 AU6 I betänkandet behandlas 18 motioner ommedbestämmandefrågor från den allmänna motionstiden vid föregående . har moderata samlingspartiet, , och vänsterpartietkommunisterna redovisat sin syn på behovet av förändringarpå medbestämmandeområdet. Förslag till förändringar finns också frånmiljöpartiet de gröna. Dessutom begärs i enskilda motioner mer avgränsadeförändringar på samma område. Till de frågor som härigenom kommer att belysas ibetänkandet hör behovet av en utvärdering av lagstiftningen på detarbetsrättsliga området med krav på mer allmänna omprövningar i väsentligaavseenden liksom medbestämmandet på den offentliga sektorn och den negativaföreningsrätten. Vidare behandlas den fackliga vetorätten vid entreprenader,företagsblockader, stridsrätten och den s.k. 200-kronorsregeln samt frågor omarbetsgivares skadeståndsskyldighet m.m. Samtliga motioner har avstyrkts av utskottet. Tillbetänkandet har fogats 20 reservationer och två särskilda yttranden. 198S/89:A224 av och (båda c) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt upphandling av externa tjänster bör stimuleras. Motiveringenåterfinns i motion 19SS/S9:N255. 1988/89:A453 av m.fl. (mp) vari yrkas 4. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts angående förköpsrätt för anställda vid försäljningeller nedläggning av företag. 1988/89:A715 av och (båda s) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en översyn av de arbetsrättsliga förhållandenaför familjehem och förslag till åtgärder. 1 1988/89.18 saml. 1988/89:A717av m.fl. (m,fp,c) vari yrkas att 1989/90:AU6 hosregeringen begär sådana ändringar i 39 § medbestämmandelagen attarbetstagarorganisation inte ges möjlighet att utestänga företag utankollektivavtal/separatavtal från att konkurrera om entreprenader pålikvärdiga villkor. 19SS/89:A718 av m.fl. (fp,m,c) vari yrkasatt hos regeringen anhåller om förslag till förbud mot blockad avenmans-företag för dess vägran att teckna avtal separat eller viaarbetsgivarorganisation. 198S/89:A720 av m.fl. (m,fp) vari yrkasatt hos regeringen begär förslag om förbud mot blockad av företag därdet inte finns någon fackligt ansluten för dess vägran att teckna avtal separateller via arbetsgivarorganisation. 1988/S9:A721 av m.fl. (fp,m) variyrkas att hos regeringen anhåller om förslag till förtydligande avbegreppet motpart i 45 § MBL i enlighet med vad sorn ovan anförts. 1988/89:A723 av m.fl. (m,fp,c) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär en utredning med uppgift att skyndsamt framtaga förslagtill sådana ändringar i den arbetsrättsliga lagstiftningen att en rimligarerelation uppnås mellan mindre arbetsgivare och arbetstagare när det gällerskadestånd enligt vad som i motionen anförts, 2. att riksdagenhos regeringen begär att den i yrkande 1 föreslagna utredningen också ges iuppdrag att utreda eventuellt missbruk av s.k. informella skadestånd i enlighetmed vad som i motionen anförts. 1988/89:A724 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär att en parlamentariskt sammansatt kommittétillkallas med direktiv att genomföra en total översyn avarbetsrättslagstiftningen i enlighet med vad som anförs i motionen. 1988/S9:A725 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär förslag om förhandlingsrätt och informationsrätt enligtvad i motionen anförs, 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag om obegränsad strejkrätt och borttagande avstrejkskadestånd och förbud mot avsked på grund av deltagande i strejk, 3. att riksdagenhos regeringen begär förslag om förbud mot lockout, 4. att riksdagenhos regeringen begär förslag om vetorätt för fackförening i avgörande frågorenligt vad i motionen anförs, 5. att riksdagenhos regeringen begär förslag om tid för fackliga möten på betald arbetstidenligt vad i motionen anförs, 6. att riksdagenhos regeringen begär förslag om rätt till politisk verksamhet påarbetsplatserna, 7. att riksdagenhos regeringen begär förslag om rätt till internationellasolidaritetsmanifestationer enligt vad i motionen anförs. 12. att hos regeringen begär förslag om ettsamlat program 1989/90:AU6 för facklig kontroll över införande av en ny teknik och arbetsorganisa tion samt över teknikens användning och utveckling enligt vad som 13. att hos regeringen begär förslag om enteknisk-huma nistisk utbildning för att minska kunskapsklyftorna i arbetslivet enligt vad i motionen anförs. 1988/89:A727 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att företagsom är enmansföretag och/eller saknar kollektivavtal inte får diskrimineras, 2. att riksdagenhos regeringen begär en översyn av de arbetsrättsliga lagarna med syfte att fåen bättre anpassning till de mindre företagen. Motiveringarnaåterfinns i motion 198S/S9:N256. 198S/89:A729 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ominflytande för löntagare. 1988/89:A736 av och (båda mp) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär att den arbetsrättsliga lagstiftningen ses över för attöka de anställdas inflytande vid nedläggning av företag, 2. att riksdagenhos regeringen begär att de anställda vid företagsnedläggning ges förköpsrätttill en kostnad som motsvarar det lägsta av bokfört värde eller marknadsvärde. 19S8/S9:A739 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär förslag till lagstiftning om negativ föreningsrätt, 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag till lagstiftning mot organ isationskJausuler, 7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförs om MBL inom offentlig sektor, 9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om facklig vetorätt vid entreprenader, 11. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om översyn av de arbetsrättsligaskadestånden, 12. att beslutar att 60 §lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet skall ha följande lydelse:"Är någon skadeståndsskyldig enligt denna lag, kan skadeståndets beloppnedsättas i förhållande till vad som annars skulle ha utgått, om det är skäligtmed hänsyn till den skadevallandes ringa skuld, den skadelidandes förhållandei avseende på tvisten, skadans storlek i jämförelse med den skadevållandestillgångar eller omständigheter i övrigt. frielsefrån skadeståndsskyldighet kan också medges. Vid bedömande 1989/90:AU6enligt första stycket av arbetstagares skadeståndsskyldighet för deltagande iolovlig stridsåtgärd skall särskild hänsyn tagas till omständigheter, som harframkommit vid överläggning enligt 43 §, och verkningarna avöverläggningen." 19S8/89:A740 av i (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom medlemsomröstning innan en facklig organisation kan sätta i gång i enstrejk. 19S8/89:A744 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att hos regeringen begär förslag om fackligvetorätt mot utflyttning av verksamhet till annat land. 19SS/89:A753 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär en parlamentarisk utredning om den arbetsrättsligalagstiftningen, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs omarbetsmarknadslagarnas framtida utforrnning, 3. att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs ommedbestämmandelagens allmänna utformning, 4. att riksdagenhos regeringen begär förslag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet för att säkerställa den negativa föreningsrätten, 5. att riksdagenhos regeringen begär förslag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet så att s.k. organisations-klausuler förbjuds, 6. att riksdagenhos regeringen begär förslag om ändring i lagen om medbestämmande i arbetslivet(1976:580) i enlighet med vad som i motionen anförts om avdrag på lön förfackföreningsavgifter, 7. att riksdagenhos regeringen begär förslag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet i enlighet med vad som i motionen anförts om arbetstagarnasrepresentation, 8. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om fackligastridsåtgärder, 9. att riksdagenbeslutar att 60 § i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet skall haden lydelse angående arbetsrättsliga skadestånd den hade , 10. att hos regeringen begär förslag om förbudmot blockad av enmansföretag och företag med anställda familjemedlem mar i enlighet med vad som anförts i motionen, 11. att hos regeringen begärutredning om och förslag om begränsning av facklig organisations rätt attgenomföra blockad av företag enligt vad som anförts i motionen, 12. att beslutar att upphävareglerna om facklig vetorätt i 38 40 §§ lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet. 13. att hos regeringen begär en översyn avskadeståndsreg- 1989/90:AU6 lerna i den arbetsrättsliga lagstiftningen i enlighet med vad som i 14. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförs om ideella skadestånd, 15. att hos regeringen begärförslag till lagändringar om medbestämmande för arbetstagare inom offentligförvaltning i enlighet med vad som i motionen anförts, 16. att hos regeringen begärförslag till ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet vadgäller förhandlingsplikt vid chefetillsättningar i enlighet med vad som imotionen anförts. 1988/S9:K217 av m.fl. (m,fp,c) variyrkas att hos regeringen begär förslag till lagstadgad negativföreningsrätt. Innehållet i lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet (MBL) kan i huvudsak delas upp i två grupper av regler. Den enagruppen utgörs av avsnitt som har hämtats från den tidigare s.k. arbetsfredslagstiftningen.Hit hör om föreningsrätt (7 9 §§), de grundläggande reglerna omparternas förhandlingsrätt (främst 10 §), bestämmelserna om kollektivavtal (2331 §§) samt avsnitten om fredsplikt (41 45 §§) och om medling i arbetstvister(46 52 §§). Även reglerna om skadestånd och andra påföljder (54 62 §§) byggeri viktiga delar på äldre lag. Den andra gruppen regler hör till det genom MBL infördaregelsystemet för arbetstagarnas medbestämmanderätt. Hit hör först reglerna omden förstärkta förhandlingsrätten för arbetstagarsidan (11 14 §§). Dessabestämmelser omfattar i första hand arbets- och företagslednings-frågor i vidbemärkelse. Den primära förhandlingsskyldigheten enligt 11 § är ett medel somlagen ger arbetstagarna att påverka arbetsgivarens beslut. Enligt den primäraförhandlingsskyldigheten är arbetsgivaren skyldig att begära förhandling innanhan fattar vissa beslut. Arbetsgivaren är vidare utom i vissa undantagsfallskyldig att dröja med sitt beslut tills förhandlingen har slutförts. Genomdenna uppskovsskyldighet får arbetstagarsidan tillfålle att lämna sinasynpunkter på förhandlingsfrågan och påverka arbetsgivaren i dennesbeslutsfattande. En arbetstagarorganisation, som har primärförhandlingsrätt enligt 11 §, har enligt 12 § också rätt att på eget initiativbegära förhandling med arbetsgivaren i varje fråga där arbetsgivaren står ibegrepp att fatta ett beslut som rör en medlem i organisationen. För att de anställda skall kunna utnyttja sin rätt attgenom förhandlingar medverka i beslutsprocessen hos arbetsgivaren måste dehållas underrättade om och få insyn i arbetsgivarens verksamhet. Lagens reglerom rätt till information (18 22 §§) syftar till att tillgodose detta. En grundtanke bakom arbetsrättsreformen har varit att detär arbets- 1989/90:AU6 marknadens parter som utformar och vidareutvecklararbetstagarnas medbestämmande med utgångspunkt i lagens regler. Ett av syftenamed MBL har därför varit att främja tillkomsten av medbestämmandeavtal .Sådana avtal har också kommit till stånd på de stora avtalsområdena. Ett inslag i det genom MBL införda systemet av regler omarbetstagarnas medbestämmanderätt utgörs av bestämmelserna i 38 40 §§ omfacklig vetorätt i vissa fall. Dessa syftar till att komma till rätta medmissförhållanden av skilda slag som kan uppkomma när en arbetsgivare avser attlämna ut ett arbete till icke anställd arbetskraft, t.ex. uppdragstagare ellerentreprenörer. Slutligen kan nämnas MBL;s regler om överläggning vidarbetstagares olovliga stridsåtgärder (43 §), vissa skadeståndsregler inkl.den s.k. 200-kronorsregeln i 60 § och regler om tvisteförhandling och rättegång(63 - 69 §§). Utskottet tar i detta betänkande upp olika frågor ommedbestämmande i arbetslivet med anledning av motioner som väcktes underallmänna motionstiden vid föregående . Dessutom kommer att berörasvissa mer allmänna arbetsrättsliga frågor. De frågor som redovisas i d«.'. följande har i flertaletfall behandlats av utskottet i tidigare sammanhang, senast i betänkandet1988/89:AU4. Allmänna arbetsrättsliga frågor Övergripande utredningar avarbetsrätten m.fl. (m) begär i de inledande avsnitten tillkommittémotionen A753 en parlamentarisk utredning om den arbetsrättsligalagstiftningen samt ett tillkännagivande till regeringen om arbetsmarknadslagarnasframtida utformning. Motionärerna erinrar om att 1970-talets arbetsrättsligalagar huvudsakligen har varit inriktade på att öka de anställdas inflytande ochtrygghet i anställningen. Dessa allmänt accepterade syften har i vissutsträckning uppnåtts. Lagstiftningens främsta förtjänst ligger inte så mycketi regelsystemets utformning som dess förmåga att medvetandegöra arbetstagarnasberättigade krav på medinflytande, personlig utveckling ochanställningstrygghet. Men lagstiftningen har också haft andra mindre uttalade syf- 1989/90:AU6 ten än de tidigare nämnda, nämligen att stärka de fackJigaorganisationernas politiska och ekonomiska inflytande. Genom lagstiftningenhar vissa fackliga organisationers krav på långtgående inflytande inomnäringslivet tillgodosetts utan att de har behövt ta det därmed följandeansvaret. Dessutom har organisationerna successivt blivit en del av denpolitiska maktapparaten genom att de har representanter i offentliga organ ochutredningar och därtill betraktas som tunga remissinstanser. I denna utveckling utgör den arbetsrättsligalagstiftningen ett betydelsefullt instrument. En facklig organisation säkerställd med lagstiftning förlorar dock lätt medlemmarnas förtroende.Den likställs med offentlig verksamhet. Utvecklingen innebär vidare att densamverkan mellan likvärdiga parter som präglade den s.k. svenska modellen harersatts med en strävan att inte bara stärka arbetstagarorganisationernasställning utan även att ge dem en avgörande dominans. Den balans och detsamspel mellan olika intressenter som är en förutsättning för en väl fungerandemarknadsekonomi föreligger på avgörande punkter inte längre. Motsättningarnamellan parterna har hårdnat och lett till ett ökat antal konflikter. Särskiltanmärkningsvärt är de upprepade fallen av konflikter till följd avgränsdragningstvister mellan fackliga organisationer. Medlemskap i en facklig organisation har, fortsättermotionärerna, i flertalet fall blivit i det närmaste obligatoriskt.Medlemskapet får emellertid ofta politiska och privaträttsliga konsekvenser somgår långt utöver den fackliga uppgiften att företräda medlemmarnas intressen påarbetsplatsen. Detta exemplifieras av motionärerna, som på pekar attden nuvarande lagstiftningen syftar till att stärka de centrala fackligaorganen, medan den vägledande principen för lagstiftningen borde vara attbeslut och medinflytande borde läggas så nära de enskilda arbetstagarna sommöjligt. Efter övertagandet av regeringsmakten harsocialdemokraterna enligt motionärerna vidtagit anmärkningsvärda lagändringar,exempelvis återinförande av den s.k. 200-kronorsregeln. I en del fall harregeringen på ett olyckligt sätt med hot om lagstiftning försvagat den enapartens ställning. I andra fall har de centrala fackliga organens ställningstärkts, medan de lokala organens eller de enskilda medlemmarnas ställning harförsvagats. Man får utgå från att socialdemokraterna har för avsikt att gåvidare på vägen mot ett korporativt samhälle med ökat inflytande för centralafackliga organ. Därför är det angeläget att slå fast var gränserna går i endemokrati mellan politiker, organisationer och enskilda människor. Avslutningsvis i detta avsnitt av motionen dras upp riktlinjerför vad motionärerna kallar en arbetsmarknadslagstiftning för framsteg. Dessariktlinjer innebär sammanfattningsvis att det fortsatta översyns- ochutvecklingsarbetet inom arbetsrätten måste inriktas på att förbättraarbetsmarknadens funktion och samspelet mellan olika lagar. Byråkra-tiseringoch centralstyrning måste undvikas. 1 den nuvarande lagstift- ningen ärdet genomgående så, att de enskilda arbetsgivarnas och de 1989/90:AU6 fackJigaföreträdarnas juridiska kompetens övervärderas. Reglerna måste i ställetutformas så klart och entydigt att arbetstagarna och deras fackligarepresentanter samt arbetsgivarna på förhand kan avgöra vilken rätt de har. fall lagstiftning inte är nödvändig av rättssäkerhetsskäl bör den undvikas.Möjligheterna att lösa uppkommande frågor avtalsvägen bör vara så vida sommöjligt. På många områden bör lagstiftningen därför ändras i syfte att återgearbetstagare och arbetsgivare möjligheter att träffa individuella eller kollektivaavtal. Den enskildes lagstadgade rättigheter på arbetsplatsenbör, framhåller motionärerna, inte göras beroende av huruvida arbetstagaren ärmedlem i en facklig organisation. Medlemskapet är den enskildes angelägenhet.Det måste vara ett oavvisligt krav att den enskildes integritet respekteras. I motionen föreslås därjämte ett tillkännagivande ommedbestämmandelagens allmänna utformning. Motionärerna menar att de tidigaregynnsamma förutsättningarna för samförstånd mellan parterna på arbetsmarknadenhar försämrats, att lagen inte tar hänsyn till förhållandena i de mindreföretagen och att tillämpningen inom den offentliga sektorn har lett till ökatkrångel och byråkrati utan att ge de anställda det medinflytande somförutskickades vid lagens tillkomst. önskar i motion A727 en översyn av dearbetsrättliga lagarna för att få en bättre anpassning av dem till de mindreföretagens förhållanden. Översynen förutsätts bl.a. gälla arbetstagarbegreppetså att man får klarare regler för vem som är att betrakta som anställd ellerföretagare. Vidare måste man beakta reglerna om saklig grund för uppsägning, dearbetsrättsliga skadestånden och provanställningarna. m.fl. (c) föreslår i motion A724 att enparlamentariskt sammansatt kommitté tillsätts för en total översyn av dengällande arbetsrättslagstiftningen. Reglerna på det arbetsrättsliga områdetmåste enligt motionärerna vara klart och entydigt utformade som enbättre flexibilitet blir möjlig. Lagstiftningen måste också vara anpassad tillde mindre arbetsplatsernas förhållanden och de enskilda arbetstagarnasrättigheter. Målsättningen för översynsarbetet måste bl.a. vara attklart slå fast rollfördelningen för de fackliga organisationerna till såvälarbetsgivare som t.ex. politiska partier. Varken arbetsgivar- ellerarbetstagarorganisationer skall lagstiftningsvägen ges möjligheter att delta iden rent politiska beslutsprocessen. Lagstiftningen måste även få en merflexibel utformning som innebär att arbetsmarknadens funktionssätt underlättasoch villkoren för nyskapande förbättras samt att den inneboendeutvecklingskraften hos småföretagare inte stacks i en djungel av regler ochbyråkrati. De fackliga förtroendemännens ledigheter på arbetstid börkoncen- 1989/90:AU6 treras till att gälla förhållanden med direkt anknytningtill den egna arbetsplatsen. Ledighetslagstiftningen behöver vidare reviderasmed hänsyn till dagens krav på jämställdhet, valfrihet i barnomsorgen, bättre möjligheterför anhöriga till omsorg om äldre och solidariteten med utvecklingsländernasfolk m.m. Andra områden där krav ställs på revideringar är t.ex. dennegativa föreningsrätten, information och förhandlingar i små företag,freds-pliktsbestämmelserna, turordningsreglerna vid uppsägning, arbetsrättsligaskadestånd m.m. Till detta skall läggas behovet att pröva hur storföretagensinternationalisering påverkar möjligheterna till fackligt inflytande och hurett närmande till EG påverkar utformningen av arbetsrättslagstiftningen. När motsvarande utredningskrav har förts fram imotioner till har utskottet inledningsvis konstaterat att det harfunnits en bred uppslutning kring huvudtankarna i vår arbetsrättsliga lagstiftning.Utskottet har vidare framhållit att utvecklingen inom denna lagstiftning ochinom avtalsområdet har varit till gagn för såväl arbetstagarna som näringslivetoch samhället i dess helhet. Det bör vidare beaktas att de arbetsrättsliga lagarna iviktiga delar består av ganska allmänt hållna grundregler som kan jämkas ochutvecklas genom avtal, så att tillämpningarna kan anpassas till förhållandenai en viss bransch eller på en viss arbetsplats. Sådana avtal har ingåtts ibetydande omfattning. I förra årets medbestämmandebetänkande (1988/89:AU4 s. 8)erinrade utskottet om vad som anförts vid utskottets hearings med arbetsmarknadsorganisationernahösten 1987 om deras erfarenheter av den praktiska tillämpningen av lagen. Viddessa hearings restes kritik mot enskildheter i lagstiftningen, men detframställdes inte något krav på någon mer genomgripande omarbetning. Tvärtomansågs det vara en fördel att den snabba lagstiftningstakten undet 1970-taletinte hade fått en efterföljd , varigenom det arbetsrättsligaregelverket hade fått möjlighet att stabiliserEis. Från både arbetsgivar- ocharbetsta-garhåll markerades fördelen med att önskvärda förändringar görs avtalsvägen. Detta är en uppfattning som utskottet delar. Av dennaföljer självfal let inte att utskottet anser att lagstiftning i fortsättningen är obehövlig. Den arbetsrättsliga lagstiftningsprocessen har fortsatt , låt vara i ett lugnare tempo. har bl.a. de tidigare lagarna om arbetstid, anställningsskydd och styrelserepresentation för privatanställda ersatts med ny lagstiftning. Arbetstids- och semesterfrå gorna har setts över av statliga utredningar. Den tillsatta arbetsmiljökommissionens arbete gäller i första hand arbetsmil jölagstiftningen, men kommissionen har också ett allmänt uppdrag att aktualisera förändringar i andra arbetsrättsliga lagar. Vad nu anförts innebär sammantaget att utskottet inte kanansluta /90:AU6 sig till moderata samlingspartiets och centerpartietsbedömningar i motionerna A753 resp. A724 att det föreligger ett behov av enövergripande översyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen. Inte heller kanutskottet ställa sig bakom den starkt kritiska inställning som ligger bakomyrkandena i den nämnda moderatmotionen om meningsyttringar från riksdagenssida om lagstiftningens framtida utformning och om medbestämmandelagensallmänna utformning. I vad gäller yrkandet i motion A727 (fp) om en översyn avarbetsrättslagstiftningen med hänsyn till de mindre företagens förhållandenbör påpekas att de frågor som aktualiseras i det sammanhanget i sak behandlas ibetänkandet 19SS/89:AU5 om anställningsskyddslagen. Det gällerarbetstagarbegreppet, saklig grund för uppsägning och provanställningar. Denåterstående frågan, de arbetsrättsliga skadestånden, återkommer utskottet tilli den följande framställningen med anledning av andra motionsyrkanden härom.Mot bakgrund av dessa ställningstaganden anser utskottet att det inte finnsskäl för ett allmänt översynsarbete med den antydda inriktningen på småföretag. Även i övrigt hänvisar utskottet till att flertalet av dearbetsrättsliga frågor som man i de ovan redovisade motionerna A724 och A753önskar få belysta i ett övergripande utredningsarbete sakprövas i detta ochandra arbetsrättsbetänkanden som utskottet avger . Med åberopande av det anförda avstyrker utskottetmotionerna A724, A727 och A753 i de nu behandlade delarna. I motion A725 av m.fl. (vpk) begärs bl.a.att regeringen skall lägga fram förslag till en utvidgad förhandlings- ochinformationsrätt som förstärks med en facklig vetorätt i frågor som är avgörande för fackföreningarna. Motionärerna anser att alla undantagsregleri lagen avseende förhandlinrätten måste slopas.