bet · GD01SoU6 · 1989-12-31 00:00:00 — Det är ganska naturligt att patienten ofta inte ärvillig att byta behandling, om han anser sig må bra av den behandling som sedanlänge pågår. Den diskussion med inslag av kritik som förs omanvändningen av läkemedel utgår ofta från uppfattningen att användningen är förhög. Som exempel på överkonsumtion eller i varje fall överförskrivning brukar då nämnas större förråd av läkemedel hos vissa äldre personer och deförhållandevis stora mängder läkemedel som återlämnas till apoteken.Omfattningen av konsumtionen av sömnmedel och lugnande medel, framför allt s.k.bensodiazepiner, brukar också anses vara för hög. En stor del av användningenav dessa medel sker dock i högre åldersgrupper. Det sätts i debatten i fråga ominte äldre personer kunde erbjudas andra alternativ för att hantera sin ångestoch sina sömnsvårigheter. Även förskrivningen av lugnande medel i samband medlivskriser, arbetslöshet och ekonomiska problem kritiseras. Kunskaperna pådessa områden är dock ofullständiga. Exempel på underbehandling ges mera sällan.Underbehandling kan bero på att patientens sjukdom inte diagnostiserats, t.ex. på grund av att sjukvården aldrig kontaktats. Ett annat exempel på underbehand- 10 ling är om patienter med svåra smärtor inte får tillfredsställande smärtlindringpå grund av rädslan för att beroende skall uppstå. Ett 1989/90:SoU6 tredjeexempel är, när man på grund av, rädsla för biverkningar inte vågar använda ettläkemedel. Utredningen behandlar särskilt ett par problem i sambandmed förskrivning av läkemedel. Patienter förbrukar mindre mängd läkemedel än somförskrivs Detta problem kan betecknas som en överförskrivning avläkemedel, men det kan också vara fråga om en underkonsumtion. En viss marginalmellan förskrivning och konsumtion kan också vara försvarlig. Det kan sålundavara svårt att exakt bedöma hur länge en behandling behöver pågå, t.ex. hurlänge en pollenallergi ger symtom. Behovsförskrivning måste också fåförekomma. Det ibland framförda kravet att all förskrivning skall vara exakt ärdärför orealistiskt. Det är i detta sammanhang viktigt att minnas att det isista hand är patienten själv som bestämmer om han vill använda det läkemedelsom ordinerats och expedierats. Delvis kan problemet bero på bristande överensstämmelsemellan behov och förpackningsstorlek. Överförskrivning på grund av förpackningsstorlekar sominte är ändamålsenliga kan på troligen undvikas i ökad utsträckninggenom system med s.k. dosexpediering. Detta prövas avApoteksbolaget. Mer läkemedel förskrivs än som är medicinskt motiverat Vissa patienter försöker av olika skäl få tillgång tillstörre kvantiteter läkemedel än som är motiverat från medicinskautgångspunkter. Detta kan t.ex. ske genom upprepade besök hos en läkare, sominte uppmärksammar tidigare förskrivningar till patienten. Samma sak kan förövrigt inträffa om en patient systematiskt vänder sig till ett flertal läkareoch begär att få ett visst läkemedel. Erfarenhetsmässigt är denna typ avproblem vanligast när det gäller psykofarmaka. Läkemedel förskrivs utan kännedom om att någon annanläkare tidigare förskrivit samma läkemedel Vid sidan av de fall där patienten medvetet försöker fåtillgång till omotiverat stora kvantiteter av ett visst läkemedel kandubbelförskrivning också ske utan avsikt från vare sig läkarens ellerpatientens sida. Detta problem sammanhänger med att samma aktiva substans kanförekomma i olika läkemedel med skilda handelsnamn. Om läkaren vidförskrivningen inte får kännedom om patientens tidigare medicinering kan densituationen uppkomma att patienten oavsiktligt intar två likadana preparat ochdärmed får för hög dos av den aktiva substansen. Läkemedel förskrivs utan att patientens pågåendemedicinering beaktas Det kan även leda till andra problem än dubbelförskrivningom det inte kommer fram att patienten redan använder läkemedel som har förskrivitsav en annan läkare. Vissa läkemedel även om de inne- 1989/90:SoU6 hållerolika aktiva substanser bör sålunda inte användas eller interagerarpå sådant sätt att den lämpliga doseringen påverkas. En läkemedelsgrupp som ofta nämns idiskussionerna om felaktig användning av läkemedel är psykofarmaka. Utredningenbehandlar denna fråga särskilt och konstaterar bl.a. att kunskaperna om dessaläkemedel är bristfålliga i många avseenden. Den egentligaomfattningen av den felaktiga användningen är inte känd. Utredningen läggerockså fram vissa förslag om hur användningen av dessa läkemedel skall kunnaförbättras. Till grund för utbildningen på hälso- och sjukvårdslinjeninom högskoleutbildningen har och universitets- och högskoleämbeteti samråd fastställt en utbildningsplan. Den nu gällande planen fastställdes1981. Utbildningsplanen är allmänt hållen och syftar till en likvärdigutbildning över hela landet men inte en identiskt likadan. Utbildning ombehandling med läkemedel är självklart en bit i utbildningen men behandlas intesärskilt i utbildningsplanen. Uppläggningen av utbildningen bestäms av resp.linjenämnd och varierar också över landet. pågår enförsöksverksamhet med att förlänga vårdlinjen i gymncisieskolan från två i syfte alt förbättra elevernas såväl teoretiska som praktiskakunskaper, vilket även skulle förbättra förutsättningarna för dem som söker sigtill högskoleutbildningen. Utbildningen av annan hälso- och sjukvårdspersonal änläkare berörs något ovan under avsnittet Läkemedelsinformation och utbildning. (), som är ett organ församråd och samverkan mellan företrädare för olika intressen på läkemedelsinformationensområde, antog ett hanlingsprogram om läkemedelsinformation tillungdom. - mål och riktlinjer förläkemedelsundervisningen i grund- och gymnasieskolan -förslag beträffande innehåll ochuppläggning av fortbildning om läkemedel och läkemedelsanvändning för lärare - mål och riktlinjer beträffandeläkemedelsinformationen till nybliv na föräldrar samt ungdom i värnpliktstjänstgöring och i organisera de fritidsaktiviteter, främst idrott. Handlingsprogrammet har spritts till alla skolor ochberörda myndigheter samt till läromedelsförlag och Hem- och Skolaföreningarm.fl. Särskilda läromedel har tagits fram förläkemedelsundervisningen på lågstadium (1984), mellanstadium(1986) samt högstadium och gymnasium (1982). Läromedlen revideras ochutvärderas kontinuerligt. Läromedlen produceras, marknadsförs och distribuerasav Apoteksbolaget. För de skolor som så önskar ställer apoteken kostnadsfrittapotekspersonal till förfogande för medverkan i undervisningen. Ett nära samarbete har på många platser etablerats mellanlärarna, 1989/90:SoU6 skolhälsovårdens personal och personal från ortensapotek i undervisning och information om hälsa-sjukdom-läkemedel. Undersökningarvisar enligt LIR -att mer än varannan elev, som lämnat , hade erhållit någon undervisning om läkemedel påhögstadiet och -att var Ijärde till var femte elev på låg- och mellanstadietfick någon undervisning om läkemedelsanvändning /88. Utskottet anser att frågorna om överförskrivning ochfelaktig användning av läkemedel är viktiga och bör följas med uppmärksamhet.Frågorna behandlas dock i betänkandet Läkemedel och hälsa. av betänkandet bör awaktas innan överväger någotinitiativ i dessa frågor. Utskottet avstyrker således motion 5o474 (fp) yrkande4. I motion 1988l89:So416 av m.fi. (m) hemställsatt ger regeringen till känna vad som anförs beträffande åtgärdermot doping. Staten bör enligt motionärerna lämna stöd tillkontrollverksamhet och sådan forskning som syftar till att utveckla metoder attavslöja doping. Narkotikaliknande preparat som används för doping bör betraktassom narkotika när det gäller exempelvis reglering av införsel, försäljning ochanvändning. Här kan emellertid uppkomma vissa gränsdragningsproblem. Det kan ocksåövervägas att preparat som inte naturligt kan hänföras till narkotiska preparatändå jämställs med sådana om de används för doping. Regeringen bör skyndsamtutreda denna fråga och förelägga de förslag om åtgärder som kan kommaatt erfordras. Motiveringen finns i motion 1988/89:Kr502. I motion 1988/89:So530 av () hemställs attriksdagen hos regeringen begär en översyn av läkemedelsförordningen vad gällerdopingproblematiken (yrkande I) och att hos regeringen begär en översyn avstra&atser m.m. i den lagstiftning som gäller beträffande doping (yrkande2). Läkemedelsförordningen (1962:701) innehåller degrundläggande be stämmelserna om läkemedelshanteringen. Med läkemedel förstås en vara, som är avsedd antingen att vid invärtes eller utvärtes bruk förebygga, påvisa, lindra eller bota sjukdom eller sjukdomssymtom hos '-' människoreller djur eller eljest på angivna sätt användas i samband 1989/90:SoU6 medbehandling av sjukdom, skada eller kroppsfel eller förlossning, allt underförutsättning att varan för sådant ändamål genom beredning, dosering ellerdoseringsanvisning iordningställts i bruksfårdigt skick (1 § 1 mom.). Socialstyrelsenhar i beslut bestämt att till läkemedel också skallhänföras varor som genom hormonell påverkan på proteinsyntes används för attöka prestationsförmågan och detta även om de inte är iordningställda ibruksfårdigt skick. Hit räknas anabola steroider, androgener med anabol effekt,t.ex. testosteron samt tillväxthormon. Standardiserade läkemedel, som äravsedda att tillhandahållas i tillverkarens originalförpackning (farmacevtiskaspecialiteter), får i princip inte försäljas utan att vara registrerade hossocialstyrelsen. Läkemedelsförordningen innehåller bl.a. bestämmelser omtillverkning, införsel, handel och hantering i övrigt. Yrkesmässigtillverkning av läkemedel får, förutom på apotek, i princip endast bedrivas avden som har tillstånd. Handel indelas i partihandel och detaljhandel. Rätt attbedriva partihandel har den som behörigen tillverkat läkemedlet, den som harrätt att bedriva detaljhandel med läkemedel eller den som har tillstånd attidka partihandel med läkemedel. Detaljhandel med läkemedel får endast bedrivasav staten eller juridisk person i vilken staten äger ett bestämmandeinflytande. Staten har uppdragit åt att med ensamrätt drivadetaljhandel med läkemedel. Vissa undantag gäller, bl.a. i fråga omläkemedelsförsörjningen vid sjukvårdsinrättningarna. Läkemedel får införas i landet av den som är behörig atttillverka eller idka handel med läkemedlet. Även föreståndare för vissa vetenskapligainstitutioner eller undersökningslaboratorier får införa läkemedel omläkemedlet behövs för annan verksamhet än sjukvård. För införsel i övriga fallkrävs särskilt tillstånd. Sådant tillstånd får meddelas endast den som styrkerbehov av ett läkemedel i sin yrkesutövning för annat ändamål än sjukvård ochsom bedöms kunna handha läkemedlet på ett betryggande sätt. Utan särskilttillstånd får resande införa läkemedel, som han för medicinskt ändamål ochpersonligt bruk medför till landet. Förhantering i övrigt gäller ett allmänt aktsamhetskrav. Straffet för den som bryter mot läkemedelsförordningensbestämmelser är normalt dagsböter. Detta gäller bl.a. i fråga om den somtillverkar, saluhåller eller försäljer läkemedel utan att vara berättigad tilldet eller som åsidosätter aktsam hetskravet. oaktsamhet är fritt frånansvar medan grovt brott kan ge fångelse upp till . Påföljden for olovliginförsel regleras i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Närmare föreskrifter för tillämpningen avläkemedelsförordningen finns i kungörelsen (1963:439) om tillämpningen av läkemedelsförord ningen och får dessutom meddelas av . har meddelat sådana föreskrifter bl.a. angående förordnande och ut- 14 lämnande av läkemedel från apotek (receptföreskrifter, SOSFS 1984:16).Enligt dessa föreskrifter föreligger recepttvång för registrera- 1989/90:SoU6 defarmacevtiska specialiteter, som enligt beslut av skall varareceptbelagda. Likaså kräver oregistrerade farmacevtiska specialiteter recept. har vidare meddelat föreskrifter omresandes införsel av läkemedel (SOSFS 1987:9). Läkemedel för medicinskt ändamåloch personligt bruk får införas till riket i en mängd som vid varje tillfållemotsvarar högst tre månaders förbrukning. För medel med hormonell påverkan påproteinsyntesen, till vilka alltså räknas anabola steroider, androgener medanabol effekt, t.ex. testosteron och dess derivat samt tillväxthormon, skalldock gälla att sådana medel får införas i en mängd som vid varje tillfållemotsvarar högst fem dagars förbrukning. Läkemedelslagstiftningen har varit föremål för allmänöversyn genom läkemedelsutredning, som i betänkandet Läkemedel ochhälsa framlagt ett omarbetat och moderniserat förslag till läkemedelslag jämteett förslag till lag om kontroll av narkotika. Frågan om åtgärder mot dopingbehandlas inte i betänkandet. Förslagen bereds inomregeringskansliet. Syftet med narkotikalagstiftningen är att begränsaanvändningen av narkotika till medicinska och vetenskapliga ändamål. Mednarkotika förstås enligt 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) läkemedel ellerhälsofarliga varor med starkt vanebildande egenskaper eller varor som medlätthet kan omvandlas till varor med sådana egenskaper och som 1. på sådangrund är föremål för kontroll enligt en internationell överenskommelse somSverige biträtt, eller 2. regeringen förklarat skall anses som narkotika enligtlagen. Narkotika får enligt 2 § narkotikaförordnirigen inteinföras i landet eller här tillverkas, saluhållas eller överlåtas för annat änmedicinskt eller vetenskapligt bruk. För införsel och utförsel av narkotikakrävs tillstånd. Resande får dock utan tillstånd införa narkotiskt läkemedellör medicinskt ändamål och personligt bruk. För tillverkning krävs ocksåtillstånd. Undantag gäller för iordningställande av beredning på apotek ochframställning i vetenskapligt syfte vid vetenskaplig institution som ägs ellerstöds av staten. Handel med narkotika får bedrivas endast av den som enligtsärskilt tillstånd infört eller tillverkat varan, den som har tillstånd attdriva detaljhandel med läkemedel samt annan som fått tillstånd att driva handelmed varan. Narkotiskt läkemedel får enligt 6 § 2 mom.narkotikaförordningen lämnas ut endast om det förordnats av läkare, tandläkareeller veterinär. Narkotika får vidare enligt 7 § endast innehas av den som harrätt att idka handel med narkotika, föreståndare för vissa vetenskapligainstitutioner om varan behövs för vetenskaplig forskning, undersökning ellerundervisning samt av den som fått narkotikan utlämnad till sig enligt recept.Särskilda bestämmelser finns för försvarsmakten. Olovliga förfaranden med narkotika regleras inarkotikastrafflagen. För narkotikabrott straffas den som med uppsåt olovligenöverlåter narkotika,framställer narkotika avsedd för missbruk eller förvärvar 1989/90:SoU6 Detsamma gäller den som tar annan befattning med narkotikasom inte är avsedd för eget bruk såsom anskaffning, bearbetning, förpackning,transport eller förvar. Förfaranden som är ägnade att främja narkotikahandelsåsom att bjuda ut narkotika till försäljning, förvara eller befordra vederlagför narkotika, förmedla kontakter mellan säljare och köpare utgör ocksånarkotikabrott. Även den som innehar, brukar eller tar annan befattning mednarkotika döms för narkotikabrott. Straffet för narkotikabrott är fångelse ihögst . brott bestraffas med böter eller fångelse i högst sexmånader. Om gärningen bestod endast i eget bruk av narkotika döms till böter.Grovt narkotikabrott ger fångelse läggt två och högst . Har gärningenbegåtts av grov oaktsamhet döms i stället för vårdslöshet med narkotika.Straffet är då böter eller fångelse i högst . 1 detta fall är innehav ochbruk undantaget från det straffbara området. Försök, förberedelser ochstämpling till narkotikabrott och till grovt narkotikabrott är också straffbartutom i fråga om innehav och bruk av narkotika. Narkotikalagstiftningen omfattas som nämnts av detförslag som lagts fram av läkemedelsutredning. Lagen om straff för varusmuggling Olovlig införsel och utförsel regleras i lagen (1960:418)om straff för varusmuggling. Straffet är böter eller fängelse i högst två år.Är det fråga om narkotika är straffet fångelse i högst . I fråga om narkotika är dock straffet böter ellerfångelse . Grovt brott ger fångelse mellan eller vid narkotika mellan två och . För olovlig befattning med smuggelgods döms den somuppsåtligen förfogar över gods, som varit föremål för varusmuggling, genom attförvärva, forsla, dölja, förvara eller avyttra godset. Straffet är böter ellerfångelse i högst . brott är fritt från ansvar. medicinska kommissionackre diterar de laboratorier som motsvarar viss uppställd standard och som arbetar efter bestämda procedurer. finns 15 ackredite rade laboratorier i världen. Ett av dessa är dopinglaboratoriet vid . Huddingelaboratoriet drivs i samverkan mellan två av sjukhusets avdelningar avdelningen för klinisk farmakologi re spektive klinisk kemi. Det bygger på ett samarbete mellan () och . De anställdas (fyra personer) löner samt analysutrustningen betalas från RF.s anslag medan svarar för övriga kostnader. För /90 anslår riksidrottsstyrelsen 5 milj.kr., vilket bl.a. är tänkt att gå till förstärkning av laboratoriet. Nuvarande utrustning klarar ca 2 000 analyser . förordnade den 29 juni 1989regeringsrådet att biträda departementet för attundersöka möjligheterna att via ändringar i läkemedelslagstiftningen minskatillgången på dopingpreparat. Uppdraget har redovisats ien promemoria kallad Ätgärder mot doping. I promemorian görs en genomgång av olika dopingmedel ochav de åtgärder som vidtagits mot doping, såväl nationellt som internationellt.Det konstateras att en okontrollerad konsumtion av vissa av dessa preparat kaninnebära en allvarlig hälsofara. Doping har spritt sig till nyagrupper och därigenom blivit en angelägenhet inte bara för den organiseradeidrotten. Kompletterande lagbestämmelser anses behövliga för att motverka etticke medicinskt betingat bruk av testosteron, syntetiska anabola steroider samttillväxthormon. Beträffande övriga typer av dopingpreparat bedöms läkemedels-och narkotikalagstiftningen ge tillräckliga möjligheter tillkontroll. Förslag läggs fram om en särskild lag om vissa medel medhormonell inverkan, innebärande bl.a. att förvärv, innehav och överlåtelse avi lagen angivna preparat bara blir tillåtet för medicinskt eller vetenskapligtändamål. Överträdelse härav föreslås bli straffbart, i uppsåtliga fall medböter eller fångelse . Det blir härigenom möjligt att utnyttjat.ex. husrannsakan för att utreda misstänkta förfaranden. De medel som avsesmed bestämmelserna föreslås få en generell definition. Lgen kan därför användasäven i fråga om nytillkommande anabola steroider, vilka utvecklas i snabbtakt. 1 promemorian behandlas även vissa andra insatser motdoping bl.a. den fortsatta upplysningsverksamheten till idrottsutövare ochallmänhet, test- och analysverksamhet samt vissa åtgärder av socialstyrelsenoch lantbruksstyrelsen. Inom bereds nu frågan om insatser motdoping bl.a. med anledning av promemorian Ätgärder mot doping. Utskottet, somutgår från att ärendet behandlas skyndsamt inom , anser attberedningen av promemorian i bör awaktas innan riksdagenöverväger några sådana initiativ som förordas i motionerna. Motionerna So416och 5o530 avstyrks därför. Användning av kvicksilver som konserveringsmedel iläkemedel 1 motion 1988/89:So487 av () hemställs altriksdagen ger regeringen till känna vad som anförs om förbud mot kvicksilversom konserveringsmedel. Motionären framhåller att kvicksilver förekommer somkonserveringsmedel i vissa läkemedel företrädesvis i immunoglobulineroch vaccineroch i mindre utsträckning i ögondroppar. Under 1960- och l989/90:SoU6 1970-taletersattes kvicksilvret i många preparat med andra konserveringsmedel. Menalltför många preparat har enligt motionären fortfarande kvicksilver somkonserveringsmedel. Det är visserligen små mängder kvicksilver som förekommersom konserveringsmedel, men även dessa små mängder kan ställa till problem förde personer som redan har blivit skadade på grund av kvicksilverpåverkan.Målsättningen måste därför enligt motionären vara att kvicksilver skallförsvinna som konserveringsmedel i läkemedel och föreslår därför att det blirförbud för kvicksilver som konserveringsmedel. Enligt läkemedelsförordningen gäller som villkor förregistreringen att ett läkemedel skall vara av fullgod beskaffenhet och inte vidnormal användning medföra skadeverkningar som står i missförhållande till denavsedda effekten. har kvicksilver som konserveringsmedelersatts i en rad läkemedel av andra konserveringsmedel. finns detdock ett tjugotal läkemedel som innehåller kvicksilver. Det har enligtsocialstyrelsen varit mycket svårt att hitta alternativa konserveringsmedelför dessa läkemedel utan att göra avkall på läkemedlens kvalitet i övrigt. I arbetar statens bakteriologiska laboratoriumfortlöpande med att finna alternativ till kvicksilver som konserveringsmedel. I /amalgam hälsorisker(redovisar 1987:10), den s.k. , sägs följande(s. 54). På den svenska marknaden finns ett femtontalvacciner och immunglobuliner, som är konserverade med den organiskakvicksil-verföreningen tiomersal, vanligen i koncentrationen 100 ug/ml. Enliten grupp patienter, som lider av hypogammaglobulinemi, får immunglobulineri stora doser. I en undersökning av 26 patienter fann man hos en del förhöjdahalter av kvicksilver i urinen, men tecken på förgiftning förelåg inte, Haeneyet al. Två olika typer av ögondroppar, konserverade medtiomersal, finns också på den svenska marknaden. Även vid långtidsbehandlingblir absorberad mängd tiomersal sannolikt ringa. Dessutom förskrivs ettrelativt stor antal förpackningar av de ex tempore-beredda ögondropparnakvicksilveroxicyanid . Kunskapen om exponeringen är ofullständig.Det finns också två typer av ögondroppar som är konserverade medfenylkvicksilversalt (20 ug/ml respektive 40 ug/ml). Sublimat (kvicksilverdiklorid) används i litenutsträckning som desinfektionsmedel inom sjukvården, liksom den organiskaföreningen merkurokrom. Kvicksilver i olika former har också använts i andratyper av läkemedel . Användningen som läkemedel mot syfilis ochsom laxermedel och urindrivande medel hade tidigare betydelse, men har numeraersatts av annan behandling. Kvicksilverhaltiga preparat har också tidigareförekommit i en rad andra sammanhang, t.ex. som gurgelvatten, hudblekmedel ochantikonceptions-medel. Utskottet 1989/90:SoU6 Utskottet konstaterar att antalet läkemedel konserverademed kvicksilver minskat , att det fortfarande finns flerasådana läkemedel kvar på marknaden och att det varit svårt att hitta alternativakonserveringsmedel till kvicksilver. Utskottet anser det angeläget att arbetetmed att finna alternativ till kvicksilver som konserveringsmedel i läkemedelbedrivs så snabbt som möjligt. Utskottet kan dock inte nu ställa sig bakom ettförbud mot kvicksilver i läkemedel. Motion 5o487 avstyrks därför. 1. beträffande uppföljning avläkemedeb effekter och biverk ningar att avslår motion 1988/89:So474 yrkande 1, 1(fp) 2. beträffande läkemedebinformation och utbildning att avslår motion 1988/89:5o474 yrkande 2, 2(fp) 3. beträffande behovet av klinbka farmakologer och farmacevter att avslår motion 1988/89:5o474 yrkande 3, 3(fp) 4. beträffande överförskrivning och felaktiganvändning av läke medel att avslår motion 1988/89:5o474 yrkande 4, 4(fp) 5. beträffande doping att avslår motionerna 1988/89:5o41ö och1988/89:So530, ö. beträffande användning av kvicksilver somkonserveringsmedel i läkemedel att avslår motion 1988/89:So487. 5 (vpk.mp) Närvarande: (), (), AnitaPersson (s), (), (), (), IngridAndersson (s), Per Stenmarck (m), (), (),(), (), (), (vpk), (), () och (). Reservationer i989/90:SoU6 Uppföljning av läkemedels effekter och biverkningar (mom. 1) och (båda fp) anser deb att det avsnitt i betänkandet på s. 5 som börjar med"Frågan om" och slutar med "avstyrks således" bort haföljande lydelse: Enligt utskottet bör ett system skapas förintensivuppföljning av effekter och biverkningar av nya läkemedel sominnehåller nya kemiska substanser. Sådana uppföljningar kan också behöva görasför vissa äldre läkemedel vars effekter och biverkningar är otillräckligtkartlagda.