bet · GD01FiU29 · 1989-12-31 00:00:00 — Med detta ställningstagande tillgodosesäven de bakomliggande kraven i motionerna Fi304 yrkande 3 och Fi306 yrkande 9.Utskottet har inte uppfattningen att nya överläggningar med kommunförbunden nuskulle lösa kommunsektorns ekonomiska problem. De höjningar av kommunalskattensom skett kan tas som intäkt härför. Utskottetavstyrker därför motion Fi74 yrkande 8. Vadgäller motionerna Fi47 yrkande 4 och Fi65 yrkande 4 vill utskottet framhållaatt någon ökning av transfereringarna till kommunsektorn på det sätt somföreslås i motionen inte är aktuell. Detta skulle öka den samhällsekonomiskaobalansen. MotionernaFi48 yrkande 23 och Fi70 yrkande 9 avstyrks eftersom även dessa ställer krav påökade resurser till kommunsektorn som helhet. Vadgäller det förslag till undantag som framförs i motion Fi64 vill utskottetanföra följande. Lagenom tillfållig begränsning att ta ut skatt omarbetades efter det att lagrådetbehandlat förslaget. Den i motion Fi64 föreslagna möjligheten tillskatteväxling i samband med att kyrkliga samfålligheter bildas, ändras eller upplösesär redan tillgodosedd i den av regeringen nu föreslagna lagtexten. Enligtlagförslaget 2 § så krävs för s.k. skatteväxling att arbetsuppgifteromfördelats. Denna möjlighet skall också föreligga för omfördelning avuppgifter som skett före det att lagen trätt i kraft . Att heltundanta den kyrkliga kommunsektorn från skattestoppet under åren 1991 och 1992kan utskottet däremot inte finna förenligt med det ekonomiska läget eller medde krav på produktivitetsförbättringar för sektorn som helhet vilka föreslås. Utskottet avstyrker därförmotion Fi64. Ikompletteringspropositionen och den reviderade finansplanen slås fast attskattereformen skall ge ett balanserat budgetmässigt utfall i förhållandetmellan staten och kommunerna. Skatteutredningarna förutsatte att så skulle blifallet. I proposition 1989/90:50 (1989/90:SkU10, FiU2y, rskr. 96) togs förstasteget i skattereformen. Med proposition 1989/90:110 om reformerad inkomst- ochföretagsbeskattning och proposition 1989/90:111 om reformeradmervärdebeskattning tas andra steget. Ikompletteringspropositionen föreslås en särskild avräkningsskatt som skall beräknas påkommunernas totala skatteunderlag, dvs. tillskott enligt lagen omskatteutjämningsbidrag. Skatten skall /90:FiU29 1991 utgå med 0,64 kryskr.för kommuner och 0,34 kryskr. Skattesatsen varieras därefterför för att på detta sätt återföra det av regeringen beräknade beloppsom hänför sig till skattereformen och dess verkningar. är dettabelopp beräknat till . Beloppet blir som störst år 1993då det beräknats till nästan . Totalt under densexårspe-riod som analyserats är det en summa i storleksordningen 8090miljarder kronor som skall överföras från kommunsektorn till staten. Ipropositionen sammanfattas effekterna i nedanstående tabell: Tabell.Utfall av skattereformen för kommuner och landsting (miljarder kronor i 1991års löne- och prisnivå). -0,9 -0,7 -0,7 -0,7 -0,7 -0,7 -0,8 -0,8 -0,8 -0,8 -0,8 -0,9 - försämrar den ekonomiska situationen för komnuner och landsting + förbättrar den ekonomiska situationen För kommuner och landsting Fråganom kostnadsneutralitet mellan stat och kommunsektor har berörts i någramotioner utan att särskilda yrkanden i frågan förts fram. Moderatasamlingspartiet framhåller i sin kommunalekonomiska motion FiSOö attskattereformen bör vara budgetmässigt neutral vad gäller förhållandet mellanstat och kommun. I den med anledning av kompletteringspropositionen väcktamotion Fiöö anför motionärerna att övergångsvis bör en överföring ske ienlighet med regeringens förslag till avräkningsskatt. Det bör ankomma på denkommande utredningen att utforma en annan och mer permanent metod föravräkningen än en statlig skatt på det kommunala skatteunderlaget. Ifolkpartiets kommunalekonomiska motion FiSOS slås fast att skattereformenskall vara neutral mellan stat och kommun. Regeringen måste därför återkommamed förslag som leder till att kommunsektorn som helhet varken förlorar ellervinner på kort sikt. På kommer kommunsektorns ekonomi attförbättras genom att skattereformen lägger en grund för en bättre ekonomiskutveckling av hela samhällsekonomin, anför motionärerna. Ianslutning till proposition 150 ställer sig nu i motion Fi69 bakom den metod för neutralisering som regeringen föreslagit. Vad gäller storleken på den föreslagna avgiften gör motionärerna samma bedömning som regeringen för åren 1991 1993. och därefter föreliggerdet enligt motionärerna oklarhet i beräkningar- De dynamiska effektersom skattereformen medför bör kommuner 1989/90:FiU29 och landsting sedan välgenomförandefasen är passerad få del i. Detta skulle tala för att riksdagenborde vänta med att nu slå fast avräkningsskattesatsen . Avhänsyn till kommunernas och landstingens behov av någorlunda fastaplaneringsförutsättningar är det dock enligt motionärerna rimligt att nuklargöra storleksordningen på avräkningsskatten. Motionärerna accepterarpropositionens lagförslag men tror att en bättre bedömning avstorleksordningen av de dynamiska effekterna kan göras omnågon tid. föreslås därför ge regeringen till känna att sådan korrigeringkan komma att bli nödvändig. Icenterpartiets kommunalekonomiska motion Fi307 från allmänna motionstiden,yrkande 2, pläderas för att kostnadsneutraliteten inte skall drivas fullt ut.Det konstateras att den kommunala beskattningen får ytterligare tyngd relativtsett som ett resultat av skattereformen. Ett ökat tryck på den kommunalasektorn med höjt skatteuttag som följd kommer att urholka värdet avskattereformen, skriver motionärerna. Mot denna bakgrund bör grundprincipenvara att kostnadsneutralitet eftersträvas mellan staten å ena sidan ochkommuner och landsting å andra sidan. Denna strävan får dock inte drivas inabsurdum. Vid tveksamheter om effekternas storlek bör viss generositet visasfrån statens sida. De dynamiska effekter som kommer kommunerna till del viaförändringar i rationalitet bör dessa få behålla. Ianslutning till proposition ISO anför nu i motion Fi74 yrkande 10att den av regeringen föreslagna lagen bör antas för . För de följandeåren bör förnyade beräkningar göras. Bl.a. bör ett så korrekt utfall sommöjligt eftersträvas för den enskilda kommunen eller inom ramenför ett generellt avräkningsförfarande. Beräkningarna bör göras inom ramen förde av i anslutning till kommunalskattestoppet föreslagnaöverläggningarna mellan staten och . Detta bör enligtmotionärerna ge regeringen till känna. Vänsterpartietkommunisterna yrkar i sin motion FiöS yrkande 5, väckt med anledning avproposition 150, att förslaget om s.k. avräkningsskatt helt avslås. Kommunernabör i stället själva få behålla det utrymme som uppstår på grund avskatteomläggningen. Miljöpartietde gröna yrkar i motion Fi70 yrkandena avslag på lagförslaget. Riksdagenbör hos regeringen begära ett nytt förslag till neutralisering avskattereformens effekter . En annan beräkningsmetod skalldå tillämpas. Inga dynamiska effekter bör inkluderas i kalkylen, och om så ändåsker bör kommunsektorn få sin andel av detta. och framåt bör ingabeslut nu fattas. Den kommunalekonomiska utredningen bör lägga förslag omvilken metod som då bör utnyttjas för neutraliseringen. I princip bör en metodväljas som minskar "rundgången" mellan stat och kommunsektor. Utskottetinstämmer i det grundläggande kravet på kostnadsneutralitet - mellan staten ochkommunsektorn med anledning av skattereformen. Samma ställningstagandeåterfinns i utskottets betänkande 1989/90: 1989/90:FiU29 FiU20 samt iyttrandena /90:FiU3y och 1989/90:FiU6y till skatteutskottet i anledning avproposition 1989/90:50 resp. 110. I det ekonomiska läge som landet nu befinnersig i är det inte tillrådligt att förstärka den kommunala expansionen. Denmetod som regeringen valt för att återföra medel till staten är administrativtenkel. Utskottet kan därför acceptera att den används för att skapa den balanssom eftersträvas. Utskottet vill understryka vikten av att denkommunalekonomiska utredning som tillsätts ser över metoden för att skapakostnadsneutralitet och överväger eventuellt bättre metoder. Detär av särskild vikt att effekterna för enskilda kommuner uppmärksammas då dennu föreslagna avräkningsskatten trätt i kraft. Det kan finnas anledning attövergångsvis åtgärda problem för de mest utsatta kommunerna med extraskatteutjämningsbidrag. Utskottet konstaterar att regeringen ikompletteringspropositionen aviserat en sådan ambition. Finansutskottethar vid sin behandling av ärendet hört företrädare för Kommun- ochLandstingsförbunden. Därvid har presenterats beräkningar som avviker från demsom återfinns i propositionen. Bl.a. skiljer sig bedömningen av hurskattereformens dynamiska effekt skall behandlas, men även underlagsmaterialm.m. skiljer mellan beräkningarna. Utskottetanser att skattereformen bör ge ett budgetmässigt neutralt utfall iförhållandet mellan stat och kommunsektor. Mot denna bakgrund avstyrkerutskottet motionerna Fi65 yrkande 5 och Fi307 yrkande 2. Deberäkningar som presenterats vad gäller skattereformens effekter är detaljeradeoch resultaten kan som framgått diskuteras. Det är emellertid inte möjligt attnu få fram ett bättre underlag. Möjligen kan en bättre bedömning avstorleksordningen av de dynamiska effekterna göras om någontid. Detta skulle i och för sig tala för att beslut om avräkningsskattensstorlek för och senare borde anstå. Mot detta kan anföras att det ärväsentligt att den kommunala sektorn kan planera utifrån så goda och stabilaförutsättningar som möjligt. Det är därför rimligt, som anförs i motion Fi69,att nu klargöra storleksordningen på avräkningsskatten. Som utskottet ser detbör därför redan nu lägga fast ramarna för en längre period.Utskottet vill dock framhålla i likhet med vad som görs i motion Fi69 att enkorrigering kan komma att bli nödvändig om den åsyftade kostnadsneutraliteteninte åstadkoms med de åtgärder som föreläggs . Detta bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna. Därmed tillgodoses motion Fi69 yrkande4. Detta ställningstagande innebär att utskottet avstyrker motionerna Fi74yrkande 10 och Fi70 yrkandena 10-12. Utskottetvill i detta sammanhang ta upp frågan om ett tillrättaläggande i lagen. Denberäknade avräkningsskattesats som presenteras i propositionen lämnar de tre landstingsfria kommunerna med endast 24 Deskulle få en lägre total skatt än kommun som ingår i landstingskommun, som de senare kommunerna 1989/90:FiU29skulle få en högre skattesats än om avräkningen fördelats jämnt över samtligakommuner och landsting. Så kan enligt utskottets mening inte ha varit avsikten,och utskottet finner därför anledning att ta ett initiativ i avsikt att ändralagen i detta avseende. Utskottetföreslår därför att 4 § lagen om avräkningsskatt får lydelse som framgår avutskottets hemställan. Statsbidragentill kommunerna består av allmänna bidrag och specialdestinerade bidrag. Desistnämnda är vanligen relaterade till en viss verksamhet och i vissa fall ävenkvalitet. De ges både till obligatorisk och frivillig verksamhet. De utgör denstörsta bidragsposten till kommunerna, ca . Deallmänna bidragen skatteutjämningsbidragen syftar till att motverkaskillnader i skattekraft och jämna ut kostnadsskillnader mellan olikakommuner. De allmänna bidragen föreslås för /91 bli drygt 18miljarder kronor. Iflera motioner tas behovet av en samlad översyn av statsbidragen upp. Trots attett nytt skatteutjämningssystem infördes anses behovet stort.Anledningen är att många vill se en omfattande övergång frånspecialdestinerade statsbidrag till mer allmänna. Motivet för detta är oftaflerfaldigt. Dels anses effektiviteten kunna öka som statensramstyrning förbättras, dels får kommunerna en mer självständig ställning vadgäller att utforma sin egen verksamhet. Imotion Fi308 (fp) yrkande 2 välkomnas den i budgetpropositionen aviseradeutredningen av statsbidragen till kommunerna. Enligt motionärerna är detangeläget att systemet för statsbidragen förändras från starkspecialdestinering till en mer generell utformning och minskad detaljreglering.En sådan står i bättre överensstämmelse med den viktiga principen om kommunalsjälvstyrelse och demokrati. Förändringar av statsbidragen måste dockutformas med försiktighet, och en avsevärd övergångsperiod kommer sannolikt attkrävas, skriver motionärerna. Behovetav en kommunalekonomisk reform framhävs i motion FiSlS (fp) och detta som ettled i en effektivisering av den offentliga sektorn. Motionären framhåller denkommunala sektorns dominans inom den offentliga konsumtionen och bland deoffentligt anställda. Problemet med den offentliga utgiftsexpansionen i Sverigeär alltså huvudsakligen ett problem i den kommunala sektorn. De uttalanden omramar som regering och riksdag gjort har dock vanligen negligerats avkommunerna, säger motionären. En kommunalekonomisk reform behövs. De flestaspecialdestinerade bidrag bör bli generella, statens totalkostnad bör kunnasänkas något, men utjämningen av skattekraft bör kunna förbättras. Dessutombehövs en avreglering. Ivänsterpartiet kommunisternas ekonomisk-politiska motion Fi2l2 yrkande 8 framhålls att statens begränsningar av skatteunderla- c get och transfereringar ären huvudorsak till den kommunala ekono- mins nuvarande dåligasituation. Ekonomin måste förstärkas. Effektivi- 1989/90:FiU29 seringar räcker inte. Motionärerna föreslår att den kommunalekonomiska utredningensom målsättning får att kraftigt förstärka kommunernas ekonomi. Imotion FiöS (vpk) yrkande 7 framhålls att den nya kommunalekonomiskautredningen bör lägga fram förslag som säkerställer de specialdestineradestatsbidragens ställning. Dessa har en viktig funktion i och med att dekompenserar för utbyggnaden av viktiga sociala tjänster. Itvå motioner ställs konkreta yrkanden om ändringar i anslaget till kommunalabidrag. Imotion Fi212 (vpk) yrkande 9 föreslås ett nytt statligt stöd till kommunerna om5 miljarder kronor per kalenderår för att förbättra kommunernas ekonomi ochklara de aktuella uppgifterna. För /91 yrkas 2,5 miljarderkronor. I yrkande 10 föreslås dessutom en engångssumma om 5 miljarder kronorför /91 i syfte att sanera kommunernas och landstingensfinanser. Dessa miljarder tas från de pengar skatteförvaltningen har attfordra från svenska företag efter den skattekontroll som gjorts , skriver motionärerna. Imotion FiSOö (m) yrkande 7 yrkas en minskning av de specialdestineradestatsbidragen med . Detta är en teknisk övergånglösning iavvaktan på ett system med mer generella statsbidrag. I det fall moderatasamlingspartiets förslag till skattereform inte vinner bifall börminskningen av de specialdestinerade statsbidragen begränsas till 3,4 miljarderkronor. Moderata samlingspartiet har vid flera tidigare tillfållen uttalat attde många specialdestinerade statsbidragen har en snedvridande effekt ochmotverkar effekten av skatteutjämningsbidragen. De bör omvandlas tillett allmänt kommunalt bidrag. Neddragningar av det statliga stödet tillkommuner och landsting kan sedan ske över detta allmänna bidrag. Utskottetvill hänvisa till den parlamentariska utredning om kommunernas ekonomi som nutillsätts och vars direktiv i stora drag överensstämmer med vad som framförtsi flera motionsyrkanden. Kommitténskall översiktligt behandla den kommunala sektorns finansieringskällor ochrelationerna dem emellan. Det gäller t.ex. kommunalskatter, statsbidrag,mellankommunala ersättningar, avgifter, lån och försäljningsinkomster.Utredningen skall också pröva om det finns alternativa finansieringskällor sombör aktualiseras. Kommitténs uppift är att redovisa en eller flera lösningarsom innebär att kommunernas och landstingens verksamhet kan finansieras inomramen för en total utdebitering (exkl. församlingsskatt) på högst 30kryskr. Antalet specialdestinerade bidrag skall minskas. Utredningen skalldärför gå igenom samtliga statsbidrag och pröva vilka bidrag som kan ingå i engenerell bidragsgivning och redovisa olika modeller för detta. Uppdragetinnebär vidare att utforma utjämningssystem som leder till att skillnader iutdebitering i första hand speglar skillnader i service- och avgiftsnivå ocheffektivitet. Utjämningen skall ske med beaktandeav skillnader i kostnads- och intäktsnivåer som beror på 1989/90:FiU29geografiskt läge eller olika förutsättningar vad gäller t.ex. åldersstrukturoch social struktur. Systemet med skatteutjämningsavgifter skall också sesöver. Utredningen skall arbeta skyndsamt så att ett genomförandekan påbörjas , då skattestoppet upphör. Utskottet instämmer i kompletteringspropositionensbedömning att en översyn av statsbidragen till kommunerna nu är motiverad. Destora skillnader i kommunalskatt som föreligger kan inte helt förklarasav politisk ambitionsnivå eller av skillnader i effektivitet, dvs. faktorer somkommunerna själva kan påverka. utredningar har inte gjort någon samladavvägning mellan finansieringskällor. Stora förändringar väntar för kommunerna.För att inte riskera målsättningen med den skattereform som genomförs måstekommunalskatterna hållas inom rimlig nivå som en angelägen utbyggnadav service till kommunmedborgarna skall fortsätta, t.ex. inom barnomsorgen.Verksamhetsformerna kan behöva förändras, och detta kräver i vissa fall nyaregelsystem. Flera av de krav som framförts under allmänna motionstidenvad gäller statsbidragen till kommunsektorn måste anses falla inom ramen förden aktuella kommitténs arbete. Genom sin parlamentariska förankring har denockså tillgång till de enskilda partiernas synpunkter och förslag på etttillfredsställande sätt. Utskottet förutsätter att storstadsutredningens analysav läget i storstäderna skall ingå i beslutsunderlaget i utredningen omkommunernas ekonomi. Utskottet anser inte att något särskilt tillkännagivandemed anledning av motionerna är påkallat och avstyrker därmed motionerna Fi308yrkande 2 och Fi515. I den nya kommunalekonomiska situationen är det enligtutskottet en fördel att kommunerna i större utsträckning får allmänna bidragtill sin verksamhet. Detta kan också förväntas främja en effektivresursanvändning. Motion Fi65 yrkande 7 avslås mot denna bakgrund. Som framförts i samband med utskottets behandling av denallmänna ekonomiska situationen och kommunernas ekonomi är möjligheterna atttillföra den offentliga sektorn ökade resurser starkt begränsade. MotionFi212 yrkandena 8 och 9 avstyrks därför av utskottet. Det allmänna ekonomiskaläget kan inte heller anses utgöra grund för den engångsförstärkning om 5miljarder kronor till kommunsektorn som föreslagits. Utskottet avstyrkermotion Fi212 yrkande 10. Den kommunala ekonomin står inför två prövande och1992. Några större förändringar av bidragen bör nu inte ske. Resultatet av denkommande utredningen bör avvaktas. Neddragningar i storleksordningen 37miljarder kronor av de specialdestinerade bidragen kan med hänvisning till denfinansiella situationen och övriga åtgärder som kommer att påverkakommunsektorn inte vara rimliga. Motion Fi306 yrkande 7 avstyrks av utskottet. Skatteutjämningssystemet i989/90:FiU29 Skatteutjämningssystemet syftar till att ge allmäntfinansiellt stöd och utjämna skillnader i den skattesats kommunerna måste sättaför att klara sina åligganden. Systemet i sin helhet omfattar allmänt skatteutjämningsbidrag,extra skatteutjämningsbidrag, allmän skatteutjämningsavgift samt särskildskatteutjämningsavgift. Kommunerna tilldelas en viss grundgaranti i förhållandetill den genomsnittliga kommunala skattekraften, dvs. ges möjlighet till enlikvärdig service. Bidragen är knutna till kommunernas medelskattekraftoch därmed till kommunernas allmänekonomiska situation. Bidragen följer automatisktskatteunderlagets förändringar. tas därför en skatteutjämningsavgiftut för att neutralisera ökningen av bidraget. Det skatteutjämningssystem sombeslutades och var fullt genomfört 1982 genomgick väsentligaförändringar genom beslut av (FiU 1987/88:19, rskr. 244).Förändringen innebar en kraftig omfördelning inom en i stort sett oförändradmedelsram. Bidragen höjdes i den norra delen av och sänktes i densödra delen. justerades den lägsta garanterade grundgaranti-nivånfrån till av medelskattekraften. Vidare infördes en ny teknik förberäkning av skillnader i kostnader för åldersstruktur och socialstruktur.Förändringarna i denna del byggde i huvudsak på förslag från denparlamentariskt sammansatta skatteutjämningskommit-tén. fårkommuner och landstingskommuner tillsammans ordinarie skatteutjämningsbidragmed preliminärt 16 988 milj.kr. var bidraget 15 329 milj.kr. Extra skatteutjämningsbidrag kan därutöver beviljas efteransökan hos regeringen i syfte att täcka brister i det generellaskatteutjämningsbidraget. Extra bidrag ges också för särskilda ändamål såsomstöd till kollektivtrafik, förebyggande av rasolyckor m.m. I flera motioner från moderata samlingspartiet kritiserasskatteutjämningssystemet bl.a. för att inte medverka till en verklig utjämningav kommunalskattesatserna. Det gäller motionerna Fi304, Fi306 och Fi311. I motion Fi304 (m) yrkande 2 sägs attskatteutjämningssystemet inte medverkat till att hålla nere kommunalskatternautan tvärtom gynnat de kommuner som har haft mycket höga kommunalskatter. Omstaten skulle låta kommunerna behålla sina skatteintäkter så skulle mångaproblem kunna lösas. Det faktum att staten drar in pengar från vissakommuner med den ena handen för att sedan något slumpartat dela ut dem med denandra innebär endast en ökad rundgång och slöseri med resurser, skriver motionärerna.Trots skatteutjämningsavgifterna finns det mycket stora skillnader ikommunalskatt mellan olika delar av landet. Kommuner med höga kommunalskatterhar inte fått några motiv till att sänka skattenivån. Samma kritik framförs i motion FiSll (m) yrkande 1. Densenaste omläggningen av skatteutjämningssystemet innebar att ett moment avregionalpolitisk karaktär infördes. Systemet avspeglar inte på något sätt om enkommun är "fattig" eller "rik" utan var kommunengeografiskt Det nuvarande systemet missgynnar 1989/90:FiU29 kraftigt. Till detta bidrar inte bara den genomfördaneddragningen av grundgarantin utan också det relativt höga kostnadsläget samt det faktum att många kommuner i regionen är med om att finansiera ettbidragssystem som de själva står utanför. I motion FiSOö (m) yrkande 2 framförs övergripandesynpunkter på den kommunala ekonomin. Den kommunala skattesatsen skall vara ettuttryck för den kommunala självstyrelsen och spegla den avvägning mellanoffentlig och enskild verksamhet som kommunens befolkning väljer.Skatteunderlaget från fysiska personer skall utgöra underlaget för denskattefinansierade delen av kommunens verksamhet. Några statliga avgifter påskatteunderlaget skall inte förekomma. Kommunerna skall själva få behålla helasitt skatteunderlag. Systemet skall syfta till utjämning av kommunalskatterna.Redan nu bör därför kommuner med särskilt hög utdebitering, , fåextra skatteutjämningsbidrag i syfte att stimulera till skattesänkning.Bidraget skall utbetalas av skattesänkningen ner till . det årskattesänkningen genomförs. På vill motionärerna se ett nytt systemsom mer generellt gynnar skattesänkningar och minskad volymtillväxt. I två motioner krävs en ny översyn av den kommunalaskatteutjämningen. Motion FiSOS (s) framhåller att bristerna i det nuvarandeskatteutjämningssystemet har accentuerats i samband med den nu pågåendeskatteomläggningen. Den nu befintliga skillnaden, mellan 6 och 7 kryskr.,motsvarar hela sänkningen av marginalskatten 1990. Dessutom kan det antas attde kommunala taxorna är högre i "högskattekommu-ner" än i"lågskattekommuner", skriver motionärerna, som menar att en avorsakerna till att de hittillsvarande översynerna av skatteutjämningssystemetinte givit ett tillfredsställande resultat är att de omfattat bara en mindredel av transfereringarna från staten till kommunerna. I motionen krävs att enny översyn av statsbidragen skall tillsättas och att denna även skall omfattade specialdestinerade bidragen. har redan tidigare krävt attkommunalskatterna och den kommunala skatteutjämningen skulle utredas i sambandmed de stora skatteutredningarna.