bet · GD01FiU20 · 1989-12-31 00:00:00 — Utskottet har därvid bl.a. framhållit attdet inte bör förekomma någon omfattandeoch systematisk utförsäljning av statliga 1989/90:FiU20 företag och andratillgångar i syfte att förbättra statsfinanserna. Däremot bör statliga företagkunna avyttras om det i det enskilda fallet bedöms motiverat. Men sådana afSrerbör sättas in i ett näringspolitiskt sammanhang och inte utnyttjas för attuppnå kortsiktiga budgetmässiga förbättringar. I den nu aktuella motionenredovisas inga motiv för den föreslagna utförsäljningen. Än mindre anges vilkaföretag som bör komma i fråga för utförsäljningen. Utskottet finner för egendel ingen anledning att frångå sin tidigare redovisade principuppfattning idenna fråga utan yrkar avslag på motion Fi213 (c) yrkande 3. Imotion Fi204 av m.fl. (m) yrkas att på nytt skall krävaatt regeringen följer uppställda regler för budgetprocessen. I motionen anförsatt finansplanen blivit allt tunnare, antalet särpropositioner medbudgetkonsekvenser växer och kompletteringspropositionen ärfylld av förslag med både ekonomiska och andra konsekvenser. Det är en uppenbarrisk att ju senare finanspolitiska åtstramningsåtaganden presenteras destotroligare är det att de utgörs av skattehöjningar och inte av besparingar påutgiftssidan eftersom de tar att genomföra. Finansutskottetåberopade, med anledning av ett liknande yrkande av samma motionärer våren1989, vad understrukit i sitt granskningsbetänkande1988/89:KU30, nämligen att det är av stor betydelse att budgetpropositionen ärså heltäckande som möjligt för att ledamöter redan under denallmänna motionstiden skall få möjlighet att ta ställning till denekonomiska politik regeringen avser att föra under i första hand det kommandebudgetåret. I det fall anslagsfrågor tas upp i kompletteringspropositionenleder detta till att arbetsförhållandena blir onödigt ansträngda, anfördekonstitutionsutskottet. Dessutom skapar det särskilda olägenheter förfinansutskottet i dess arbete med de övergripande finanspolitiska frågorna ochfastställandet av statsbudgeten. Budgetfrågornas behandling har också stor viktför de statliga myndigheterna och andra berörda organs förutsättningar attplanera sin verksamhet samt är självfallet i främsta rummet av synnerligbetydelse för den allmänhet som berörs av besluten. Finansutskottetanförde dessutom med anledning härav att det i kompletteringspropositioneninte, om det inte finns särskilda skäl, bör tas upp andra frågor än de som harett direkt samband med de finanspolitiska övervägandena. Vad utskottet anfördegav som sin mening regeringen till känna (1988/89:FiU30, rskr. Iett betänkande om fortsatt försök med förändrad budgetprocess i (1989/90:KU19) upprepade sin tidigare framförda kritikmot kompletteringspropositionen och noterade att budgetpropositionen 1989 var likaofullständig som . Eftersomriksdagen ställt sig bakom dessa uttalanden ser inte utskottet någon mening i att nu upprepa detta för regeringen. regeringentrots uttalande ändå lagt fram en i vissa delar 1989/90:FiU20 ofullständigstatsbudget sammanhänger med de faktorer som redovisas i budgetpropositionen.Utskottet avstyrker med det anförda motion Fi204 yrkande 3. Miljöaspekter i propositioner och utredningsförslag I motion Fi725 (mp) begärs att statens budget skallomfatta en redovisning av hur den föreslagna ekonomiska politiken påverkar vårmiljö och vår hälsa, liksom hur vårt handlande påverkar miljön i andra länder. I motion Fi726 (c) begärs att statliga utredningar bör varaskyldiga att redovisa miljökonsekvenser av sina förslag. Konsekvenserna böranges både för och, om det berör andra länder, även för dessa. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärnödvändigt att också beakta de miljömässiga konsekvenserna av olika åtgärder.Det är emellertid inte möjligt att enkelt ange eller beräkna miljöeffekterna avolika ekonomisk-politiska åtgärder. Av finansplanen framgår att regeringeninom kort avser att tillsätta en utredning om hur miljöaspekterna bättre skallkomma till uttryck i nationalräkenskaperna. Detta kan ses som ett grundläggandesteg mot att skapa ett bättre beslutsunderlag när det gäller att ge miljön enstörre vikt i ekonomiska beräkningar och bedömningar. Utskottet avstyrker med det anförda motionerna Fi725 ochFi726 yrkande 2. 1. beträffande det ekonomiska läget attriksdagen lägger till handlingarna vad som anförts i proposition 1989/90:114mom. 2. beträffande de allmänna riktlinjerna för denekonomiska politiken attriksdagen med avslag på motionerna 1989/90:Fi26, 1989/90:Fi45 yrkande 1,1989/90:Fi46 yrkande 1, 1989/90:Fi47 yrkandena 2 och 3, 1989/90:Fi48 yrkandena1 och 5, 1989/90: Fi202 yrkande 1, 1989/90:Fi204 yrkande 1, 1989/90:Fi208 yrkande1, l989/90:Fi211 yrkande I, 1989/90:Fi212 yrkandena 1, 3 och 11, 1989/90:Fi213yrkandena 1 och 6, 1989/90:Fi501 yrkande 1, 1989/90.A20 yrkande 2 och1989/90:A21 yrkande 2 och med anledning av proposition 1989/90:100 bilaga 1mom. 1 godkänner vad som anförts i proposition 1989/90:114 mom. 2 samt som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet I(m) 2(fp) 3(c) 4(vpk) 5(mp) 3. beträffande pris- och hyresstopp 1989/90:FiU20 att med bifall till proposition 1989/90:114 bilaga 2 och med avslagpå motionerna 1989/90:Fi44 yrkande 2, 1989/90:Fi45 yrkande 2, 1989/90:Fi46yrkande 2, 1989/90:Fi47 yrkande 1, 1989/90:Fi48 yrkandena 3 och 4,1989/90:Fi206, 1989/90:Fi209 och 1989/90:Fi704 yrkande 1 godkänner förordningen(1990:23) om tillämpning av prisregleringslagen (1989:978) samt som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört om överskridande av stopphyra, res.6 (m, fp, c) res.7 (vpk) res.8 (mp) 4. beträffande straffskatt vid för hög prissättning att avslår motion 1989/90:Fi212 yrkande 5, res.9 (vpk) 5. beträffande spelregler på arbetsmarknaden att avslår motion 1989/90:Fi48 yrkande 2, res.10 (mp) res. 11 (m, fp) - motiv. 6. beträffande lagfäst sjuklön att avslår motion 1989/90:Fi47 yrkande 5, res.12 (vpk) res. 13 (m, fp) - motiv. 7. beträffande semesterlagstiftningen att avslår motion 1989/90:Fi47 yrkande 6, res.14 (vpk) res. 15 (m, fp) - motiv, res. 16 (mp) - motiv. attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Fi47 yrkande 7 och 1989/90:Fi48 yrkande 12, res.17 (vpk, mp) res.18 (m, fp) - motiv. 9. beträffandevissa allmänna yrkanden från attriksdagen avslår motion 1989/90:Fi48 yrkandena 711 och 13-22, res.19 (mp) res.20 (m, fp) - motiv. res.21 (c) - motiv. 10. beträffandelönenivån i anslagsberäkningarna attriksdagen lägger till handlingarna vad som anförts i proposition 1989/90:100bilaga 1 mom. 14 (avsnitt 11), 11. beträffandeinriktning av den statliga lönepolitiken attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Fi212 yrkande 4 och 1989/90:A17 yrkande 6, res.24 (vpk) 12. beträffandeutgiftsram för förvaltningskostnader attriksdagen med avslag på motion 1989/90:Fi204 yrkande 6 lägger till handlingarnavad som anförts i proposition 1989/90:100 bilaga 1 mom. 12 (avsnitt 9), 25(m) 90 13. beträfendestatsskuldspolitiken l989/90:FiU20 att avslår motion 1989/90:Fi204 yrkande 7, 26(m) 27(mp) - motiv.. attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Fi204 yrkande 8 i berörd del, 1989/90:Fi213yrkande 5 och 1989/90:Fi607 yrkande 1 samt som sin mening ger fullmäktige iriksbanken till känna vad utskottet anfört, 28(m) 29(c) 30(fp) - motiv. 31(mp) - motiv. attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Fi207 yrkande 1, 1989/90:Fi2l2 yrkande 7och 1989/90:A17 yrkande 7 samt som sin mening ger fullmäktige i tillkänna vad utskottet anfört, 32(vpk, mp) 16. beträfendenärmare samarbete med EMS attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Fi204 yrkande 8 i berörd del,1989/90:Fi207 yrkandena 2 och 3 samt 1989/90:Fi211 yrkande 3, 33(m, fp) 34(mp) , 17. beträffande kassakrav för finansbolag och andrakreditinsti tut attriksdagen avslår motion 1989/90:Fi205, 35(m) 18. beträffandebetalningsvillkor vid kreditköp attriksdagen avslår motion l989/90:Fi48 yrkande 24, 36(mp) 19. beträffande avskaffande avbilkreditförordningen att avslår motion 1989/90:Fi210, 20. beträffande höjningen av dryckesskatten attriksdagen med anledning av motion 1989/90:Sk444 yrkande 8 i berörd del och medavslag på motionerna 1989/90:Fi44 yrkande 1, l989/90:Fi48 yrkande 6 i berörddel, 1989/90:Sk392 yrkande 19 i berörd del, 1989/90:Sk615, 1989/90:Sk683,1989/90:Sk684 yrkande 2, 1989/90:Sk692, 1989/90:Sk694 yrkande 1 antar iproposition 1989/90:114 bilaga 1 mom. 1 framlagt förslag till lag om ändring ilagen (1977:306) om dryckesskatt, 37(fp; c) 38(mp) 39(m) - motiv. 21. beträffandebeskattning efter alkoholhalt attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Sk617 yrkande 1, 1989/90:Sk648 och1989/90:Sk659 yrkande 1, 40(m) 22. beträffandeinförande av en ny skatteklass för öl 1989/90:FiU20 att avslår motionerna 1989/90:Fi45 yrkande 3, 1989/90:Sk617yrkande 2, 1989/90:Sk649 och 1989/90:Sk659 yrkande 2, 41(m) 23. beträffande anpassning avalkoholpriserna till EG att avslår motion 1989/90:Fi42, 24. beträffande höjningen avtobaksskatten attriksdagen med anledning av motion 1989/90:Sk444 yrkande 8 i berörd del och medavslag på motionerna 1989/90:Fi48 yrkande 6 i berörd del, 1989/90:Sk392yrkande 19 i berörd del, 1989/90:Sk620 yrkande 1, 1989/90:Sk638 och1989/90:Sk682 antar i proposition 1989/90:114 bilaga 1 mom. 2 framlagt förslagtill lag om ändring i lagen (1961:394) om tobaksskatt, 42(fp) 43(mp) 25. beträffandesjukvårdsavgift på alkohol och tobak attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Fi43, 1989/90:Sk624 och 1989/90:Sk650, 26. beträffande avgift till information om tobakensskadeverk ningar attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Sk620 yrkande 3 och 1989/90:Sk695, 44(mp) attriksdagen avslår motionerna l989/90:Sk634, 1989/90:Sk647, 1989/90;Sk651och 1989/90:Sk690, 28. beträffandeförsäljning och införsel av tax-freevaror attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Sk620 yrkande 2, 1989/90:Sk652,l989/90:Sk678 och 1989/90:Sk684 yrkande 1, 45(mp) attriksdagen antar i proposition 1989/90:114 bilaga 1 mom. 3 framlagt förslag till lag om ändring i tulltaxelagen(1987:1068), 46(fp) - villk. 37 och 42 res. 47 (c) - villk. 48 (mp) - villk. attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Fi603 yrkande 9, 1989/90:Fi706,l989/90:Fi709, 1989/90:Fi710 och 1989/90:Fi712, 49(m, fp, c) 50(mp) 31. beträffandearbetsmiljöavgift m.m. attriksdagen avslår motionerna l989/90:Fi47 yrkande 8, 1989/90:Fi211 yrkande 4 och1989/90:Fi704 yrkande 3, 51(m, fp) 52(vpk) 32. beträffandeavskaffande av obligatoriskt sparande att avslår motionerna 1989/90:Fi201, I989/90:Fi203 yrkande I,1989/90:Fi603 yrkande 4 och 1989/90:Fi605 yrkande 92 53(m, fp) 1989/90:FiU20 54(mp) 33. beträffande ålderspensionärer och det obligatoriskasparan det attriksdagen avslår motion 1989/90:Fi203 yrkande 2, 55(m, fp) - motiv. 34. beträffande demokratisering av ekonomin att avslår motion 1989/90:Fi212 yrkande 6, 56(vpk) res. 57 (m, fp, c) motiv. 35. beträffande de allmänna riktlinjerna förbudgetregleringen att med avslag på motionerna 1989/90:Fi204 yrkande 2, 1989/90:Fi208 yrkande 2, 1989/90:Fi211 yrkande 2, 1989/90:Fi212 yrkandena 2 och 13 samt 1989/90:Fi213 yrkande 2 godkänner vad som anförts i proposition 1989/90:100 bilaga 1 mom. 2 och som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 58(m) res. 59 (fp) res. 60 (c) res. 61 (vpk) res. 62 (mp) 36. beträffande omfördelning av medel frånsocialförsäkringssek torn till statsbudgeten attriksdagen avslår motion 1989/90:Fi204 yrkande 4, 63(m) - villk. 37. beträffande beräknat tillkommande utgiftsbehov,netto att avslår motion 1989/90:Fi204 yrkande 5, 63(m) - villk. 38. beträffande utförsäljning av statliga tillgångar att avslår motion 1989/90:Fi213 yrkande 3, 64(m, fp, c) 39. beträffande utformning av budgetpropositionen m.m. att avslår motion 1989/90:Fi204 yrkande 3, 65(m, fp, c) 40. beträffande miljöaspekter i propositioner ochutredningsför slag attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Fi725 och 1989/90:Fi726 yrkande 2, 66(c) 67(vpk, mp) 41. beträffanderörlig kredit i attriksdagen med bifall till proposition 1989/90:100 bilaga 1 mom. 3 bemyndigarregeringen att för myndigheter med uppdragsverksamhet disponera en rörligkredit i på , 42. beträffandeförsäljning av överskottsmateriel attriksdagen lägger till handlingarna vad som anförts i proposition 1989/90:100bilaga 1 mom. 9 (avsnitt 6), 43. beträffande avvecklingen av tjänstebrevsrätten m.m. att lägger till handlingarna vad som anförts i proposi tion 1989/90:100 bilaga 1 mom. 10 (avsnitt 7), 44. beträfeindekonsekvenser för de statliga myndigheterna av 1989/90:FiU20 införandet av arbetsmiljöavgifter att lägger tillhandlingarna vad som anförts i proposition 1989/90:100 bilaga 1 mom. 11(avsnitt 8), 45. beträffandestatliga garantier att lägger tillhandlingarna vad som anförts i proposition 1989/90:100 bilaga 1 mom. 13(avsnitt 10), 46. beträffandemyndigheternas rätt att disponera inkomster från ersättning för vissa tjänster och varor att godkänner iproposition 1989/90:100 bilaga 2 mom. 1 under rubriken för vissatjänster och varor angivna riktlinjer (avsnitt 3.2.4), 47. beträffandemål- och resultatorienterad styrning att lägger tillhandlingarna vad som anförts i proposition 1989/90:100 bilaga 2 mom. 2 iberörd del (avsnitt 2.3), 48. beträffandestatliga verksamhets- och organisationsformer att lägger tillhandlingarna vad som anförts i proposition 1989/90:100 bilaga 2 mom. 2 iberörd del (avsnitt 3.2). Stockholmden På finansutskottets vägnar (), (), (), (), (), Per (), (), (), (), (), (), (), (), (vpk), (), MarianneCarlström (s) och (). De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken(mom. 2) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 47börjar m.ed "Utskottet kommer" och på s. 54 slutar med "A20yrkande 2" bort ha följande lydelse: En starkt bidragande orsak till den dåliga tillväxten iSverige är att produktivitetsutvecklingen för hela perioden 19871990 beräknasbli ungefår noll. Detta stillastående är historiskt och internationellt settunikt. På kort sikt hjälper det till att hålla sysselsättningen uppe, mensamtidigt drivs inflationstakten upp med negativa konsekvenser för denlångsiktiga konkurrenskraften. I motion Fi204 (m) påpekas att ökningen av den privatakonsumtionen blev , dvs. lägre än den totala tillväxttakten.Det bör observeras att den blygsamma konsumtionsökningen inte kan förklaras medde åtstramningsåtgärder, bl.a. tvångssparande, som beslöts . "Konjunkturläget " växteden privata konsumtionen mellan och år1989 med . I själva verket ökar den offentligakonsumtionen snabbare än den privata. Särskilt besvärande är att den kommunalakonsumtionen fortsätter att överträffa t.o.m. regeringens beskedligaåterhållsamhetsmål på . Den främsta förklaringen till den avtagande tillväxttaktenår 1990 är att investeringsökningen reduceras, inte minst inom näringslivet.Denna utveckling kan förutses fortsätta . Det av regeringen väntadeomslaget på bostadssidan kan t.o.m. visa sig vara en underskattning, när detklarnar kring skatteomläggningens ökade pålagor på boendet med åtföljandenegativa konsekvenser för byggnadsverksamheten. Även utrikeshandelns tillväxt försvagas, varvid importenfortsätter att utvecklas långsammare än exporten. Den snabba kostnadsstegringenmedför naturligtvis att förlorar marknadsandelar både utomlands och påhemmamarknaden. Enligt utskottets mening måste man nu räkna med attlönekostnaderna stiger med . Konsumentpriserna har underårets två första månader ökat , varav till följd av skatteomläggningen0,, och på årsbasis är inflationstakten nu . Med hänsyntill bl.a. de fördyringar som därutöver redan inträffat kankonstateras att löneavtalens prisklausul på i praktiken redan har brutitsigenom. Enligt statens pris- och konkurrensverk (SPK) stigerprisnivån bara som en följd av skatteomläggningens finansiering. Inflationstakten på årsbasis gör ett nytt ryck uppåt till , vilket är mer än dubbelt så mycket som hos våra åtta viktigaste 95 Utifrån dessa förutsättningar måste enligt utskottetsmening under- 1989/90:FiU20 skottet i bytesbalansen justeras upp jämfört medfinansplanen från 38 Reservationer till ca och fråndrygt 50 till ca . Vid sidan av bytesunderskottetförekommer en kraftig, tyvärr enkelriktad, kapitalström som betalning förinvesteringar i företag, fastigheter och aktier utomlands. För att få tillstånd erforderlig utlandsupplåning krävs nu en ränteskillnad till euromarknadenpå , vilket vittnar om den misstro som den internationellakapitalmarknaden hyser mot ekonomiska utveckling. Utskottets slutsats av denna genomgång blir att den svenskaekonomins problem fortsätter att växa och att de hör hemma på utbudssidan. Detär nu naturligtvis uteslutet att i enlighet med den fastlagdaekonomiska politiken på medellång sikt överskott skall kunna uppnås ibytesbalansen . Tvärtom får vi med nuvarandeinriktning av den ekonomiska politiken räkna med att obalanserna förvärras, atttillväxten avstannar och att arbetslösheten ökar . ärpå väg in i en djup ekonomisk kris, som kan väntas vara , om inte enkraftfull kursomläggning genomförs. Den förda ekonomiska politiken Enligt finansplanen är den främsta uppgiften för denekonomiska politiken att bekämpa den aktuella överhettningen. Som framgått avdet föregående härrör denna uppenbarligen inte från en överdriven export- ellerinvesteringsefterfrågan. Ej heller går det att hävda att konsumtionen håller påatt skena i väg. I stället är det läget på arbetsmarknaden som är överhettat.Det kommer till uttryck i den snabba löneutvecklingen och i detanmärkningsvärda förhållandet att trots en uppgång i antalet arbetade timmar1989 blev BNP-ökningen endast obetydligt större. Därmed framträdersom orsaksfaktorer bakom överhettningen lönebildningen och produktiviteten,vilka tillsammans alstrar den för konkurrenskraft så negativa inhemskakostnadsutvecklingen. I finansplanen lovprisas den inleddaskatteomläggningen. När innehållet i uppgörelsen mellan socialdemokraterna ochfolkpartiet presenterades, blev emellertid mottagandet kyligt. Räntan stegkraftigt, aktiekurserna sjönk, och kronan föll i värde. Valutaflödet vändeutåt, och ekonomerna började tala om devalvering. Självfallet berodde inte denna negativa reaktion påutfåstelsen att sänka marginalskatterna. En sådan förändring verkar i sigstimulerande på arbetsutbudet. Problemet är att finansieringen praktiskt tagethelt ordnas genom höjningar av andra skatter. Dessa skattehöjningar verkarkostnadsdrivande och förvärrar därmed den redan dåliga kostnadsutvecklingen. Den endanya konkreta åtgärden i finansplanen var inkallandet av arbetsmarknadensparter till överläggningar om lönebildningen. förutsågsi motion Fi204 (m) blev dessa ett misslyckande. 96 ningen är en form av prisbildning på en i huvudsak frimarknad och bestämssåledes av utbudet och efterfrågan på arbetskraft. Det ligger 1989/90:FiU20 heltenkelt inte i de centrala avtalsparternas makt att slutligt råda över Reservationer lönesättningen, vilket betyder att frågor som rörförhandlingssystem och avtalskonstruktioner är av underordnad betydelse.Avgörande för löneutvecklingen är i stället läget på arbetsmarknaden och särskilt i högskattelandet den förda skattepolitiken. Efter Hagaöverläggningarnas sammanbrott presenteraderegeringen ett krispaket. Det innehöll fÖr åren 1990 och 1991lönestopp med strejkförbud, pris- och hyresstopp och utdelningsstopp samt för1991 kommunalt skattestopp. Vidare föreslogs införandet av en arbetsgivarperiodpå i sjukförsäkringen samt investeringsskatt och andra regleringarinom byggsektorn. Regeringen, som förklarade att paketet var odelbart, ställdekabinettsfråga på förslaget om lönestopp. Efter det att voteringen slutat inederlag, begärde statsministern entledigande hos talmannen. lämnade kort därefter sin post. utsågsIngvar på nytt till regeringsbildare för en rent socialdemokratiskministär. Utskottet konstaterar att den regeringsförklaring somframlades var praktiskt taget fri från nyheter. Som särskiltanmärkningsvärt framstod detta inom den ekonomiska politiken, som ju ändå hadeframkallat regeringens avgång. Dock hade regeringen övergett det lönestopp hade förklarats vara nödvändigt för fortsatt regerande.Återkomsten av i stort sett samma regering med resterna av det gamlakrispaketet förstärker intrycket av att hela regeringskrisen var till för attlåta avgå från finansministerposten utan att det så tydligtskulle framstå som en protest mot den förda politiken. I proposition 114 upprepas uttalandet från finansplanenatt det centrala stabiliseringspolitiska problemet är inflationen. Överhettningenskall minskas med en stram ekonomisk politik. Finanspolitiken bör ges en ökadtyngd och därigenom avlasta penningpolitiken, som anges ha fått bära en alltförstor del av den stabiliseringspolitiska bördan . Det sägs ocksåatt den ekonomiska politiken bör innehålla så mycket utbudsstimulans sommöjligt och så mycket efterfrågedämpande åtgärder som nödvändigt. Som allmänna målsättningar låter detta i och för sig bra.Men enligt utskottets mening blir avståndet sedan stort till de åtgärder somfaktiskt föreslås. Regeringen förklarar inte hur inflationen kan bekämpas medskattehöjningar som driver upp priserna. Den motiverar inte hur ett prisstopp,om det nu får någon effekt, kan verka efterfrågedämpande. Och inget försök görsatt förena talet om utbudspolitik med de ytterligare regleringar som föreslåsför t.ex. byggsektorn. 7 1989/90. 5 saml Nr 20 Riktlinjerför den ekonomiska politiken 1989/90:FiU20 I motion Fi204 (m) anges de krav på omläggning av denekonomiska politiken som utvecklingen ställer. Utskottet instämmer i alltväsentligt i motionärernas förslag. Målet för den ekonomiska politik som förespråkas imotionen är ytterst att öka den enskildes frihet och välfård. Det förutsättergod ekonomisk tillväxt, stabila priser och arbete åt alla som vill arbeta. Demålen kan nås endast med en politik som stärker marknadshushållningen ochavlägsnar de tillväxthinder som byggts in i den svenskaekonomin. Inom den ekonomiska politikens ram måste enligt utskottetsmening större vikt läggas vid den långsiktiga strukturpolitiken. Denna skallskapa förutsättningar för omvandling och dynamik. Nya lönsamma företag måstekunna utvecklas och gamla olönsamma avvecklas. För en ekonomisk tillväxt i nivåmed omvärldens krävs dels god konkurrenskraft, dels en förbättradutvecklingskraft. Att förbättra såväl konkurrenskraft som utvecklingskraft ärden dubbla uppgift som den ekonomiska politiken står inför under de närmasteåren. Utvecklingskraften förstärks genom att man ökar ekonominsflexibilitet och förmåga att på marknadsmässiga villkor dirigera resurser motområden med gynnsamma pris- och tillväxtförutsättningar såväl på hemmamarknadensom på världsmarknaden. Det skapar förutsättningar för en varaktigt högretillväxt. Genom en bättre funktionsduglighet hos olika marknader och högreproduktivitet minskar också inflationsbenägenheten i ekonomin, vilketunderlättar stabiliseringspolitiken. Enligt utskottets uppfattning är den viktigaste åtgärdenför att öka drivkraften att arbeta, spara och starta företag samt för attunderlätta lönebildningen att sänka det totala skattetrycket med särskildinriktning på lägre marginalskatter. Utskottet instämmer här i vad som anförsi motionerna Fi202 (m) och FiSOl (m). Om marginalskatterna sänks inom ramen förett oförändrat skattetryck medför erforderliga kompenserande skattehöjningarstörningseffekter i olika avseenden. Särskilt angeläget är att beskattningen avföretagande och sparande inte markant avviker från förhållandena i omvärlden.Förmögenhets- och arvsskatterna bör också sänkas, eftersom de träffar denkapitalbildning som främjar ekonomisk tillväxt. Utskottet anser i likhet med motionärerna att den svenskaekonomin dessutom behöver avregleras. Det gäller både den offentliga sektornoch det privata näringslivet. kännetecknas områden som barnomsorg,sjukvård, åldringsvård och utbildning av låg effektivitet, bl.a. till följd avövertung byråkrati och långa köer.