bet · GD01SoU17 · 1989-12-31 00:00:00 — tet ansermed hänvisning härtill att det anslag som föreslås av regeringen till anslagetA 5 är tillräckligt. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion So429 (m)yrkande 1 och So541 (vpk) yrkande 2 i återstående del. I motion 1989/90:So510 av () hemställs attriksdagen beslutar att ur anslaget A 5. Insatser mot aids inom socialdepartementetshuvudtitel för /91 anvisa . till (yrkande 2). är en förtransfu-sionssmittade. Den har hittillserhållit bidrag ur aidsanslaget genom beslut av med 200 000kr. Föreningen har också erhållit . i bidrag genom beslut avsocialstyrelsen. Antalet personer som genom blodprodukter fått HIV uppgickden till 194. 44 av dessa hade utvecklatsjukdomen aids. Något mindre än hälften av de HlV-smittade resp. aidssjuka harsmittats genom blodtransfusioner. Utskottet behandlade i det tidigare betänkandet1988/89:SoU21 ett motionsyrkande om bidrag till en förening för blödarsjuka förarbete med HIV/aids. Utskottet uttalade därvid att det är angeläget att detfinns en väl fungerande stödverksamhet för de blödarsjuka som drabbats av HIVoch deras anhöriga. Utskottet hänvisade till att fåttregeringens uppdrag att redovisa en utvärdering av insatserna för HIV-smittadeblödarsjuka men också lämna förslag till hur verksamheten bör utformas förframtiden. Utskottet fann mot den bakgrunden inte något behov av uttalande frånriksdagens sida med anledning av den då aktuella motionen. Utskottet gör följande bedömning. Enligt utskottet är det angeläget att de människor somdrabbats av HFV-smitta genom biodprodukter på allt sätt får samhällets stöd. Patient-och anhörigföreningar gör ett mycket värdefullt arbete. Den aktuellakamratföreningen har också tidigare fått bidrag från staten för sin verksamhetefter beslut av och . Det bör dock inteankomma på att pröva frågor om bidrag till enskilda organisationer.Utskottet avstyrker därför motion 1989/90:So510 (m) yrkande 2. Utskottet tillstyrker den i propositionen föreslagnamedelsanvisningen till . Ekonomisktstöd till barnfamiljer m.m. (C 1, C 4, C 6 l989/90:SoUl7 och C 7) utskottet tillstyrker de i propositionen föreslagnamedelsanvisningarna till Allmänna barnbidrag, Bidragsförskott, Särskilt bidragför vissa adoptivbarn och Bidrag till kostnader för internationella adoptioner,som inte mött någon erinran i form av motioner. Hälso- och sjukvård m.m. (E 1, E 3 E 9 och E llE 19) (E 1) har med anledning av proposition 1988/89:130 omriktlinjer för framtida roll, uppgifter och inriktning m.m.beslutat om huvudsakliga uppgifter och verksamhetsinriktning(SoU24, rskr. Enligt detta beslut skall i första handinrikta sitt arbete på tillsyn i form av uppföljning och utvärdering av denverksamhet som kommuner, landsting och andra organ bedriver inom socialsektornsområde. skall också i egenskap av expertmyndighet kunnatillhandahålla kunskapsunderlag som kan behövas av regering, landsting ochkommuner inför olika ställningstaganden. I syfte att förstärka tillsyn inom hälso-och sjukvården föreslogs i propositionen att det skulle inrättas regionalatillsynsenheter på högst sex orter i landet. Utskottet uttalade sintillfredsställelse över det framlagda förslaget när det gällde förstärkningenav tillsynsverksamhet. När det gällde mera detaljeradeorganisationsfrågor erinrade utskottet om att det inte längre ankommer påriksdagen att besluta om grundstrukturen för en myndighet. Ansvaret härföråvilar i stället regeringen. nya organisation började genomföras den 1juli 1989. Två motioner tar upp frågan om lokaliseringen av deregionala tillsynsenheterna. I motion 1989l90:So421 av förste vice talmanIngegerd m.fl. (m, fp, c) hemställs att beslutar attsocialstyrelsens regionala tillsynsenhet för /förläggstill . Enligt motionärerna kräver en uppföijning och utvärdering avsjukvårdsorganisationens utveckling dels tillgång till största möjliga breddoch djup när det gäller den medicinska kompetensen, dels tillgång tillkvalificerad hälso- och sjukvårdsforskning. I båda dessa avseenden erbjuderUppsala enligt motionärerna den ojämförligt största kompetensen. I motion I989/90:So401 av ochCarl-Johan (båda fp) hemställs att som sin mening ger regeringentill känna att tillsynsenhet förLinköpings-/Göte-borgsregionen placeras i i stället för i Göteborg.Motionä- rernaredovisar ett antal geografiska, ekonomiska, praktiska och rekry- 1989/90:SoU 17 teringsmässigaskäl för att skulle bli en mycket god placeringsort. avlämnade rapportenRegional organisation vid Uppgifter, lokalisering,resursdimensionering m.m. har föreslagit att de regionalaenheterna skall vara fem till antalet. Styrelsen har vidare föreslagit attenheterna lokaliseras till , , , och Malmö.Socialstyrelsen har i detta sammanhang bl.a. beaktat rekryteringsbasen, dvs.tillgången på olika typer av expertis (bl.a. medicinsk och odonto-logiskkompetens), kontakterna med samverkansnämnderna, närheten till tillsynsobjektenoch kommunikationerna. Socialministern anför i budgetpropositionen (bil. 7 s.77) att han delar bedömningen att antalet tillsynsenheter bör vara fem. Däremotanser han att enheten i /bör förläggas till . Hanhänvisar därvid till att samverkansnämnden enhälligt föreslagit att enhetenförläggs dit. Skälen till detta har bl.a. varit att geografiskt ochkommunika-tionsmässigt ligger centralt i förhållande till de sju landsting somingår i regionen. Vidare har en lokalisering till från sysselsättningssynpunktbedömts ha större betydelse för än för . Socialministern beräknarkostnaderna i båda alternativen som likvärdiga. Valet av har inteföranlett någon särskild motivering i budgetpropositionen. Utskottet gör följande bedömning. Utskottet erinrar om beslut med anledning avprop. 1986/87:99 om ledning av den statliga förvaltningen (KU 1986/87:29, rskr.226) att regeringen ensam bör besluta om grundstrukturen när det gäller enmyndighets inre organisation och att bör besluta om huvudinriktningenav myndighetens verksamhet. bör därför enligt utskottet inte taställning i frågan om förläggningen av de regionala tillsynsenheterna.Utskottet avstyrker därför motion So421 (m, fp, c). Av samma skälavstyrks motion So401 (fp). Utskottet tillstyrker den föreslagna medelsanvisningentill . Statens rättsiäkarstationer (E 4) I samband med behandlingen av regeringens förslag tillanslag till Statens rättsläkarstationer för /90 redovisadeutskottet utförligt gällande bestämmelser m.m. för den rättsmedicinska obduktionsverksamheten(1988/89:SoU16 s. 7 ff.). I betänkandet fanns också ett avsnitt om utvecklingenunder senare tid. Vid sin behandling av regeringens förslag till anslag ochvissa motioner anförde utskottet bl.a. följande. Utskottet kan inledningsvis konstatera att omfattande problem och storasvårigheter för den rättsmedicinska verksamheten har uppkom- 4 1989/90. mit närdet gäller att uppfylla de mål som uppställts för verksamheten. Samtidigtsom resurserna har skurits ned har behovet av rättsmedicinska undersökningarenligt gällande föreskrifter ökat. Viktiga rättsmedicinska arbetsuppgifter somforskning och undervisning har måst eftersättas. Det har funnits uppenbar riskför att de framtida möjligheterna att rekrytera kompetent personal till områdetskulle försvåras. Utskottet anser det klart att den rättsmedicinskaverksamheten behöver en resursförstärkning. Ett resurstillskott behövs redaninnevarande år för att verksamheten skall kunna . Utskottet har erfaritatt regeringen avser att medge ett överskridande på innevarande års budget iden storleksordning som beräknats av . Vad gäller resursbehovetför nästa budgetår har i sin framställning till regeringen ifebruari 1989 beräknat ett medelsbehov på ca 2 milj.kr. utöver vad somberäknats i budgetpropositionen. Utskottet beräknar ett större resursbehoveller 2,2 milj.kr. utöver det i budgetpropositionen föreslagna beloppet ochutöver det överskridande med 2,7 milj.kr. på innevarande års budget som bedömtsnödvändigt. Enligt utskottet bör därför för nästa budgetår tillStatens rättsläkarstationer anvisa ett förslagsanslag på . Utskottet anförde vidare: För att man skall komma till rätta med problemen när detgäller den rättsmedicinska verksamheten krävs också åtgärder på längre sikt.Utskottets utgångspunkt är att den rättsmedicinska verksamheten har storbetydelse för rättssäkerheten. Viktiga i sammanhanget är inte bara derättsmedicinska obduktionerna utan också de undersökningar som för olikaändamål görs på levande personer och de uppgifter som sakkunniga somrättsmedicinarna fullgör. Rättsmedicinen gagnar inte bara traditionellträttsvårdande myndigheter som polis, åklagare och allmänna domstolar utan ocksåbl.a. och myndigheter som arbetar med invandrarfrågor.Rättsmedicinska undersökningar har vidare betydelse för civilrättsligabedömningar som görs av försäkringsdomstolar och försäkringsbolag. Det finnsockså skäl att erinra om den viktiga verksamhet som fullgörs avrättsodontologen vid rättsläkarstationen i . De arbetsuppgifter somdenne utför är även av internationell betydelse. Utskottet finner det angelägetatt den rättsmedicinska verksamheten får sådana resurser att den även iframtiden kan tillgodose högt ställda krav. Det finns enligt utskottet ocksåskäl att erinra om personalsituationen för rättsmedicinen. Personalen måste kunna känna trygghet i sin anställning. Denframtida rekryteringen av kompetent personal till det rättsmedicinska områdetmåste också tryggas. Detta gäller även den rättso-dontologiska verksamheten. Utskottet behandlade också frågan om huvudmannaskapet förden rättsmedicinska verksamheten. Utskottet hänvisade bl.a. till att den s.k.RRK-utredningen utrett den framtida organisationen för det rättsmedicinska,rättskemiska och kriminaltekniska undersökningsväsendet och lagt fram vissaförslag. Utskottet anförde vidare: Det är enligt utskottet angeläget att en lösning avfrågorna om huvud man och organisation av verksamheten kan komma till stånd. Utskot tet förutsätter att regeringen skyndsamt tar sig an dessa frågor. Utskot tet är inte berett att nu ta ställning till frågan om den rättsmedicinska verksamheten bör ha en helt självständig ställning eller underordnas viss myndighet. Denna fråga bör självklart ingå i rege ringens beredningsarbete. anfört om den framtida utvecklingen för rättsmedicinen ]989/90:SoU 1 7 föreslogsriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. följde utskottet(rskr. 1988/89:214). För /90 anslogs sålunda 34 268 000 kr.Regeringen har för /91 under anslaget E 4 till Statensrättsläkarstationer föreslagit ett förslagsanslag på . Ibudgetpropositionen anförs (s. 82) att en ny omständighet vid bedömningen avrättsläkarstationernas resursbehov är den överenskommelse mellan staten ochsjukvårdshuvudmännen som träffats angående s.k. enkla dödsorsaksundersökningar.Fr.o.m. skall således sjukvårdshuvudmännen ta ett störreansvar för utfårdande av dödsbevis i de fall dödsfallet inträffar i hemmeteller inom äldrevårdsinstitution. Genom en ändring som gjorts i allmännaläkarinstruktionen (1963:341) åligger det numera läkare som i sin verksamhetfår kännedom om att någon avlidit på en annan plats än ett sjukhus att försökafå fram sådana uppgifter om den avlidne, i första hand från den läkare somnärmast före dödsfallet vårdat den avlidne, som kan vara av betydelse för attfastställa dödsorsaken. (Ändringen, som gjordes genom SFS 1989:815, trädde ikraft .) Till följd av överenskommelsen mellan socialdepartementetoch sjukvårdshuvudmännen om de s.k. enkla dödsorsaksundersökningarna ochändringen i läkarinstruktionen har , efter samråd medLandstingförbundet och , ändrat sina föreskrifter omdödsbevis. I de nya föreskrifterna inskärper särskilt att detenligt läkarinstruktionen åligger envar läkare att bemöda sig att rörande enavliden person få fram resp. lämna sådana uppgifter, som kan vara av betydelseför att fastställa dödsorsaken, och om det behövs ta initiativ till obduktionenligt obduktionslagen (1975:191). Huvudregeln vid dödsfall såväl på somutanför sjukvårdsinrättning är dock att dödsbevis skall utfårdas utan obduktionom en sannolik dödsorsak kan anges. De nya föreskrifterna om dödsbevis m.m. harpublicerats i SOSFS 1989:34 och tillämpas . Enligt vad som anförs i budgetpropositionen är målet medde nya reglerna för utfärdande av dödsbevis att antalet enkla dödsorsaksundersökningarskall kunna minskas med 3 0004 000, vilket anses innebära en stor omställningjämfört med hittillsvarande rutiner för utfårdande av dödsbevis. Enligt vadsom anförs i propositionen förutsätter regeringen att ,och sjukvårdshuvudmännen på olika sätt aktivt verkar föratt nya rutiner etableras så att målet kan nås successivt. Socialministern görbedömningen att det extra tillskott som medgav i kombination med enförväntad minskning av verksamhetsvolymen skall ge erforderligt utrymme försåväl viss förnyelse inom verksamheten som en viss rationalisering. Avsikten ärockså att ge myndigheten möjligheter att på ett friare sätt disponera anslaget. Huvudförslaget om en minskning har enligt uppgiftfrån tillämpats vid beräkning av anslaget. Detta motsvararen minskning med . Fyra motioner innehåller yrkanden om en höjning av anslaget i 1989/90:SoU17 förhållandetill regeringens förslag. I motion 1989190:So489 av m.fl. (vpk)hemställs att till Statens rättläkarstationer anslår 5 501 000 kr.utöver vad regeringen har föreslagit eller . Samma yrkande finns imotion 1989/90:So499 av hraelsson (c). 1 motion 1989/90:So509 av DanielTarschys m.fl. (fp) yrkas ett anslag på 5,5 milj.kr. mer än vad regeringenföreslagit eller . (yrkande 1). I motion 1989/90:So520 av AnitaStenberg (mp) begärs ett tillkännagivande till regeringen om att det avsocialstyrelsen begärda anslaget till statens rättsläkarstationer inte fårsänkas. Samtliga motionärer anser att antagande om attantalet obduktioner under det kommande budgetåret skulle kunna minska med 30004 000 är orealistiskt. Dessutom framhålls rättsläkarnas stora arbetsbörda. Utskottet gör följande bedömning. Utskottet erinrar om de uttalanden som utskottet gjorde isamband med förra årets budgetbehandling. Rättsläkarstationerna tillerkändesdärvid en betydande resursförstärkning. Därefter har staten och sjukvårdshuvudmännenträffat en överenskommelse som syftar till att minska verksamhetsvolymen vidrättsläkarstationerna. Ändringar har också vidtagits i allmännaläkarinstruktionen och i föreskrifter om dödsbevis. Det ärsvårt att nu bedöma hur stor minskning av antalet rättsmedicinskaundersökningar som åtgärderna leder till. Utskottet anser sig dock kunna utgåifrån att det kommer att bli en betydande minskning av arbetsbördan vidrättsläkarstationerna. Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottetden i budgetpropositionen föreslagna medelsanvisningen till statensrättsläkarstationer. Motionerna So489 (vpk), So499 (c), So509 (fp) yrkande 1och So520 (mp) avstyrks. () hartill uppgift att utveckla, värdera och förmedla kunskaper om psykosocialarisksituationer, riskgrupper och riskreaktioner. Verksamheten omfattar målinriktadforskning samt utbildning, dokumentation och information. IPM har i sin anslagsframställning begärt en förstärkningav lönekostnadsanslaget med . motsvarande en forskare, en forskningsassistentoch en sekreterare samt en ökad löneresurs. IPM har begärt undantag frånhuvudförslaget om en minskning eftersom detta enligt institutet inte ärförenligt med statsmakternas egna skrivningar rörande hälso- och sjukvården samtforskningspolitiken. Socialministern anför i budgetpropositionen (bil. 7 s. 91)att han anser att det är angeläget att IPM:s verksamhet kan bedrivas såeffektivt som möjligt inom de ramar som angav vid institutets tillkomst.Därför föreslås en förstärkning av myndighetens anslag med medel motsvarande enforskare och därutöver en ökad löneresurs om I budgetpropositionen hemställs att till IPM 1989/90:SoU17 skallanvisa ett förslagsanslag på . Huvudförslaget genomförs enligtuppgift från . I motion 1989/90:So525 av m.fl. (vpk)hemställs att anvisar . utöver vad regeringen föreslagit.Motionärerna anser att institutet bör få pengar till ytterligare enforskningsassistent och till en sekreterare. I motion 1989/90:So508 av och (båda c) hemställs att till IPM skall anvisa detförslagsanslag som äskats av myndigheten. Regeringens budgetförslag innebärenligt motionärerna att IPM inte kan fullfölja de uppgifter .som förelagtsinstitutet. De yrkade tjänsterna och undantag från huvudförslaget motsvarar enhöjning av anslaget med . I motion 1989/90:So469 av m.fl. (s) begärsett tillkännagivande till regeringen om vad som anförs i motionen om IPM:sangelägna behov av resurser. Även denna motion hänvisar till vad IPM anfört isin anslagsframställning. Utskottet har vid flera tillfållen tidigare behandlat motionskravpå förstärkta resurser till IPM. Vid den senaste behandlingen, i betänkandet1988/89:SoU16, uttalade utskottet att det delade bedömningen att IPM gör ettangeläget arbete (s. 22). Utskottet erinrade om den då tillsattaarbetsmiljökommissionen och dess behov av underlag för sitt arbete. Utskottetförutsatte att IPM kunde bidra med värdefulla erfarenheter till kommissionensfortsatta arbete. Utskottet delade också bedömningen att IPM, om institutetäven fortsättningsvis skall kunna fullgöra sina viktiga uppgifter på etteffektivt sätt och motsvara de ambitioner som angavs vid institutets tillkomst,behöver tillföras ytterligare resurser. Regeringen borde överväga på vilketsätt en sådan förstärkning lämpligen borde ske och återkomma medförslag till . Vad utskottet anfört i denna del föreslogs geregeringen till känna. Utskottet avstyrkte ett särskilt motionsyrkande om enhöjning av anslaget till IPM för /90. följde utskottet(rskr. 1988/89:214). Utskottet gör nu följande bedömning. Utskottet erinrar om sin tidigare inställning att IPM görett angeläget arbete och att regeringen bör överväga hur en förstärkning avinstitutets resurser kan ske. Utskottet konstaterar att förslaget ibudgetpropositionen inrymmer en viss resursförstärkning för IPM. Utskottettillstyrker regeringens förslag till medelsanvisning. Motionerna So525 (vpk),So508 (c) och So469 (s) avstyrks. Bidrag till hälsoupplysning, m.m. (E 13) I motion 1989/90:So473 av m.fl. (fp)hemställs att för /91 anslår ett extra bidrag om 3milj.kr. för tobaksinformation (yrkande 2). Motionärerna hänvisar till vissauttalanden i samband med antagandet av utvecklingslinjer för hälso- ochsjukvården inför 90-talet (prop. 1984/85:181, SoU 28, rskr. 400), i 1989/90:SoU17 vilketsammanhang regeringen utlovade en intensifierad informationsverksamhet omtobakens skadeverkningar med huvudsyfte att hindra tobaksdebut bland barn ochungdom. /871988/89 utgick vissa extra resurser motsvarande 3milj.kr. för hälsoupplysning när det gäller tobakensskadeverkningar. Motionärerna framhåller vikten av att motverka tobaksbruk ochanser att förstärkta resurser för att motverka tobaksbruk bör utgå även underkommande år med minst lika stort och helst större belopp. Finansiering bör skeöver statsbudgeten. Ett minimikrav är att 3 milj.kr. utöver regeringens förslagskall utgå under nästa budgetår. I motion 1989/90:So312 av och (båda c) begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad somanförs i motionen om medel för upplysning syftande till en begränsning avtobaksbruket och tobakens skadeverkningar (yrkande 1). Motionärerna anför attbetydande delar av våra sjukvårdsresurser tas i anspråk för tobaksrelateradesjukdomstillstånd och att tobaksbrukets hälsoeffekter även leder till andraformer av samhällsekonomiska förluster på grund av produktionsbortfall orsakatav sjukfrånvaro från arbetet, förtidspensionering och för tidig död.Samhällets insatser för att begränsa tobaksbruket är mot den bakgrundenanmärkningsvärt små. Motionärerna anser starka skäl tala för att samhälletssatsningar för att upplysa om tobakens skadeverkningar borde vara avsevärthögre. Anslaget måste få en sådan omfattning och fördelas så att deorganisationer som verkar för begränsning av tobaksbruket kan fullgöra sinasynnerligen viktiga uppgifter. Från anslaget E 13 bekostas bl.a. upplysningsverksamhet omtobak genom vissa organisationer, bl.a. skadeverkningar (NTS). För /90 har drygt 2 milj.kr.avsatts för tobaksupplysning. Medel för tobaksinformationberäknas däremot /88 under anslaget E 1. Ur detta anslaghar drygt 1 milj.kr. avsatts för innevarande budgetår och 1,2 milj.kr.beräknats /91. redovisar i sin anslagsframställning i samråd med berörda organisationer inlett en översyn av villkoren för deorganisationer som arbetar inom tobaksområdet. Denna sammanfaller med att NTS,som är den största bidragsmottagaren, reorganiserar sin kanslifunktion ochdiskuterar inriktningen av sin framtida verksamhet. Översynen syftar till attgenom samordning och rationalisering öka effekten av de insatta resurserna. Isammanhanget kan också redovisas att i samband med utarbetandetav en treårsbudget 1987 beslutade att prioritera sex speciella områden däråtgärder för begränsning av alkohol- och tobakskonsumtion utgjorde ett sådantprioriterat område. /91 utgör det tredje året för dennaprioritering. Regeringen tillkallade en särskild utredare föratt överväga och föreslå olika åtgärder för att ytterligare minskatobaksbruket. Utredaren, som antagit benämningen tobaksutredningen, skallenligt sinadirektiv (dir. 1988:23) bl.a. beakta behovet av informationsåtgär- 1989/90:SoUl 7 der.Utredningen kommer enligt planerna att avlämna sitt betänkande . Folkhälsogruppenhar i en särskild rapport. Åtgärder föratt minska tobaksbruket i (Rapport nr 2 1989), föreslagit ett antalkonkreta åtgärder för att minska tobaksbruket i landet. Utskottet har vid flera tillfållen tidigare behandlatmotionsyrkanden om ökat anslag för tobaksinformation. I det senastebetänkandet, 1988/89:SoU14, konstaterade utskottet att medelför tobaksinformation är beroende av prioriteringen inom ramen för anslaget ochatt utfallet av denna prioritering ännu inte föreligger. Mot bakgrund av attåtgärder för begränsing av tobakskonsumtion utgör ett prioriterat område inomsocialstyrelsen fann utskottet det inte erforderligt med åtgärder frånriksdagens sida i frågan. Det då aktuella motionsyrkandet avstyrktes. Riksdagenföljde utskottet (rskr. 1988/89:215). Utskottet gör nu följande bedömning. Informationen om tobaksbrukets skadeverkningar är ettviktigt inslag i hälsoupplysningen med hänsyn till de stora hälsoriskernaförenade med tobaksbruk. Åtgärder för att begränsa tobakskonsumtionen är därförockså ett prioriterat område inom . Behovet avinformationsåtgärder övervägs av tobaksutredningen. Utredningens förslag börenligt utskottet avvaktas innan överväger något initiativ i frågan. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetmotionerna So473 (fp) yrkande 2 och So312 (c) yrkande 1. Utskottet tillstyrker budgetpropositionens förslag tillmedelsanvisning till Bidrag till hälsoupplysning. Bidrag till allmän sjukvård m.m. (E 16) Från anslaget utgår dels det särskilda statsbidrag tillden allmänna sjukvårdsersättningen som utgår till sjukvårdshuvudmännenfrån den allmänna försäkringen, dels ett bidrag till sjukvårdshuvudmännenenligt överenskommelse med om ändring avtal omden psykiatriska vården. Frän anslaget utgår även ersättning till landstingenoch enligt överenskommelse mellan staten och dessa kommuner omderas övertagande av statens ansvar för provinsialläkarnas pensionering. Ibudgetpropositonen föreslås dessutom att vissa övergångsbidrag till Uppsalaläns landsting enligt uppgörelsen om ändrat huvudmannaskap för Akademiskasjukhuset i i fortsättningen skall betalas ut från anslaget E 16.Regeringen föreslår i budgetpropositionen att till Bidrag till allmänsjukvård m.m. för /91 anvisar ett förslagsanslag på . Minskadhelgtjänstgöring inom vården /90:SoU17 I motion I989l90:So269 av m.fl. (vpk)hemställs att hos regeringen begär förslag till statsbidrag för attinitiera minskad helgtjänstgöring inom vården enligt motionens förslag (yrkande1 delvis; återstående del av yrkandet behandlas under anslaget G 1 Bidrag tillsocial hemhjälp, ålderdomshem m.m. Där behandlas också yrkanden om kortarearbetsdag inom m.m. och särskilda statsbidrag för detta.)