bet · GD01TU10 · 1989-12-31 00:00:00 — Trafikutskottetsbetänkan(de 1989/90:TU10 Ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift 1989/90 TUlO I betänkandet behandlas proposition 1989/90:17 med förslagtill lagom ändring i lagen om överlastavgift (ÖVL) jämte motioner. Propositionensändringsförslag innebär i huvudsak att överlastavgifterna höjs somviktavdragen vid avgiftsberäkningen reduceras. Vidare föreslås atttillämpningsområdet utvidgas till all även omfatta bl.a. traktoriåg. Ett yrkande i en vpk-motion att lagen skall omfatta allatyper av tunga motordrivna fordon avstyrks. Vpk-ledamoten reserverar sig. Yrkanden i en m-motion och i en c-motlon om högreviktavdrag än vad regeringen föreslår avstyrks. M- och c-ledamöterna reserverarsig till förmån för resp. motion. Ett yrkande i en vpk-motion, som innebär attöverlaslavgift i vissa fall skall erläggas med högre belopp än regeringenföreslår, avstyrks. Vpk- och mp-ledamölerna reserverar sig. Yrkanden i en m-motion och i en vpk-motion om åtgärder isyfte att förbättra betalningsbenägenhelen i fråga om överlastavgifter avstyrks.Utskottet säger sig dock förutsätta att regeringen skyndsamt överväger ochföreslår åtgärder I det syftet. Regeringen () föreslår iproposition 1989/90:17 att antar ett inom kommunikationsdepartementetupprättat förslag till lag om ändring i lagen (1972:435) om överlaslavgift. Lagförslagethar tagits in som bilaga till detta betänkande. I propositionen föreslås att överlastavgifterna höjssamtidigt som viktavdragen vid avgiftsberäkningen reduceras. Beträffandeavgiftsberäkningen föreslås också betydande förenklingar. Vidare föreslås atltillämpningsområdet utvidgas till att även omfatta bl.a. traktortåg. Denprövning av frågor om nedsättning eller eftergift av överlastavgift, som 1 1989/90. förnärvarande endast kan göras av regeringen, föreslås bli delegerad 1989/90:7U10 till samma myndigheter som beslutar om överlastavgift resp. prövar överklaganden,nämligen länsstyrelse och kammarrätt. 1989/90:79 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar att de s.k. viktavdragen vid överlast fastställs till per axel. 1989/90:710 av (vpk) vari yrkas 1. atl riksdagenbeslutar att överlastavgiften beräknas för hela överlasten utan några avdrag ienlighet med vad som sägs i motionen, 2. att riksdagenbeslutar atl regler om brukandeförbud motsvarande de som gäller förobetald vägtrafikskatt införs i enlighet med vad som sägs i motionen, 3. att riksdagenbeslutar att lagändringen skall omfatta alla typer av tunga motor 1989/90:711 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att ,med ändring av regeringens förslag, beslutar fastställa viktavdraget enligt 2§ lagen om överlastavgift till för framaxel på bil, samt till förannan axel, 2. atl riksdagenbeslutar att möjlighet skall finnas att förbjuda att utländskt fordon får lämnalandet innan överlastavgift har betalts eller säkerhet har ställts, i enlighetmed vad som I motionen anförts. Om en lastbil, buss eller släpvagn framförs på detallmänna vägnätet med högre vikt än vad som är tillåtet för vägen ellerfordonet, är ägaren skyldig alt betala överUistavgift. Bestämmelser om dettafinns i lagen (1972:435) om överlastavgift (ÖVL), som trädde i kraft den 1april 1973. Bakgrunden till lagen var svårigheterna att komma tillrätta med de omfattande överträdelserna av belastningsbestämmelserna genom desanktionsformer som då stod till buds. Lagen bygger på tanken att sådanaöverträdelser i princip utgör ett undandragande av skatt, eftersomväglrafikskatterna fastställs med hänsyn till bl.a. belastningsbestämmelserna.Överlaster har en nedbrytande effekt på vägnätet, något som i sin tur innebärnegativa effekter för trafiksäkerheten. Härtill kommer att överlaster medför ensnedvridning av konkurrensförhållandena inom transportmarknaden. I det regeringsförslag till lag orn ändring I ÖVL somutskottet behandlar i detta betänkande förekommer vissa tekniska termer,vilkas innebörd framgår av förordningen (1989:670) om ändring i vägtrafikkungörelsen(1972:603, V7K), enligt följande. Den sammanlagdastatiska vikt som hjulen på en hjulaxel överför till vägbanan. 7vå hjulaxlar på ettfordon med ett inbördes avstånd som är 1989/90:7U10 mindre än . Den sammanlagdastatiska vikt som hjulen i en boggi överför till vägbanan. 7re hjulaxlar på ettfordon med ett inbördes avstånd mellan den första och den tredje axeln som är mindre än . Den sammanlagdastatiska vikt som hjulen i en trippelaxel överför till vägbanan. -Bruttovikt på fordon. Densammanlagda statiska vikt som samtliga hjul, band eller medar på ett fordon vidett visst tillfälle överför till vägbanan. Bestämmelser om fordonsvikter m.m. finns i 106 § V7K.Bestämmelserna gäller enbart vägar som Inte är enskilda, dvs. i princip detallmänna vägnätet, och är i huvudsak följande: Motordrivna fordon eller därtillkopplade fordon far inte föras på väg om något axeltryck eller boggitrycköverstiger 10 resp. eller om fordonels bruttovikt eller den sammanlagdavikten av fordonet överstiger vissa i en tabell (bilaga 1 till V7K) angivnavärden. Avgörande för den tillåtna bruttovikten är avståndet mellan fordonetseller fordonslågets första och sista axel. Den högsta tillåtna bruttovikten är51,, som uppnås vid ett axelavstånd av . Enligt 109 § V7Kfår längden av ett fordon eller fordonståg inte överstiga . Den nämnda förordningen om ändring av V7K träder i kraftden och avser bl.a. 106 §. Ändringarna skall ses mot bakgrund avdet s.k. bärighetspakelet, som innebär att det svenska vägnätet successivtskall upplåtas för högre fordonsvikter. Ändringarna har i korthet följandeinnebörd. Det svenska vägnätet indelas i två bärighetsklasser, BK 1 och BK 2,av vilka BK 1 är den med högst bärighet. bestämrrier vilka vägar somskall hänföras till BK 1. Övriga vägar hänförs till BK 2. På I tillåls sommest fordonskombinationer med en bruttovikt av högst och med ett minstaavstånd mellan första och sista axel av . Över lag tillåts på BK 1kortare fordon vid en viss bruttovikt än . Vidare införs begreppettrippelaxel. Del tillåtna trippeleixeliryckel blir på BK 1 21 resp. 24 lonberoende på avståndet mellan de yttre axlarna. införs begränsningarav den högsta tillåtna bruttovikten för enstaka fordon. Ett motordrivet fordonmed två axlar far väga högst och ett med tre axlar (normalt enkelframaxel och boggi) högst . Har det fler än tre axlar far det väga högst30 ton. En släpvagn får väga högst . Om det för ett motordrivet fordon eller ett därtillkopplat fordon gäller VISS maximilast, far enligt 114 § V7K tyngre last intebefordras med fordonet. Brukas ett fordon i strid mot bestämmelserna i 106 § eller114 § V7K eller någon lokal trafikföreskrift kan fordonsägaren dömas tillböter, högst . Även föraren kan dömas till böter. Vidare kan polismanhindra fortsatt färd med fordonet, om högsta tillåtna axel- ellerboggitryck eller högsta tillåtna bruttovikt har överskridits med 1989/90:7U10 eller om maximilasten har överskridits med . Såväl avgift enligt ÖVL som böter enligt V7K kan sålundakomma i fråga som sanktioner mot en och samma överlast. Propositionens förslag i huvuddrag Föredragande departementschefen framhåller att delinstrument som i första hand står till buds för ati: stävja överlastning ärlagstiftningen om överlastavgifter. Alltsedan sin tillkomst har lagenvarit i huvudsak oförändrad. Bl.a. har avgifterna legat på sammanivå trots att konsumentprisindex mer än tredubblats. Vidare erinras om atthögre fordonsvikter kommer att tillåtas på delar av det svenska vägnätetfr.o.m. kommer också att tillåtas att fordon medmaximal bruttovikt far vara kortare än . Med de nya högrefordonsvikterna är del utomordentligt angeläget fortsätter departementschefen att förekomsten av överlaster elimineras. De nya högre vikterna måste ocksåbli de I verkligheten högsta förekommande och inte enbart en utgångspunkt föröverlaster från den nya högre nivån. ÖVL måste utformas så att den utgör ettstarkare incitament än nu för fordonsägaren atl se till att hans fordon inlehar någon överlast. Det n>åste med andra ord vara så dyrbart förfordonsägaren att överlasta atr det blir mera lönsamt att köra med laglig last. Förslaget till lag om ändring i ÖVL skall ses mot densålunda angivna bakgrunden och innebär i huvudsak följande. Fillämpningsområdet utvidgas till att omfatta även tungaterrängvagnar och släpvagnar som dras av traktorer, motorredskap eller tungaterrängvagnar. De nuvarande avgiftsbeloppen fördubblas. Om högsta tillåtnaaxel-, boggi- eller trippielaxeltryck har överskridits görs avdrag med 500 kgper axel med överlast innan överlastavgiften beräknas. Om den för vägen,fordonet eller fordonståget tillåtna bruttovikten har överskridits, fördelasöverlasten lika på fordonets eller fordonstågets axlar. Härefter görs avdragmed per axel. Om högsta tillåtna bruttovikt har överskridits såväl förett fordonståg som för ett eller flera fordon som ingår i fonlonståget, skallliksom överlastavgiften beräknas för varje fordon för sig, omavgiften därigenom blir högre. Om såväl höjta tillåtna axellryck m.m. sombruttovikt har överskridits under samma färd räknas överlastavgift ut för varoch en av de båda typerna av överskridanden och tas avgift ut med det högsta avde sålunda framräknade beloppen. Ändringarna i lagen föreslås träda i kraft den 1 april1990, Utvidgningen av tillämpningsområdet föreslås dock gälla först från den 1januari 1991, Utskottet 1989/90:7U10 Frågan om ÖVL:s tillämpningsområde enligt 1 § ilagförslaget behandlas i motion 710 (vpk). Regeringens förslag innebär attlastbilar, bussar och tunga terrängvagnar samt släpvagnar som dras av en bil,tung terrängvagn, traktor eller ett motorredskap skall omfattas av lagen.Motionärerna vill att lagen skall omfatta alla tunga motorfordon. De ytterligare tunga motorfordon som motionärerna åsyftarsynes vara vissa mobilkranar och andra inte lastbärande tyngre motorfordon.Departementschefen framhåller alt det skulle strida mot lagens syfte att låtaden omfatta även sådana fordon. Av motivuttalanden till ÖVL (prop. 1972:81,bet. 7U 13, rskr. 232) framgår att syftet med en överlastavgift främst är atlneutralisera de transportekonomiska vinster som en fordonsägare kan göra genomatt överträda belastningsbestämmelserna. För att sådana tunga motorfordonsåsom mobilkranar skall fa trafikera vägnätet kan fordras en dispens frångällande belastningsbestämmelser. Om dispensen missbrukas, får man söka kommatill rätta med missbruket på annat sätt än genom överlastavgift. En möjlighetdärvidlag är naturligtvis att den felande inte medges fortsatta dispenser. Utskottet ansluter sig för sin del tilldepartementschefens uppfattning att fordon som Inte är lastbärande börundantas från lagens tillämpningsområde och tillstyrker regeringens förslagsåvitt det avser ÖVL:s 1 § första stycket. Frågan om det viktavdrag som skall medges enligt 2 §första stycket i lagförslaget som avser fall då högsta tillåtna axel-, boggi-eller trippelaxeltryck överskridits behandlas i motion 711 (m). Regeringensförslag i fråga om sådana fall innebär att överlasten för varje axel, boggieller trippelaxel avrundas till närmast lägre, hela hundratal kg. Därefter drasför varje axel av . Motionärerna vill att viktavdraget skall fastställastill för framaxeln och för varje annan axel. Visserligen säger motionärerna finns det nu fler ochbättre metoder än tidigare för att hjälpa föraren att beräkna trycket, mendessa metoder är ännu inte tillräckligt säkra och lättillgängliga. Lastensstorlek och fördelning I ett fordon förändras regelmässigt under en resas gånggenom att last lossas och tillförs I etapper. Förarens möjligheter att exaktbestämma utfallet på varje axel är inte så stora att de av regeringenföreslagna viktavdragen kan accepteras fullt ut. Viktgränserna är meningsfulla fortsätter motionärerna bara om föraren har möjlighet att respektera dem.Alltför små toleranser gör detta omöjligt. Det är också en rättssäkerhetsfrågaatt bestämmelser utformas så att det finns rimliga möjligheter att efterlevadem. I dendepartementspromemoria (Ds 1988:72) Överlastavgift som ligger 1989/90:7U10 till grundför propositionen föreslogs ett enhetligt viktavdrag, efter avrundning tillnärmast lägre hela hundratal kg, med per axel. Departementschefen framhåller att viktavdragen enligtÖVL:s nu gällande lydelse leder till att en vanligt förekommande fordonskombinationav lastbil med en boggi och släpvagn med två boggi dvs. ett ekipage med sjuhjulaxlar kan ha en överlast av utan risk för överlastavgift, om lastenär jämnt fördelad. Promemorians förslag innebär överfört till det angivnaexemplet en teoretisk reducering av den "avgiftsfria" överlastentill (7 x = ) . Departementschefen understryker atl ettbruttoviktsöverskridande av den storleksordning som de nuvarande viktavdragenger utrymme för kan accepteras. Även om lastkontrollteknikensäkerligen kan förbättras på en del punkter (orde de metoder för vägning avlasten som transportörerna numera kan använda medge en betydande sänkning avviktavdragens storlek. Ett avdrag om per axel ger ett rimligt resultat ide flesta fall. Departementschefen har emellertid förståelse för den av fleraremissinstanser uttalade meningen att ett avdrag på kan vara för lågt Ivissa situationer. De situationer han åsyftar är sådana som anges i motionenoch som kan uppstå vid transporter av t.ex. styckegods. Om endast högstatillåtna axel-, boggi-eller trippelaxeltryck överskridils bör därför ett avdragom per axel med överlast kunna medges. Om däremot bruttovikten har överskridits eller enbart bör avdrag medges endast med per axel. Utskottet delar departementschefens uppfattning om detangelägna i att skärpa sanktionerna mot överlaster. Med hänsyn härtill finnerutskottet för sin del förslaget till ny lydelse av 2 § första stycket i ÖVL välawägt och tillstyrker därför regeringens förslag i den delen, medanmotionsyrkandet avstyrks. Frågan om del viktavdrag som skall medges enligt 3 § ilagförslaget som avser falldå den högsta tillåtna bruttovikten har överskridits behandlas I motion 79 (c).Regeringens förslag i den delen innebär, som framgår av vad utskottet justanfört, att viktavdrag efteravrundning till närmast lägre hela hundratal kg far göras med 300 k» . Motionären vill att viktavdragel skall fastställas till per axel. Motionären, som i sin framställning utgår frånskogsbrukets transportproblem, framhåller att en toleransgräns på påaxeltrycket går att klara. Ett viktavdrag med endast per axel vidöverskridande av den högsta tillåtna bruttovikten blir däremot betydligtsvårare att bemästra. 7oleransbehovet lör ett fordon med 60 tons bruttovikt kanberäknas till . Detta Innebär för en fordonskombination med sju axlar per axel. Om viktavdraget för en sådan kombination begränsas till 2, Iion som regeringen föreslår innebär det att fordonet systematiskt måste underlastas, om risken för Beräkningar ger vid handen att del krävs ca 1989/90:7U10 40 000laslbilslass eller för att kompensera ensådan systematisk underlaslning. Med hänsyn till behovet av skärpta sanktioner motöverlaster finner utskottet även den del av regeringens förslag som är ifråga väl awägt. Motionsyrkandet avstyrks därför, medan regeringens förslagtillstyrks, såvitt det avser 3 § första stycket i ÖVL. Regeringens förslag i fråga om överlastavgiftens storlekinnebär att avgift, efter avrundning till närmast lägre hela hundratal kg ochviktavdrag med (då högsta tillåtna axeltryck m.m. överskridits) resp.300 kg (då högsta tillåtna bruttovikt överskridits), beräknas för återståendeöverlast för varje axel, boggi eller trippelaxel enligt en progressiv skala.Vid en överlast på är avgiften . Härefter stigeravgiften till , , . per , varvid varjesteg I skalan står I relation till en viss angiven omfattning av överlasten.Den högsta avgiften, . per , beräknas på överlaster som uppgårtill och däröver. Om såväl högsta tillåtna axeltryck m.m. sombruttovikt har överskridits under samma Srd skall överlastavgift räknas ul förvar och en av de båda typerna av överskridanden och avgift tas ut med dethögsta av de sålunda framräknade beloppen. I motion 710 (vpk) framhålls att avgiften bör beräknas förhela överlasten utan några viktavdrag, om överlast återstår sedan avdragengjorts. Yrkandet innebär sålunda att om t.ex. den högsta tillåtna bruttovikten,efter avrundning till närmaste lägre hela hundratal kg, överskridits med 400 kgskall avgiften beräknas för hela den överlasten och inte, som regeringenföreslår, för endast (400300 = ) . I del valda exemplet blir avgiften200 kr. enligt regeringens förslag och . enligt motionärernas förslag. Av propositionen framgår alt den fördubbling av nuvarandeavgifter som föreslås, i förening med de föreslagna reglerna om minskning avnuvarande viktavdrag, innebär en ungefarlig tredubbling av nuvarande avgifter.Om överlastavgiften skulle beräknas utan avdrag, i de fall då överlast återstårsedan avdragen gjorts, skulle avgiftshöjningen framhåller departementschefen bli betydligt större än en tredubbling. Utskottet finner för sin del den i propositionenföreslagna avgiftsnivån lämpligt awägd och tillstyrker därför regeringensförslag i den delen. Följaktligen avstyrks motionsyrkandet. 4Beslutande myndighet, uppbörd och indrivning 1989/90:7U10 Av ÖVL framgår all beslut om överlastavgift fattas pågrundval av polisens primärrapport av län;«tyrelsen i det län där bilens ägarehar sin adress enligt bilregistret. I fråga om utländska fordon påförs avgiftenav i . Det allmännas talan förs av ett allmäntombud. Beslut om nedsättning eller eftergift fattas av regeringen. har utärdat föreskrifter m.m. omöverlastavgift (RSFS 1982:34). Enligt föreskLrifterna skall avgiften normaltbetalas från mottagandet av beslutet. Om avgiften inte betalasi rätt tid, skall den drivas in enligt bestämmelserna i uppbördslagen(1953:272). I propositionen återges vissci uppgifter I den nämndadepartementspromemorian som visar att bctalningsfrekvensen när del gäller överlastavgifterinte är tillfredsställande. Betalningsbenägenheten hos utländska fordonsägareär ännu sämre än hos de svenska. I promemorian diskuteras olika möjligheter attåstadkomma förbättringar av betalningsfrekvensen. Bl.a. föreslås atttullmyndigheten i den ort, där ett utländskt fordon som har påförtsöverlastavgift skall föras ut, skall fa förbjuda att fordonet lämnar landetinnan avgiften har betalts eller säkerhet ställts. Vidare görs i promemorianden bedömningen att bör behållas som beslutande myndighet. I remissyttranden över promemorian, vilka återges ipropositionen, framhålls bl.a. att en ordning med polismyndigheten sombeslutande organ har goda skäl för sig från såväl praktiska som principiellasynpunkter. Vidare framhålls att regler om brukandeförbud bör införas på sammasätt som i fråga om obetald vägtrafikskatt. Behovet av åtgärder såvitt gällerutländska fordon vitsordas, men promemorians förslag i den delen bedöms somsvårt att praktiskt genomföra. I motion 710 (vpk) framhålls att regler om brukandeförbudpå grund av obetald överlastavgift bör intöras med förebild I de regler somgäller om brukandeförbud på grund av obetald vägtrafikskatt. En samordning avuppbörden av överlastavgift med uppbörden av vägtrafikskatt skulle möjliggöraavräkning av obetald överlastavgift vid återbetalning av vägtrafikskatt.7rafiksäkerhetsverket bör få uppdraget att svara för uppbörden avöverlastavgift. 1 motion 711 (m) tar man fasta på förslaget idepartementspromemorian att tullmyndigheten skall fa förbjuda utländska fordonatt lämna landet innan överlastavfft har betalts eller säkerhet har ställts.Motionärerna säger sig vara medvetna om att ett genomförande av förslaget ärförenat med vissa praktiska svårigheter. De förordar ändå att så sker som entillfallig lösning och åberopar till stöd härför att skyndsamma åtgärderbehöver vidtas. För en definitiv lösning av frågan bör regeringen återkommatill med förslag. Departementschefen framhåller att det är tydligt attnuvarande förhållanden när det gäller uppbörd och indrivning avöverlastavgifter inte är tillfredsställande. Vad som framkommit underremissbehandlingen harövertygat honom om att åtgärder för att förbättra situationen inte 1989/90:7U10 kan vidtasutan att man också ser över frågan om beslutande myndighet. Dettakräver emellertid fortsatta överväganden, som inte kan göras i det nu aktuellalagstiftningsärendet. Han förordar därför atl de nuvarande bestämmelserna ombeslutande myndighet, uppbörd och indrivning behålls oförändrade i avvaktan påsådana fortsalla överväganden. I likhet med motionärerna och departementschefen finnerutskottet att nuvarande förhållanden i fråga om uppbörd och indrivning av överlastavgiftergör det nödvändigt atl vidta åtgärder i syfte att åstadkomma en förbättring.Utskottet förutsätter alt åtgärder av den art som motionärerna föreslår kommeratt omfattas av de fortsatta övervägandena inom . Vidareförutsätter utskottet all övervägandena sker skyndsamt och att regeringendärefter utan dröjsmål förelägger erforderliga förslag. Med det anförda torde syftet med de båda motionsyrkandenafå anses i huvudsak tillgodosett, varför ett bifall till desamma avstyrks. Propositionens lagförslag i de delar det inte behandlatsovan tillstyrks. 1. beträffande tillämpningsområdet attriksdagen med avslag på motion 1989/90:710 yrkande 3 antar det i propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift,såvitt avser I § första stycket, 1(vpk) 2. beträffande viktavdrag vid överskridande avhögsta tillåtna axeltryck m.m. attriksdagen med avslag på motion 1989/90:711 yrkande I antar del under moment 1nämnda lagförslaget, såvitt avser 2 § första stycket, 2(m) 3. beträffande viktavdrag vid överskridande avhögsta tillåtna bruttovikt attriksdagen med avslag på motion 1989/90:79 antar det under moment 1 nämndalagförslaget, såvitt avser 3 § första stycket, 3(c) 4. beträffande överlasiavgiftens storlek attriksdagen med avslag på motion 1989/90:710 yrkande 1 antar det i moment Inämnda lagförslaget, såvitt avser 2 § andra stycket, 4(vpk, mp) 5. beträffande beslutande myndighet, uppbördoch indrivning attriksdagen avslår motionerna 1989/90:710 yrkande 2 och 1989/90:711 yrkande 2, 6. beträffandepropositionens lagförslag i övrigt att antar det under moment 1 nämnda lagförslageti de 9 delar del inte omfattas av utskottets hemställan ovan. Stockholmden 1989/90:7U10 Närvarande: (), (), OlleÖstrand (s), (), /mdersson (c), (),(), (), i (m), HugoBergdahl (fp), 7horén (c), (vpk), (), JarlLänder (s), (), 7om () och (). Tillämpningsområdet (mom. 1) (vpk) anser deb atl den del av ulskottels yttrande som på s. 5 börjarmed "Utskottet ansluter" och slutar med "Motionsyrkandetavstyrks" bort ha följande lydelse: Utskottet delar motionärernas uppfattning atl lagen böromfatta alla tunga motordrivna fordon och alt undantag sålunda inle skall görasför t,ex. vissa mobilkranar och andra inte lastbärande fordon. 1 § första stycket och ikraflträdandebestämmelserna iregeringens förslag bör ändras I enlighet härmed. deb att utskottets hemställan under1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande tillämpningsområdet att riksdagenmed anledriiing av motion 1989/90:710 yrkande 3 antar det i propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift,såvitt avser 1 § första stycket och ikraftträdandebestämmelserna, med deändringarna att stycket och ikraftträdandebestämmelserna ges följande somReservanteris förslag betecknade lydelser: Regeringens förslag Reservantens förslag Överlaslavgift tas ut enligt den- Överlastavgift tas ut enligt den na lag om lastbil eller buss eller nalag om motordrivet fordon el- tung terrängvagn eller släpvagn, lersläpvagn, som dras av sådant som dras av bil, tung terrängvagn, fordon,framförs på väg med hög- traktor eller motorredskap, fram- reaxeltryck, boggitryck, trippei förs på väg med högre axeltryck, axeltryckeller bruttovikt än som boggitryck, trippelfixellryck eller ärtillåtet för fordonet, fordonstå- bruttovikt än som är tillåtet för get eller vägen., fordonet, fordonståget eller vä gen.. Denna lag träder I kraft den I Denna lag träder i kraft den 1 Bestämmelserna i 1 § . Bestämmelserna i 1 §