bet · GD01FiU21 · 1989-12-31 00:00:00 — (m), FiöOS av m.fl. (fp) och Fi41ö av m.fl. (c)begärt att spardelegationen skall avskaffas och att den föreslagnamedelstilldelningen skall avvisas av . Som skäl anförs att påkostadeannonskampanjer av den typ som spardelegationen genomfört inte är någoneffektiv sparpolitik. Det är vidare, sägs det i motion Fi603 (m), inte statensuppgift att bedriva sparpropaganda utan att skapa gynnsamma förutsättningar försparandet. Riksdagenhar på förslag av finansutskottet tidigare avslagit liknande motionskrav,(1988/89:FiU21, rskr. 1988/89:104). Utskottet har därviderinrat om de åtgärder som statsmakterna vidtagit för attstimulera sparandet. Utskottet har också som sin mening framhållit att det intefinns någon motsättning mellan å ena sidan en ekonomisk politik som främjarsparandet och å andra sidan olika informationsinsatser som görs för att på ettpedagogiskt sätt informera hushållen om värdet av att spara. Ilikhet anser utskottet att det är värdefullt om statensinsatser för att skapa gynnsamma förutsättningar för sparandet kompletteras medolika informationsaktiviteter kring sparandet. Spardelegationen har i detsammanhanget en viktig uppgift att fylla. Utskottet avvisar således förslagetatt spardelegationen skall avskaffas. Med detanförda biträder utskottet propositionens förslag om att 1989/90:FiU21 skall anvisas för sparfrämjande åtgärder och avstyrker motionerna Fi416 (c)yrkande 3, Fi603 (m) yrkande 3 och Fi605 (fp) yrkandena 4 och 5. 1. beträffande sparstimulanser ochägandespridning attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Fi603 yrkande 1, 1989/90:Fi604 yrkande 2,l989/90:Ft605 yrkandena 2 och 3, 1(m, fp, c) 2. beträffande mål för hushålbsparandet attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Fi603 yrkande 2 och 1989/90: Fi605 yrkande1, 2(m, fp) 3(c) - motiv. 3. beträffandeantalet andebägare i en allemansfond attriksdagen avslår motion 1989/90:Fi608 yrkandena 2 och 3, 4. beträffandeuttalande om allemansfonder attriksdagen avslår motion 1989/90:Fi608 yrkande 1, attriksdagen avslår motion 1989/90:Fi608 yrkande 4, 6. beträffandepersonliga investeringskonton m.m. attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Fi213 yrkande 8, 1989/90:Fi603 yrkande 6,1989/90:Fi604 yrkande 1 och 1989/90: Fi607 yrkande 2, 4(m) 5 (c) 1. beträffande försäkringssparande attriksdagen avslår motion 1989/90:Fi603 yrkande 7, 6(m) 8. beträffande bosparande attriksdagen avslår motionerna 1989/90:Fi601, 1989/90:Fi602, 1989/90:Fi603 yrkande8, 1989/90:Fi605 yrkandena 6 och 7 samt 1989/90:Fi606, 7(m) S(fp) 9(c) - motiv. 9. beträffande startsparande attriksdagen avslår motionerna l989/90:Fi603 yrkande 5 och 1989/90:Fi605 yrkande8, 10(m,fp) 10. beträffande spardelegationen attriksdagen med bifall till proposition 1989/90:100 bilaga 9 punkt G 5 samt medavslag på motionerna 1989/90:Fi416 yrkande 3, 1989/90:Fi603 yrkande 3 och1989/90:Fi605 yrkandena 4 och 5 till Sparfrämjande åtgärder för budgetåret1990/91 anvisar ett reservationsanslag på . Il(m,fp, c) -y Stockholmden 1989/90:FiU21 Närvarande: (), (),(), (), i (s), GunnarBjörk (c), (), (), (), ArneKjörnsberg (s), (), (), (),(vpk), (), () och SoniaKarlsson (s). Sparstimulanser och ägandespridning (mom. 1) (), (), (),(), (), () och ()anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjarmed "Av vad" och slutar med "2 och 3" bort ha följandelydelse: Bakom den totala sparandebristen i svensk ekonomi liggerbl.a. ett allt sämre hushållssparande. ända fram till1960 var hushållens sparande i tämligen normalt för ett utvecklatindustriland, låt vara att det inte nådde upp till så höga nivåer som i t.ex.Japan och . har det emellertid skett en trendmässignedgång. ' Ett sjunkande hushållssparande i kombination med ettökande offentligt sparande innebär att det enskilda ägandet minskar. Det är angeläget med ett enskilt, spritt ägande. Tendensen haremellertid gått mot en allt större koncentration och institutionali-sering avägandet i näringslivet. Utskottet anser därför att förmögenhets- ochsparandepolitiken bör användas aktivt för att uppnå en större ägandespridning. Det enskilda ägandet är en förutsättning för en fungerandemarknadsekonomi. Omsorg om den egna egendomen, oavsett om det är ettaktieinnehav som skall förräntas, ett eget företag som skall gå med vinst, enegen bostad eller ett fritidshus som måste underhållas, är en grundpelare förett samhälles möjligheter att skapa, utveckla och vårda resurser. I avsaknad avprivat ägande riskeras att resurser slösas bort, egendom inte förvaltaseffektivt eller tillåts förfalla. Detta är inte till gagn för någon. Hushållenssparande är också av betydelse i ett rent privatekono- , , Den buffert som en sparad slant innebär ger som kompletteringtill våra socialförsäkringssystem en större trygghet. Det liggerett stort värde i detta, eftersom den enskilde då får ett ökat oberoende avföretag och myndigheter. Möjligheterna att kunna möta risker och gripa chanseri livet blir större. Hushållssparandet har också stor samhällsekonomiskbetydelse. Varje ekonomi i balans måste, för att kunna upprätthålla en vissnivå av resurser och välstånd, avsätta medel för sparande och därmed investeringar.Det krävs således investeringar i ekonomin även om ambitionen endast skullevara att upprätthålla nuvarande kapacitet. För att skapa nya resurser och ökavälståndet behövs följaktligen sparandet i än högre grad. Alla de skäl som utskottet nämnt, dvs. ägandespridning,bättre fungerande marknadsekonomi, privatekonomisk trygghet och samhällsekonominsbehov, talar för att hushållens sparande måste öka. Orsaker till det låga sparandet Enligt utskottet härrör en rad orsaker till det sjunkandesparandet från den politik som den socialdemokratiska regeringen för. Kanskeviktigast bland dem är den tilltagande osäkerhet om sparandets framtidaavkastning som politiken framkallat. Som exempel kan nämnas de mångaförsämringar av aktiebeskattningen som genomförts. På samma sätt riskerargenomdrivandet av engångsskatten på pensionssparande och beslutet att kraftigthöja beskattningen av företagsanknutna vinstandelssystem att ytterligareförsämra sparandet. För det andra har många människor reagerat på den kraftigahöjningen av skattetrycket genom att öka upplåningen och dra ned sitt sparandeför att hålla uppe konsumtionen. Den försämring som inträffat under de allra senaste årenkan dessutom förklaras av att avregleringen på kreditmarknaden ökat tillgångenpå krediter för hushållen. Utskottet är för avregleringen men konstaterar ocksåatt den ökade tillgången på krediter i kombination med höga marginalskattergjort lånefinansierad konsumtion mindre kostsam än den annars skulle ha varit. Avvägningen privat offentligt sparande När investeringarna inom näringslivet ökar, kan företageninte själva finansiera dessa fullt ut utan är beroende av kapitaltillförselutifrån. Historiskt sett har detta kapitalbehov i huvudsak täckts genom ettsparandeöverskott hos hushållen. föreligger inte något sådant, och dååterstår antingen att bygga upp ett sparandeöverskott i den offentligasektorn, att stimulera till ett ökat enskilt sparande eller kapitalimport frånutlandet. Utskottet anser inte att den ekonomiska politiken bör ledatill bestående överskott i den offentliga sektorn. Denna väg leder mot ett successivt överförande av ägande från den privata till den offentliga sektorn, vilket skulle innebära en fortgående socialisering av ekono min. Införandetav löntagarfonderna, uttaget av skatten på pensionsspa- 1989/90:FiU21 rande ochinrättandet av den femte är konkreta exempel på dennautveckling. En fortsättning på den inslagna vägen förutsätter ytterligareskärpt skattetryck med åtföljande negativa verkningar på viljan att arbeta ochspara. Därigenom undergrävs den enskilda sektorns produktionsförmåga, ochskattetrycket måste höjas ytterligare. Denna politik leder ekonomin in i en ondcirkel och, minskar förutsättningarna för att återta sin ställning somledande välfårdsland. Politikför ett ökat hushållssparande Imotionerna Fi603 (m), Fi605 (fjp) och Fi604 (c) beskrivs en långsiktig politikför att gynna sparandet. Avstörsta vikt för att stimulera till ökat hushållssparande är en ekonomiskpolitik, som gynnar en stabil och god tillväxt. En avgörande förutsättning förett högre hushållssparande är också att skattetrycket på hushållen sänks genomatt de skatter som indirekt eller direkt belastar sparande och arbete minskar.Dessutom måste medborgarna kunna lita på att de får behålla vad de sparat. Denkraftiga beskattningen av hushållens inkomster drabbar särskilt hårtavkastningen av sparande. Därför måste beskattningen av sparandets avkastningsänkas. I första hand skall den lägre beskattningen genomföras genom generelltsänkta skattesatser. Närlöntagarfonderna avvecklas och deras tillgångar utnyttjas som sparstimulans, påsätt som tidigare föreslagits av de borgerliga partierna i motion1989/90:Fi712, räknar utskottet med en ökning av enskilda människorsriskvilliga sparande och därigenom en kraftig ägandespridning. Dessutom kommerfondernas samlade tillgångar med största sannolikhet att överstiga det beloppsom maximalt avsatts för sparpremier. De medel som härigenom inte tas ianspråk bör användas till forskning och andra sparstimulerande ochtillväxtbefrämjande åtgärder. Utvecklingenhar visat att det inte nämnvärt går att öka hushållens sparande med hjälp avskattemässiga styråtgärder som t.ex. i allemanssparandet. Utan långsiktigbindning leder sådana arrangemang mest till att människor flyttar sparmedelfrån ett konto till ett annat. Inte heller utgör den t)rp av påkostadeannonskampanjer som spardelegationen genomför någon effektiv sparpolitik.Enligt utskottets mening bör sparandet på allemanskonto främst uppmuntras dådet sker i allemansfond, dvs. Engenerell ekonomisk politik som främjar varaktig tillväxt genom skattelättnaderför hushållen, återinförande av fasta spelregler och avveckling avlöntagarfonderna är således de viktigaste förutsättningarna förhushållssparandets återhämtning. här anfört om stimulanser av hushållssparandet, ägandespridning,hushållssparandets betydelse för samhällsekonomin och vikten av stabilaspelregler för att stimulera sparande och investeringar börriksdagen med anledning av motionerna Fi603 yrkande 1, Fi604 1989/90:FiU21 yrkande 2samt Fi605 yrkandena 2 och 3 som sin mening ge regeringen till känna. deb att utskottets hemställan under1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande sparstimulanser och ägandespridningatt med anledning av motionerna 1989/90:Fi603 yrkande I,1989/90:Fi604 yrkande 2 och 1989/90:Fi605 yrkandena 2 och 3 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Mål för hushållssparande (mom. 2) (), (), (), FilipFridolfeson (m) och (fjp) anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Utskottet anser" och slutar med "yrkande 1" bort haföljande lydelse: Utskottet anser att staten bör bedriva en aktiv politikför att stimulera enskilda människors sparande och ägande. Målet bör vara atthushållen skall kunna ha ett sparkapital motsvarande den genomsnittligaårslönen för en industriarbetare. Det ligger ett stort värde i att den enskilde får enstörre ekonomisk trygghet och ett ökat oberoende av företag och myndigheter.Möjligheterna att kunna möta risker och ta chanser blir större. Den"topphuggande" förmögenhetspolitik som socialdemokraterna hittillsbedrivit anser utskottet bör ersättas av en "uppbyggande" politik. Enökad sparvilja förutsätter stabila spelregler så att människor vågar sparalångsiktigt. Sparandet bör premieras inte motverkas. Vad utskottet anfört om mål för hushållssparande medanledning av motionerna Fi603 (m) och Fi605 (fp) bör som sin meningge regeringen till känna. deb att utskottets hemställan under2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande mål för hushålbsparande attriksdagen med bifall till motionerna 1989/90:Fi603 yrkande 2 och 1989/90:Fi605yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna att målet för sparpolitikenskall vara att hushållen skall kunna ha ett sparkapital som motsvarar dengenomsnittliga årslönen för en industriarbetare. Mål för hushållssparande (mom. 2, motiveringen) och (båda c) anser att den delav utskottets yttrande på s. 7 som börjar med "Utskottet anser" ochslutar med "yrkande 1" bort ha följande lydelse: Utskottet anser i likhet med vad förordar i motionFi604 att målet för det totala finansiella sparandet bör sättas högt. Detta för att , man skallkunna nettoamortera statsskulden. Överskottet skall i hu- vudsakgenereras i hushållssektorn. Målet för hushållssparandet bör 1989/90:FiU21 vara , sett i ett längre tidsperspektiv, skall kunna höja sparkvo- ten förhushållen till . Utskottet ser mot denna bakgrund inte skäl förriksdagen att göra uttalanden om sparmål av den innebörd somförordas av moderata samlingspartiet och i motionerna Fi603yrkande 2 och Fi605 yrkande 1. Dessa båda motioner avstyrks Personliga investeringskonton m.m. (mom. 6) , och (alla m)anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Utskottet har" och slutar med "yrkande 2" bort haföljande lydelse: Enligt utskottets mening bör möjligheterna till egetpensionssparande breddas. Utöver vanligt försäkringssparande borde det blimöjligt att spara bundet i bank på särskilda pensionskonton. Bankerna har godaförutsättningar att marknadsföra sparformen till en bred allmänhet genom sinaväl förgrenade kontorsnät. Sparformen skulle också uppmuntra och förstärka engod bankkund-relation, vilket utskottet ser som angeläget. Såsom föreslås i motion Fi603 (m) bör pensionskontona varaspärrade för uttag intill dess att vederbörande fyllt . Därefter böruttag få göras med högst en tiondel av det innestående beloppet. Avsättningtill pensionskonto bör vara avdragsgill mot att skattskyldighet inträder dåbeloppen tas ut. Även i övrigt bör reglerna samordnas med vad som gäller förpensionssparande i försäkringsbolag. Ett banksparande av detta slag överensstämmer i fleraavseenden med de förslag om personliga investeringskonton och nyetableringskontonsom förs fram i motionerna Fi213 (c), Fi604 (c) och Fi607 (c). Vad utskottet anfört om pensionssparande i bank bör gestill känna för regeringen. deb att utskottets hemställan under6 bort ha följande lydelse: 6. beträffande personliga investeringskonton m.m.att med bifall till motion l989/90:Fi603 yrkande 6 samt med anledningav motionerna 1989/90:Fi213 yrkande 8, 1989/90:Fi604 yrkande 1 och1989/90:Fi607 yrkande 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om pensionssparande i bank. Personliga investeringskonton m.m. (mom. 6) och (båda c) anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Utskottet har" och slutar med "yrkande 2" bort ha följandelydelse: Utskottet får med anledning härav anföra följande.Personliga investeringskonton är ett sparsystem som ger individen möjlighet att spara med uppskjutenbeskattning. Systemet är så utformat att kon- 1989/90:FiU21 sumtionbeskattas medan sparande är befriat från skatt. Det innebär att investeringar ihushållssektorn behandlas lika förmånligt som i företagssektorn. Detförslag som presenterar i motionerna Fi213 och Fi604 syftar tillatt premiera långsiktigt målsparande. Genom sin konstruktion främjar personligainvesteringskonton nysparande. Systemet bidrar också till att öka utbudet avarbetskraft i och med att de som väljer att arbeta övertid kan placera denextra förtjänsten i en skattebefriad sparform. I ett läge då kapitalkostnadernaför bostäder ökar kan personliga investeringskonton dessutom stimulera bostadskonsumenternatill att spara till en större egen kapitalinsats, som vid köp av bostäder kanbidra till att begränsa de framtida kapitalkostnaderna. De årliga avdragsgillainsättningarna på kontot är begränsade till högst ett halvt basbelopp (dvs. ), och uttag får i princip inte göras utom för investeringari egen permanentbostad eller i eget företag. Ettsystem med personliga investeringskonton kan aktivt bidra till ett ökat enskiltsparande. Detta är angeläget eftersom hushållssparandet inte utvecklats påönskvärt sätt. Ett sådant system bidrar också till ett ökat intresse för attinvestera i eget företag samt att äga sin egen bostad. Såsom framhålls i motionFi607 kan systemet också användas för att stimulera bosparandet. Det börankomma på regeringen att verkställa den ytterligare utredning som kan krävasoch återkomma till med ett konkret förslag om införande avpersonliga investeringskonton. Målsättningen bör vara att införa personligainvesteringskonton . -Personligainvesteringskonton införs för långsiktigt målsparande. -Insättningarna på kontot får inte överstiga etthalvt basbelopp per person och år. -Avkastningen skall varaskattefri. -Uttag utan skattekonsekvens skall få göras baraför investeringar i egen permanentbostad eller i eget företag. - Beskattning skall skenär tillgången avyttras. -Vid uttag till annan användning än egen bostad ocheget företag skall beskattning ske . Personligainvesteringskonton ersätter till viss del det institutionaliseradepensionssparandet. Systemet kan också fylla ett behov för dem som vill trappaned på arbetstiden tidigare än . Systemetskulle också kunna bidra till en sundare aktiemarknad med fler aktörer och enstörre andel aktier ägda av enskilda och fårre via institutioner. Tillgångarnapå det personliga investeringskontot skall inte gå att belåna. Dettatillsammans med långsiktigheten i sparandet minimerar risken förskattearbitrage. Slutligenkan det personliga investeringskontot kraftigt stimulera hushållssparandet ochdärmed minska konsumtionstillväxten. Utskottetställer sig därmed bakom vad som föreslås i motionerna I989/90:FiU21 Fi213,Fi604 och Fi607. Utskottets uttalande bör ges regeringen till känna. här anfört innebär att förslagen i motionerna Fi603 om pensionssparandei bank blir tillgodosedda. deb att utskottets hemställan under6 bort ha följande lydelse: 6. beträffande personliga investeringskonton m.m.att med bifall till motionerna 1989/90:Fi213 yrkande 8, 1989/90:Fi604yrkande 1 och 1989/90:Fi607 yrkande 2 samt med anledning av motion1989/90:Fi603 yrkande 6 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om en utredning om personliga investeringskonton. Försäkringssparande (mom. 7) , och (alla m)anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "De frågor" och slutar med "yrkande 7" bort ha följandelydelse: Såsom moderata samlingspartiet framhåller i motion Fi603är det angeläget att de skatteförmåner som är förknippade med sparande ipensionsförsäkring inte begränsas. De skattemässiga villkoren för sparande ikapitalförsäkring har successivt försämrats, vilket lett till en minskning. Marknaden för livförsäkringar är stel i , vilketsammanhänger med att livbolagens verksamhet är hårt reglerad. Konkurrensenskulle genast öka om livförsäkringsrörelse såsom motionärerna föreslår fickdrivas i aktiebolagsform. Det skulle då bli möjligt att sätta räntan under risk. utgår alla bolag från en kalkylränta på , vartill kommermöjligheten till återbäring. Utomlands är det vanligt att bolagen i ställeterbjuder en garanterad ränta på exempelvis . Blir avkastningen på gjordaplaceringar mindre, får bolagen stå för mellanskillnaden. Blir avkastningenstörre får de behålla den. I förening med fördelaktiga återlåne-regler hardetta visat sig vara en attraktiv sparform i bl.a. . Det genomförda öppnandet av s.k.unit-linked-försäkringar är som framhålls i motionen ett steg i rätt riktningmot ett rikare utbud av försäkringsformer i . Utskottet instämmer ocksåi motionärernas uppfattning att det vore önskvärt med ett försäkringssparandeinriktat på förvärv av bostad i samband med övergången från yrkesverksamhettill pensionstillvaro. Mångfalden av försäkringslösningar skulle självfalletöka om nuvarande begränsning till . i utländska försäkringspremieravskaffas, vilket också torde bli nödvändigt med hänsyn till det pågåendeintegrationsarbetet i . deb att utskottets hemställan under7 bort ha följande lydelse: 7. beträffande försäkringssparande att med bifall till motion 1989/90:Fi603 yrkande 7 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört 1989/90:FiU21 omändringar i reglerna för försäkringssparande. Bosparande (mom. 8) , och (alla m)anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 10 som börjarmed "Utskottet har" och slutar med "yrkandena 6 och 7" bortha följande lydelse: får för egen del anföra följande. Attbredda bostads-ägandet är det bästa sättet att åstadkomma en jämnare fördelningav förmögenhetstillgångarna i samhället. Ur både samhälls- och privatekonomisksynvinkel är det fördelaktigt om människor får möjlighet att skaffa en egenbostad antingen i småhus eller i flerfamiljshus.' För att öka hushållens möjligheter att i störreutsträckning äga sina bostäder är det väsentligt att minska beskattningen.Skatterna bör sänkas på både hushållens inkomster och själva boendet. Därigenomkan möjligheter skapas för vanliga inkomsttagare och barnfamiljer att skaffa enpersonligt ägd bostad. Reavinstbeskattningen på bostadsrätter bör ändras så attden blir analog med egnahemsbeskattningen. Enligt utskottets mening bör dessutom målsparandet tillegen bostad eller bostadsrätt uppmuntras. godkände riksdagenvisserligen formerna för ett nytt ungdomsbosparsystem som bygger på bankernasspara-låna-system. Detta sparsystem är emellertid krångligt till sinkonstruktion och leder till ökade kostnader för såväl banken som ,utan att ge särskilt stora effekter på nysparandet. Såsom utskottet ser det sammanhänger problemen med den nyasparformen med de begränsningar som byggts in i systemet. Dessa ter sig i fleraavseenden som svårmotiverade. För det första bör enligt utskottets mening ett bosparandeav detta slag inte vara förbundet med någon åldersbegränsning, vare sig uppåteller nedåt. För det andra bör inte de månatliga sparbeloppen begränsas. Istället kan ett tak fastställas för den statliga premien. För det tredje terdet sig orimligt att personer som redan sparar på andra bankkonton inte fårknyta detta sparande till den nya sparformen. För det fjärde måste det vara felatt diskriminera det riskvilliga sparandet eftersom ett omfattande bosparande idenna form redan förekommer, bl.a. på tillskyndan av Sverigesbostadsrättsföreningars centralorganisation. För det femte måste enligtutskottets mening utbetalningen av sparpremien vara förbunden med ett förvärvav en bostad. 1 tre motioner från moderata samlingspartiet harredovisats en sparmodell som tillgodoser de krav som utskottet här ställt upp.Det bör ankomma på regeringen att mer i detalj utforma ett förslag med dennainriktning och att återkomma till i frågan. Vad utskottet här anfört om ett bosparande utan övreåldersgräns innebär att motion Fi602 (s) blir tillgodosedd. gandemedför också att det inte föreligger något behov av att tillkalla 1989/90:FiU21 ensärskild bosparutredning vilket föreslås i motion Fi605 (fp). Denna mottonavstyrks därför av utskottet. deb att utskottets hemställan under8 bort ha följande lydelse: 8. beträffande bosparande att med bifalltill motionerna l989/90:Fi601, 1989/90:Fi603 yrkande 8 och 1989/90:Fi606 samtmed anledning av motion 1989/90:Fi602 och med avslag på motion 1989/90:Fi605yrkandena 6 och 7 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anförtom stimulanser till bosparandet. Bosparande (mom. 8) och (båda fp) anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 10 som börjarmed "Innan effekterna" och slutar med "yrkandena 6 och 7"bort ha följande lydelse: Erfarenheter av det svenska sparandets utveckling tyder påatt investeringar och amorteringar i egen bostad är ett viktigt sparmotiv förden enskilde. Om de kommunala bostadsföretagen skulle erbjuda hyresgästernaatt köpa sina bostäder, skulle därför en avsevärd stimulans till privatsparande och ägande uppkomma. Att bredda bostadssparandet är, som framhålls imotion Fi605 (fp), kanske det mest effektiva sättet att åstadkomma en jämnarefördelning av förmögenhetstillgångarna i samhället. Utskottet biträder såledesmotionärernas uppfattning att hyreslägenheter i ökad utsträckning bör ombildastill bostadsrätter.