bet · GD01JuU2 · 1989-12-31 00:00:00 — Enligt utskottets mening börverksamhet av det här slaget kunna ges en väsentligt bredare tillämpning, och idet arbetet har , motororganisationerna och andra folkrörelseren viktig uppgift, både när det gäller att utveckla kursmaterial och genom attaktivt delta i genomförandet av verksamheten. I enmotion (1989/90:Ju8) föreslås att det skall införas en förenklad 1989/90:JuU2 personundersökningi rattfylleri mål. Avsikten är enligt motionärerna att det skall bli lättareatt spåra gärningsmän med alkoholproblem och därmed göra det möjligt för dessaatt fa vård och hjälp. Enligt utskottets mening kan motionsförslaget i och försig vara förtjänt av ytterligare överväganden. Dessa kan i så fall lämpligenske i samband med den utvärdering som enligt vad utskottet förordar bör skesedan nu föreslagna ändringar har varit i kraft . Något särskiltuttalande av med anledning av motionsförslaget är däremot inte nödvändigt. Förslaget i propositionen innebär att enligt huvudregelnkörkortet skall återkallas även vid brott där alkoholhalten har understigit 0,5%o i blodet eller motsvarande koncentration i utandningsluften. En varningskall dock kunna meddelas i stället för äterkallelse, om varning av särskildaskäl kan anses vara en tillräcklig åtgärd. Möjligheten att vid mildrandeomständigheter meddela varning vid alkoholhalter under 0,8 %o föreslås bliavskaffad. Utskottet delar justitieministerns uppfattning att det ären naturlig följd av ställningstagandet om en sänkning av straffbarhetsgränsenatt även brott inom det område som blir nykriminaliserat skall kunna fåkonsekvenser i körkortshänseende. Som justitieministern anför är äterkallelseav ett körkort en åtgärd som kan drabba den enskitde mycket hårt. Detta gällersärskilt yrkeschaufförer och andra som är starkt beroende av körkort för sinyrkesverksamhet, men också exem.pelvis personer som är bosatta i glesbygd.Särskilt om överträdelsen i det enskilda fallet inte kan sägas ha medfört någrakonkreta trafikrisker, kan det sättas i fråga om en körkortsåterkallelseverkligen behöver vara den regelmässiga följden av en överträdelse. Föråterhållsamhet i detta hänseende talar också att det rent allmänt finns skälatt vara restriktiv med åtgärder som är ingripande för den enskilde, om intestarka skäl av annat slag talar för att åtgärderna är nödvändiga. A andra sidan är bestämmelserna om trafiknykterhetsbrottgrundläggande för trafiknykterheten. För respekten för dessa regler är detdiirför viktigt att på ett klart och tydligt sätt markera att överträdelserinte tolereras. I likhet med vad som gäller bör därför enligt utskottetsmening återkallebe av körkort vara huvudregeln vid överträdelser avtrafiknykterhetsreglerna. Inom det nykriminaliserade området bör det emellertidgöras möjligt att meddela varning i stället för att återkalla körkortet. Ilikhet med vad som gäller vid andra trafiköverträdelser bör vid dessa överträdelseren varning kunna meddelas om detta av särskilda skäl kan anses vara entillräcklig åtgärd. Särskilt när det gäller lägre alkoholkoncentrationer börvarning ofta kunna vara en tillräcklig åtgärd, förutsatt att föraren inte genomandra överträdelser av trafikföreskrifter eller på annat sätt har visat enbristande vilja eller förmåga att rätta sig efter vad somkrävs i trafiken. Av väsentlig betydelse är också under vilka 1989/90:JuU2 omständighetersom överträdelsen har skett och med vilket slags fordon. Behovet av en sådan återhållsamhet beträffandeäterkallelse av körkort som utskottet har förordat i det föregående gör signaturligtvis än mer gällande inom ramen för den ytterligare sänkning avstraffbarhetsgränsen som utskottet har föreslagit. I anslutning härtill villutskottet också nämna att om det i ett enskilt fall bedöms inte vara tillräckligtmed en varning det enligt den aktuella bestämmelsen i KL är möjligt attbestämma en så kort spärrtid som en månad. Vidare vill utskottet i det här sammanhanget framhållabetydelsen av att den föreslagna utvidgningen av det kriminaliserade områdetvid trafiknykterhetsbrott och de konsekvenser i körkortshänseende som dettakan medföra i de enskilda fallen beaktas i den översyn (av bl.a. reglerna omäterkallelse av körkort) som skall göras av den tillsattakörkortsutredningen (dir. 1989:55). Utskottet instämmer vidare i justitieministernsuppfattning att det finns goda skäl för en sträng syn också på överträdelserinom det kriminaliserade området och att dessa skäl ytterligareförstärks vid en sänkning av straffbarhetsgränsen. Det framstår därför sommotiverat att denna stränga syn markeras på ett tydligare sätt i lagstiftningen.Detta kan lämpligen ske genom att varning i de aktuella fallen 0,50,8%o far meddelas endast om det föreligger synnerliga skäl. Enligt utskottets uppfattning bör här framhållas attdomstolarna vid bedömningen av om synnerliga skäl föreligger eller ej harmöjlighet att ienlighet med vad som allmänt gäller beakta såväl omständighe ter vid själva körningen som förarens personliga förhållanden. I en motion (1989/90:Ju8) föreslås en skärpt gräns förkörkortsvarning. Motionsförslaget är en följd av att det i motionen förordasen lägre straffbarhetsgräns än den som föreslås i propositionen. Med hänvisning till vad som har anförts avstyrkerutskottet bifall till förslaget. I propositionen föreslås lagändringarna träda i kraft . Den tid som behandling av den nu aktuellapropositionen kräver samt den tid som går åt för beslut och utfärdande avlagstiftningen innebär enligt utskottets mening särskilt som det här gälleren betydande nykriminalisering att ikraftträdandet bör bestämmas till den 1juli 1990. Vissaandra frågor 1989/90:JuU2 I en motion (1989/90:Ju3) föreslås att det bör inrättas enhaverikommb-sion i syfte att noggrant undersöka vissa trafikolyckor. En sådankommission i förening med att det skall vara obligatoriskt vid varjetrafikolycka att kontrollera eventuell alkoholförtäring skulle enligt motionärernage möjligheter att bättre än klarlägga sambandet mellan alkoholoch trafikolyckor. Enligt utskottets mening finns i och för sig inget atterinra mot syftet med förslagen. Att fa ett bättre underlag för belysning avförhållandet mellan alkoholförtäring och olycksrisker är som utskottet haruttalat tidigare en angelägen uppgift i trafiknykterhetsarbetet. Emellertidtorde ett genomförande av motionsförslagen kräva en mer ingående analys avförslagens konsekvenser, inte minst från kostnadssynpunkt. Vidare måste närmareövervägas hur förslagen skulle komma att påverka polisens möjligheter att såeffektivt som möjligt utnyttja sina resurser i den brottsförebyggande ochbrottsbeivrande verksamheten i dess helhet. Utskottet är inte berett att ställasig bakom förslagen. I en motion (1988/89:Ju610) yrkas att hosregeringen skall begära en utredning av möjligheterna att genomföra försök medauto-matbk förarkontroll för förare med alkoholproblem. I motionen hänvisastill ett sådant projekt i , där förarens blodalkoholhalt automatisktpåverkar dennes möjligheter att rent tekniskt starta sin bil. Av vad som anförs i motionen framgår att såväl svenskamyndigheter som företag bl.a. försäkringsbolag redan har visat intresseför en sådan försöksverksamhet som förordas i motionen. Det finns därföranledning för utskottet att utgå ifrån att samtliga de möjligheter som kanfinnas att förhindra onykterhet i trafiken i lämplig omfattning utvecklas ochtas till vara av berörda myndigheter och organisationer. Något särskiltuttalande av i frågan är inte erforderligt. I ett par motioner (1987/88:Ju640, 1988/89:Jul4 och1989/90:Ju5) föreslås en informationskampanj i syfte att förbättra nykterheteni trafiken. Samma uppfattning har trafikutskottet i sitt yttrande. Även justitieutskottet anser att det är angeläget medinformationsinsatser av den typ som förordas. Sådan information förekommerockså regelbundet och i en inte obetydlig omfattning. Den allmänna debatt somdet nu behandlade förslaget har föranlett utgör enligt utskottets mening ettvärdefullt inslag i det informationsarbete som fortlöpande pågår hosmyndigheter och organisationer med intresse för trafiknykterhetsfrågor. Och isamband med att de nya reglerna träder i kraft kommer ytterligare informationsinsatseratt krävas, något som kommer att vara av betydelse också för den allmännaopinionsbildningen på trafiknykterhetsområdet. Utskottet utgår ifrån attinformationsinsatserna kommer att fortgå och vid behov intensifieras även utannågot särskilt uttalande från sida. Här kan tilläggas att riksdagennyligen har uttalat att konkreta åtgärder bl.a. informationsinsatser måstevidtas för att minska den totala alkoholkonsumtionen (bet. 1989/90:SoU2, rskr.13). En utvärdering av de nu aktuella ändringarna förordas i ett par l989/90:JuU2 motioner(1989/90:Ju5 och Ju6) liksom i trafikutskottets yttrande. Som har framgått tidigare är det justitieutskottetsuppfattning att den nu föreslagna reformen bör följas av en utvärdering av desstillämpning i praktiken och vilka konsekvenser i övrigt som den har medfört.Inte minst angelägen är en sådan utvärdering med hänsyn till den kraftigautvidgning av det straffbara området som reformen innebär. I samband med ensådan utvärdering bör således utredas exempelvis hur polisenskontrollmöjligheter har påverkats av reformen, och det kan i ett sådantsammanhang vara lämpligt att även ta upp andra frågor som har berörts ilagstiftningsärendet, bl.a. om det föreligger behov av en mer omfattandeundersökning av trafikbrottslighetens orsaker, något som har förordats i en avmotionerna. Med beaktande av att även justitieministern har uttalat sig för enutvärdering av reformen föreligger det emellertid enligt utskottets meninginte något behov av ett särskilt uttalande i frågan av . I några motioner tas upp frågor som gäller berusning medandra medel än alkohol. I två motioner (1988/89:Jul4 och Ju627) och avtrafikutskottet förordas sålunda utredning i syfte att utveckla säkra metoderför att bestämma påverkan hos bilförare av andra berusningsmedel än alkohol,t.ex. narkotika och läkemedel. I en annan motion (1987/88:Ju618) yrkas förslagom att i lagstiftningen läggs fast en högsta gräns för narkotika i en föraresblod. Enligt det nu behandlade regeringsförslaget kommer det attvara straffbelagt att köra bil om man är så påverkad av alkohol eller någotannat medel att man inte på ett betryggande sätt kan föra sitt fordon (4 §andra stycket). Justitieministern uttalar i propositionen att hon är medvetenom att det beträffande den här bestämmelsen finns en rad problem som bl.a.avser tillämpningen och som är värda en närmare belysning. Hon nämner därvidatt hon särskilt avser frågan om drog-rattfylleri. Enligt justitieministernsaknas det emellertid underlag som möjliggör några mergenomgripande överväganden. Utskottet har tidigare behandlat frågor med anknytningtill den nuvarande bestämmelsen om drograttfylleri. Vid /87 redovisadeutskottet (JuU 1986/87:24 s. 10) sålunda att hade antagit enrekommendation om att låta utreda omfattningen av drogproblemet i trafiken i denordiska länderna och utveckla metoder för en snabb och effektiv analys avförekomsten av narkotika och andra medel som verkar på det centralanervsystemet. erinrade utskottet om att hade ställtsig tveksamt till om det var möjligt, eller ens önskvärt, att för andra drogerföreskriva koncentrationsgränser av samma modell som för alkohol. Utskottet har anledning att utgå ifrån att åtgärder vidtasför att sådan utredning som har förordats av kommer till stånd, och justitieministerns ovan redovisade uttalande antyder också att bered ningsläget när det gäller drograttfylleri kan komma att förändras . Enligt utskottets mening är något uttalande av inte erforderligt. Utskottet kan inte ställa sig bakom motionsyrkandet om att hos 1989/90:JuU2 regeringenbegära lagstiftning om en högsta tillåten gräns för narkotika. 1 anslutninghärtill kan för övrigt nämnas att numera även själva bruket av narkotika ärkriminaliserat. 1 två motioner (l987/88:Ju620 och 1988/89:Ju609) begärslagstiftning om förbud mot s.k. eftersupning. Motionärerna hänvisar här tillatt det i finns en regel enligt vilken det under vissa förutsättningar ärstraffbart att förtära alkohol efter körningens slut. Utskottet behandlade ett liknande yrkande vid riksmötet1986/87. Utskottet konstaterade då (JuU 1986/87:24 s. 13 f) att frågan om enkriminalisering av efterförtäring hade behandlats grundligt avstatliga utredningar vid tre olika tillfällen utan att leda till lagstiftning.I likhet med vad som hade anförts i dessa sammanhang gjorde utskottetbedömningen att problemet med påstådd efterförtäring torde vara relativt litet,sett i förhållande till samtliga trafiknykterhetsbrott. Vidare fann utskottetatt tungt vägande invändningar av bl.a. rättssäkerhetsnatur kunde åberopas motinförandet av en sådan lagregel. Med hänvisning till dessa uttalanden avstyrker utskottetbifall till även nu aktuella yrkanden om att hos regeringen skallbegära förslag om lagstiftning mot eftersupning. 1 en motion(1989/90:Ju5) begärs ökade resurser för rättsväsendet. har framhållit vikten avatt rättsväsendet tillförs erforderliga resurser för sin verksamhet, ochutskottet utgår därför ifrån att konsekvenserna i olika hänseenden av de nuföreslagna förändringarna i trafiknykterhetslagstiftningen noga följs avregeringen och berörda myndigheter och att vid behov erforderliga åtgärdervidtas. Något särskilt uttalande härom av behövs inte. Utskottetavstyrker därför bifall till motionsyrkandet. Utöver vad som har uttalats i det föregående har utskottetinget att anföra med anledning av propositionen eller motionerna. Under beredningen av detta lagstiftningsärende haruppmärksammats att vissa följdändringar bör göras som har anknytning till deregler om straffmätning och påföljdsval som trädde i kraft . I 15 kap. 1 § tredje stycket bör sålundahänvisas till 30 kap. 6 § i stället för till numera upphävda 33 kap. 2 §. Vidare bör i 38 kap. 2 a § andra stycket sista meningen "domen" ersättas med "beslutet" eftersom enligt 38 kap. 8 §första stycket ifrågavarande avgöranden sker genom beslut och integenom dom. Utskottet föreslår att de nämnda ändringarna sker på sättsom framgår av utskottets hemställan. Utskottetshemställan i989/90:JuU2 1. beträffande nedre straffbarhetsgränsen förrattfylleri attriksdagen med bifall till motionerna 1989/90:Jul och 1989/90:Ju7 och medanledning av motionerna 1987/88:Ju605, 1987/88:Ju610, 1987/88:Ju8l3 yrkande 1,1988/89:Jul6, 1988/89:Jul7, l988/89:Ju640 yrkande 2, 1988/89:Ju815 yrkande 1,1989/90:Ju3 yrkande 2 (delvis) och med avslag på motionerna 1987/88:Ju617,1987/88:Ju620 yrkande 1, 1988/89:Jul2, l988/89:Jul3, 1988/89:Jul4 yrkande 1,1988/89:Ju227, 1988/89:Ju622, 1988/89:Ju625 yrkande 1, 1988/89:Ju640 yrkande 1,1989/90:Ju3 yrkande 1, 1989/90:Ju5 yrkandena 1, 3 (delvis) och 4 (delvis) och1989/90:Ju8 yrkande 1 samt med anledning av proposition 1989/90:2 i denna delgodkänner vad utskottet har anfört, I(c, mp, vpk) 2(m) 2. beträffande rattfylleribestämmebenskonstruktion attriksdagen med bifall till propositionen i denna del och med avslag på motion1989/90:Ju3 yrkande 2 (delvis) godkänner vad utskottet har anfört, 3(fp) 3. beträffande straffskalan för rattfylleri attriksdagen med bifall till propositionen i denna del och med avslag på motion1989/90:Ju6 yrkande 1 godkänner vad utskottet har anfört, 4. beträffande bestämmeben om rattfylleri och motsvarande bestämmebe i järnvägstrafiklagen attriksdagen antar i propositionen framlagda förslag till deb lag om ändring ilagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, såvitt avser 4 §, deb lag omändring i järnvägstrafiklagen (1985:192), såvitt avser 6 kap. 2 § första ochandra styckena, med den ändringen att bestämmelserna erhåller i bilaga 2 somUtskottets förslag betecknade lydelse, 4(c, mp, vpk) - villk. 5(m) - villk. 6(fp) - villk. 5. beträffande gränsen för grovt rattfylleri attriksdagen med bifall till propositionen i denna del och med avslag påmotionerna 1988/89:Jul4 yrkande 3, 1988/89:Ju625 yrkande 2, 1988/89:Ju640yrkande 3, 1989/90:Ju2, 1989/90:Ju3 yrkande 2 (delvis) och 1989/90:Ju5yrkandena 2, 3 (delvis) och 4 (delvis) godkänner vad utskottet har anfört, 7(fp, c, mp) 6. beträffande straffmaximum för grovtrattfylleri attriksdagen med bifall till propositionen i denna del och med avslag på motion1989/90:Ju4 yrkande 1 godkänner vad utskottet har anfört, 8 (m) 32 7. beträffandepåföljdsvalei vid grovt rattfylleri 1989/90:JuU2 attriksdagen med avslag på motion 1989/90:Ju4 yrkandena 2, 3, 4 och 5godkänner vad utskottet har anfört, 9(m) 8. beträffandeanvändningen av fängebestraff, m.m. attriksdagen med avslag på motion 1989/90:Ju6 yrkandena 2 och 4 godkänner vadutskottet har anfört, attriksdagen med avslag på motion 1988/89:Ju606 godkänner vad utskottet haranfört, 10. beträffande bestämmeben om grovt rattfyllerioch motsva rande bestämmebe i järnvägstrafiklagen attriksdagen antar i propositionen framlagda förslag till deb lag om ändring ilagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, såvitt avser 4 a §, deb lagom ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192), såvitt avser 6 kap. 2 § tredjestycket, 10(fp, c, mp) - villk. II (m) - villk. 11. beträffande förslagen till ändringar itrafikbrottslagen och Järnvägstrafiklagen i övrigt attriksdagen antar i propositionen framlagda förslag till deb lag om ändring ilagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, deb lag om ändring ijärnvägstrafiklagen (1985:192) i den mån de inte omfattas av vad utskottet harhemställt ovan under mom. 4 och 10, dock med den ändringen att tidpunkten förlagförslagens ikraftträdande bestäms till , 12. beträffandevarning i stället för återkallebe av körkort attriksdagen med avslag på motion 1989/90:Ju8 yrkande 2 antar i propositionenframlagt förslag till lag om ändring i körkortslagen (1977:477), såvitt avser22 § andra stycket, 12(vpk) 13. beträffande förslaget tilländringar i körkortslagen i övrigt att antar i propositionen framlagtförslag till lag om ändring i körkortslagen (1977:477) i den mån det inteomfattas av vad utskottet har hemställt ovan under mom. 12, dock med denändringen att tidpunkten för förslagets ikraftträdande bestäms till den 1 juli1990, 14. beträffande övriga lagförslag attriksdagen antar i propositionen framlagda förslag till deb lag om ändring itrafikskadelagen (1975:1410), deb lag om ändring i skadeståndslagen (1972:207),deb lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga dryckerm.m., dock med den ändringen att tidpunkten för lagförslagens ikraftträdandebestäms till , 15. beträffandeförenklad personundersökning attriksdagen avslår motion 1989/90:Ju8 yrkande 3, 13(vpk) 3 1989/90. 16. beträflände haverikommbsion m.m. 1989/90:JuU2 att avslår motion I989/90:Ju3 yrkandena 3 och 4, 14(fp, mp) 17. beträffande automatbk förarkontroll att avslår motion 1988/89:Ju610, 15(c) att avslår motionerna I988/89:Jul4 yrkande 2, 1988/89:Jo640yrkande 4 och 1989/90:Ju5 yrkande 7, 16(fp, c, mp) 19. beträffandeutvärdering m.m. attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Ju5 yrkande 8 och 1989/90:Ju6 yrkande 3, 20. beträffandeandra berusningsmedel attriksdagen avslår motionerna l987/88:Ju618, 1988/89:Jul4 yrkande 4,l988/89:Ju627 och 1989/90:Ju5 yrkande 6, 17(c, mp, vpk) 21. beträffandeförbud mot eftersupning attriksdagen avslår motionerna 1987/88:Ju620 yrkande 3 och 1988/89:Ju609. 18(c) 22. beträffande ökade resurser förrättsväsendet att avslår motion l989/90:Ju5 yrkande 5, 23. beträffande vbsa andra lagändringar attriksdagen med ikraftträdande beslutar deb att iärvdabalken hänvisningen i 15 kap. 1 § tredje stycket till 33 kap. 2 §brottsbalken ändras till att avse 30 kap. 6 § , deb att ibrottsbalken uttrycket "domen" i 38 kap. 2 a § andra stycket sistameningen ändras till "beslutet". Närvarande: (), (),(), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), BarbroAndersson (s), (), () och (vpk). Reservationer i989/90:JuU2 Nedre straffbarhetsgränsen för rattfylleri (mom. 1) (), (), () och (vpk) anser deb att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 12med "Från olika" och slutar på s. 15 med "av motionerna"bort ha följande lydelse. Utskottet kan konstatera att det är klarlagt attalkoholförtäring försämrar körskickligheten och ökar risken för trafikolyckor.Även mycket små mängder av alkohol kan inverka negativt på förarensprestationsförmåga och omdöme. Den forskning som har utförts på området gerenligt utskottets mening vid handen att gränsen bör sättas betydligt lägre änför närvarande. I har deras transport- och vägforskningslaboratorium,som sannolikt är världens främsta , visathur olycksrisken för ungdomar och förare som bara tillfälligtvis drickeralkohol börjar redan vid omkring 0,1 %o. Känt är också att risken för svårareolycksfall ökar med stigande alkoholhalt hos bilförare. Alkohol och trafik hör sålunda inte alls ihop. Dennaviktiga och självklara utgångspunkt måste enligt utskottets mening komma klartoch entydigt till uttryck också i lagstiftningen. Detta är inte fallet med dennuvarande regleringen av trafiknykterhetsbrotten. Utskottet förordar därförinförandet av en principiell nollgräns, dvs. att den nedre straffbarhetsgränsenbör sättas så nära noll som är möjligt med hänsyn till rättssäkerheten samtpraktiska och medicinska skäl. deb att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 16med "I propositionen föreslås" och slutar på s. 19 med"utskottets ställningstagande" bort ha följande lydelse. Som har nämnts tidigare förordar utskottet införandet aven principiell nollgräns. Denna inställning delas även av flera tungaremissinstanser med särskild inriktning på trafiksäkerhet, som exempelvistrafiksäkerhetsverket, statens väg- och trafikinstitut och .Motormännenshelnykterhetsförbund. Även en bred opinion bland allmänheten föredrar enkraftig sänkning av promillegränsen. Denna stora uppslutning utgör en viktigförutsättning för att lagstiftarens mycket restriktiva syn på området skall fagenomslag i praktiken. Med en principiell nollgräns skulle vidare det s.k.promillespekulerandet försvinna, något som enligt utskottets mening ärnödvändigt för att komma till rätta med de allvarliga problem som onykterheteni trafiken innebär. Utskottet anser att införandet av en principiell nollgränsär enda sättet att komma ifrån ett sådant spekulerande. För inte minst ungdomar är det av avgörande betydelse attdet budskap som lagstiftningen förmedlar är klart och entydigt. Detta talar ytterligare för att den nedre straffbarhetsgränsen sätts så nära noll som 35 är möjligtmed hänsyn till rättssäkerheten samt praktiska och medi- Hänsyn måste därvid tas till den eventuella produktion av 1989/90:JuU2 s.k.klinisk alkohol som enligt forskningen människokroppen själv kan åstadkomma.Vid bestämning av var gränsen skall gå är det vidare viktigt att se till attkriminaliseringen inte kommer att omfatta också sådant som inte kan ansesutgöra brottsliga beteenden. Det skall sålunda som utskottet har anfört tidigare ilagstiftningen om trafiknykterhetsbrotten vara fråga om en principiell nollgräns. Utskottet förordar sammanfattningsvis en större sänkningän som har föreslagits i propositionen. En sänkning av straffbarhetsgränsentill 0,1 %o med en motsvarande sänkning för alkoholhalten i utandningsluften framstår enligt utskottets mening som väl avvägd för att inte kriminaliseraett beteende som inte anses vara brottsligt. deb att utskottets hemställan undermoment 1 bort ha följande lydelse. 1. beträffande nedre straffbarhetsgränsenför rattfylleri att med bifall till motionerna 1987/88:Ju617,1987/88:Ju620 yrkande 1, 1988/89:Ju 12, 1988/89:Jul3, 1988/89:Jul4 yrkande 1.1988/89:Ju227, 1988/89:Ju622, 1988/89:Ju625 yrkande 1 och 1988/89:Ju640 yrkande1 och med anledning av motionerna 1989/90:Jul, 1989/90:Ju7, I987/88:Ju605,1987/88:Ju610, 1987/88:Ju813 yrkande 1, 1988/89:Jul6, 1988/89:Jul7,1988/89:Ju640 yrkande 2, 1988/89:Ju815 yrkande 1, 1989/90:Ju3 yrkandena 1 och 2(delvis), 1989/90:Ju5 yrkandena 1, 3 (delvis) och 4 (delvis) och 1989/90:Ju8yrkande 1 samt med anledning av proposition 1989/90:2 i denna del godkänner vadutskottet har anfört.