bet · GD01AU24 · 1989-12-31 00:00:00 — 7 § Statens pris-och konkurrensverk får om särskilda skäl föranleder det medge undantag från 2och 3 §§. Ärenden av större vikt skall av verket hänskjutas till regeringen. 8 § Statens pris-och konkurrensverk skall ha tillsyn över tillämpningen av bestämmelserna omlönestopp. 9 § Mål om tillämpningen av 5 § handläggs enligt lagen(1974:371) om rättegången i arbetstvister. Denna lag träder i kraft dagenefter den dag då lagen enligt uppgift på den utkom från trycket i Svenskförfattningssamling. Bestämmelsen i 6 § tillämpas inte på ersättning somutgetts för tid före ikraftträdandet. 1989/90: AU24 Bilaga 2 Utdrag ur protokoll vid sammanträde , regeringsrådet , justitierådet LarsK . Enligtprotokoll vid arbetsmarknadsutskotts sammanträde den 9 februari 1990har utskottet beslutat inhämta lagrådets yttrande över propositionen 1989/90:95med förslag till lag om allmänt lönestopp. Förslagethar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagetföranleder följande yttrande av lagrådet: Lagrådethar vid sin granskning av lagförslaget naturligen ägnat särskild uppmärksamhetåt frågan om dess förenlighet med grundlag och internationellaförpliktelser. Bestämmelsen i 2 kap. 17 § regeringsformen om fackliga friheterhar avsiktligt och efter önskemål av bl.a. de fackliga centralorganisationernagetts en mycket begränsad räckvidd (se prop. 1975/76:209 s. 123, KU 1975/76:56s. Där föreskrivs endast att förening av arbetstagare samt arbetsgivareoch förening av arbetsgivare äger rätt att vidta fackliga stridsåtgärder, omannat ej följer av lag eller avtal. Bestämmelsen utgör inte något hinder attgenomföra den nu föreslagna lagstiftningen. Vadangår internationella förpliktelser är dessa mer svår-överblickbara.Art. 8 i om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter ochart. 6 i den europeiska sociala stadgan innefattar båda ett principiellt kravpå erkännande av strejkrätten. Enligt förstnämnda bestämmelse har Sverigeförbundit sig att säkerställa rätten att strejka under förutsättning att denutövas i enlighet med svensk lagstiftning. Enligt art. 6 i den europeiskasociala stadgan har förbundit sig att erkänna arbetstagarnas ocharbetsgivarnas rätt att tillgripa kollektiva åtgärder i händelse avintressekonflikter, däri inbegripet strejk, om inte annat följer avförpliktelser enligt gällande kollektivavtal. I förpliktelserna får enligt art.31 i stadgan göras sådana inskränkningar och begränsningar som är i lagföreskrivna och som är nödvändiga i ett demokratiskt samhälle såsom garanti förannans fri-och rättigheter eller såsom skydd för samhällets intresse, nationellsäkerhet, allmän hälsa eller moral. Frågankompliceras något av att det kan diskuteras i vad mån gällande konventionsbestämmelser om föreningsfriheten och/eller rät ten att bilda och ansluta sig till fackföreningar kan anses inbegripa skydd också för de fackliga föreningarnas rätt att i sin verksamhet använda sig av fackliga stridsåtgärder. Sådana finns i art. 23 i universella förklaring om de mänskliga rättigheterna, art. 22 i om medborgerliga och politiska rättigheter, art. 11 i europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättig- heternaoch de grundläggande friheterna och i olika ILO-konventio- 1989/90:AU24ner, främst nr 87 angående föreningsfrihet och skydd för organisations- Bilaga 2 rätten och nr 98 angående tillämpningen av principerna för organisationsrättenoch den kollektiva förhandlingsrätten. Bestämmelsen i den europeiska människorättskonventionen ärnaturligtvis av särskilt intresse med hänsyn till den prövning som kan ske ikommissionen och domstolen. Frågan om bestämmelsens tillämplighet påstrejkrätten har diskuterats i litteraturen (, Mänskligarättigheter, 4 uppl., 1989 s. 226). Enligt lagrådets mening finns dock ejgrundad anledning till antagande att vid en sådan prövning den föreslagna lagenskulle befinnas stridande mot art. 11 i europeiska människorättskonventionen. Det är för lagrådet känt att den expertkommitté inomEuroparådet som granskar tillämpningen av den europeiska sociala stadgan ochILO:s kommitté för föreningsfriheten behandlat dansk lagstiftning i mars 1985om en tvåårig förlängning av kollektiva löneavtal. Därvid framhöll bl.a.Europarådskommittén, som grundade sin bedömning på art. 6 och 31 i deneuropeiska sociala stadgan, att tiden för begränsningar i rätten tillkollektiva åtgärder måste göras så kort som möjligt och under allaomständigheter inte fick överstiga vad som behövdes för en återgång tillnormala förhållanden. underströk att ingripanden genomlagstiftning i kollektiva förhandlingar borde ske bara "in cases ofemergency and for brief periods of time". Av sin genomgång drar lagrådet den slutsatsen att det ärmycket möjligt att, särskilt på grund av långvarigheten i det föreslagna konfliktförbudet,kritik kan komma att riktas mot av organ inom och/ellerILO. Enligt lagrådets mening kan dock internationella förpliktelserinte anses förhindra att den föreslagna lagen genomförs. Lagrådetförordar att rubrikerna närmast före 2 och 5 §§ får utgå. 2 och 3 §§ I det remitterade förslaget innehåller 2 § dengrundläggande regeln om förbud mot högre ersättning för arbete än som utgickföre medan i 3 § behandlas fall där arbetstagarens lön föreden inte kan tjäna som utgångspunkt för lönestoppet. Enligtmotiven avser 3 § dels nyanställningar, dels olika fall där en arbetstagaresanställnings- eller arbetsförhållanden ändras. Enligt lagrådets mening skulleinnebörden av 3 § komma till ett tydligare uttryck om paragrafen gavs följandelydelse; "När en arbetstagare anställs efter den 7 februari1990 får arbetsgivaren inte utge och arbetstagaren inte ta emot ersättning somär högre än vad som normalt tillämpades i jämförbaraanställningsförhållanden. Vad nu sagts gäller även när en arbetstagare efter den 7februari 1990 får arbetsuppgifter som inte är jämförbara med dem han tidigare hade." . Godtas lagrådets förslag till ändring av 3 § bör äventidsangivelsen i 1989/90:AU24 2 § "fr.o.m. den 8 februari1990" ändras så att paragrafen får Bilaga 2 följande lydelse; "För tid efter får arbetsgivareinte utge och arbetstagare inte ta emot högre ersättning för samma ellerjämförbara arbetsuppgifter än som utgick ." I paragrafen torde i stället för uttrycket "om deavtalats" böra användas orden "om ersättningen avtalats". I paragrafens andra stycke föreskrivs att fredsplikt skallråda i fråga om löner och andra ersättningar till arbetstagare. Därvid skallför hela arbetsmarknaden tillämpas 3 kap. 46 §§ lagen (1976:600) om offentliganställning och de bestämmelser i lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet som följer därav; dock att en särskild reglering föreslås i frågaom det skadestånd som skall kunna åläggas arbetstagare som bryter motfredsplikten. Med hänsyn till att den föreslagna lagen enligt 1 § första stycketskall tillämpas i fråga om ersättning för arbete till arbetstagare varmedenligt 1 § andra stycket skall förstås avlöning, arvode, traktamente och annanförmån som utgår i en anställning förordar lagrådet att orden "löner ochandra ersättningar" byts ut mot orden "ersättning för arbete".Vidare kan ifrågasättas om det inte också behövs en bestämmelse som reglerarfredsplikten under tid då prövning sker av frågan om viss stridsåtgärd ärtillåten (jfr 3 kap. 2 § lagen om offentlig anställning). Med hänsyn tillarbetsdomstolens praxis, enligt vilken interimistiskt förordnande om förbud motstridsåtgärder kan meddelas i sådana fall, synes någon särskild bestämmelseinte nödvändig. Lagrådet förordar att första stycket ges lydelsen: "Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 2eller 3 § döms till böter." 1 andra stycket föreskrivs att medverkansreglerna i 23kap. Lagrådet anmärker att bestämmelsen kantänkas leda till att inte bara utbetalningen av lön utan även ett ingående avavtal som föranleder att utbetalningen kommer till stånd blir straffbart. Detsagda skulle i så fall kunna gälla även ingående av kollektivavtal. Att hos en arbetsgivare, som är en juridisk person, finnaden som bör göras ansvarig för en överträdelse är ofta förenat med svårigheter. Lönestoppet skulle bli betydligt mer effektivt om sanktionen kunde riktas mot företaget som sådant. företagsbot är utfor mat och tillämpas torde dock ett individuellt straffansvar vara erforder ligt. övergångsbestämmelserna 1989/90:AU24 Den som före lagens ikraftträdande betalar ut ersättning får inte ° straffas, även omersättningen skulle avse tiden efter ikraftträdandet; det skulle nämligenstrida mot förbudet mot retroaktiv tillämpning av strafflag. För att tydligareange detta bör den föreslagna övergångsbestämmelsen ges följande lydelse; "Bestämmelseni 6 § tillämpas inte på ersättning som utgetts före ikraftträdandet eller somutgetts därefter men avser tid före ikraftträdandet." Denföreslagna regleringen innebär att ett avtal som ingåtts efter den 7 februari1990 men före lagens ikraftträdande kan bli retroaktivt ogiltigt. Ehuru sådanretroaktiv ogiltighet alltid är ägnad att väcka betänkligheter torde denangivna effekten få godtas med hänsyn till den korta tid det är fråga om ochden uppmärksamhet som redan förslaget till lagstiftning rönt. Regeringens förslag till lag om allmänt lönestopp medändringar föreslagna av de socialdemokratiska reservanterna 1989/90: AU24 Bilaga 3 Denna lag innehåller regler om ersättning förarbete till arbetstagare till utgången av år1991. Medersättning för arbete avses i denna lag avlöning, arvode, traktamente ochannan förmån som utgår i en anställning. Förtid fr.o.m. får arbetsgivare inte utge, och arbetstagareinte ta emot högre ersättning för samma eller jämförbara arbetsuppgifter änsom utgick . För tid efter får arbetsgivareinte utge och arbetstagare inte ta emot högre ersättning för samma eller jämförbaraarbetsuppgifter än som utgick . Nären arbetstagare har anställts fr.o.m. denS , eller när det annarsinte går att beräkna vad som var en arbetstagares normala inkomst vid dennatidpunkt, skall bedömningen i stället göras med ledning av vad som då var denormalt tillämpade löne- och ersättningsbeloppen i jämförbara anställningsförhållanden. Nären arbetstagare anstälb efter får arbetsgivaren inte utgeoch arbetstagaren inte ta emot ersättning som är högre än vad som den 7 februari1990 normalt tillämpades i jämförbara anställningsförhållanden. Vadnu sagts gäller även när en arbetstagare efter fårarbetsuppgifter som inte är jämförbara med dem han tidigare hade. 1989/90:AU24 Bilaga 3 Utan hinder av bestämmelserna i 2och 3 §§ får till en arbetstagare utges högre ersättning än som gällde föreden om de avtalats . Utan hinder av bestämmelserna i 2och 3 §§ får till en arbetstagare utges högre ersättning än som gällde föreden om ersättningen avtalats . Stridsåtgärder får vidtagas utan hinder av denna lag. Ett avtal är ogiltigt i den mån det strider mot vad somföreskrivs i 2 och 3 §§. Fredsplikt skall råda i fråga om löner och andraersättningar till arbetstagare. Därvid skall för hela arbetsmarknadentillämpas 3 kap. 46 §§ lagen (1976:600) om of fentlig anställning och debestäm-meber i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet som följerdärav. I stället för bestämmelserna i 60 § sbta stycket sbtnämn-da lag skalldock vad som föreskrivs i nästföljande stycke gälla. Högre skadestånd än får inte åläggas enarbetstagare för brott mot den fredsplikt som följer av denna lag. Den som uppsåtligen eller av Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 2 och 3 oaktsamhet bryter mot 2 eller 3 § §5 döms till böter. döms till böter. Har flera medverkat till en gärning som avses i förstastycket, skall 23 kap. 4 och 5 §§ tillämpas. 7§ Statens pris- och konkurrensverkfår om särskilda skäl föranleder det medge undantag från 2 och 3 §§. Ärenden avstörre vikt skall av verket hänskjutas till regeringen. Befogenhet som enligt första styckettillkommer regeringen utövas i fråga om arbetstagare hos eller dessmyndigheter av eller myndighet som bestämmer. 8§ Statens pris- och konkurrensverkskall ha tillsyn över tillämpningen av bestämmelserna om lönestopp. 9§ Mål om tillämpningen av 5 § harulläggs enligtlagen (1974:371) om rättegången i arbetstvbter. 1989/90: AU 24 Bilaga 3 Denna lag träder i kraft dagen Dennalag träder i kraft dagen efter den dag då lagen enligt upp- efter den dag då lagen enligt upp gift på den utkom från trycket i gjft på den utkom från trycket i . Be stämmelsen i 6 § tillämpas inte på stämmeisen i 6 § tillämpas inte på ersättning som utgetts för tid före ersättning som utgetts före ikraft- ikraftträdandet. trädandet eller som utgetb därefter men avser tid föreikraftträdandet. Tryckeri, Stocktiolm 1990