bet · GD01AU3 · 1989-12-31 00:00:00 — 1989/90 AU3 I betänkandet behandlas sju motioner om facklig verksamhetfrån föregående . Tre av motionerna syftar till införande av regionalaförtroendemän. I tre motioner behandlas koncernfackligt samarbete övernationsgränserna. Slutligen förordas i en motion att förtroendevalda till vissdel skall ha kvar sitt ordinarie arbete. Motionerna avstyrks av utskottet. Reservationer haravlämnats av kommunisterna och de gröna. 1988/89:A702 av och (båda s) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om de regionala förtroendemännens rätt till tillträde tillarbetsplatser i enlighet med Nya arbetsrättskommitténs förslag. Ds A 1977:4. 1988/S9:A716 av och (båda vpk) vari yrkas att hos regeringen hemställer om förslag tillatt det i förtroendemannalagen införs en huvudregel om att förtroendevaldatill viss del skall ha sitt ordinarie arbete kvar med de undantag som motionenanför. 1988/89:A734 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ominförande av en lag om regionala fackliga förtroendemän. 1988/89:A737 av och (båda mp) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen sägs om de fackliga organisationernas möjligheter att samarbetaöver gränserna och att företagen skall bekosta dylika rimliga kontakter. 198S/89:A744 av m.fl. (vpk) vari yrkas 2. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning som ålägger svenska transnationella företag verksamma i Sverigeatt bekosta de fackliga organisationernas samarbete inom koncernen. 1988/89:A745 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omregionala fackliga förtroendemän. 1 1988/89.18 saml. 1988/S9:A747 av Bengt-OlaRyttar m.fl. (s) vari yrkas att som 1989/90:AU3 sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avkoncernfackligt samarbete över nationsgränserna. 1974års lag om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen(förtroendemannalagen) avser att underlätta facklig verksamhet. Av särskiltstor betydelse är lagens regler om de fackJiga förtroendemännens rätt tillledighet från arbetet som behövs för att fitllgöra uppdraget.Ledigheten får dock inte vara längre än vad som är skäligt med hänsyn tillförhållandena på den enskilda arbetsplatsen. Den skall vidare förläggas så attden inte medför betydande hinder för "arbetets behöriga gång". Om detfackliga arbetet gäller den egna arbetsplatsen har förtroendemannen rätt tilllön och andra anställningsförmåner under ledigheten. Förtroendemannalagenär i många frågor en ramlag, som kompletteras av kollektivavtal inom olikasektorer. Vid tvist om innebörden av lagen eller avtal som grundar sig på denhar den fackliga organisationen tolkningsföreträde utom i vissa undantagsfall.I sista hand kan frågan prövas av arbetsdomstolen. År1977 lade nya arbetsrättskommittén (NARK) fram förslag till en nyförtroendemannalag. Bl.a. föreslogs den utvidgningen att reglerna skulle gällaäven sådana fackliga företrädare som inte var anställda hos arbetsgivaren. S.k.regionala förtroendemän skulle genom lagen garanteras tillträdesrätt tillarbetsplatserna. Finansieringen av regionala förtroendemän föreslogs iinledningsskedet ske med hjälp av statliga budgetmedel. Eftersedvanlig remissbehandling utarbetades inom ett förslag tillny förtroendemannalag, vilket remitterades till lagrådet. rätt för regionala fackliga förtroendemän att få tillträde tillarbetsplatser där de inte själva är anställda. Någon proposition kom dockaldrig att föreläggas . Frågan om tillträdesrätten ingår i detarbetsrättsliga beredningsarbetet i . Förtroendemannalagentar inte särskilt upp koncernfackligt samarbete. utvecklingsavtalmellan SAF, LO och PTK finns dock regler om koncernfackligt samarbete. Därstadgas att fackliga representanter anställda inom koncerner har rätt tillbetald ledighet i skälig omfattning för fackligt kontaktarbete. Reglerna idenna del avser verksamhet inom landet. Generellt etablerade former förnordiskt eller internationellt koncernfackligt samarbete har däremot inteförelegat. Undervåren 1989 hade att ta ställning till ett medlemsförslag omsamnordisk lagstiftning som tillförsäkrar löntagarorganisationerna rätt tillkoncernfackligt samarbete. Ekonomiska utskottet kunde inte ena sig vidbehandlingen av förslaget. Såväl majoritet som reservanter ansåg dock attfrågan om koncernfackligt samarbete i första hand var en fråga förarbetsmarknadens parter. debatten framförde det ekonomiska utskottets talesman att det inte 1989/90:AU3 fannsnågra delade meningar i frågan om koncernfackligt samarbete eller inte men väli frågan om lagstiftning eller inte. Slutresultatet av omröstningarna blev inte antog någon rekommendation i ärendet. har ett uppmärksammat avtal omkoncernfackligt samarbete träffats mellan en svensk koncern och fackJigaorganisationer i , , och . Vidare skall nämnas attdet utanför finns exempel på storföretag som slutit avtal om informationtill fackförbunden på europeisk nivå. Slutligen bör tilläggas att SAF vid sitt styrelsemöte iseptember 1989 ställt sig bakom en policy som innebär att företagen harmöjlighet att utforma informella lösningar för den egna koncernen för atttillgodose intresset av koncernfacklig information. Däremot säger .SAF fortsattnej till tanken på nordiska särlösningar samt till en reglering via avtaleller lagstiftning av koncernfackligt samarbete. Tillträdesrätt för utomstående förtroendemän Nya arbetsrättskommitténs ovan redovisade förslag omregionala fackJiga förtroendemän aktualiseras på nytt i tre av de föreliggandemotionerna. och (båda s) föreslåri motion A702 ett tillkännagivande till regeringen angående regionalaförtroendemäns rätt att få tillträde till arbetsplatser i enlighet med NARK:sförslag. Syftet är att uppnå en tillfredsställande facklig verksamhet i småföretag. De regionala förtroendemännen skulle inledningsvis finansieras avstatsmedel. I motion A734 av m.fl. (s) begärs med likartademotiveringar införande av en lag om regionala fackliga förtroendemän.Beredningen av frågan inom departementet bör påskyndas enligt motionärerna.Anita m.fl. (s) framför motsvarande synpunkter i motion A745. Utskottet har vid flera tillfållen tidigare prövat fråganom regionala fackliga förtroendemän, senast i betänkandet 1988/89:AU5.Utskottet har i detta sammanhang bl.a. anfört att man håller med motionärerna ifråga om behovet av facklig verksamhet som utifrån kan ge stöd åt dem somarbetar i småföretag. Detta gäller t.ex. företag där det av olika skäl intefungerar med fackliga kontaktmän eller arbetsplatsombud i enlighet medintentionerna utvecklingsavtal mellan SAF, LO och PTK. r 1988/89.18 saml. Somredovisats ovan behandlas frågan om regionala förtroendemän i 1989/90:AU3det arbetsrättsliga beredningsarbetet i . Arbetet har nuframskridit så långt att en proposition är planerad under /90.Med hänsyn härtill anser utskottet att motionerna A702, A734 och A745 inte börföranleda någon åtgärd. Facklig verksamhet i transnationella företag Imotion A737 av och (båda mp) begärs etttillkännagivande om de fackliga organisationernas möjligheter att samarbetaöver gränserna och att företagen skall bekosta dylika rimliga kontakter. Enligtmotionärerna kan bolagen flytta verksamhet mellan olika länder för attmotverka fackligt agerande. Därför spelar fackföreningarnas uppsikt en viktigroll. Fackföreningsrepresentanter måste kunna få ledigt för att på företagetsbekostnad upprätthålla kontakter i andra länder. m.fl. (vpk) hemställer i motion A744 om förslag till lagstiftning somålägger svenska transnationella företag samt utländska transnationella företagverksamma i att bekosta de fackliga organisationernas samarbete inomkoncernen. Motionärerna framför att transnationaliseringen av industrin ställermycket stora krav på det fackliga arbetet. Det bör därför vara ett svensktsamhällsintresse att underlätta för våra fackliga organisationer att samarbetamed fackföreningar i andra länder. I avsaknad av lagstiftning har hoppet ståtttill att frågan skulle lösas avtalsvägen mellan parterna. Enligt motionärernaförefaller denna väg emellertid vara stängd. Bengt-OlaRyttar m.fl. (s) framhåller i motion A747 behovet av koncernfackligt samarbeteöver nationsgränserna. Arbetsgivarnas avvisande hållning gör att ingen annanväg återstår än lagstiftning. Enligt motionärerna är det egendomligt attarbetsgivarna inte ser några svårigheter att harmonisera hela samhället medEG, men bara svårigheter när det gäller att "harmonisera" denbetydligt smalare fackliga sektorn. Motionärerna pekar också på att detnordiska ministerrådet i en rapport slagit fast att det inte föreligger någrapraktiska eller juridiska hinder för ett nordiskt koncernfackligt samarbete. Liknandemotionsyrkanden har behandlats av utskottet vid tidigare tillfållen, senast ibetänkande 198S/89:AU5. Utskottet anförde då att man kunde instämma i att denfackliga verksamhetens förutsättningar i de multinationella företagen är enfråga med växande aktualitet. Vidare hänvisades till det utredningsarbete sombedrivits i nordiska ministerrådets regi. Motionsyrkandena har avslagits avriksdagen. Sedanmotionerna om koncernfackligt samarbete väckts och sedan behandlat de berörda frågorna har utvecklingen så vitt avser samarbete inom gått vidare. Efter ett möte uttalade arbetsmarknadsministrarna i och att stor enighet råder om att koncernfackliga frågor i första hand bör lösas genom avtal mellan arbetsmarknadens parter och att det finns bra avtal om koncernfackligt samarbete inom nordiska koncerner. Vidareöverenskom ministrarna att tillsätta en arbetsgrupp med före- 1989/90:AU3 trädareför respektive departement. Enligt ministrarnas uttalande skall gruppen fåi uppgift att "närmare undersöka vilka lämpliga åtgärder däribland lagstiftning som kan främja en allmän utveckling av det koncernfackligaarbetet över gränserna, i första hand mellan Utskottet har erfarit att motsvarande frågor har tagits upp ikontakter mellan och . Med hänsyn till den utveckling som således är på gång ochtill vad i övrigt anförts avstyrker utskottet motionerna A737 (mp), A744 (vpk)i aktuell del och A747 (s). Facklig förtroendeman och ordinarie arbete och (båda vpk)hemställer i motion A716 om att förtroendemannalagen utökas med en huvudregelatt de förtroendevalda till viss del skall ha sitt ordinarie arbete kvar.Undantag måste göras för klubbordförande, huvudskyddsombud och förtroendemän påstora arbetsplatser. Motionärerna anser att det är ett problem förfackföreningsrörelsen att många fackligt förtroendevalda anses ha fjärmat sig frånsina uppdragsgivare på arbetsplatserna. För att inte få andra intressen ochbindningar bör de förtroendevalda ha en fot kvar på arbetsplatsen. Enligt förtroendemannalagen har facklig förtroendeman rätttill den ledighet som fordras för det fackliga uppdraget. Som ovan redovisatsfår ledigheten inte vara längre än vad som är skäligt. Den i motionenföreslagna huvudregeln torde innebära en begränsning av den rätt till ledighetsom gäller för fackligt arbete. Utskottets principiella utgångspunkt är attansvaret för bedömning av eventuella problem av det slag som anges i motionenbör åvila arbetstagarna och de fackliga organisationerna. Med det anfördaavstyrker utskottet motion A716. 1. beträffande tillträdesrätt för utomståendeförtroendemän attriksdagen avslår motionerna 198S/S9:A702, 1988/89:A734 och 1988/89:A745, 2. beträffandefacklig verksamhet i transnationella företag attriksdagen avslår motionerna 1988/89:A737, 1988/89:A744 yrkande 2 och1988/89:A747, 3. beträffande facklig förtroendeman och ordinariearbete att avslår motion 198S/89:A716. vägnar 1989/90:AU3 Närvarande: (), (), SonjaRembo (m), (), (), (), BoNilsson (s), (), (), (),(), (), (), (), (), () och (vpk). Tillträdesrätt för utomstående förtroendeman (mom. 1) (vpk) anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjarmed "Utskottet har" och slutar med "åtgärd"bort ha-följande lydelse: Utskottet har samma uppfattning som motionärerna. Det äranmärkningsvärt att tillträdesrätten för regionala fackliga förtroendemän tillföretag inom deras verksamhetsområde är oreglerad i lag och attfinansieringsfrågan ännu inte har kunnat lösas. Det är en brist i samhället attmånga små arbetsplatser och företag saknar fackliga förtroendevalda. mening har de fackliga medlemmar som arbetar på små företag, i likahög grad som de som arbetar i stora företag, berättigade behov av att få del avde förmåner som lagar och avtal avser att ge dem. beredningav frågan om tillträdesrätt för utomstående förtroendemän bör därför påskyndas. Vad utskottet med tillstyrkan av de tre socialdemokratiskamotionerna A702, A734 och A745 ovan anfört bör regeringen underrättas om. deb att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande tillträdesrätt för utomstående förtroendemänatt med bifall till motionerna 198S/89:A702,1988/89:A734 och 1988/89:A745 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Fackligverksamhet i transnationella företag (mom. 1989/90:AU3 2) (vpk) anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Liknande motionsyrkanden" och slutar med "och A747(s)" bort ha följande lydelse: Utskottet instämmer med motionärerna i motion A744 (vpk)att det vore naturligt att den svenska arbetsrättsliga lagstiftningen ger stödtill ett fackligt arbete över gränserna. UtveckJingen har bl.a. medfört att desvenska imperialistiska koncernerna har nästan lika många anställda utomlandssom i . Detta gör att företagen genom överflyttning av produktionen frånett land till ett annat får möjlighet att motverka effekterna av eventuellafackliga aktioner. De fackliga organisationerna har svårt att skaffa sig enriktig bild av företagens ekonomiska situation, medan de transnationellaföretagen har möjligheter att dölja vinsterna eller föra över dem till enheteri andra länder. Utskottet delar mot den angivna bakgrunden motionärernasuppfattning att regeringen bör ta initiativ till lagstiftning i ämnet. Denförordade lagstiftningen bör ålägga svenska transnationella företagsamtutländska transnationella företag verksamma i att bekosta detinternationella samarbetet mellan de fackliga organisationerna inom koncernen. Vad utskottet med tillstyrkan av motion A744 i aktuell delanfört om facklig verksamhet i transnationella företag bör ges regeringen tillkänna. Utskottets ställningstagande bör även kunna tillgodose syftet imotionerna A737 (mp) och A747 (s). deb att utskottets hemställan under2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande facklig verksamhet i transnationellaföretag att med bifall till motion 1988/89:A744 yrkande 2samt med anledning av motionerna 1988/89:A737 och1988/89:A747 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört, Facklig verksamhet i transnationella företag (mom. 2) deb att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Med hänsyn" och slutar med "A747 (s)" bort ha följandelydelse: Utskottet delar uppfattningen i motion A737 (mp) att denya trans nationella bolagsstrukturerna försvårar för de-anställda att kunna på verka genom fackföreningar. Med hänsyn till de fackliga organisatio nernas viktiga roll när det gäller att hålla de multinationella företagen under uppsikt bör organisationerna få stöd för att arbeta över nations gränserna. Enligt utskottets uppfattning skall företagen bekosta rimliga kontakter för facklig verksamhet över gränserna. Vad utskottet med tillstyrkande av motion A737 anfört omfacklig 1989/90:AU3 verksamhet i transnationella företag bör gesregeringen till känna. Utskottets ställningstagande bör även kunna tillgodosesyftet i motion A744 (vpk) i aktuell del och motion A747 (s). deb att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffandefacklig verksamhet i transnationella företag attriksdagen med bifall till motion 19S8/89:A737 samt med anledning av motionerna1988/S9:A744 yrkande 2 och 1988/S9:A747 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört, Facklig förtroendeman och ordinarie arbete (mom. 3) (vpk) anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Enligt förtroendemannalagen" och slutar med "motionA716" bort ha följande lydelse: Förtroendemannalagen innebär att arbetarnas företrädare liksom arbetsköparna kan använda sig av ordinarie arbetstid föratt slå vakt om medlemmarnas rättigheter och intressen. Utskottet delar uppfattningen i motion A716 (vpk) att detkan vara ett problem att fackligt förtroendevalda som lämnar sitt arbete lättkommer ifrån sina kamrater och får andra intressen och bindningar. Deförtroendevalda bör därför under viss del av arbetstiden vara kvar i sittordinarie arbete. Vissa svårigheter kan dock förutses för sådana personer med"dubbla" uppgifter, t.ex. att arbetsgivaren lägger hinder i vägen. Medhänsyn till att vinsterna mer än uppväger svårigheterna bör regeringen tainitiativ till att en ny huvudregel införs i förtroendemannalagen av innebördatt de förtroendevalda till viss del skall ha sitt ordinarie arbete kvar.Undantag bör dock göras för klubbordförande, huvudskyddsombud och förtroendemänpå stora arbetsplatser. Motion A716 tillstyrks sålunda av utskottet, vilket börges regeringen till känna. deb att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse: 3. beträffandefacklig förtroendeman och ordinarie arbete attriksdagen med bifall till motion 1988/89:A716 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. Förtroendemannalagen (mom. 13) SonjaRembo, och (alla m) anför: Vivill i detta sammanhang erinra om att vi i kommittémotion 19S8/S9:A753 harbegärt att en parlamentarisk utredning får i uppdrag att göra en genomgripandeöversyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen. Syftet är bl.a. att stärka denenskildes rätt och att underlätta arbetsmarknadens funktion. Detta yrkandebehandlas av utskottet i betänkandet 1989/90:AU6 om medbestämmande iarbetslivet. Tillträdesrätt för utomstående förtroendemän (mom. 1) och (båda c) anför: Vivill i detta sammanhang hänvisa till kommittémotion 1988/89:A724 medbegäran om en total översyn av arbetsrättslagstiftningen. Sammanfattningsvismåste arbetsrättslagstiftningen i vissa delar få en ny utformning där deenskilda individerna får en starkare ställning. Detta yrkande behandlas avutskottet i betänkandet 1989/90:AU6 om medbestämmande i arbetslivet.