bet · GD01KU30 · 1989-12-31 00:00:00 — Sverigehar ända eftersträvat omfattande, nära och varaktiga förbindelsermed EG under hänsynstagande till neutralitetspolitiken.Huvudinriktningen har därför varit fastlagd . Många av frågorna harbehandlats tidigare. En närmare redogörelse för tidigare överväganden och utredningsarbete finns bl.a. iregeringens proposition angående avtal med den Europeiska ekonomiskagemenskapen m.m. (prop. 1972:135, UU 20, rskr. Syftetmed propositionen 1987/88:66 var dels att bereda tillfälle attta del av information om och den västeuropeiska integrationen, dels att föreslåriksdagen att godkänna de riktlinjer för det fortsatta arbetet somangavs i kapitel 1. Informationen och särskilt innehållet i kapitlen 6-13 byggde i stor . utsträckning på detberedningsarbete som utfördes i under åren1986-1987. Motbakgrund av bl.a. om den inre marknaden beslötssommaren 1986 att skapa en särskild beredningsgrupp för EG:sinre marknad, med representanter för alla departement utom försvardepartementet.Denna grupp började sitt arbete . Gruppen fastslogatt det reella ansvaret för utredning och handläggning avsakfrågorna låg på respektive 1989/90:KU30 och oktober beslöts att, parallellt med diskussion av olika frågor sombehandlades i EFTA-EG-arbetet, göra en systematisk genomgång avEG:s arbete med sikte på att i första hand kartlägga hur detta förhöll sigtill svenska regler och bestämmelser samt motsvarande svenskt arbete. Gruppenskulle vidare utarbeta s.k. positionspapper på de olika områdena.Dessa skulle innehålla en redovisning av regler och förslaginom EG, verksamheten i andra internationella organisationer, svenska regleroch ståndpunkter m.m. Näringslivets och fackföreningsrörelsenssynpunkter skulle också anges. Dessapapper utarbetades av respektive departement. De byggde till stor del på detunderlag som redan fanns på departementen. Vid behov inhämtadesockså underlag från myndigheterna på respektive områden.Underlag inkom från bl.a. kommerskollegium, trafiksäkerhetsverket,livsmedelsverket och läntbruksstyrelsen. Underhösten 1987 hölls dessutom informella samrådsmöten med företrädare för defackliga organisationerna och industrin. på deflesta områdena fanns ett första utkast tillpositionspapper . Regeringen ansåg att en offentlig redovisning av materialet bordeske, i första hand till . Som ovan angetts omfattarden del av 1989/90:KU30 propositionen som föreladesriksdagen för Bilaga A 31 godkännande deriktlinjer för det fortsatta västeuropeiskasamarbetet som anges i kapitel 1. Dessa riktlinjer somgrundar sig på bedömningen att har ett starktintresse av att medverka i ett brett västeuropeisktsamarbete, anger färdriktningenför det fortsatta arbetet och innefattar politiska värderingarom dess inriktning och genomförande. riktlinjer av denna naturskiljer sig väsentligt från förslag rörandenormgivnings- och ansöknings-och besvärsärenden som regeringen har att ta ställningtill. Likväl har - som framgått ovan - ett omfattandeberedningsarbete föregått beslutet om proposition. 3Frågan om EG-harmonisering betyder ett de facto-överlämnande av beslutsfunktion till överstatligaorgan Beslutom samarbetsavtal med EG liksom med andra länder och mellanstatligaorganisationer fattas av riksdag och regering enligt gällandekonstitutionella förfaranden. såvälsamarbetet mellan EFTA-länderna som det mellan EFTA och EG är avmellanstatlig karaktär. Beslut rörande tillämpningen av frihandelsavtal med EEC ochCECA och andra samarbetsarrangemang fattas enhälligt av ochEG-kommissionen. Beslutanderätten överförs således inte i något avseende till övernationella organ. Debeslut som fattas inom EG är inte bindande för . Av detta följer attriksdagens uttalande av innebörd att målet skall vara att "integrationsarbetet inomEG, som nu accelereras, leder tillsamma fördelar och 1989/90:KU30 åtaganden för medborgare, institutioner och Bilaga A 31 företag iSverige som det gör i EG:s medlemsländer"inte skall tolkas så, att svenska medborgare de facto kanbetraktas som legalt underkastade beslut somfattas av överstatliga Strävan attgenom förhandlingar med EG eller genom självständiga åtgärder från svensk sida åstadkomma en överensstämmelse mellan och innebär inteheller i något annat avseende att överlämnarbeslutsbefogenheter till EG-organ. Ensådan överensstämmelse kan alltså åstadkommaspå i princip två vägar: antingen genom förhandling eller genomensidigt svenskt beslut att anpassa svenska bestämmelser till rådanderegler inom EG. I det förra fallet är harmoniseringen ett resultat av förhandlingarmellan två likaberättigade parter. Det är alltså i så fall fråga om enmellanstatlig överenskommelse utan överstatliga inslag. I detsenare fallet grundas harmoniseringen på ett självständigt svenskt beslut som inte heller innehåller någon formav överstatlighet eftersom den svenska sidan har full frihet att välja omharmonisering skall genomföras eller.ej. Iskrivelsen diskuteras också vilka möjligheter ett EFTA-land som har att påverkaEG:s interna beslutsprocess. EG-kommissionenhar ansett sig vilja klargöra de principer den anser bör liggatill grund för det utvidgade samarbetet med EFTA-ländernainom ramen för Luxemburg-deklarationen. slås fast att samarbetet skall bygga på 1989/90:KU30 ömsesidigt balanserade åtaganden samt att EG:s Bilaga A 31 eget integrationsarbete inte får fördröjas eller oberoendebeslutsbefogenheter rubbas. Kommissionen har därmed markerat en klar distinktion mellan medlemsskap ochicke-medlemsskap i EG; endast medlemsländer i EG har medbestämmande i fråga om EG:s interna verksamhet. Detta utesluter dock inte ett nära samarbete mellan EFTA-länderna och EG:s institutioner iandra former. På en rad områden pågår också diskussioner i de för EG och EFTA gemensammaarbetsgrupperna i syfte bl.a. att belysa de förutsättningar som måste beaktas i EFTA-EG-samarbetettill följd av EG:s arbete med genomförandet av den inre marknaden.Avsikten med arbetet är attfinna parallellitet i utvecklingen inom EG och i EFTA-länderna. Erfarenheterna har visatatt möjligheten att påverka EG:s beslut är större ju tidigare man kan föra in synpunkter i EG:sberedningsprocess. På ettantal områden har EFTA-länderna därigenom kunnat påverka direktivutformningen i EG. Statsminister klargjorde vid ett besök hos i den16 önskanatt - med hänsyn tagen tillneutralitetspolitiken - förhandlaom nära och varaktiga förbindelser med EG. Särskilt framhölls att det måste ligga i båda parters intresse att utvidga ochintensifiera både den formella och informelladialogen, utan att inkräkta på respektive parters autonomabeslutsmekanismer. De förhandlingarsom åsyftas gäller innehållet i De gäller inte 1989/90:KU30 EG:sutformning av den inre marknad, vilket Bilaga A 31 4 Fråga huruvida den svenska förvaltningens handlingsutrymme inskränkts på ett lagstridigt sätt I sitt betänkande(1987/88:24) om och den västeuropeiskaintegrationen anförde utrikesutskottet i fråga om behovet av harmonisering med lagar och andraregler inom EG och formerna för ensystematisk redovisning av sådana lagaroch regler vid förslag till ny svensk lagstiftning följande: Det är ett viktigt led i strävanden mot ett ökatsamarbete med EG att i görligaste mån försöker avveckla tekniska handelshinder genom enharmonisering av lagar och andra författningar.Samma uppfattning framförs av lagutskottet i dess yttrande.Det är angeläget, vilket ävenframförs i propositionen, att svenskamyndigheter går igenom på olika områdenoch tillvaratar de möjligheter till harmonisering somfinns. Utskottet får i detta sammanhang framhålla att en redovisning av hur lagförslag förhåller sig till reglerna i andra länder vanligtvis görsi svenska propositioner och utredningar. Det får vidare förutsättas att regeringen vid utarbetandet av lagförslag beaktar gällanderegler i andra länder inkl. länderna i EG. Utskottet utgår ifrån attregeringen i sitt fortsatta harmoniseringsarbete,och där så bedöms vara av betydelse, redovisarhuruvida förslag till lagar och regler överensstämmermed lagar och regler inom EG. Mot denna bakgrund beslutade regeringen i särskilda direktiv till kommittéer och särskildautredare angående beaktande av EG-aspekter iutredningsverksamheten (1988:43). Som framgårav det ovan citerade ansåg utskottet - i likhet med vad somframförts i propositionen - det angeläget attsvenska myndigheter går igenom 1989/90:KU30 på olikaområden och tillvaratar de Bilaga A 31 möjlighetertill harmonisering som finns. Idetta sammanhang kan också erinras om den nya notifikationsprocedur mellanEFTA-länderna för förslag till tekniska föreskrifter som efterriksdagens godkännande trädde i kraft (prop. 1987/88:119, UU34, rskr. Proceduren innebär att medlemsstaterna skall notifiera på tidigastmöjliga stadium om förslag till tekniska föreskrifter ochcertifieringssystem. För myndigheternas vidkommande regler9s förfarandetgenom SFS 1988:569. 5Fråga om lagrådet borde ha fått ta ställning till EG-harmoniseringen Iskrivelsen hänvisas till ett påstått citatav departementsrådet , chef för integrationssekretariatet på handelsavdelning.Det rör sig i själva verket om en tidningsrubrik i Dagens Industriden med anledning av en intervju med Allgårdh varidenne refeperade till det kommittédirektiv som nämnts ovan. Somkonstaterats i föregående avsnitt är direktivet en direkt följd avriksdagens uttalande om vikten av att regeringen "där så bedöms varaav betydelse, redovisar huruvida förslag till lagar och regler överenstämmer medlagar och regler inom EG." (UU 1987/88:24, s. 27) Av8 kap. 18 § andra stycket regeringsformen framgår över vilkalagförslag lagrådets yttrande Iparagrafens tredje stycke anges 1989/90:KU30 vad granskningen skall avse.I förevarande fall Bilaga A 31 är det inte frågaom ett lagförslag utan om enriktlinjeproposition och ett kommittédirektiv.Någon grund att inhämta yttrande frånlagrådet fanns alltså inte. I anmälan refereras till ettriksdagsbeslut som skulle innebära att"alla framtida lagar avses bli anpassade till EG." Något sådant besluthar inte föreslagits i någon regeringens proposition, och har veterligenheller inte fattats av . 6 Fråga om EG-anpassningen strider mot offentlighetsprincipen Som en följd avriksdagens beslut att godkänna de riktlinjer för det fortsatta arbetet tillsattes genom beslut den29 rådet för Europafrågor. Dess uppgift äratt vara ett forum för informationsutbyte och samråd mellan regeringen och företrädare för olika samhällsintresseni mer övergripande frågor rörande det västeuropeiska integrationsarbetet. Anmälarens påstående att "EG-anpassningen leds av 18 män och 2 kvinnor" är således inte korrekt. Rådet för Europafrågor är knutet till . Förhandlingar som berör rådet gäller samma regler omhandlingsoffentlighet och sekretess som förandra handlingar inom . Rätten att ta del av handlingar gäller endast sådanahandlingar som enligt reglerna i tryckfrihetsförordningen (TF) är att anse som 27 1989/90. allmänna.Enligt huvudregeln i 2:7 TF blir 1989/90:KU30 handlingar som framställs inomregeringskansliet Bilaga A 31 (inkl, rådet) allmännahandlingar i och med att de blir att betrakta som upprättadeeller när de expedieras utanför . Eftersområdet kan sägas utgöra en del av innebär såledesinte översändandet av handlingar om rådetsverksamhet mellan kansliet och rådsmedlemmarna - eller omvänt - attnågon expediering sker och handlingarna blir såledesinte att anse som allmänna genom själva översändandet (se vidare s. 13 andra stycket). Enhandling som inte har expedierats blir att anse som upprättad (ochdärigenom allmän) antingen när det ärende den hör till har slutbehandlats eller - om handlingeninte hör till något bestämt ärende - när den har justerats eller färdigställts på annat sätt. Huvudpartenav de handlingar rådet behandlar (yttrar sig över ellergrundar förslag på eller liknande) får anses ingå i ärendensom handläggs inom olika delar av och somtill stor del slutligt syftar till överenskommelser med EFTA/EG som ett medel för att åstadkommaökadintegration. Som alternativ kan även förekomma författningsarbete e.d. De handlingar som framställs i sådana ärendenblir således enligt huvudregeln inte allmänna förrän ärendetavslutats, t.ex. när överenskommelse slutits eller ett lagförslagbeslutats. Att verksamheten inom en myndighet i viss fråga pågårkontinuerligt utesluter enligt uttalande i förarbetena,prop. 1975/76:160 s. 97, inte i och för sig att verksamheten är att hänföra tillett ärende. Förhandlingar som så allmänt angår 1989/90:KU30 (inkl.rådets) verksamhet att Bilaga A 31 de inte kan anses höra till något bestämt ärende gäller attdessa anses upprättade när de justerats eller färdigställts på annat sätt. Utkastoch koncept till myndighets beslut eller skrivelse och annan därmed jämställdhandling blir enligt en undantagsregel i 2:9 TF inte allmännahandlingar förrän de expedierats eller tas om hand förarkivering. Detsamma gäller minnesanteckningar som tillkommit endast för ettvisst ärendes föredragning eller beredning. Handlingarsom kommer utifrån blir allmänna handlingar i och med att de kommer in tillregeringskansliet/rådet (om de inte blivit allmännahandlingar redan tidigare genom att de upprättats eller expedierats från någon annanmyndighet, t.ex. rapporter från utlandsmyndigheterna) . Vadgäller frågan om rådetsledamöters korrespondens blir allmänna handlingar gäller följande.Skrivelser m.m. som innehåller uppgifter som rör rådetsverksamhet och som ledamöterna skickar till övriga delar avregeringskansliet, följer de regler som angivits ovan förhandlingar som framställs inom . I de fall däremot sområdets medlemmar mottar skrivelser från andra personer, företageller myndigheter, och dessa rör rådets verksamhet blir dessa allmänna, närledamoten tagit emot dem. På liknande sätt kan också rådet och dess ledamöter låtaexpediera handlingar till utomstående, varigenom handlingarna blir allmänna genomexpedieringen. Närhandlingar som rör rådet begärs utlämnade /90:KU30 underkastas de samma bedömningenligt TF:s och Bilaga A 31 sekretesslagens regler som övrigahandlingar inom departementet. Någon"automatisk sekretessbeläggning" sker inte av rådetshandlingar. Att en hemligstämpel åsatts vissa handlingar innebär inte,som Per tycks vilja göra gällande, att handlingarna därigenomblir hemliga, endast att handläggande tjänsteman - vid en preliminär bedömning -ansett att vissa uppgifter bör vara sekretesskyddade och utmärkt dettagenom en hemligstämpel. En regelrätt sekretessbedömningsker, som ovan angivits i varje enskilt fall när en allmänhandling begärs utlämnad. överläggningar anses,vara förtroliga innebar inte attTF:s regler åsidosätts. om offentlighet gällerendast handlingar och de handlingar som blir resultatet av rådets överläggningarbehandlas, som beskrivits ovan, i enlighet med . Därutöver gäller ävensekretesslagens regler om handlingssekretess och om tystnadsplikt, som är tillämpliga på alla rådetsledamöter såvitt avser uppgifter i rådetsverksamhet och allmänna handlingar. 2382/1990 1989/90:KU30 I ni-,. Svarpå vissa frågor i granskningsärende rörandeSveriges förhållande till EG (KU:s dnr B 120 89/90) Härmed överlämnasbifogade promemoria som upprättats inom handelsavdelning.Departementets kontaktman i ärendet är rättschefen . PROMEMORIA 1989/90:KU30 Handelsavdelningen Bilaea A 32 granskningsärende 7 angåendevissa frågor rörande förhållande till EG Verksamheteninom rådet för Europafrågor består av en serie mötenoch diskussioner. Rådet är organ för löpande samråd i europafrågor mellan regeringen och företrädare för olika samhällsintressen.Inför mötena tillställs ledamöterna förslagtill dagordning samt, då sä bedöms erforderligt, under lagsmaterialför diskussionerna. Vid mötena försinga protokoll. Rådets uppgift äratt vara ett forum för löpande samråd och utbyte av information. Rådet fattar såledesinte några beslut eller avger några rekommendationer eller yttranden tillregeringen. Ärenden som rör utlämnande avallmän handling utgör otvetydigt förvaltningsärenden, i vilka den myndighet som förvarar handlingen har att självständigt fattabeslut. Regeringen och följersjälvklart de bestämmelser, som läggsfast i 11 kap. 7 § regeringsformen. Dearbetsgrupper som ingår i integrationsorganisationentillhör det departement som svarar för respektive sakfråga. Huvuddelen av de handlingar som hanteras vid ISEK utgörs av arbetspapper o.d. När utredningsarbetet är avslutat, görsen genomgång inför arkivläggningen. Enligtbestämmelserna i 15 kap. 1§ sekretesslagen 1989/90:KU30 (1980:100)avgörs vilka allmänna handlingar, som skall Bilaga A 32 Diarieföringensker i departementets huvuddiarium (se sammanställningen över diarier i utrikesdepartementet1 KU:s betänkande 1988/89 30, bilaga 7 B).Allmänna, diarieförda handlingar som inkommer till respektive upprättas vid ISEK arkivläggs på dossier H 110 EG och dess förbindelser med , EFTA och andra stater ochsammanslutningar. Det finns ingen särskildlista eller sammanställning över de allmänna,diarieförda handlingar som inkommit tillrespektive upprättas vid ISEK. ISEK utgör en enhetinom handelsavdelningen vid . Vid denna enhet tillämpas samma rutiner som vid departementet i övrigt: Mellanprodukter ("arbetspapper"o.d.) finns hos respektive handläggare tilldess att handlingen i fråga är att anse som upprättadrespektive omhändertagen för arkivering. Därvidsker vederbörlig diarieföring och arkivläggning. Jfr.även promemoria angående arbets- och referensgruppernas rättsliga ställning- offentlighetsprincipen. 1989/90: KU30 Underbilaga till bilaga A 32 Arbets-och referensgruppernaji's rättsliga ställning - offentlighetsprincipen För integrationsarbetet har inomregeringskansliet förutom rådet för Europafrågor inrättatsett tjugotal arbetsgrupper. Till flertalet arbetsgrupper har knutitsreferensgrupper. Arbetsgrupperna, vars verksamhet samordnas genomberedningsgruppen för Europafrågor och enheter inom ,består av departementstjänstemän men även företrädare förutomstående myndigheter. Referensgruppernaär sammansatta dels avrepresentanter för den arbetsgrupp till vilkenreferensgruppen är knuten, dels företrädare för olika intresseområden, t.ex. organisationer. I arbetsgrupperna hanteras de olika sakfrågorna. Arbetet kan bestå i utredningar, framtagande av förslag, rapportering o.dyl. Medlemmarna får antas delta i olika utsträckning i de olika arbetsuppgifterna, så kan t.ex. vissa svara för det huvudsakliga utrednigsarbetet eller efterföljande propositionsskrivning medan andra mer bidrarmed synpunkter som en del av ett beredningsförfarande. Även inom referensgrupperna kan förekoT.ma visst utredningsarbete. Deras uppgift är dock huvudsakligen att lämna råd ochsynpunkter i olika sakfrågor. Det ar dock svårt att ge någongenerellt giltig bild av arbetet i de olika grupperna och även inom referns-grupperna får uppgifterna förolika medlem.mar antas variera. 1989/90:KU30 Underbilagatill bilaga A 32 Arbets- och referensgruppernas rättsliga ställning En beskrivning av olika arbets- och referensgrupper somtill stor del överensstämmer med de nu aktuella ges i statsrådsberedningens betänkande Kommittéer, råd, delegationer, arbetsgrupper m.m. - Ökad klarhet om deras rättsliga ställning. 17 f i betänkandet, som utarbetats av eninterdepartemental arbetsgrupp, anges bl.a. följande under avsnitt 3. Olika typer av organ: 3.3.2 Organ som inte har ställningen av myndighet n som ttde erkan en sär eter o nheter inte h ara et reell ighet tstaga a på e inte harvisserli mellan f skild or ch befog som de ärledas tutflöd er uppdr Persone re eller n särski ställni gen kan lera per ganisatoenheter. medverka från det e av att agstagar rna kan De s nde iorga vede e hos bara staga d enh men att d enhet med kyldighete ett sådan n de sarave rbörande ä en bakoml agera i eg re. De kan ets vägnar et u r ene in egna r oc t or rkar rar igga ensk int gan har i utan Sådana organ måsterättsligt sett ingå i någon myndighet.Det vanligaste är att de ingår i ett departement. Referensgrupper som är knutna till en kommitté av traditionell typ ingår i den myndighet som kommittén utgör. Ett organutan ställningen av myndighet kan intedirekt ingå i därför attregeringskansliet inte är någon myndighet. Organet kan bara indirekt, via ett departement (ellermotsvarande), vara en del av . 3.3.2.1 Arbetsgrupper i departementen Organ som inte har ställningen av myndigheter är mycket vanliga inomregeringskansliet. I uppkommande konkreta frågor som handläggs av regeringen förekommer det ofta att det bildas särskilda arbetsgrupper som tillhör denna kategori. Sådana arbetsgrupper består ibland av några tjänstemän från det departement till vilket det föredragande statsrådet hör. Det bildas också arbetsgrupper av denna typ där det ingår tjänstemän frän flera departement (interdepartementalaarbetsgrupper). Också sådana arbetsgrupper måste ingå i ett visst bestämt departement. Till en arbetsgruppkan också knytas arbetstagare elleruppdragstagare som är hämtade utifrån, t.ex. från ett centralt ämbetsverk eller en länsstyrelse eller någon arbetsmarknadseller näringslivsorganisation. I samtliganu nämnda fall samarbetar ett antalarbets- eller uppdragstagare för att få fram en bra produkt utan att detorgan, som arbetsgruppen kan sägas utgöra, givits ställningen av en särskild enhet med egna skyldigheteroch befogenheter. Arbets- och uppdragstagarna handlar på den bakomliggande myndighetens,departementets, vägnar. 1989/90: KU30 Underbilagatill bilaga A 32 Deuppgifter som anförtros sådana arbet vara av varierande slag.Inte sällan är utredningsuppgifter.Arbetsgruppen skal fakta och analysera vissa frågor samt o lägga fram förslag i ämnet. Det kan vid fråga om rådgivande uppgifter av typensynpunkter på ett tillgängligt material förslag till ett regeringsbeslut i ämne grupp av denna typ kan också ha i uppdr vissa förvaltningsuppgifter, t.ex. attinformations- och utbildningsverksamhet verksamheten är utåtriktad framträder a då som företrädare för det departement till.Myndighetsutövning, vare sig mot kommuner eller statligamyndigheter, el att fatta andra beslut som i princip ka kan aldrig anförtros någon arbetsgrupp slaget. Sådan verksamhet är förbehållen har ställningen av myndighet. En arbetsemellertid utarbeta förslagtill beslut frågor. det fråga om 1 ta fram fta också are vara att anlägga och utarbeta t. En arbets-ag att sköta bedriva viss . I den mån rbetsgruppen som den hör enskilda, ler uppgiften n överklagas av det här organ som grupp kan 3.3.2.2 Vissa rad m.m. i departementen Ett rådgivande organ med företrädare för näringsliveteller arbetsmarknaden, centrala statliga myndigheter m.fl. kan, som framgår av det föregående, i och försig konstrueras som en myndighet med egna skyldigheter och befogenheter. Det behöver emellertid i kan myckte väl utformas av myndighet. Detta är f som sådantsom skall fra utan det i stället är de fattning som efterfrågas ett forum förett antal sig uppdraget att på kal kuterafrågor inom ett v tryck för sin personliga ganisations uppfattning denna typ måste ingåi e (eller motsvarande). nte gesden kära som ett organ ut allet om detint mföra synpunkter enskilda ledamö .Organet är då kunniga personer lelse komma samm isst ämnesområde eller en bakoml i ämnet.Också e tt visst bestämt 1989/90:KU30 Underbilagatill bilaga A 32 3.3.2.3 Referensgrupper hos kommittéer Dereferensgrupper som knyts till vis kommittéerav traditionell typ har re ställning avmyndigheter som har till uttryck förmyndighetens uppfattning kommittén behandlar.Referensgruppen personer med erfarenhet fråndet områ mitten behandlar. Ofta ingår i gruppe förolika organisationer som berörs a arbete.Avsikten med referensgruppen mitten skall fåkännedom om vad refer enskildamedlemmar anser i de frågor förelägger gruppen. Termen referensgrsammanfattande benämning på ett antal som åtagitsig att framföra sin perso organisationsuppfattning i ärendet, ingår i den myndighet som kommittén u uppgift att ge i de frågorsom är en samling de som kom-n företrädare vkommitténs är att kom-ensgruppens som kommitténupp är bara en uppdragstagare nliga eller sin Referensgruppen tgör.