bet · GD01KU30 · 1989-12-31 00:00:00 — Ingaunderhandskontakter har såvitt är bekant tagits med regeringen, utom sådana kontakter med departementets personal som normalt förekommer i denna typ av ärenden, dvs förfrågningar frånde sökande och andra i ärendet engagerade om tidpunkt för avgörandet o.d. I tillsättningsbeslutet har hänsyn tagits till att - liksom - av såväl de sakkunniga som tjänsteförslagsnämnden i dess helhet ansågs väl kompetentför tjänsten. Enligt de sakkunniga och tjänsteförslagsnämndens 1989/90:KU30 Bilaga A 24 majoritet hade ett försteg i vetenskaplig skicklighet. Det försteget ifrågasattesi vissa i ärendet ingivna skrivelser från forskare som inte deltagit i tillsättningsproceduren. Vidare framgick av handlingarna iärendet att pedagogiska skicklighet framstod som överlägsen BennyBroddas. När de sökandes kompetens anses likvärdig eller i stort sett likvärdig skall jämställdhetsaspekten beaktas. Det kan erinras om att av ca 1 600 professorstjänster innehas ca 80 tjänster av kvinnor. UPPSALA.N:vERsrET .... 1989/90:KU30 KC-NSISTORrET "oLAuSrA;''S'3L_-j;',- ;;. ;;, 5: Bilaga A 24 :-Hiet -ed tid-gdre tr or kcsis-ore* lcks: essurer m m. ror DuCgeiiret 1?37 ?r ,'. r cje T;e5: ä';e I äg-a ;''. : ;e" : -'-Q-essjr dat-rtekmk: unaer 'leä 1 r nar uti versi e"e'-, "-- --«s--JHÄ, led icq prioritet -'ort 'ron detta 'orslac. ; den ;r'-a'ste--r-,k-nirgspcl itisköpropositionen netr-ndes :. :ksi oencct j. a:: --rs-cjrkä forskningsKompetensen 1 ämnet 1 . Nqon professurinrattades emellertid inte, däremot anvisades vissa resurser för kompetensupp-b/ggnad. Benovet av en professur 1datorteknik står darfbr kvar och fcrs inyo frammed högsta prioritet. Utförliga motiveringar har lämnats 1 tidigare hrs anslagsframställningar. Professur i seismoloqj: forslaget om att återinratta en professur iselsmologi 'anns ocksi med 1 foregéende års anslagsframställning. åter fram detta forslag ocn nanvisarvad galler motiveringar, tiil fakul tetsnamndens underlag. Umversi tetet kanmedverka till finansieringen genom att dra in en extra tjänst som docent. Professur i medicinsk beteendevetenskap: förslaget om en professur har i många är prioriterats högt av den medicinska fakultetetsnamnden.konsistoriet har ocksåtillstyrkt ett inrättande av en ordinarie professur.Sedan budgetåret 1982/83 finns en extraprofessur inrattad i ämnet. '38 har medicinskafakultetsnamnden förklarat sig beredd att inom oförändrade ekonomiska ramar omvandladen extra professuren till en ordinarie, konsistoriet står fast vid sin tiaigare bedömning att det ar angelaget att enordinarie professur i medicinsk beteendevetenskao inrättas. Professuren kan inrättas utan resursti'1 skott. Professur i gatorl ingvistik: åven denna professur intog i *öregäende års ansiagsframstal 1 ning enframskjuten position. Konsistoriet "anvisar, vad gal ler motiveringar,till underlaget från den sprékvetenskao-liga sektionsstyrelsen.Professuren kräver full Kostnadstäckning ccn särskilda utrustningsmedel. P''pfessur i oststatsforskning: 1 likhet med samhällsvetenskapliga '3-kultetsnamnden anser konsistorietatt det år angeläget att en ordinarie professur i åmnet inrättas. Enligt konsistoriets meningkan ett inrättande av en professur 1oststatsforskning vara ett exempel på hur finansiering kan ske med andra medel ån sådana som anvisas over utbildningsdepartementetshuvudtitel. 23 1989/90. 1989/90: KU30 Bilaga A 24 UNDERLAG TILL ANSLAGSFRAMSTSLL' 1987/881991/92 2) Professur i datorlingvistik Uppsalauniversitet har kontinuerligt ökat sitt engagemang i verksj--heten vid det inrattadecentrum för datorlingvistik. Sedan docenttjänsten i datorlingvistik tillkom1981-07-01 har nya tjänsteninrattats, adekvata lokaler har ställts till förfogandeoch äve" utrest ningssidan harbeaktats. Finansiellt stöd gesäven av . Tr o deltar centret i grundutbi Idninnen oc> vissaforskarstuderande inom språkvetenskap!iga sektionen inriktar sm utbildning mot datorlingvistik,varvid handledningen delas mellan handledare från moderinstitutionen och docenten idatorlingvistik. tion, da täve- eck i nge" ä" let a' det . fe ätt .-. Datorlingvnordiska e institutio med fem tj och inrätt universite veck!ing a binationen skaplig ut heten tir unikmlic i" 1 k 01" S t e attfraihå n-, ngsmeael istike xet.pel nen i änster andet t har v dato tie* n.. Av a n av e at n a 5 Ii h j p , r sig iett mycket expansivt ras tillkomsten av professur ren 1986, inrättandet av en varande institution iHelsini ngvistlinjen i Göteborgvare goda grundförutsättningar fb ikfn utifrån gjorda starksp-ikvetenskapliq sek en dynar-sk uni versi ftsdat orikcentret i torde vibetydelse för den vidare utv ur i ämnet. I det sarTima'-'-ang ndet aven professur även kr ar.s till förfogande. 3) Prcfessur i polska I UHÄ:s anslagsramstärring har en professur i prska''et; i. budgetåret 199C/?1. Som dåvarande njran-c-faku'! tetsnamnden 'ramhöll i sin ansl agsrars tall ni ng''er ;9d: -1589/90 finrs det starka skäl som talar för att en Dro-'ess'. ;n placeras just i . Sektionsstyrelsen hänvisar daror t' som framfördes i det sanranhanget ochupprepar sitt äskindr 7' fessur i polska. 'Z n a Ä * * D n . ': ' ' i :':'. e t a. :-r att Der senaste tidens otil Väckliga kompensation fcr medfört att de humanistiskainstitutionernas probl det gäller rena driftkcstnadsmedel. Resursurholkni håll gått så långt att institutioner har tvingatsrationer på vetenskapliga tidskrifter och avstå fr tur. De internationellakontakterna bl a i form av läsare som väsentligt vitaliserar både utbildning måst reduceras kraftigt. Dessutom harutrustningss satt. De knappt tilltagna anslagen for utrustnings intet sätt möjliggjort för de humanistiska institu med i densnabba utvecklingen framförallt på dato ordbehandlvrgsFiaskiner ochdatorer för såväl utbil en'ST syrinerliyen stortoch kan inte tillgodoses a an)Tagen ökas. e-.Okat av ngen har p upphora r.e: ån inköp a. inbjudan = och forskfi idan bl1 vT anskafnin; tionerra a' rorrädet. E dninger oc nnat än gef 1989/90:KU30 Bilaga A 25 BO90/593/B Tillsättande av tjänstensom lAnsbostadsdirelctör vidlänsbostadsnämnden i Regeringen förordnar , , att fr.o.m. tillsvidare vara länsbostadsdirektör vid länsbostadsnämnden i . plan- och bostadsverket länsbostadsnämnden 1 PBS 900406 1989/90: KU30 Samverkanmed personalorganisationerna enligt MBA-R vid förordnandet avlänsbostadsdirektör i Infomiationenligt MBA-R till de centrala fackliga organisationerna avseende förordnandetav länsbostadsdirektör i Un skedde per post genom att ett koncept tillförofdnande övosfindes till organisationema frfln departementet torsdagen den22 . Av konceptet framgick att regeringen avsig ta beslut i frågan den29 mars. Den30 mars kL10.40 ringde TCO-S och meddelade att man önskade en ändring avbeslutet pfl sä vis att skulle fixordnas istället för AnitaJonsson. 1989/90 :KU30 Bilaga A 25 Dnr 221-192/90 bosta:'. ; i ""TVbNTp ;;.is;i2tijr/ nk-19:j-l'?-Uft Dnr.tbCColSq: Betr,tjänst som länsbostadsdirektör i lan Jag föreslår att regeringen utnämner , Emroaboda tilllänsbostadsdirektör 1 l&n efter GustavCronmalm som avgAtt med pension . Jag har samrétt med personalföreträdare vid nämnden. Personuppgifter om AnitaJonsson framgår av bilagda Intresseanmälan. Hon kan enligt egen uppgifttillträda tjänsten tidigast . Jordbruks- regeringsbeslut ji i (2) i989/90:KU30 DEP.-RTEMENTET i'982-05-27 ' *52778*r'"' Bilaga A 26 Pörvaltningsaktiebolaget o/oFastighets AB Hufvudstaden 7378 103 91 Ansökan om tillstånd att förvärva jordbruksfastighet i Pörvaltningsaktiebolsiget Diplo har ien till lantbruksnämnden i länden I98I inkommen ansökan, som nämnden med eget yttrande överlämnat tilllantbruksstyrelsen, anhållit om tillstånd enligt jordförvärvslagen (1979:230) att förvärvafastigheterna Forsnäs 1:1 och 2:1, Skogen 1:1 ochSvensbro 1:1 i Forssa socken samt Hedenlunda 1:9 i socken, allt i Flenskommun. Den fasta egendomen har överlåtits påbolaget genom ett I981 dagtecknat köpekontrakt. Lantbriiksstyrelsen har med yttrande I982 överlämnat ärendet jämteinförskaffad utredning till regeringen. Bolaget har därefterkommit in med två I982 dag-tecknade tillägg till köpekontraktoch köpebrev samt livränteutfästelse,varav bl.a. framgår att den totala köpeskillingen sänktsoch att fastigheten 1:1 inte längreingår i förvärvet. haz* inkommit med en skrivelse. Regeringen finner att köpeskillingeninte endast obetydligt överstiger egendomens värde med hänsyntill dess avkastning och övriga omständieter. Vidare fårde av Förvaltningsaktiebolaget ägda grannfastigheterna och förvärvsegendomenvar för sig ses som utvecklingsbaralantbruksföretag. Företagen börförbli självständiga. Några skälatt likväl godta förvärvet föreligger inte. Postadress ' Gatuadress Telefonvftxel Regeringenavslår därför ansökningen enligt 4 § första stycket 1989/90:KU30 1 och 4 jordförvärvslagen. i»'-' lantbruksstyrelsen (2) (210-1002/81) lantbruksnämnden i Södermanlandslän (210 810/81] TnRDBRUKS- nffi?EHiNGSBESLOT r;,Ldebe. ;cknig 1989/90:KU30 BH-H JUKunn-un 1776/84 n;\ca A 01 « DEPARTEMENTET Bilaga A 27 Jur. kand. 9 L-114 34 SroCKHOIM Framställning ctn ersättning för förlust pä grund avbeslut i jord förvärvsärende , , förvärvade år 1979jordbruksfastietema Fbrsnäs 1:1 m.fl. i Flens katmun för . Hansålde fastietema den 13 cktbber 1981 till rervaltningsaktiebolaget för . Genon beslut avslog regeringen bolagetsansökan cm tillstånd enligt jordförvärvslagen (1979:230). , såson orbud för LsirsLorenius, heur i en skrivelse som kon in till jordbtruksdepeurterentet den 12sep-tertser 1984 framställt anspråk på ersättning av staten med . Därvid har anförts bl. a. att Leuts loreniusgenom regeringsbeslutet felaktigt berövats iiöjlieten att sälja egendomen ochdärigencm åsaitkats en förlust. Förutsättningar föreligger inte att utge ersättning avstatsraedel till med cinledning av att Förvaltningsa)ctiebolagetDiplo vägrats tillstånd enligt jordförvärvslagen. Regeringen avslår framställningen. <'c''ij ----------------------------------------------------------- ------------------- ig3 GBU)adresB Telefon v&xel kL*'C33 Jordbruks- regeringsbeslut 26 1989/90:KU30 DEPARTEMEET l-io-og uI/bg' Bilaga A 28 Skrivelse cm ersättningför förlust pS grund av besl it i jord förvärvsärende , , förvärvade jordbraksfasin-hetema Porsnäs 1:1 m.fl. i Flens kcrmon för 4 500 000 ålde fastigheterna den 13 dkotber1981 till Förvaltninas-aktiöxslaget Diplo för4 150 OCX) kr. Genan beslut den 27 nej 1982 avslog regeringen bolagetsansökan cm tillstlnd enligt jordförvärvslagen(1979:230) att förvärva egendomen. Regeringen avslog däreftergencm beslut en framställningfrån cm ersättning av staten med . för den förlustscm åsairtats honcm genera 3tt han gencmregeringsbeslutet berövatsröj1ig-heten att sälja egendomen. Advokaten har såscm ombud förLars Lorenius i en skrivelse scm kem in till jordbrukadepartanentet den 11 juni1986 ånyo framställt anspråkpå ersättning av staten för namda förlust och yrkat att reqeringen skall crpröva sitt tidigare beslut i ersättningsfrågan. har inte anfört någon omstSndiet av beskaffenhet attföranleda annat ställningstagande änscm frairgår av regeringens beslut den 28februari 1985. Regeringen vidtar ingen åtgärd med anledning av den nu gjorda franställningen. PMangående regeringens handläggning av ärenden rörande understöd ur 1989/90:KU30 allmänna arvsfonden m.m. () har i skrivelse, underbilaga 1,erinrat om att det enligt uppgifter i massmedier lämnas understöd ur allmännaarvsfonden för åtgärder vars bekostande åligger stat eller kommun och tillpolitiska organisationer. Enligt anmälan synes sådana understöd icke stå iöverensstämmelse med gällande regler och fastställda normer för allmännaarvsfonden varför utskottet bör granska frågan. Allmänna arvsfonden inrättades i samband med att kusineroch avlägsnare släktingar uteslöts från arvsrätt genom lagen (1928:279) om arv.Den grundläggande bestämmelsen om allmänna arvsfondens rätt till arv finns i 5kap. , vari stadgas att om någon avlider utan att efterlämna någonarvsberättigad eller testamentstagare skall kvarlåtenskapen tillfalla allmännaarvsfonden. Egendom kan också tillföras fonden genom gåva eller testamente. Arvsfonden förvaltas av kammarkollegiets fondbyrå. Denredovisas som en särskild fond, skild från statskapitalet. En tiondel av demedel som tillfallit fonden skall läggas till fonden. Resten fårtillsammans med årets avkastning delas ut. Kammarkollegiets kostnader förfinansförvaltningen av fonden m.m. betalas ur fonden. Kollegiet(arvsfondssektionen) företräder arvsfondens intressen och ser till att aktuelladödsbon avvecklas. Egendom kan också tillföras fonden genom gåva ellertestamente. Antalet ärenden hos arvsfondsektionen brukar uppgå till mellan 1800 och 2 000 . Arvsfondens bokförda värde uppgick till558 milj. kr. och marknadsvärdet till 953 milj. kr. Under /90finns det ca 167 milj. kr. att dela ut. Medel som tillfallit arvsfondenbetraktas som tillhörigt staten. Enligt 1 § lagen om allmänna arvsfonden hade fondenursprungligen till ändamål att främja barns och ungdoms vård och fostran.Detta kom att gälla fram då biföll en proposition(1969:83) om att bidrag skulle kunna utgå också till omsorg om handikappade. Enligt 2 § utdelas understöd ur fonden av regeringen ellerden myndighet regeringen bestämmer. I samma paragraf föreskrivs att understödinte får lämnas för åtgärd vars bekostande åligger stat eller kommun. 1969 årsreform 1989/90: KU30 Bilasa A 29 tillkallade justitieministern enutredningsman för att göra en översyn av lagen om allmänna arvsfonden.Utredningen redovisades i betänkandet Allmänna arvsfonden (SOU 1967:2) medförslag till ändringar i arvsfondslagstiftningen, främst avseende arvsfondensändamål. Utredningen föreslog att arvsfondens ändamål skulle utvidgas till attomfatta förutom de ursprungliga även omsorger om åldringar och handikappade.Bidrag skulle också kunna utgå till politiska ungdomsorganisationer förverksamhet som faller inom ramen för sådana ungdomsrådande syften somarvsfonden är till för att tillgodose. Regeringen avvisade i proposition1969:281 förslagom att vidga ändamålsbestämmelsen till omsorg om åldringarbl.a. med hänsyn till att det var angeläget "att undvika en splittring avverksamheten som kan minska möjligheterna att göra effektiva insatser på någotområde". Däremot godtogs förslaget rörande omsorg om handikappade. Frågan om arvsfondens ändamål togs upp till närmareöverväganden i den av godtagna propositionen 1969:83.Departementschefen erinrade om att ändamålet varit att främja barns ochungdoms vård och fostran. Bidrag får inte lämnas för åtgärder som det åliggerstat eller kommun att bekosta. Denna ordning har gällt alltsedan fondenstillkomst. Departementschefen anförde vidare att det allmännas insatser påbarna- och ungdomsvårdens områden ökat avsevärt under de senaste decennierna.Staten och kommunerna har helt eller delvis övertagit ansvaret för olikaverksamheter som har fått understöd av arvsfondsmedel. Vidare harsocialförsäkringssystemets utbyggnad, studiefinansieringens omläggning och denallmänna välståndsökningen minskat behovet av vissa slag av stödåtgärder till förmånför enskilda personer. Denna utveckling har enligt departementschefen påverkatinriktningen av arvsfondens bidragsverksamhet. Vissa bidragsändamål har helteller delvis försvunnit och andra ändamål har i stället kunnat tillgodoses istörre utsträckning. () har tyngdpunkten ibidragsgivningen kommit att ligga på barnstugor och ungdomslokaler. När det gällde att allmänt bedöma vilka ändamål enutvidgning av arvsfon dens bidragsverksamhet borde inriktas på måste man enligt propositionen ta hänsyn till arvsfondens särskilda karaktär. Ändamålen bör vara så allmänt hållna att det framstår som befogat att för dem använda kvarlåtenskapen ef ter en person som inte har gett uttryck åt några egna önskemål i saken. Vi dare borde enligt propositionen den som har att ta ställning till om han skall upprätta testamente eller inte kunna bilda sig en något så när klar uppfatt ning om vad kvarlåtenskapen kommer att användas till, ifall han underlåter att upprätta testamente och kvarlåtenskapen tillfaller arvsfonden. Därför borde ändamålen vara tämligen klart avgränsade och inriktade på bestämda grupper av personer. Som skäl för en sådan ordning angavs i propositionen också att arvsfondsbidragen i allmänhet torde göra större nytta om de kon centrerades till vissa typer av ändamål än om de splittrades på en mångfald olikartade uppgifter. Å andra sidan borde ändamålsbestämningen inte göras 363 så snävatt den på ett olämpligt sätt inskränker den bidragsbeviljande myn- 1989/90:KU30 dighetens handlingsfrihet. Ändamålet för bidragsverksamheten bordeenligt Bilaga A 29 propositionen bestämmas med utgångspunkt i de redovisadeövervägandena. Enligt departementschefen borde inte fondensbidragsändamål vidgas i så stor omfattning som utredningen förordat genom attföreslå att det även skulle omfatta omsorg om åldringar. Förslaget i den delenavvisades alltså i propositionen. Departementschefen biträdde förslaget vadgäller handikappade såsom den grupp som i första hand borde uppmärksammas.Visserligen har det allmännas insatser inom handikappvården ökat kraftigt undersenare år men, framhölls i propositionen, det finns dock fortfarande åtskilligabehov som inte tillgodoses genom understöd från det allmännas sida. I enlighetmed vad utredningen anfört borde enligt departementschefen som handikappadebetraktas "personer vilka på grund av lyte eller eljest bristande kropps-eller själskrafter har mera betydande svårigheter med sin dagligalivsföring". Departementschefen anförde vidare att bidragen urarvsfonden varit av särskilt värde genom att de inriktats på att stödjainitiativ till ny verksamhet och vidareutveckling av påbörjad verksamhet.Därigenom har det ofta varit möjligt att pröva uppslag till nya hjälpformer. 1många fall har dessa sedermera fått vidare spridning och övergått till attbedrivas på reguljär väg med ekonomiskt stöd från det allmänna. Enligtdepartementschefen syntes det angeläget att denna inriktning av arvsfondensverksamhet behålls. Genom att stimulera till utveckling och prövning av nyaidéer kunde arvsfondsbidragen fylla en väsentlig uppgift. Enligt propositionen kunde understöd till institutioneräven i fortsättningen väntas utgöra den väsentliga delen av bidragen somhuvudsakligen borde ges engångskaraktär och syfta till att täcka investeringaroch liknande anordningskostnader. Det borde i princip undvikas att fondmedelbinds för återkommande bidrag i löpande kostnader för viss verksamhet.Ibland kunde dock sådana bidrag vara påkallade för attmöjliggöra prövning i önskvärd omfattning av en nya hjälpform. Bidrag ur fonden borde enligt propositionen liksomtidigare inte lämnas för åtgärder som det "åligger stat eller kommun attbekosta". T.ex. borde arvsfondsbidrag i princip inte lämnas tillsjukvårdsändamål och inte heller andra former av sluten vård. Bara iundantagsfall borde arvsfondsmedel användas för ändamål som kan finansierasmed stöd från det allmänna i annan ordning, exempelvis genom lån eller bidragur särskilda av statsmedel bekostade fonder. Sammanblandningen mellan olikastödformer medför enligt propositionen svårigheter att överblicka och planeraverksamheten. Vad gäller bidrag till ungdomslokaler borde enligtpropositionen även i fortsättningen bidrag förenas med villkoret att lokalenskall upplåtas även åt andra ideella organisationer i orten i den mån detta kanske utan att det inkräktar på den egna verksamheten. Ungdomslokaler bordeockså kunna användas av åldringar. I likhet med utredningen föreslogs ocksåatt åldersgränsen för den som skall betraktas som ungdom i tillämpningenskulle höjas från 21 till . Enligt propositionen borde liksom tidigarebidrag i huvudsak lämnastill institutioner och endast i mycket begränsad omfattning till en- 1989/90:KU30 skilda. Vad gäller bidrag till politiska organisationer, somenligt tidigare regler inte kunnat erhålla bidrag, hade utredningen förordatatt denna princip även i fortsättningen skulle upprätthållas.Departementschefen ansåg emellertid att det förhållandet att en organisationhar ett politiskt syfte inte borde utesluta den från möjligheten att få bidragur fonder för verksamhet som ligger inom ramen för fondens ändamål. Hanerinrade om att politiska organisationer hade möjlighet att få statligt ochkommunalt stöd till viss ungdomsverksamhet i samma utsträckning och på sammavillkor som andra organisationer. Lagrådet anförde vad gäller politiska organisationer attdet inte kunde förorda den av departementschefen föreslagna ändringen avdittills gällande princip att politiska organisationer inte bör erhållaunderstöd från arvsfonden. Enligt lagrådets mening kunde allmänhetensförtroende för arvsfonden komma att minskas och den misstanken uppstå attfondens medel - direkt eller indirekt - kan komma att användas till politiskverksamhet som ju enligt sakens natur är kontroversiell. Departementschefen anförde för sin del att de politiskaorganisationerna, förutom sin politiska verksamhet, utvecklar en bred aktivitetmed åtskilliga inslag som ingalunda är kontroversiella och som helt faller inomramen för sådana ungdomsvårdande syften som arvsfonden är till för atttillgodose, t.ex. studieverksamhet, information om narkotikaproblem m.m. Under riksdagsbehandlingen yrkades i motioner avslag påförslaget vad gäller politiska organisationer. Utskottet (ILU 1969:57)tillstyrkte propositionen i dess helhet. Reservation (m, fp) anmäldes vadgällde politiska organisationer. Vid reform uttalades i propositionen denursprungliga principen om att bidrag inte bör lämnas för åtgärder som detåligger stat eller kommun att bekosta, t.ex. sjukvårdsändamål och sluten vård. Första lagutskottet fann denna avgränsning riktig ochändamålsenlig. Förslag i en motion om att undanta bidrag till barnstugor ochhandikappvård avvisades av utskottet. Enligt arvsfondslagen (2 §) utdelas understöd ur fonden avregeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Regeringen beslöt den 29april 1987 att barn- och skulle anvisas 30 milj.kr. ur fonden för stöd till "fostran av ungdom". Den 15 februari1990 beslöt regeringen att delegationen fr.o.m. /90 skallanvisas ur de medel ur allmänna arvsfonden som är disponibla förutdelning. Frågan om beslutsinstans togs upp i propositionen 1969.Departements chefen ansåg det värdefullt att bidragsgivningen i stort ligger i händerna på ett organ som har god överblick över hela det fält inom vilket bidrag kan komma i fråga och därigenom ha möjlighet att väga olika behov mot var- 355 andra ochmed tillgängliga resurser. Detta talade för att beslutanderätten låg kvar hosregeringen. Emellertid uteslöt detta inte att bidragsgivningen i vissa falldelegerades till underordnad myndighet, varför utredningens förslag omdelegationsmöjlighet godtogs. Delegation borde kunna komma i fråga i visstklart avgränsade typer av ärenden där en fast praxis för bidragsgivningen utbildatshos regeringen. I samband med delegation bör de allmänna principerna förbidragsgivningen anges och vederbörande myndighet få en bestämd ekonomisk ramatt hålla sig inom. Förslaget i den delen godtogs av . Frågan om beslutsordning togs upp i en motion underallmänna motionstiden (1988/89:Fi402 av och Jan-ErikWikström, båda fp). Motionärerna förespråkade att beslut rörande understöd urfonden skulle fattas av en oberoende styrelse med parlamentarisk förankring. Socialutskottetvar dock inte berett att ställa sig bakom motionskravet. Utskottet erinradeemellertid till uttalanden som gjorts från sida i olika sammanhangom betydelsen av att minska antalet detaljärenden i regeringen och idepartementen (se bl.a. KU 1983/84:23 och 25 samt redovisning i budgetpropositionen,Bilaga 2 Gemensamma frågor). Utskottet erinrade vidare om föreliggandedelegationsmöjlighet. I betänkandet Det fortsatta delegeringsarbetet iregeringskansliet (Ds SB 1983:1) redovisades förhållandena rörande beslut omunderstöd ur allmänna arvsfonden.