bet · GD01AU8 · 1989-12-31 00:00:00 — Det kan erinras om att den nu aktuella frågan haringått i det större utredningsarbete om ändringar i arbetsmiljölagen somutförts av arbetsgruppen för översyn av vissa bestämmelser i arbetsmiljölagen.Detta arbete har, som tidigare redovisats, lett till tre betänkanden medförslag till ändringar i arbetsmiljölagen. Utskottet utgår från att regeringenefter remissbehandling redovisar sina överväganden i frågan för utanonödigt dröjsmål. Något ytterligare initiativ från sida bedömerutskottet inte vara erforderligt. Motionsyrkandet härom bör alltså inteföranleda någon åtgärd. m.fl. (fp) yrkar i motion A242 attriksdagen som sin mening skall delge regeringen vad som anförts i motionen omrätt för gravida kvinnor till omplacering, som ger bättre skydd i arbetsmiljöersom kan vara skadliga för fostret. Kan omplacering inte ske bör omedelbartinträda rätt till utbyggd havandeskapspenning. och (båda c) hemställer imotion A279 att av regeringen begär förslag om rätt för gravidakvinnor till omplacering vid bildskärmsarbete. Motionärerna hänvisar till enamerikansk epidemiologisk undersökning, enligt vilken del föreligger ettstatistiskt säkerställt samband mellan antalet missfall och antalet arbetadetimmar vid bildskärmsarbete. Forskningen är dock inte entydig, fortsättermotionärerna, som menar att det är angeläget med en brett upplagd studie, ivilken man tar in alla aspekter på riskerna med bildskärmsarbete. Bestämmelser om rätt för gravida kvinnor till omplaceringfinns i 12 § föräidraledighetslagen. Om kvinnan inte kan utföra fysiskt påfrestandearbetsuppgifter kan hon begära omplacering till mindre ansträngande arbete medbibehållen lön fr.o.m. sextionde dagen före den beräknade nedkomsten. Fårkvinnan inte sysselsättas i sitt arbete på grund av att detta enligt föreskriftär förbjudet under havandeskap har hon också rätt till omplacering medoförändrade avlöningsförmåner. 1 det fallet gäller inte någon tidsgräns av detnyss angivna slaget. Förbudet skall vara meddelat genom en föreskrift som harutfärdats med stöd av bestämmelserna i 3 kap. 16 § arbetsmiljölagen. Den omplaceringsrätt som föräldraledighetslagen gergravida kvin nor är inte absolut utan förutsätter att "det skäligen kan krävas"att arbetsgivaren ordnar annat arbete åt kvinnan. Kan omplacering inte ske har hon rätt till ledighet med havandeskapspenning enligt 3 kap. 9 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Denna rätt gäller under . förutsättningantingen att hennes arbetsförmåga är nedsatt med minst hälften eller att förbud för arbetet gäller enligt den nyssnämnda 1989/90:AU8 Ett sådant förbud har endast meddelats för dykeri-och blyarbeten. Det är enligt utskottets uppfattning angeläget medytterligare forskning som underlag för att bedöma behovet av ytterligareåtgärder till skydd för kvinnor vid graviditet. Mot den bakgrunden kan noterassom tillfredsställande att genetiska skador och fosterskador tillhör de prioriteradeforskningsområdena vid . De nya rön som görs börsjälvfallet utan omgång fa genomslag i regelsystemet. Utskottet är dock inteberett att nu tillstyrka en generell rätt till omplacering ochhavandeskapspenning såsom förordas i motion A242 (fp). Utskottet ansluter sigpå den punkten till den bedömning som tidigare gjorts av socialutskottet vidprövning av likartade yrkanden (se SoU 1987/88:9 s. 19). Vidare kan hänvisastill att socialförsäkringsutskottet i betänkandet 1989/90:SfU3 avstyrktett motionsyrkande (vpk) om utredning om gravida kvinnors behov av ledighet islutet av graviditeten. På grund av det anförda avstyrks det aktuella yrkandeti motion A242. När det sedan gäller bildskärmsarbete ger avtal ochöverenskommelser gravida kvinnor rätt att begära omplacering från sådantarbete. På den statliga sidan gäller dessutom råd och anvisningar utfärdade avstatens arbetsmiljönämnd. Utskottet instämmer med vad som anförs i motion A279(c) om att det är angeläget att bildskärmsarbetets effekter på människan blirföremål för fortsatt forskning. Sådan forskning är också ett prioriterat områdevid . I detta ingår studier av graviditetsutfall,hudförändringar, synbesvär samt ergonomiska och andra stressrelateradeeffekter av bildskärmsarbete. Problemen är också föremål för en vidsträcktinternationell forskning. Dess resultat sammanfattades vid den andrainternationella bildskärmskonferensen, som ägde rum i (den första hölls i ). Med hänsyn till den avtalsreglering somskett och till den uppmärksamhet som bildskärmsarbetet ägnas från olika forskningsaspektersåväl i som utomlands anser utskottet att det inte är påkallat förriksdagen att vidta de i motion A279 föreslagna åtgärderna. Utskottetavstyrker följaktligen motionen. Med stöd av arbetsmiljölagen (1977:1160) ocharbetsmiljöförordningen (1977:1166) kan arbetarskyddsstyrelsen meddela föreskrifter för plane ring och kontroll av arbetsmiljön. Såväl för arbetsplatsen som för utrustning kan gränsvärden föreskrivas. Bakgrunden är de risker som den tekniska utvecklingen fört med sig. Enligt förarbetena finns det starka skäl att utsträcka gränsvärdessystemet till allt fler kemiska och fysikaliska faktorer i arbetsmiljön efter hand som förutsättningar före ligger. Kriterierna bör vara stränga, bl.a. med hänsyn till människors -,1 olika känslighet för besvär. Vidare framhålls i detta sammanhang att allamöjligheter bör tas till vara för att hindra att människor som är 1989/90:AU8 särskiltkänsliga utsätts för inverkan som för dem kan innebära speciella risker. I arbetarskyddsstyrelsens författningssamling redovisaskungörelsen (AFS 1989:4) med nya föreskrifter om hygieniska gränsvärden samtallmänna råd om tillämpningen. Föreskrifterna träder i kraft den 1 januari1990. Enligt föreskrifterna skall arbete planeras och bedrivas så attexpositionen för ämnen, som kan föranleda ohälsa, blir så låg som möjligt. Dådet är uppenbart att en luftförorening orsakar exposition som inte är godtagbarmed hänsyn till de hygieniska gränsvärdena, skall åtgärder vidtas. Ibilaga till föreskrifterna redovisas gränsvärdeslistan. Därutöver föreskrivs att vissa cancerframkallande ämnen med angivna undantag inte far hanteras samt att vissa andra cancerframkallandeämnen endast far hanteras efter tillstånd av yrkesinspektionen. Brott motdessa föreskrifter kan medföra böter eller fängelse i högst . Enligt de allmänna råden om tillämpningen avföreskrifterna anger ett hygieniskt gränsvärde den högsta halten av en luftföroreningvid vilken den exponerade personen avses vara skyddad mot ohälsa. Variationeni känslighet mellan individer är dock stor, och det kan därför enligt deallmänna råden inte uteslutas att ett fatal personer i en stor grupp, som ärexponerad för halter kring eller under gränsvärdet, kan få lindriga ochövergående besvär. Det kan heller inte uteslutas, att ett ännu mindre antalpersoner kan fa sjukdomssymtom. Beträffande det rent praktiska arbetet med framtagande avkungörelsen om hygieniska gränsvärden har utskottet inhämtat följande: Två arbetsgrupper medverkar i arbetet att ta fram listan den till arbetarskyddsstyrelsen knutna föreskriftsgruppen resp. den till arbetsmiljöinstitutetknutna kriteriegruppen för hygieniska gränsvärden. Föreskriftsgruppen, därrepresentanter för arbetarskyddsstyrelsen och arbetsmarknadens parter ingår,prioriterar förslag om önskvärda förändringar av olika gränsvärden ellerinförandet av nya ämnen i gränsvärdesförteckningen. Därefter beställer manvetenskapligt dokumentationsunderlag från kriteriegruppen, vilken ärsammansatt av forskare samt experter från arbetsmarknadens parter. Kriteriegruppen sammanställer vetenskaplig dokumentationom det aktuella ämnet. Dokumentationen bygger på såväl svenska som utländskaforskningsresultat. Kriteriegruppen skriver sedan ett underlag som överlämnastill föreskriftsgruppen. I föreskriftsgruppen diskuteras kriteriegruppensdokumentation samt annan tillgänglig dokumentation. Vidare görs en bedömning avnäringslivsfrågor på det aktuella området, hur stora mängder av det aktuellaämnet som hanteras, hur stora arbetstagargrupper som är utsatta, dagensexponering, tekniska möjligheter att minska exponeringen, kostnadsfrågor,kontrollmöjligheter samt kostnader för mätning och analys m.m. Efterdiskussion i föreskriftsgruppen sammanställer arbetarskyddssty- 21 relsen ettförslag till kungörelse, vilket sänds på remiss till arbetsmark- nådensparter m.fl. Remissvaren beaktas och därefter överlämnas ett 1989/90:AU8 förslag till arbetarskyddsstyrelsens styrelse, vilken fattar beslut omutfardande av en kungörelse. De hygieniska gränsvärdena revideras löpande avarbetarskyddsstyrelsen, bl.a. mot bakgrund av de nya forskningsrön somframkommer. Som ovan nämnts finns det möjlighet att också föreskrivagränsvärden för utrustning på arbetsplatsen. Arbetarskyddsstyrelsenskungörelse med föreskrifter om buller, AFS 1986:15, innebär att arbete skallplaneras och bedrivas så att bullerexponeringen blir låg. Om bullerexponeringenöverstiger vissa angivna exponeringsvärden (i bilaga till kungörelsen) skallåtgärder vidtas för att minska exponeringen. Allmänna frågor om gränsvärden 1 tre motioner behandlas allmänna frågor om gränsvärdessättning. I anslutning till förslag om aktionsprogram mot utslagningoch dålig arbetsmiljö (vilket behandlats i det föregående) begär vänsterpartietkommunisterna i motion A222 att gränsvärden uteslutande sätts från miljöhänsyn;inte utifrån ekonomiska faktorer. Gränsvärdessättningen skall ske med klarasäkerhetsmarginaler. m.fl. (fp) anför i motion A242 att densnabba utvecklingen inom det kemiska området medfört alt det råder bristpå kunskap vad gäller olika ämnens effekter. Enligt motionärerna börgrundprincipen i en sådan situation vara försiktighet i gränsvärdessättningen.Vidare understryks i motionen vikten av att arbetarskyddsstyrelsen vid sinöversyn av gränsvärdena beaktar förekomsten av synergieffekter. I motion A282 av m.fl. (mp) framhålls attgränsvärden måste skärpas så att de utgör ett säkert skydd mot skadeverkningar.Det bör införas juridiskt bindande gränsvärden inom hela arbetsmiljöområdet. Utskottet gör för sin del följande bedömning.Arbetsmiljölagen är en ramlag, och en precisering av kraven t.ex. i form avhygieniska gränsvärden måste i stor utsträckning hänskjutas tilltillsynsmyndigheterna. Den omständigheten att kraven preciseras först itillämpningsföreskrifter innebär dock inte att kraven är mindre bindande förarbetsgivaren. Enligt utskottets uppfattning motsvarargränsvärdessystemet de allmänna krav som bör ställas för att så långt sommöjligt begränsa expositionen för ämnen som kan föranleda ohälsa. Med hänsyntill att Ogynnsamma effekter kan uppstå inom alla arbetsområden konstaterarutskottet att det ofta gäller att nedbringa dessa effekter utan att hindraverksamheten mer än nödvändigt. Som redovisats inledningsvis i detta avsnittföregås kungörelsen med föreskrifter om hygieniska gränsvärden av en stegvisprocess med redovisning av alla de faktorer som är av vikt för att få en samladbedömning av riskerna. Med hänsyn till den snabba utvecklingen inom det kemiskaområdet och risken för att kunskapsluckor kan uppstå vill utskottet för sin delbetona att både säkerhet och snabbhet är av vikt vid processen med framtagandeav gränsvärden.Utskottet förutsätter i likhet med vad som framförts av 1989/90:AU8 socialutskotteti bl.a. SoU 1987/88:9 att arbetarskyddsstyrelsen fastställer de hygieniskagränsvärdena på en så låg nivå som möjligt, så att betryggande marginal uppnåstill den nivå där oacceptabla skadeeffekter kan uppstå. Med hänvisning till vad som ovan anförts avstyrkerutskottet aktuella delar av motionerna A222 (vpk), A242 (fp) och A282 (mp). Gränsvärden m.m. för specificerade ämnen I det följande behandlas motionsyrkanden angåendegränsvärden, restriktioner m.m. för specificerade ämnen. Som en allmän kommentarvill utskottet framhålla att genom arbetsmiljölagen har gettregeringen och arbetarskyddsstyrelsen erforderliga bemyndiganden att vid behovvidta åtgärder mot sådana förhållanden som kan ha negativa effekter urarbetsmiljösynpunkt. Enligt utskottets mening bör i första handbehandla mer övergripande frågor på arbetsmiljökontrollens område. I två motioner behandlas frågor om gränsvärden förkvicksilverexponering. I motion A201 av och (bådac) samt i motion A269 av m.fl. (mp) hänvisas till att delnuvarande gränsvärdet 1971 har fastställts till 50mikrogram/m' med ledning av gränsvärdesdokumentation som helt byggde påarbetsmiljöexponering i klor-alkalifabriker. Vidare beskrivs en undersökningfrån , vilken visat att närvaro av klor vid kvicksilverpåverkan innebärett skydd för upplagring i hjärnan. Enligt motionärerna kan förhållandena iklor-alkaliindustrin därför inte utan vidare överföras till annan arbetsmiljöexponeringoch än mindre till miljöer där individen kan utsättas för kontinuerligexponering, t.ex. i munhålan. I motion A269 (mp) begärs att arbetarskyddsstyrelsen ges iuppdrag att vid gränsvärdesbestämning för kvicksilverexponering beakta att förhållandenai klor-alkaliindustrin inte kan överföras till andra förhållanden. Vidare börarbetarskyddsstyrelsen ges i uppdrag att fastställa gränsvärden dels föricke-kontinuerlig exponering av kvicksilverånga, dels för kontinuerligexponering (t.ex. från amalgam i munhålan). Motionärerna anför också attgränsvärdesprövningarna bör påskyndas och att nuvarande gränsvärdesansvarigamyndighet bör inhämta kompetens kring amalgamfrågan. I motion A201 (c)framförs likartade krav med preciseringen att den pågåendegränsvärdesprövningen för kvicksilver bör utgå från /m förindustriell kvicksilverexponering och högst /m vid kontinuerligexponering. Vidare begärs i motion A201 att frågan om lämplig myndighet för attfastställa gränsvärden för kvicksilverexponering i bostadsmiljöer, tandamalgammm. Utskottet konstaterar att de nya föreskrifterna omhygieniska gränsvärden (AFS 1989:4), vilka träder i kraft ,innebär oförändrade gränsvärden för kvicksilver nämligen /m'. Utskottethar inhämtat att kvicksilver ingår i arbetarskyddsstyrelsens 1989/90:AU8 löpanderevision av gränsvärden. Forskningsdokumentation är under sammanställning förvidare beredning inom arbetarskyddsstyrelsen. Det bör enligt utskottetsuppfattning ånyo framhållas att både säkerhet och snabbhet är av vikt vidprocessen med framtagande av gränsvärden. Utskottet har vidare noterat att kemikalieinspektionen förregeringen har redovisat en lägesrapport över ett projekt som syftar tillåtgärder för att förhindra och minimera exponering av människor och miljö förfarliga ämnen. I lägesrapporten redovisas ett tiotal ämnen, däriblandkvicksilver, som "kandidater för avveckling". Kemikalieinspektionen är en av de fyra myndigheter somutövar den centrala tillsynen vad gäller efterlevnaden av lagen (1985:426) omkemiska produkter. Övriga myndigheter är ,arbetarskyddsstyrelsen och , var och en på sina tillsynsområden. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om attarbetsmiljökommissionen enligt sina direktiv bör överväga effektiviteten isamordningen mellan olika samhällsorgan centralt och regionalt. Mot bakgrund averfarenheterna från kommissionens kartläggning skall den lämna förslag ominriktning och organisation av arbetsmiljöarbetet och samhällets insatser.Kommissionen bör enligt direktiven också överväga, om det finns anledning attgöra förändringar eller förtydliganden i arbetsmiljölagen eller annanlagstiftning. Efter en hemställan från arbetsmiljökommissionen gavregeringen statskontoret i uppdrag att göra en kartläggning avaktörerna på arbetsmiljöområdet m.m. Statskontorets arbete syftar dels till attge en bred överblick över myndigheter m.fl. på arbetsmiljöområdet, dels tillatt ge ett underlag för att bedöma behovet av fortsatta utredningar och för attföreslå eventuella åtgärder som kan effektivera samhällets insatser påarbetsmiljöområdet. Även i regeringens särskilda direktiv tillkemikalieinspektionen avseende anslagsframställning för budgetåren 1991/92 1993/94 tas samordningsfrågorna upp. Enligt direktiven är det av vikt att detsamlade systemet för kemikaliekontrollen fungerar med avsedd verkan. Med tankepå att flera centrala myndigheter är engagerade i olika delar av systemet böralla möjligheter till samordning med andra myndigheter tas till vara.Inspektionen bör enligt direktiven lämna ett genomarbetat underlag förutformning av den systemövergripande rollen. Enligt utskottets uppfattning är det väsentligt attsamordningsaspekterna inom arbetsmiljöarbetet tas till vara och att oavsettvilken myndighet som är ansvarig för visst tillsynsområde en helhetssyneftersträvas. Med hänsyn till det arbete som pågår och till vad som i övrigtanförts avstyrker utskottet motionerna A201 (c) och A269 (mp). I tvåmotioner behandlas amalgam som arbetsmiljöfara. (vpk) begär i motion A213 attarbetarskyddsstyrel sen ges i uppdrag att utfärda bättre anpassade föreskrifter för tand vårdspersonal vad gäller användning av amalgam. Enligt motionen är 24 amalgamfrågan inte uppmärksammad som arbetsmiljöfråga trots risken förkvicksilverförgiftning för människor som arbetar inom tandvården. Arbetarskyddsstyrelsensförslag till nya allmänna råd är inte tillfredsställande. I avvaktan på förbudmot amalgam som tandlagningsmaterial bör arbetarskyddsstyrelsen utfärda skärptaföreskrifter för tandvårdspersonals hantering av amalgam. Motsvarande kravframförs i motion A274 av m.fl. (mp). Utskottet kan konstatera att socialutskottet vid fleratillfallen senast i 1989/90:SoU7 har behandlat frågan om förbud mot användningav amalgam, främst ur patientsynpunkt, i tandvården. Därvid har socialutskottetgjort följande sammanfattning. Utskottet konstaterade att funnit attamalgam fortfarande kan användas som tandersättningsmaterial i avvaktan på attandra bättre material blir tillgängliga som generell ersättning för amalgam.Utskottet ansåg sig inte kunna förorda något initiativ från sida somsyftade till förbud helt eller delvis mot användning av amalgam. Utskottethävdade att om ett sådant förbud införs innan det finns fullgodaersättningsmaterial kan detta medföra konsekvenser av allvarlig natur. 1stället ansåg utskottet att allmänna råd bör styramaterialvalet. Utskottet erinrade om att tandläkare alltid börinformera patienten om tänkbara alternativ och beakta hans rätt att avböja vissbehandling. Utskottet framhöll slutligen att ställningstagandet tillamalgamanvändning fortlöpande måste omprövas med nya vetenskapliga rön somunderlag. Vad gäller arbetsmiljöaspekterna föreligger såsom ocksåanförs i motion A213 arbetarskyddsstyrelsens allmänna råd om arbete medkvicksilver och amalgam inom tandvården (AFS 1989:7), vilka blivit gällandesedan de utkommit från trycket . I de allmänna råden informerasom hälsoeffekter av kvicksilver och om arbetsmiljölagens bestämmelser attarbetsgivare skall se till att arbetstagare får god kännedom om de förhållandenunder vilka arbetet bedrivs samt upplyses om de risker som kan vara förbundnamed arbetet m.m. Därefter följer råd i olika avseenden vad gällertandvårdsarbetets olika moment samt hantering av kvicksilverhaltigt avfall. Arbetarskyddsstyrelsen har också mot bakgrund av atttandläkare och tandtekniker har en högre andel belastningssjukdomar än andragrupper påbörjat en inventering av tandvårdspersonalens totala risksituation.Projektets syfte är att kartlägga ergonomin inom tandvården och att utarbetaåtgärdsprogram. Utskottet gör följande bedömning. Olämplig hantering avamalgam kan medföra hälsorisker. Utskottet instämmer med uppfattningen i allmänna råd (SOSFS 1988:9) att användningen av amalgam successivt bör minska och alternativa tandlagningsmaterial användas i så stor utsträckning som möjligt. I avvaktan på att de nya material som skall ersätta amalgam blir utredda, bl.a. ur toxikologisk synpunkt, förutsätter utskottet att en tillfredsställande arbetsmiljö kan uppnås genom att arbetarskyddsstyrelsens allmänna råd om arbete med kvicksilver och amalgam inom tandvården följs. Med hänvisning till arbetarskyddsstyrelsens tillsynsansvar och de ovannämnda allmänna råden som utkommit samt till vad som i övrigt anförts avstyr- 25 kerutskottet motionerna A213 (vpk) och A274 (mp). I motionA282 yrkar m.fl. (mp) sänkt gränsvärde /90: ALi8 Motionärerna anför att antalet anmälda sjukdomar som beror pålösningsmedel har varit och att gränsvärdena är sattapå ett sådant sätt att människor tar skada. En halvering av gränsvärdenaberäknas kosta ca 100 milj. kr., dvs. en i sammanhanget mycket låg summa.Gränsvärdena bör därför sänkas radikalt för de allra flesta organiskalösningsmedlen. Vidare anför motionärerna att det för män framför allt är bullersom leder till sjukdom. Gränsvärdet för buller bör därför sänkas till i förstahand . Utskottet konstaterar att de nya föreskrifterna omhygieniska gränsvärden (AFS 1989:4), vilka träder i kraft ,innebär sänkta gränsvärden för ett 30-tal lösningsmedel. I flera fall har gränsvärdetsänkts till hälften eller mer. Som redovisats inledningsvis finns föreskrifter om bulleri arbetarskyddsstyrelsens kungörelse AFS 1986:15. Om bullerexponeringenöverstiger i ekvivalent ljudnivå under en typisk arbetsdagföreskrivs att åtgärder skall vidtas för att minska exponeringen. För dettaändamål skall ett tidsplanerat åtgärdsprogram utarbetas och dokumenteras. Motbakgrund av en skrivelse från arbetsmiljökommissionen harregeringen uppdragit åt arbetarskyddsstyrelsen att genomföra en utvärdering avåtgärder inom bullerområdet. Till de områden som skall belysas hör den faktiskaarbetsmiljön inom företag/förvaltningar samt frågor i anslutning tillbullerkungörelsen, bl.a. förekomsten och styrningseffekten av de tidsplaneradeåtgärdsprogrammen samt yrkesinspektionens arbetssätt på detta område. 1arbetarskyddsstyrelsens rapport, vilken överlämnats till ,redovisas bl.a. att upprättandet av tidsplanerade åtgärdsprogram mot bullerförefaller vara eftersatt. Rapporten har lämnats vidare tillarbetsmiljökommissionen för beaktande i dess arbete. Med hänvisning till den utveckling som ägt rum resp. pågår dvs. den väsentliga sänkningen av gränsvärdena för lösningsmedel från och medden resp. utvärderingen inom bullerområdet påkallas enligtutskottets uppfattning inte någon åtgärd med anledning av yrkandet imotion A282. 1 motion A226 begär () en utredning avproblemen i samband med användningen av vissa cementprodukter. Enligt motionärenhåller de s.k. fårdiga brukprodukterna på att helt ta över marknaden påbekostnad av det traditionella sättet att blanda murbruk. Därvid tillförs kemiskasubstanser som bindemedel, härdare m.m. vilkas farlighet det inte finns någonklar uppfattning om. Utskottet kan konstatera att kemikalieinspektionen efterden tidpunkt då den aktuella motionen väckts har utfardat föreskrifter om krom i cement (KIFS 1989:2) samt allmänna råd i anslutning till föreskrifterna (1989:1). Den som yrkesmässigt hanterar cementproduk ter skall enligt föreskrifterna se till att cementets innehåll av vattenlös- ligt sexvärt krom är så litet som möjligt när produkten levereras för 26 användning.De nya föreskrifterna träder i kraft . Förpackadeprodukter får dock överlåtas till utgången av . 1 1989/90:AU8 detidigare nämnda särskilda direktiven för kemikalieinspektionensanslagsframställning för budgetåren 1991/92 1993/94 redovisas en pågåendeutvärdering av kemikalieinspektionens produktregister. I direktivenkonstateras att det är viktigt att betrakta registret som en del av den inomlandet samlade kunskaps- och informationsförsörjningen på området. Med detanförda anser utskottet syftet med motion A226 i väsentlig mån tillgodosett.Motionen avstyrks. I motion A742 av () yrkasändring av normer för målning. Enligt motionen vidhållerbyggnadsstyrelsen trots upprepade krav från bl.a. leverantörer inomsnickeribranschen sitt krav på målning med polyuretan för inredningar. Detär inte polyuretan i sig utan isocyanatet i härdaren som innebär betydanderisker vid oförsiktig hantering. bör undersöka om mindrefarliga målningssätt kan användas utan att kvaliteten väsentligt försämras. Utskottet konstaterar att det inte finns något generelltförbud mot polyuretanfårger.