bet · GD01SoU28 · 1989-12-31 00:00:00 — Det bör här nämnas att den som ärunder , eller i vissa fall , kan beredas vård med stöd av LVU. Utskottethar i fråga om åtgärder mot prostitution och sexuellt utnyttjande av bamunderstmkit att sådana företeelser bör motarbetas med i första hand socialainsatser (se 1989/90:JuU6). Föredragande statsrådetanför avslutningsvis att hans slutsats är att 65 en svetisk anslutning tillkonventionen inte torde kräva lagändringar i 5 1989/90. sådana frågor somaktualiseras i artikel 34 punkt c). tillägger 1989/90:SoU28han att detta inte utesluter att det kan finnas behov av en översyn av Bilaga 2 de nuvarande reglerna. Förnyade överväganden gällande de straffrättsligareglernas utformning bör dock göras utifrån mer allmänna utgångspunkter ändem som följer av konventionen som sådan. Utskottetkan, mot bakgrund av den lämnade redogörelsen för konventionens krav ochinnehållet i den svenska lagstiftningen, inte finna att de i motionernaefterfrågade lagändringarna skulle vara erforderliga för ett i här aktuellthänseende villkorslöst godkännande av konventionen. Utskottet vill vidareunderstryka att införandet av en strikt åldersgräns skulle vara behäftat medfiera nackdelar. Den skulle inte endast kunna medföra ytterligareintegritetskränkningar av barnet. Den skulle också med all sannolikhet kommaatt kraftigt begränsa möjligheten till åtal på grund av de bevissvårigheter somkunde förväntas uppstå. Utskottets bedömning är alltså att införandet av enåldersgräns i vart fall med den utformning motionärerna föreslår iifrågavarande bestämmelser i och TF skulle motverka motionärernas syftegenom att i praktiken inskränka möjligheten att bestraffa utnyttjandet av barni pornografiskt syfte. Enannan sak är att en utvidgning av det straflbara området i linje medjustitiekanslerns ovan redovisade uttalanden kan övervägas. Sådana övervägandenbör lämpligen ske i samband med den översyn av de straffrättsliga reglernasutformning inom det här aktuella området som aviserats i propositionen. Justitieutskottetföreslår att socialutskottet avstyrker bifall till motionerna So49, SoSS ochKrS i här behandlade delar. Stockholmden På justitieutskottets vägnar Närvarande:Britta Bjelle (fp), (), (), BirtheSörestedt (s), (), (), GÖthe (),(), (), (), (),(vpk), (), (), IngvarKarlsson i (c) och (). .... . 1989/90:SoU28 BrittaBjelle (fp), () (), (vpk),i Bengsfors (c) och () anser att den del avutskottets yttrande som på s. 4 börjar med "Utskottet är" och slutarmed "behandlade delar" bort ha följande lydelse: Utskottetanser det för sin del angeläget att godkänner konventionen utanreservation varje reservation mot konventionen är ägnad att minska befydelsenav den och gör det också för svenskt vidkommande svårare att agera mot ländersom inte uppfyller konventionens krav. Härför krävs en anpassning av densvenska lagstiftningen. Detta finner utskottet även av andra,kriminalpolitiska, skäl önskvärt. Lagstiftningsåtgärderna skulle nämligen ledatill en nödvändig särbehandling av de mycket unga, i brottshänseende tungtbelastade lagöverträdare under som det här handlar om. Regeringenbör sålunda få i uppdrag att utarbeta erforderliga förslag till lagändringaroch att lägga fram dem för . I avvaktan på lagstiftningen fårgodkännandet av konventionen anstå. Justitieutskottetföreslår att socialutskottet hemställer att med anledning avmotionerna So49 och SoS4 i här behandlade delar och med avslag på förslaget ipropositionen om en reservation såvitt avser artikel 37 punkt c) som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört. Motionerna SoS3 och SoSS imotsvarande delar bör avslås. Snabbhet vid den rättsliga prövningen m.m. (vpk) anser att den del av utskottets yttrande på s. S som'börjar"Utskottet vill" och slutar med "behandlad del" bort haföljande lydelse: Utskottetkonstaterar att kravet på snabbhet vid handläggningen finns uttalat också i densvenska översättningen av konventionstexten. Utskottet konstaterar vidare attdet också i den svenska författningsregleringen på området finns infört ettkrav på snabbhet. Utskottet uppfattning är emellertid att kraven i konventionenär mer långtgående än vad översättningen ger vid handen. Utskottet vill därförföreslå att översättningen justeras i enlighet med önskemålet i motion SoSO. Justitieutskottetföreslår att socialutskottet hemställer att bifaller motion SoSO ihär behandlad del. 1 .* . .. j 1989/90:SoU28 Godkännande av om barnets rättigheter har berett lagutskottet tillfålle attyttra sig över de delar av proposition 1989/90:107 om godkännande avFN-konventionen om barnets rättigheter, jämte eventuella motioner, som harsamband med lagutskottets beredningsområde. I propositionen föreslås att med visst förbehållgodkänner en av Förenta nationemas generalförsamling den 20 november 1989antagen konvention om barnets rättigheter. Konventionen, som undertecknats avSverige , förutsätter ratifikation för att bli gällande. Medanledning av propositionen har väckts sju motioner. Konventionen innehåller bestäinmelser avsedda atttillförsäkra bam grundläggande rättigheter och att bereda barn skydd motövergrepp och utnyttjande. Genom konventionen upprättas en kommitté som gesbehörighet att granska konventionens efterlevnad. Utskottetfår anföra följande. Av konventionens S4 artiklar berör drygt 10 helt ellerdelvis lagutskottets beredningsområde. I artikel 1 anges vad som avses med bami konventionens mening. Enligt artikeln är bam varje människa under , ominte barnet har blivit myndigt tidigare enligt den lag som gäller för barnet. Iartikel 2 slås fast att konventionsstaterna är förpliktade att utan någon formav diskriminering tillförsäkra ett bam de rättigheter som barnet har enligtkonventionen. Konventionsstaterna åläggs också att vidta alla lämpligaåtgärder för att säkerstäUa att barnet skyddas mot alla former avdiskriminering eller bestraffning på grund av föräldrars, vårdnadshavares ellerfamiljemedlemmars ställning, verksamhet, åsikter eller tro. I artikel 3 slåsfast att vid alla åtgärder som rör bam skall barnets bästa komma i främstarummet. Enligt artikel 4 förbinder sig konventionsstatema attvidta alla lämpliga åtgärder, bl.a. lagstiftningsåtgärder, för att genomförade rättigheter som erkänns i konventionen. Artikel 7 slår fast att ett barn bl.a. har rätt till ettnamn. Vidare stadgas att bam har rätt att bli omvårdade av sina föräldrar. Artikel 9 behandlar konventionsstatemas skyldigheter närdet gäller skiljande av barn och föräldrar. I artikeln slås fast att bam och föräldrar endast får skiljas åt, när ett sådant åtskiljande är i överens stämmelse med bamets bästa. Den som berörs av åtskiljandet skall ha möjlighet att delta i förfarandet och att lägga fram sina synpunkter. När barnetär skilt från en förälder har barnet rätt att upprätthålla ett 1989,'90:SoL2S personligtförhållande och direkt kontakt med båda föräldrarna, utom Bilaga 3 när dettaskulle strida mot barnets bästa. Enligt artikel II skall konventionsstaterna vidta åtgärder för att bekämpa olovligtbortförande och kvarhållande av barn i utlandet. Därvid skallkonventionsstaterna främja ingåendet av internationella överenskommelser ochanslutningen till sådana överenskommelser. I artikel 12 åläggskonventionsstaterna att tillförsäkra barn rätten att fritt ge uttryck för sinaåsikter, när barnet är i stånd att bilda sig egna åsikter. I alladomstolsförfaranden och administrativa förfaranden skall barnet ges en möjlighetatt bli hört, antingen direkt eller genom företrädare eller något lämpligtorgan. Det sätt som barnet hörs på skall vara förenligt med statensprocessuella regler. Enligt artikel 18 skall konventionsstaterna göra sittbästa för att säkerställa erkännandet av principen att båda föräldrarna har ettgemensamt ansvar för barnets uppfostran och utveckling. Föräldrarna ellervårdnadshavaren har enligt artikeln det främsta ansvaret för barnets uppfostranoch utveckling. Artikel 21 innehåller regler om adoption som går ut på attkonventionsstater som erkänner och tillåter adoption skall säkerställa attbarnets bästa främjas och beaktas. 1 artikel 27 fastslås att det är föräldrarna eller andraför barnet ansvariga som inom ramen för sin förmåga och sina ekonomiska resurseri första hand är skyldiga att säkerställa de levnadsvillkor som är nödvändigaför barnets utveckling. Som framhålls i propositionen är det närmast ensjälvklarhet an bör tillträda om barnets har också i enighet beslutat rekommendera de nordiska ländernaatt ratificera konventionen. Några hinder för ett svenskt tillträde kanutskottet inte finna med hänsyn till den lagstiftning som hör till utskottetsberedningsområde. Ett särskilt skäl för att bör tillträdakonventionen är enligt utskottets mening den i artikel 11 intagna förpliktelsenför konventionsstaterna att vidta åtgärder för att bekämpa olovligtbortförande och kvarhållande av barn i utlandet. Den ökade rörligheten övergränserna har bl.a. inneburit att det blivit alltvanligare att en förälder utan lov tar med sig sitt barn från till ettannat land för att undanhålla den andra föräldern vårdnad om barnet. Detförekommer också att en förälder olovligen håller kvar barnet i annat landefter utgången av en umgängesperiod eller efter det att domstol har anförtrottvårdnaden om barnet åt den andra föräldern. Enligt utskottets mening utgördessa s.k. internationella barnarov ett synnerligen allvarligt samhällsproblem.Sverige har tillträtt två konventioner på detta område, nämligenEuroparådskonventionen om erkännande och verkställighet avavgöranden rörande vårdnad om barn samt om återställande av vård om barn samtHaagkonventionen om de civila aspekterna på internationellabortföranden av barn. Konventionerna har införlivats med svensk rätt genomlagen (198>14) om erkännande och verksiällighet 6 1989/90. .\r :S av utländska vårdnadsavgörandenm.m. och om överflyttning av barn. Genom anslutningtill de båda konventionerna har grunden Bilaga 3 skapats för att Sverigekan delta i det internationella samarbetet när det gäller olovligtbortförande och kvarhållande av barn utomlands. Som utskottet tidigare framhållit (se senast bet. 1988/89:LyiO) innebäremellertid inte detta någon lösning av frågan i förhållande till de statermed vilka problemet är störst. angeläget atSverige verkarför att få till stånd ett samarbete också med länder som står iitanförde båda nämnda konventionerna. Artikel11 i den nu avslutade kan härvidlag bli av betydelse försvenskt vidkommande. Med en bred anslutning till konventionen torde nämligenmöjligheterna till ett internationellt samarbete i fråga om de s.k.internationella barnaroven öka betydligt. enbart från denna utgångspunktär det angeläget att tillträder så att vi på etttrovärdigt sätt kan agera för att så många andra länder som möjligt ocksåansluter sig till konventionen och därmed förpliktar sig att motverka olovligabortföranden av barn. Utskottet vill understryka betydelsen av att Sverigeaktivt verkar i detta syfte. Utöverdet anförda föranleder propositionen inte några uttalanden från lagutskottetssida. De med anledning av propositionen väckta motionerna berör inte frågorinom utskottets beredningsområde. Utskottet tillstyrker från sinautgångspunkter att godkänner konventionen. Stockholmden På lagutskottets vägnar Närvarande:Rolf (). (), (), (),(), (), (), (),(), (vpk), (), AnitaJönsson (s), (), (), CharlotteCederschiöld (m), () och (). Utrikesutskottetsyttrande Bi,3 4 ° Godkännande av om barnets rättigheter har med beslut berettutrikesutskottet tillfålle att avge yttrande över proposition 1989/90:107 jämtemotioner. tillstyrker att godkännerFN-konventionen om barnets rättigheter med det förbehåll avseendekonventionens artikel 37 c som föreslås i propositionen. Beträffande motionerna vill utskottet yttra sig överyrkandena 3 och 5 i motion So53. Utskottet önskar därtill lägga någrasynpunkter på uppföljningen av konventionen. har under en följd av år behandlat frågorrörande barns rättigheter (senast i betänkande 1989/90:UU5 om mänskligarättigheter). Inom ramen för utskottets årliga behandling av regeringensbudgetförslag för det internationella utvecklingssamarbetet tas frågan upp ominsatser till förmån för barn såväl bilateralt som genom internationella organisationer(senast i 1989/90:UU15). Utskottet konstaterade då som svar på en motion fråncenterpartiet att barnen har en central roll som mottagare av svenskt bistånd.Utskottet framförde vidare: "har länge varit en av de två störstabidragsgivarna till . som vi ger stora bidrag harSverige i arbetat för att barnfondens verksamhet skallutvidgas genom fondens samarbetsländer, andra FN-organ och internationellaorganisationer. Eftersom mer än halva befolkningen i ett u-land är justbarn kommer barnen också i hög grad i åtnjutande av alla andra former avbistånd som ger, såväl bilateralt som multilateralt. Exempel pååtgärder som direkt syftar till att förbättra barnens förutsättningar är detsvenska stödet till primärhälsovård, AIDS-bekämpning och -kontroll,familjeplanering, nutrition, vatten och sanitet m.m. har redan tagit initiativ till ett särskilttoppmöte om barnens villkor. Mötet skall äga rum i början av FN:sgeneralförsamling . Förhoppningen är att detta möte skall fåkonkreta resultat dels genom att ratificering och tillämpningpåskyndas, dels i form av åtaganden i anda." De bestämmelser om barns rättigheter som återfinns ikonventionen söker regeringen redan efterleva i biståndssamarbete med olika motta garländer och i vårt biståndssamarbete med andra givar- och mottagar länder inom ramen för de internationella organisationerna. Utskottet .,, utgår frånatt regeringen även framgent i hög grad kommer att tillse att 1989/90:SoU28 bestämmelsernaom barnens rättigheter beaktas i det statliga bistånds- Bilaga 4samarbetet. Det är vidare utskottets övertygelse att den svenskaregeringen även i arbetet på att främja respekten för mänskliga rättigheterkommer att beakta konventionens bestämmelser. Utskottet välkomnar att för de mänskliga rättigheterna vid sitt 46:e möte beslutade att föraupp efterlevnad och status som en ny punkt på kommissionensdagordning. Kommissionens beslut om ett aktionsprogram för att förhindra handelmed barn, barnprostitution och barnpornografi och att tillsätta en rapportörför dessa frågor är även viktiga steg i arbetet på att praktiskt genomförabarnkonventionen. Det är däremot att beklaga att det inte har kunna gå attfå FN;s medlemsstater att acceptera ett starkare skydd för barn i väpnadekonflikter än vad som fastslås i konventionens paragraf 38. somdeltagit i arbetet på att utforma konventionen arbetade aktivt på att få denåldersgräns för barns deltagande i strid som satts till höjd till en18-årsgräns. Utskottet stöder vad som framförs i propositionen om att Sverigebör fortsätta verka för en höjning av åldersgränsen för barns deltagande istrid. Fora där frågan kommer att kunna tas upp är det årliga SanRemo-symposiet om humanitär rätt, det sjätte utskottet årsgeneralförsamling samt internationella Röda kors-konferens. Regeringenkommer även att agera för att frågan kommer att tas upp inom ramen för dediplomatkonferenser om internationell humanitär rätt i väpnade konflikter somäger rum med syfte att utveckla Röda kors-konventioner. Vad gäller en nordisk åtgärdsplan avseende uppföljning ochefterlevnad av som tas upp i motion 1989/90:SoU53 fårutskottet konstatera att ett enigt råd beslutade rekommendera att utarbeta och framlägga denna plan. Utskottet utgår ifrån attSveriges regering är pådrivande i denna fråga så att planen skyndsamt kanframläggas. Enligt vad som framförts i det medlemsförslag som låg till grundför rådets beslut skall åtgärdsförslaget innehålla en juridisk del som skallundersöka möjligheterna till harmonisering och anpassning av berörda lagar i deolika nordiska länderna. Detta välkomnas av utskottet som en del av det löpandearbetet inom , syftande till ökad lagharmonisering och rättsgemenskap. Mot bakgrund av det ovan sagda avstyrks yrkande 3 i motionSo53 medan yrkande 5 i samma motion får anses besvarad. Närvarande: (), (), 1989/90:SoU28 Svartberg (s), AxelAndersson (s), (), (), Bilaea 4 Karl-GöranBiörsmark (fp), (), (vpk), (), (), (), (), (), (), () och (). Konventionens artikel 37 c BirgittaHambraeus och (båda c) anser att den del av utrikesutskottetsyttrande på s. 1 som börjar med "tillstyrker" ochslutar med "i propositionen." bort ha följande lydelse: Utrikesutskottettillstyrker att godkänner om barnets rättigheterdock utan det förbehåll avseende konventionens artikel 37 c som föreslås ipropositionen. Underarbetet med konventionen har ett omfattande och lyckat samarbete ägt rum mellanländer med stora kulturella och religiösa skillnader. En reservation från Sverigessida skulle kunna äventyra helheten i ratificeringsarbetet med konventionen, dåandra länder därmed kan anse det acceptabelt att ange förbehåll på punkter avbetydligt större omfattning än artikel 37 c. Vianser att lagen om kriminalvård i anstalt i princip fyller de krav konventionenställer när det gäller den unges bästa vid fall av förvarstagande. Barnens rätt i biståndssamarbetet BirgittaHambraeus och (båda c) anser att den del av utskottets yttrande pås. 2 som börjar med "De bestämmelser" och slutar med "statligabiståndssamarbetet." bort ha följande lydelse: Denmateriella utvecklingen har varit negativ i flera avde fattigaste, skuldtyngda staterna. De betalar mer i kapitaltjänst till länderna än de får i bistånd. Internationellavalutafondens och strukturanpassningsprogram som stöderhar ytterligare belastat de sårbaraste grupperna dit barnen hör. Bl.a. harskolundervisning och hälsovård blivit lidande. Särskilt flickorna får kortareundervisning eftersom de måste se efter småsyskonen när föräldrarna tvingasarbeta ännu hårdare för att uppehålla livet. och flera enskildaorganisationer, bl.a. kyrkorna, har framfört allvarlig kritik som Världsbankentycks ha tagit intryck av. Detär väsentligt att regeringen prioriterar efterlevnaden av de bestämmelser om barns rättigheter som återfinns i konventionen i allt biståndssamarbete med andra givar- och mottagarländer inom ramen för de internationella organisationerna. Detta bör ges regeringen till känna. yttrande 1989/90:FöUly Godkännande av konventionen om barnets rättigheter l989/90:SoU28Bilaga 5 har berett försvarsutskottet tillfålle attsenast yttra sig över de delar av proposition 1989/90:107 omgodkännande av om barnets rättigheter jämte eventuella motionersom har samband med utskottets beredningsområde. behandlar propositionen endast såvittgäller konventionens artikel 38 med bestämmelser om barnets skydd vid väpnadekonflikter. På motsvarande sätt begränsar utskottet sitt yttrande rörande demed anledning av propositionen väckta motionerna till yrkande 4 i motion1989/90;So54 (mp) som rör nämnda artikel. Enligt artikel 38 i konventionen åläggskonventionsstaterna att bl.a. vidta alla tänkbara åtgärder för att säkerställaatt personer som inte uppnått inte deltar direkt i fientligheternaoch att avstå från att rekrytera en sådan person till sina väpnade styrkor. Vidrekrytering av personer skall konventionsstaterna i förstahand rekrytera dem som är äldst. Artikel 38 återspeglar i stort redan gällandeinternationella norm på området såsom den utformats bl.a. genom 1977 årstilläggsprotokoll (I och II) till1949 års Genévekonventioner angående skydd för krigets offer. 1 motion 1989/90:So54 yrkande 4(mp) anser motionärerna att som sin mening skall ge regeringen tillkänna vad som anförts om att i internationella sammanhang aktivt börverka för att åldersgränsen för att inte få använda barn i direktafientligheter höjs till . konstaterar inledningsvis, såsom ocksåframhålls i propositionen, att de i artikel 38 angivna åtagandena är uppfylldai svensk rätt. Sålunda anges i 1 § värnpliktslagen (1941:967) att svensk man ärvärnpliktig fr.o.m. det kalenderår under vilket han fyller t.o.m. detunder vilket han fyller . Enligt 9 § hemvärnskungörelsen(1970:304) skall den som antas som ordinarie hemvärnsman vara svenskmedborgare och under antagningsåret fylla minst . Enligt 11 § nämnd kungörelseskall den som antas som hemvärns- ungdom vara svenskmedborgare och ha fyllt . Enligt av överbe- 1989/90:SoU28 fålhavarenmeddelade föreskrifter får sådan ungdom utbildas i strid Bilaga 5 tidigast detår vederbörande fyller . I 13 a § kungörelsen (1970:301) om frivilligförsvarsverksamhet föreskrivs att som personal för tjänstgöring inomtotalförsvaret får den antas som är svensk medborgare och fyller minst 16 åreller, om tjänstgöringen avser försvarsmakten, underantagningsåret. Ipropositioiien uppges att och ett antal andra länder ikonventionsarbetet lade fram förslag som innebar att åldersgränsen för barnsdeltagande i strid skulle höjas från nuvarande enligt artikel 77 itilläggsprotokoll I Genévekonventioner till en 18-årsgräns. Trotsatt detta förslag stöddes av ett överväldigande flertal av de ikonventionsarbetet deltagande länderna visade det sig, uppges det ipropositionen, inte möjligt att uppnå någon förbättring av skyddet för barn idetta hänseende. propositionen närmare redovisade skäl finner föredragande statsrådet attövervägande skäl talar mot att i detta läge skall avge en ensidigförklaring att åtar sig att tillämpa en högre åldersgräns än den somartikel 38 anger. Försvarsutskottetdelar föredragande statsrådets uppfattning att konventionen i nu behandlad delskall ratificeras utan någon ensidig förklaring från svensk sida. Däremot bör,såsom också anges i propositionen, i lämpliga internationella organfortsätta att verka för en höjning av den internationella standarden vad avseråldersgränsen för barnets skydd i väpnade konflikter. Utskottet erfar att ettsådant arbete pågår inom och dess parlamentariskaförsamling. Med angivna inriktning, som har utskottets fulla stöd, blir syftetmed motion So54 yrkande 4 (mp) tillgodosett utan att behöver göra ettsärskilt uttalande i frågan. Motionsyrkandet bör sålunda inte bifallas avriksdagen. Stockholmden På försvarsutskottets vägnar Närvarande:Arne i (), (), (), IreneVestlund (s), (), (s), (), (), (), (), (), i (c), (vpk), (),() och (). yttrande l989/90:SfU3v 1989/90:SoU28 Bilaga 6 har berettsocialförsäkringsutskottet tillfålle att yttra sig över de delar av proposition1989/90:107 om godkännande av om barnets rättigheter jämtemotioner som har samband med utskottets ämnesområde. begränsar sitt yttrande tillmotion l989/90:So52 av och yrkande 1 i motion 1989/90:So50 avLars m.fl. Båda motionerna tar upp vissa rättigheter för asylsökandebarn. De övergripande rättigheterna för dessa barn regleras i konventionensartikel 22. 1 denna stadgas att konventionsstaterna bl.a. skall vidta lämpligaåtgärder för att säkerställa att ett barn som söker flyktingstatus eller ansessom flykting enligt tillämplig internationell eller nationell rätt ochtillämpliga förfaranden, och oberoende av om del kommer ensamt eller äråtföljt av sina föräldrar, erhåller lämpligt skydd och humanitärt bistånd vidåtnjutande av de tillämpliga rättigheter som anges i konventionen och i andrainternationella instrument rörande mänskliga rättigheter eller humanitär rätt,som nämnda stater tillträtt. Motion So52 anknyter till några frågor, som väckts underden remissbehandling som föregått propositionen, och som enligt motionärenkräver åtgärder för att konventionens krav skall kunna uppfyllas. 1 konventionens artikel 1 anges att med barn avses varjemänniska som är , om inte barnet blir myndigt tidigare enligt denlag som gäller för barnet. Motionären begär ett tillkännagivande om att densvenska utlänningslagen, som bygger på ett familjebegrepp innefattande man,hustru och ogifta barn , skall anpassas till konventionensdefinition. Föredragande statsrådet har i denna fråga anfört ipropositionen att artikeln inte innebär att man i all nationell lagstiftningrörande barn och ungdom måste ha en åldersgräns av . Det är endast beträffandede rättigheter som behandlas i konventionen som man har att utgå från att dessarättigheter avser alla personer . Motionen i denna del får ansesbesvarad med vad som sålunda anförts.