bet · GD01UbU25 · 1989-12-31 00:00:00 — Måbättningen att alla högskolelärare skall ha avlagt doktorsexamenför behörighet till tjänst kommenteras i tre motionsyrkanden. I motion 1989/90:Ubl40 (c) yrkande 17 redovisas en positivinställning till att samtliga lärare i högskolan skall ha genomgåttforskarutbildning. Enligt motionärerna är detta en förutsättning för att manskall kunna kräva forskning i tjänsten. Men målsättningen åtföljs inte av någraåtgärdsförslag. Därför efterlyser motionärerna ett program för hur samtligalärare inom högskolan skall nå denna utbildningsnivå och därigenom fåmöjlighet atl bedriva forskning inom ramen för sin tjänst. Motionärerna pekarsärskilt på behoven när det gäller de mindre och medelstora högskolorna samtlärarutbildnings-och vårdutbildningsområdena där antalet forskarutbildadelärare är förhållandevis lågt. Liknande synpunkter framförs i motion 1989/90:Ubl25 (m)yrkande 20. Motionärerna är beredda atl stödja åtgärder som syftar till enhöjning av högskolans kvalitet, men anser att mer systematiska åtgärder måstevidtas. Därför bör regeringen ges i uppdrag att i nästa budgetproposition läggafram en plan för hur målet att få en högskola där flertalet lärare ärforskarutbildade skall nås. I motion 1989/90:Ubl23 (fp) yrkande 13 delar motionärernai princip regeringens ambition att alla lärartjänster inom högskolanbör innehas av personer som avlagt forskarexamen. Motionärerna anser dock attdet finns fler områden inom högskolan än det konstnärliga, där kravet pådoktorsexamen knappast kan ställas generellt. Det gäller t.ex. vissa lärareinom lärar- och vårdutbildningarna. bör därför redan nu uttala attkravet inte kan få riktigt den räckvidd regeringen tycks förutsätta. Utskottet delar regeringens bedömning att det i principför tjänst som lärare i högskolan bör krävas avlagd doktorsexamen. Undanlagmåste dock göras för områden som det konstnärliga inom vilka behörighetsvillkorenpå grund av verksamhetens art bör vara annorlunda. Förutsättningarna för altkräva avlagd doktorsexamen vid tillträde till lärartjänst varierar självfalletmellan olika utbildningsområden. Utskottet vill i sammanhanget peka på atttjänster som högskoleadjunkt kan ha betydelse för rekryteringen av lärare medframstående kvalifikationer inom praktikgrundade kunskapsområden. Dessa lärarehar inte kvalificerat sig genom forskarutbildning, ofta därför att derasskicklighet inte lämpligen kan uttryckas i de krav som ställs i en doktorsexamen. Utvecklingen mot en högskola där alla lärare i princip hardoktorsexamen måste enligt utskottets mening ses på lång sikt. Ett steg i denriktningen tas under den nu kommande treårsperioden i och med att resursertillställs de mindre och medelstora högskolorna bl.a. för att 1989/90:UbU25 denredan anställda lärarstaben skall ges möjligheter att i förekommande fallgenomgå forskarutbildning. Med tanke på del långa tidsperspektiv den nubehandlade frågan måste sättas in i finner utskottet del svårt atl upprättasärskilda planer för hur den av regeringen uttalade målsättningen skall realiseras.Med hänvisning till vad utskottet nu anfört avstyrks motionerna 1989/90:Ubl23yrkande 13, 1989/90:Ubl25 yrkande 20 och 1989/90:Ubl40 yrkande 17. Innevarande budgetår har anvisat 11 634 000 kr.för forskningsstödjande åtgärder vid de mindre och medelstora högskolorna.Dessa medel kan bl.a. användas till lärares forskarutbildning. 1 forskningspropositionenföreslås en uppräkning av dessa medel med 30 milj.kr. totalt för den nuaktuella treårsperioden. 1 motion 1989/90:Ubl25 (m) yrkande 21 anförs att det intebör komma i fråga att nylillträdande innehavare av högskoleadjunktstjänsterskall komma i åtnjutande av de medel som anslås för icke disputerade adjunktersforskarutbildning. När det gäller de medel som föreslås anvisade till demindre och medelstora högskolorna för forskningsstödjande åtgärder utgår utskottetfrån att, när medlen används för lärares forskarutbildning, del är lärare somlänge innehaft tjänst som i första hand skall ges möjlighet atl exempelvisfullfölja en avbruten forskarutbildning. Med hänvisning till detta avstyrkerutskottet motion 1989/90:Ubl25 yrkande 21. Ett viktigt inslag i den nya lärartjänslorganisationen förhögskolan, som infördes , var att lärare med intresse och kompetens förforskning i vidgad omfattning skulle beredas tillfålle att inom ramen för sintjänst bedriva forskning eller delta i forsknings- och utvecklingsprojekt. Detskulle inte längre vara förbehållet innehavare av endast vissa tjänster attägna sig åt forskning. Konkret berörde förändringen framför allt mellannivåninom högskolans lärarorganisation. hade på denna nivå funnits delsdocenttjänster, främst avsedda för forskning, dels universitetslektorstjänster,avsedda för undervisning och andra uppgifter inom högskoleutbildningen. Dessatjänster ersattes nu av tjänster som högskolelektor. I forskningspropositionen framhålls att det är angelägetatt högskolelektorer mer än vad som är fallet får möjlighet att forskaeller medverka i forskning. För atl markera att forskning skall betraktas somen av flera arbetsuppgifter för behöriga innehavare av högskolelektorstjänstbör enligt regeringen högskoleförordningen ändrsis i så måtto att det liksomför professorer och forskarassistenter föreskrivs att högskolelektorer skallbedriva forskning. Till följd av att forskning blir ett åliggande i tjänstenför högskolelektorer bör enligt propositionen befordringsgrunderna för dessatjänster ändras så att de inte kan tillsättas på en bedömning av främstpedagogiska meriter. 1 tre motionsyrkanden kommenteras tilbättningsgrundernaför tjänst som högskolelektor I motion l989/90:Ubl40 (c) yrkande 21 framhålls 70 att detbör klargöras atl tillsättning av tjänst som högskolelektor skall skeutifrån en sammanvägd bedömning av pedagogiska meriter och 1989/90:UbU25forskningsmeriter. Motionärerna menar atl goda insikter i pedagogik och metodikär av stor vikt för forskare som undervisar. Därför bör pedagogiska meriterväga tungt vid tjänstetillsättningar. I motion 1989/90:Ubl23 (fp) yrkande 11konstateras att regeringens förslag till en ändring av befordringsgrunderna ärlogiskt, men det får enligt motionärerna inte innebära att hänsyn ifortsättningen inte las till pedagogiska meriter. Liknande synpunkter förs frami motion 1989/90: Ubl39 (vpk) yrkande 11. Där hävdas att ökade möjligheter tillforskning inte får medföra att värdet av pedagogiska meriter tonas ner.Pedagogiska meriter skall även fortsättningsvis väga lika tungt. I motion1989/90:Ub92 (m) yrkande 5 slutligen refereras till det starka samband somfinns mellan forskning och grundläggande högskoleutbildning. Mot dennabakgrund menar motionärerna att pedagogiska meriter även skallkunna vägas in vid tillsättning av tjänst som högskolelektor. Utskottet konstaterar inledningsvis att det enligthögskoleförordningen finns möjligheter alt fåsta vikt vid olika slagsskicklighet vid tillsättning av tjänst som högskolelektor. Särskild vikt kanfästas vid antingen vetenskaplig skicklighet eller pedagogisk skicklighet ellervid vetenskaplig och pedagogisk skicklighet i lika mån. Högskolestyrelsen skallsenast vid ledigförklarandel av tjänsten besluta om vilken avbefordringsgrunderna det skall fåstas särskild vikt vid. Utskottet finner att den förändring regeringen nu föreslårbeträffande tillsättningsgrunderna för tjänst som lektor innebär alt hänsynäven fortsättningsvis skall tas till pedagogisk skicklighet. Vad som kommer attfölja jämfört med förhållandena är att ledigkungö-randet av tjänster somtillsätts uteslutande på grund av förvärvad pedagogisk skicklighet upphör. De nuvarande högskolelektorerna utgör inte någon homogengrupp. Bland dagens lektorer finns exempelvis ett stort antal personer somtillsatts huvudsakligen på pedagogiska meriter och för arbetsuppgifter inomgrundläggande högskoleutbildning. Varken för de berörda individerna eller förverksamheten inom högskolan är del lämpligt att skyldigheten att forska införsgenerellt för dem som redan har tjänst som högskolelektor. I anslutning tillatt forskning föreslås bli ett åliggande i tjänsten för högskolelektorerinstämmer utskottet i regeringens bedömning att det inte längre skall varamöjligt att få en tjänst som lektor enbart på en bedömning av pedagogiskskicklighet. De nya reglerna bör, som regeringen föreslagit, kunna införas försådana tjänster som ledigförklaras efter . Med hänvisning tilldet anförda, av vilket det framgått att pedagogiska meriter även fortsättningsvisskall tillmätas betydelse vid tillsättning av tjänst som högskolelektor,avstyrks motionerna 1989/90:Ub92 yrkande 5, 1989/90:Ubl23 yrkande 11,1989/90:Ubl39 yrkande 11 och 1989/90:Ubl40 yrkande 21. I motion 1989/90:Ubl40 (c) yrkande 22 anförs aU personer som l989/90:UbU25 undervisari högskolan måste få möjlighet att tillgodoräkna sig undervbning igymnasieskolan som merit vid tjänstetilbättningar. Utskottet erinrar om all nu gällande bestämmelser ommerilering genom pedagogisk skicklighet inte är begränsad enbart till högskoleområdet.Pedagogisk skicklighet kan förvärvas inom ett antal områden. Då utskottetfinner att motionärernas yrkande i huvudsak är tillgodosett avstyrks motionen. Högskolelektor skall, som alla lärare i högskolan, ägnasig ål utbildning, egen fortbildning och administrativt arbete. Lektor skallbedriva eller medverka i forskning inom ramen för tjänsten i den omfattning somfastställs lokalt. I forskningspropositionen framhålls atl det är angeläget allhögskolelektorerna mer än vad som är fallet får möjlighet atl forska ellermedverka i forskning. 1 flera motionsyrkanden berörs omfattningen avhögskolelektorernas forskning. I fyra yrkanden begärs att den arbetstid somhögskolelektorer skall ägna ål forskning skall regleras med avseende påomfattningen. I motion 1989/90:Ubl25 (m) yrkande 18 anförs atl det finns starkaskäl för att i högskoleförordningen reglera den arbetstid som lektorerna skallägna åt forskning. Moiionärerna menar atl planeringsarbetet på lokal nivåunderlättas och att onödiga spänningar och konflikter därigenom undviks. Enligtmotionärerna bör alla behöriga universitets- och högskolelärare åläggasforskning i tjänsten motsvarande ungefår en tredjedel av arbetstiden. Ettmotsvarande yrkande förs också fram i motion 1989/90:Ub617 (m) yrkande 7. Imotion 1989/90:Ubl23 (fp) yrkande 9 välkomnas regeringens resonemang ommöjlighet till forskning i tjänsten för forskningskompetenta högskolelektorer. Föratt ambitionen med forskning i tjänsten skall kunna förverkligas ansermotionärerna atl det är nödvändigt att statsmakterna uttalar en åsikt om vilkenomfattning forskningen skall ha. Motionärerna menar att forskningen i principskall omfatta minst en tredjedel av arbetstiden. Även i motion 1989/90:Ubl43(c) yrkande 13 anser motionärerna atl principen om forskningens omfattning förlektorerna är så central all den bör regleras i högskoleförordningen.Forskningsandelen i tjänsten bör uppgå till minst en tredjedel av arbetstiden.Motionärerna vill dock understryka att forskning i tjänsten måste kunnaorganiseras på ett flexibelt sätt. Utskottet delar regeringens bedömning att det är och måstevara de lokala högskoleorganen som svarar för fördelning av arbetsuppgifter ocharbetsledning. Centrala föreskrifter bör alltså inte utfårdas. I vilkenutsträckning forskning skall ingå i tjänsten bör således inte anges i l.ex.högskoleförordningen utan bestämmas individuellt vid fördelning avarbetsuppgifterna inom institutionen. Detta gäller enligt utskottetsuppfattning såväl omfattningen av forskningsuppgifterna som förläggningen itiden av sådant arbete. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna1989/90:Ubl23 yrkande 9, 1989/90:Ubl25 yrkande 18, 1989/90:Ubl43 yrkande 13och 1989/90:Ub617 yrkande 7. Frågan omskyldighet att forska i tjänsten vad gäller högskolelektorer 1989/90:UbU25 berörs itvå motionsyrkanden. I motion 1989/90:Ubl25 (m) yrkande 19 ges en rad exempelpå hur befintliga resurser inom högskolesystemet utan svårighet skulle kunnaomfördelas i syfte att finansiera högskolelektorers forskning. Målsättningenbör enligt motionärerna vara att samtliga forskningsbehöriga /94 har forskning som en av sina väsentliga arbetsuppgifter. Imotion 1989/90:Ubl23 (fp) yrkande 10 anförs att skyldigheten atl forska börgälla alla högskolelektorer som är forskarutbildade. Utskottetvill med anledning av motionsyrkandena anföra följande. Ulskotiet har i det föregående redovisat all det inte harnågot att invända mot regeringens förslag att befordringsgrunderna för högskolelektorerändras så att de kan tillsättas på en bedömning av främstpedagogiska meriter. Denna förändring avses införas för tjänster som lektor somledigförklaras efter . En följd härav blir således all inslagenav vetenskaplig merilering kommer all öka, vilket gör del möjligt att erbjudaforskningsuppgifter till flera lektorer. Utskottet vill dock erinra om att många lektorer som nuinnehar tjänster har anställts för grundutbildningens behov. Utskottet anseratt det är viktigt att den stora gruppen redan anställda stimuleras tillinsatser inom forskning, men med hänsyn till de grunder på vilka innehavarnafått sina tjänster är det mindre lämpligt att införa en generell skyldighet atlforska i tjänsten. Givetvis kommer som även lektorer, som inte harskyldighet att forska i tjänsten att kunna ägna sig åt detta i mån av tillgångpå resurser, t.ex. genom att medel för forskningstid anvisas från den s.k.rörliga resursen. Utskottet anser vidare all större krav än genomgångenforskarutbildning måste ställas när en tjänsteinnehavare skall få möjlighet attforska I tjänsten. Utskottet delar regeringens bedömning att för personer somredan är förordnade som högskolelektor skall bestämmelsen att forskning skallingå i tjänsten gälla om de antagils eller antas som oavlönade docenter.Utskottet bedömer att denna definition av forskningskompetens är snävare än vadmotionärerna grundat sina yrkanden på vad gäller skyldigheten för lektorer atlforska. Med anledning härav avstyrks motionerna 1989/90:Ubl23 yrkande 10 och1989/90:Ubl25 yrkande 19. I propositionen anförs att även den externt finansieradeverksamheten inom utbildning och forskning är ett reguljärt inslag i högskolansverksamhet. Inga särskilda anställningsformer eller tjänstekategorier skallanvändas för denna verksamhet. En av följderna härav är att tjänst somforskningsassistent (ibland även benämnd forskare) endast skall inrättas näringen annan tjänst kan komma i fråga. Tjänst som forskningsassistent är enarvodestjänst, som alltså inte behöver ledigförklaras. Tjänsten kan tillsättasantingen med tillsvidareförordnande eller med tidsbegränsat förordnande. Av propositionen framgår att på många håll inom högskolaninrättas fortfarande ett stort antal tjänster som forskningsassistent,uppenbarli- gen ulan iakttagande av den föreskrift i högskoleförordningen som 1989/90:UbU25 säger allsådan tjänst skall inrättas endast i undantagsfall. Mot bakgrund av att denexternt finansierade verksamheten skall utföras inom ramen för den reguljäratjänsteorganisationen konstaterar regeringen alt de tidigare gjordaförändringarna i tjänsteorganisationen inte visat sig vara tillräckliga. Denenhetliga lärartjänstorganisationen bör, anför regeringen, nu genomföraskonsekvent genom att tjänstekategorin forskningsassistent avskaffas. Nya tjänstersom forskningsassistent bör inte inrättas efter . I den månbehov finns av tidsbegränsade anställningar för arbete inom forskningsprojektm.m. föreslår regeringen atl möjligheterna till projektanställning utnyttjas. I två motionsyrkanden tas avstånd från regeringens förslagatt tjänstekategorin forskningsassistent skall awecklas. I motion 1989/90:Ubl40 (c) yrkande 19 hemställs atl avslår regeringens förslag.Vidare anförs att en avveckling under inga omständigheter kan accepteras förräneffekterna av omvandlingen av studiestöd från utbildningsbidrag tilldoktorandtjänster har utvärderats. I motion 1989/90: Ubll6 (fp) framhålls atttjänst som forskningsassistent medger en betydelsefull flexibilitet både förden enskilde forskaren och för den institution vid vilken han är verksam.Tjänst som forskningsassistent bör därför tills vidare finnas kvar inomhögskolan. Utskottet anser att den tjänstekonstruktion i högskolansom nu finns för lärare och forskare är ändamålsenlig och att den konsekventbör tillämpas över högskolans hela verksamhetsområde. Många av dem som i daghar tjänst som forskningsassistent eller forskare skulle sannolikt ha kunnatförordnas som högskolelektor. En förutsättning för atl alla högskolelektorerskall kunna ges rimlig tid för medverkan i forskning är att arbetsuppgifternafördelas på ett enhetligt sätt inom högskolan. Stora delar av arbetsuppgifternainom högskolan bör enligt utskottets mening inte knytas till tjänster vid sidanom högskolans lärarorganisation. Det förekommer vidare att tjänst somforskningsassistent används för personer som fullgör sin egenforskarutbildning. Här bör enligt utskottets mening de reguljärastudiestödsinstrumenten i stället användas. För olika former avforskningsarbete kan i särskilda fall möjligheterna till projektanställningutnyttjas. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna1989/90:Ubll6 och 1989/90:Ubl40 yrkande 19. Vissa tjänsteorganisatoriska frågor inom lärarutbildningenm.m. I detta sammanhang behandlar utskottet motionerna1989/90:Ub42 (m) och 1989/90:Ubll2 (s). Enligt den sistnämnda motionen behövervissa högskolelärare inom lärarutbildningen ha kompetens av annat slag ändoktorsexamen, nämligen särskild pedagogisk skicklighet visad i lärarutbildningsverksamhetoch undervisning på skolområdet. Enligt motion 1989/90:Ub42 finns del viktigakunskapsområden inom högskolan som intelåter sig inrymmas i en doktorsexamen inom gängse fakultets- ämnen.Dokumenterad praktisk skicklighet pa t.ex. lärarutbildnings- områdetbör ge behörighet till vissa av lektorstjänsterna inom högsko- 1989/90:UbU25 lan på samma sätt som konstnärlig skicklighet ger behörighet till lektorsljänster på det konstnärliga området. Utskottetvill med anledning av motionsyrkandena anföra följande. Enligt beslut om ny arbets- ochtjänsteorganisation för lärare i den statliga högskolan (prop. 1984/85:57, UbU1984/85:9, rskr. 1984/85:115) skall det inom högskolan huvudsakligen finnas trekategorier av lärartjänster, nämligen tjänster som professor, högskolelektoroch högskoleadjunkt. För samtliga dessa tre tjänstetyper gäller enligt 19 kap.21 § högskoleförordningen som allmänt behörighetsvillkor atl den är behörigtill lärartjänst, som har den vetenskapliga och pedagogiska skicklighet och denförmåga i övrigt som behövs for att fullgöra tjänsten väl. Kravet påvetenskaplighet har i denna behörighetsparagraf av allmän natur en myckel vidinnebörd. I 19 kap. 23 § anges all behörig till andra lärartjänsterän tjänst som professor eller adjungerad professor är den som har genomgåttallmän utbildningslinje eller motsvarande grundläggande högskoleutbildning, somär av betydelse för tjänsten, eller på annat sätt har förvärvat motsvarandekunskaper och erfarenheter. De särskilda behörighetsvillkoren för tjänst som justhögskolelektor anges i 19 kap. 24 § på följande sätt: För behörighet tilltjänst som högskolelektor krävs, utöver vad som anges i 23 §, att ha avlagtdoktorsexamen eller ha motsvarande vetenskapliga kompetens eller ha kompetensav annat slag. När del gäller begreppet kompetens av annat slag inom dekunskapsområden som års högskolereform låg utanför universiteten m.m.vill utskottet erinra om alt utskottet vid sitt nyssnämnda ställningstagandevåren 1985 till förslaget om en kategori högskolelektorer anförde "attdet på vissa områden av högskolans utbildningar kan komma ifråga annanutbildning och andra erfarenheter än de som följer av doktorsexamen för attbetraktas som behörig till tjänst som högskolelektor". Utskottet fann atthögskolans nya kunskapsområden väl kunde tillgodoses inom den föreslagna ramen(UbU 1984/85:9, s. 12). Enligt utskottets mening bör ifrågavarande motionsyrkandenmed det anförda kunna anses vara i stort tillgodosedda. Motionerna 1989/90:Ub42och 1989/90:Ubll2 avstyrks därför. Enligt motion 1989/90:Ubl40 (c) yrkande 23 bör alla s.k. L 17-lektorat omvandlas till högskolelektorat. Utskottet har inhämtat att dessa personliga L 17-lektorathar förts på övergångsstat. När innehavarna genom pensionering eller av annatskäl lämnar tjänsterna, dras dessa in. Med hänvisning till vad utskottet härredovisat avstyrks motionsyrkandel. Enligt proposition 1989/90:90 är gymnasieskolan ettviktigt verksamhetsområde för forskarutbildade. I fyra motioner behandlasfrågor om utbildning av lektorer för gymnasiet, behörighet till lektorsljänslm.m. I motion 1989/90:Ubl40 (c) yrkande 20 efterlyses införnästa forskningsproposition en utredning som undersöker möjligheterna för gymnasielektoratt kombinera undervisning i gymnasieskola med forskning i tjänsten. Dettaskulle kunna vara dels en stimulans för gymnasielektorer, dels någotvärdefullt för forskningen. Enligt motion 1989/90:Ubl25 (m) yrkande 24 är ett avskälen till att gymnasielektoraten är svåra att rekrytera till att det intefinns någon lämplig pedagogisk utbildning för personer med doktorsexamen. Regeringenbör enligt motionärerna skyndsamt vidta åtgärder för att avhjälpa den svagarekryteringen till gymnasielektoraten. Man bör också kunna överväga atl gedispens från praktisk-pedagogisk utbildning för den som är ämnesteoretisktbehörig och som visat sig besitta den pedagogiska kompetens som kan krävas förtjänst som gymnasielektor. Även i motion 1989/90:Ub807 (fp) yrkande 20 föreslås ensådan uppläggning av den praktisk-pedagogiska utbildningen för blivandegymnasielektorer atl rekryteringen stimuleras. I motion 1989/90:Ub84 (fp, m, c) anförs att del är avnationellt intresse att tjänsteorganisationen för lektorer finns kvar igymnasieskolan. Enligt motionärernas mening bör inför kommunaliseringen den 1januari 1991 slås fast att antalet lektorstjänster i riket skall vara likastort som (närmare 3 000) och att vakanta lektorsljänster skallledigkungöras åtminstone . Eljest finns, som tidigare konstateratsi , stor risk för att tjänsterna av ekonomiska eller andra skäl inteledigkungörs. Det är också viktigt att klara ut, säger motionärerna, hurfrågor om särskild behörighetsförklaring och dispenser när del gäller dessatjänster skall lösas . Eftersom det är staten som utformarbehörighetsbestämmelserna för tjänsterna, är det naturligt att statligmyndighet hanterar sådana frågor. Motionärerna erinrar slutligen om den praktisk-pedagogjskautbildning för blivande lektorer som anordnas vid universiteteni och saml vid högskolan för lärarutbildning i medsammanlagt 24 platser. Antalet intagningsplatser inom denna särskildapraktisk-pedagogiska utbildning behöver enligt motionärerna utökas. Utskottetvill med anledning av mofionsyrkandena anföra följande. Utskottet delar uppfattningen att gymnasielektorerna genomsitt ämneskunnande och vetenskapliga synsätt betytt och betyder mycket för atlhos elever i gymnasieskolan väcka intresse för fortsatta högskolestudier. Ävenrekryteringen till forskarutbildningen främjas av att det finns tjänster påarbetsmarknaden för vilka krävs fullgjord forskarutbildning. Frågan om en särskild praktisk-pedagogisk utbildning förgymnasie lektorer har utskottet behandlat i sitt betänkande 1988/89:UbU22 " (s. 15).Enligt en av utbildningsmodellerna skall utbildningen bedrivas 1989/90:UbU25 på heltid på universitetsort med ersättning till studerandemotsvarande utbildningsbidrag för doktorand (1989:52; ersättning tillstuderande utbetalas av till högskoleenhet från gymnasieskolanslaget). Enligt vad utskottet erfarit finns det nu inför läsåret1990/91 betydligt fler behöriga sökande till den nya lektorsutbildningen ändet finns platser. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om atl riksdagenbemyndigat regeringen att ändra planeringsramen för ämneslärarlinjenspraktisk-pedagogjska utbildning om 40/20 poäng för att förhindra brist påbehöriga gymnasielärare (1989/90:UbU22, s. 14).