bet · GD01SoU10 · 1989-12-31 00:00:00 — Vissa hälso- och sjukvårdsfrågor Ibetänkandet behandlas ett antal motioner om olika hälso- och sjukvårdsfrågorfrån allmänna motionstiden . Vissa av motionerna har remissbehandlats. Utskottetbehandlar bl.a. ett motionsyrkande (m) om tillgången på specialister inom bl.a.mödra- och barnhälsovården. Motionen har remissbehandlats. Utskottetkonstaterar att flertalet remissinstanser har framhållit betydelsen av att detfinns läkare med specialistutbildning inom gynekologi/obstetrik och pediatrikinom primärvården. Utskottet vidhåller därför sin tidigare inställning ochframhåller på nytt att tillgången till specialister inom de berörda områdenamåste tryggas. Vad utskottet anfört föreslås ge regeringen tillkänna. Utskottet avstyrker övrigamotionsyrkanden. Trereservationer (m, fp, c) har avgivits till förmån för ett motionsyrkande omsjukvårdens organisation. I den delen har även avgivits ett särskilt yttrandeav utskottets mp-ledamot. Vidare har utskottets vpk-och mp-ledamöter reserveratsig till förmån för ett motionsyrkande om konvertering inom den psykiatriskavården. I övrigt föreligger tre reservationer (mp) och ett särskilt yttrande(fp). 1988/89:So411av () vari yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att specialistläkare inomgynekologi/obstetrik och barnsjukdomar samt övrig specialistutbildadvårdpersonal och kuratorer skall ha sin givna plats inom primärvården. 1988/89:5o412av och (båda s) vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av förebyggandetandvård för personer med kroniska mag- och tarmsjukdomar. 1Riksdagen 1989/90. 1989/90 SoUlO 1988/89:5o414av och (båda s) vari 1989/90:SoU10 yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom behovet av ett vårdprogram för mag- och tarmsjuka. 1988/89:So415 av och (båda c) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omforskning om svårartad foglossning i samband med graviditet, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vikten av information om foglossningtill gravida kvinnor, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om programför att förebygga och åtgärda svåra ländryggsbesvär i samband med graviditet. 1988/89:So438 av och (båda fp)vari yrkas 1. att som sin mening gerregeringen till känna behovet av kartläggning av reumatikernas situation, 2. att hos regeringen begäråtgärder i syfte att upprätta konkreta vårdprogram för reumatikersjuka. 1988/89:5o440 av m.fl. (c) vari yrkas 3. att som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts om en decentraliserad sjukvårdsorganisation (bl.a. länsdelslasa- rett) och behovet av privat verksamhet i sjukvården. 1988/89;So445 av och (båda fp)vari yrkas 1. att som sin mening gerregeringen till känna behovet av kartläggning av de tinnitusdrabbadessituation, särskilt i avseende på arbetsmiljö och behovet av återanpassningtill arbetslivet, 2. att hos regeringen begärförslag till åtgärder i syfte att förstärka och öka forskning rörande tinnitus. 1988/89;5o454 av (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till sådan ändring i lagen om slutenpsykiatrisk vård att en patient som frivilligt sökt psykiatrisk sjukhusvårdinte kan överföras till tvångsvård. 1988/89:So46ö av och (båda s) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av ett vårdprogramunderlag för . 1988/89:5o491 av och (båda fp)vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att verkaför framtagande av information om MBD, som kan användas i barnomsorgen, iundervisningen och av personal inom vården, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avforskning om MBD. 1988/89:5o499 av och (bådamp) 2 2. att beslutar att i alla landsting skallinrättas grupper 1989/90:SoU10 som enligt hälso- och sjukvårdslagen samt socialtjänstlagen skall initie ra och stimulera förebyggande psyko-socialt arbete i kommunerna och samtidigtha kontakt med motsvarande grupp på och , 3. att beslutar att allakommuner för samordningen av socialtjänstlagen skall åläggas att ha fungerandegrupper ansvariga för det förebyggande psyko-sociala arbetet i kommunerna, 4. att beslutar attbarnavårdscentralerna skall återfå resurser att bedriva socialt förebyggandeverksamhet redan i spädbarnsåldern, 5. att beslutar attdistriktssköterskor måste få utökad tid att arbeta med barnens problem i formav föräldragrupper, enskilda samtal med föräldrar etc, 6. att beslutar att BVC typI återinförs i tätorter. 1988/89;5o500 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom behovet av att ett handlingsprogram i syfte att uppnå WHO:s mål nr 1 omutjämning av skillnaderna i hälsotillstånd mellan olika befolkningsgrupper medminst utarbetas och genomförs. 1988/89:5o504 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom smittskyddsorganisation och infektionsregister. l988/89;5o506 av m.fl. (s) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att nödvändiga resurser bör tillförasde myndigheter och organ där forskning, test och information kringallergiframkallande produkter och miljöer bedrivs, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att bör gessamordnings- och myndighetsansvar lör allergiområdet, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inrättandetav ett allergicentrum. 1988/89:50534 av () vari yrkas 1. att riksdagenger regeringen i uppdrag att snabbt ta reda på hur fort vi i kan införarätten för patienter till drogfri vård, 2. att riksdagenuppdrar åt regeringen att låta tillsammans med landstingenförsörja mentalvårdens olika institutioner med fasta psykoterapitjänster för24-timmarsjour, 3. att riksdagenbeslutar att lagen om tvångsvård skall korrigeras så att rätten till drogfrivård även inom dess ramar förverkligas. Utskottet 1989/90:SoU10 Utskottet behandlar i detta betänkande ett antalmotionsyrkanden från allmänna motionstiden. Flera av motionerna harremissbehandlats. Utskottet vill inledningsvis framhålla att flera av defrågor som tas upp i motionerna rör krav på åtgärder beträffande särskildasjukdomar. De efterlysta åtgärderna är ibland av sådan art att det i principbör ankomma på annan än att fatta beslut om dem. bör därförenligt utskottet normalt avstå från att ta initiativ eller göra uttalanden isådana frågor. Exempel på sådana motionskrav är krav på utarbetande avvårdprogramunderlag för särskilda sjukdomar. Det förekommer vidare motioner i vilka yrkas ökadeforskningsinsatser på vissa områden. Utskottet vill då erinra om att riksdagenvid /87 beslutade att införa treåriga planeringsperioder förforskning (prop. 1986/87:80, UbU 26, rskr. Inför en sådan treårsperiodbeslutar om resursförstärkningar inför den kommande treårsperioden.Vid detta tillfålle finns ett omfattande material framtaget inom olikasektorer vilket gör en samlad bedömning och prioritering möjlig. Under pågåendetreårsperiod förbereds en ny forskningsproposition avseende en ny treårsperiod.Under denna tid finns i allmänhet inte anledning eller utrymme för riksdagenatt besluta om ändringar av de tidigare fattade besluten som gäller hela denpågående perioden, i synnerhet som en samlad bedömning av skilda och angelägnaforskningsbehov knappast är möjlig innan nytt planeringsmaterial föreligger. Utskottethar mot denna bakgrund i flera fall i detta betänkande utan att i sak haprövat de faktiska motionsyrkandena ansett att inte nu bör görabedömningar eller prioriteringar av forskningsbehov. Jämlikhet i hälsa mellan olika befolkningsgrupper Imotion I988/89:So500 av Lbbeth Staaf-Igebtröm (s) yrkasatt regeringen ges till känna vad i motionen anförts om behovet av att etthandlingsprogram i syfte att uppnå WHO;s mål nr 1 om utjämning av skillnadernai hälsotillstånd mellan olika befolkningsgrupper med till år 2000utarbetas och genomförs. Motionären anför att det finns fakta som visar påstora skillnader i hälsotillståndet i befolkningen. Klyftorna är dessutom påväg att fördjupas. Arbetare har en lägre medellivslängd än övriga grupper ochmedellivslängden är dessutom sjunkande i vissa arbetargrupper. Klassklyftornaförstärks i fråga om hälsorisker. På arbetsmiljöns område är klasskillnadernaenligt motionären mycket tydliga. Bakgrund 1989/90:SoU10 Världshäboorganbationeris (WHO) strategi förEuroparegionen, Hälsa 2000, som antogs utgår frånhuvudelementen jämlikhet i hälsa och levnadsvillkor, hälsofrämjande ochförebyggande arbete, aktivt engagemang hos medborgarna, tvärsektorielltsamarbete, hälso- och sjukvård med inriktning på primärvård och internationelltsamarbete. För att uppnå en större jämlikhet i hälsa mellan och inom ländernahar WHO som mål ställt upp att skillnaderna i hälsotillstånd mellan länder ochmellan befolkningsgrupper i länderna skall minska med . Vid behandlingen av proposition 1984/85:181 omutvecklingslinjer för hälso- och sjukvården framhöll utskottet betydelsen avdet förebyggande hälso- och sjukvårdsarbetet (SoU 1984/85:28). Detta arbeteborde minska skillnaderna i hälsa mellan olika befolkningsgrupper ochleda till att människor levde friska längre. Utskottet ställde sig också, medviss ändring av regeringsförslaget i den delen, bakom ett tillägg till hälso-och sjukvårdslagen enligt vilket det särskilt påpekas att hälso- och sjukvårdenockså skall arbeta för att förebygga ohälsa och att den som vänder sig tillhälso- och sjukvården skall när det är lämpligt ges upplysningar om metoder föratt förebygga sjukdom eller skada. I propositionen föreslogs också att en sammanställning ochanalys av hälsoutvecklingen inom befolkningen en folkhälsorapport borde tasfram och lämpligen publiceras . Därutöver borde årligastatistiksammanställningar redovisas. Regeringen gav i uppdrag attutarbeta en lolkhälsorapport. redovisade den första rapportentill regeringen (Sociabtyreben redovbar 1987:15, Folkhäborap-port1987). I skrivebe 1987/88:172 om folkhälsans utveckling, m.m.redovisade regeringen folkhälsorapporten för som bereddes tillfålleatt ta del av vad regeringen anfört i skrivelsen. 1 denna konstateras attSveriges befolkning både i ett historiskt och i ett internationellt perspektivhade ett mycket gott hälsotillstånd. Utvecklingen hade under de senaste årenvarit positiv. Dödligheten hade, liksom väsentliga delar av sjukligheten, varitsjunkande i samtliga åldersgrupper. Förebyggande insatser och en fortsattutveckling av den allmänna välfården angavs som viktiga orsaker till atthälsosituationen kunnat förbättras. 1 skrivelsen anfördes dock att fortfarandedrabbades ett betydande antal människor av onödigt lidande och alltför tidigdöd till följd av en ohälsa som borde ha kunnat förebyggas. Denna ohälsa varojämlikt fördelad i befolkningen. Utsatta grupper hade ett klart sämrehälsotillstånd än grupper med goda sociala villkor. I skrivelsen behandlades särskilt frågor om det arbete somsyftar till att ytterligare förbättra befolkningens hälsa och minska rådandeskillnader i hälsosituationen mellan olika grupper i samhället. framhöll vid sin behandling av skrivelsen(SoU 1987/88:27) att det var av största betydelse att arbetet med att förebyg- ga ohälsahos befolkningen förbättrades och att dessa insatser kunde 1989/90;SoU 10 För detta krävdes ett engagemang såväl på statlig som regionaloch lokal nivå. Utskottet hänvisade till vad som redovisatsav pågående och planerade insatser. För arbetet med att utjämnahälsovillkoren från social synpunkt ansåg utskottet det också betydelsefullt att faktasammanställningar och analyser motsvarande dem isocialstyrelsens folkhälsorapport även fortsättningsvis togs fram. I skrivelsen redovisades riktlinjerna för den då () tillsatta folkhäbogruppen inom hälso- och sjukvårdsberedningen.Gruppens främsta uppgift skulle enligt skrivelsen vara att påskynda samhälletsåtgärder på lolkhälsoområdet. Speciell uppmärksamhet borde ägnas ohälsansojämlika fördelning. En rad åtgärdsområden hade föreslagits i de hälsopolitiskahandlingsprogrammen. Att finna former för att omsätta dessa förslag i praktiskhandling skulle tillhöra gruppens huvuduppgifter. Folkhälsogruppen skulleockså analysera kunskapsbehoven och ställa krav på nya faktaunderlag ochytterligare forskning. Parallellt med folkhälsogruppen har regeringen inrättat enarbetsmil-jökommbsion som snabbt skall utarbeta förslag till åtgärder för attändra på de arbetsmiljöer som leder till skador och ohälsa. harfolkhälsogruppen och arbetsmiljökommissionen gemensamt arrangerat ettseminarium kring orsakerna till sjukfrånvaro och utslagning från arbetslivet.En dokumentation från seminariet väntas under denna höst. () har ett femårigtprojekt för en bättre hälsa såväl i arbetet som på fritid blandmedlemmarna. Projektet får statligt stöd med . Projektetskall i första hand förmedla kunskaper om samband mellan samhälls-, miljö--samt arbetsförhållanden och ohälsa. Projektet arbetar med att få fackföreningaroch att genomföra hälsopolitiska program. Nästan alla LO-förbundhar hälsopolitiska projekt i samarbete med landstingen. Hälsobrunnen, ges ut i 20 000exemplar. Projektet drivs av LO i samarbete med socialstyrelsen.Landstingsförbundet och . En utredning om åtgärder för minskat tobaksbruk hartillkallats (S 1988:01). Utredningen skall överväga vilka åtgärder som kanvidtas för att tillförsäkra allmänheten tillgång till rökfria miljöer igemensam-hetslokaler och på allmänna kommunikationsmedel, hur priset på tobakpåverkar tobakskonsumtionen, frågan om förbud mot tobaksreklam och vilkaytterligare insatser som kan göras för att minska rökning och annat tobaksbruk. Vidare har en särskild utredare tillkallats för att utredafrågan kring informationsstrukturen m.m. för hälso- och sjukvården (5 1988:02). Den särskilda utredaren skall bl.a. överväga hur prestationer och resursåt gång i hälso- och sjukvården skall kunna beskrivas samt så långt möjligt effekter av prestationerna på människans hälsa samt hur jäm förelser mellan olika s.k. basenheter (kliniker och vårdcentraler), landstingsområden, diagnosgrupper och befolkningsgrupper skall kun- 6 na göras.Utredningsuppdraget skall vara slutfört . Ensärskild utredning har tillsatts om frågor kringförebyggande av 1989/90:SoU10 allergier och andra överkänslighetsreaktioner (5 1986:02).Utredningen har den ö till regeringen överlämnat betänkandet Attförebygga ALLERGI/överkänslighet (SOU 1989:76 jämte bilagor SOU 1989:77-78). Utskottetanser och delar därvid motionärens uppfattning att stor vikt bör läggas vidarbetet med att förebygga ohälsa hos befolkningen. Den tillsattafolkhälsogruppens främsta uppgift är att påskynda samhällets åtgärder påfolkhälsoområdet och att ägna ohälsans ojämlika fördelning specielluppmärksamhet. skall utarbeta förslag till åtgärderför att ändra på de arbetsmiljöer som leder till skador och ohälsa. Olikautredningar har tillsatts med uppdrag att föreslå åtgärder påområden som har betydelse för folkhälsan. Utskottet ser mot bakgrund av det pågåendearbetet inte anledning till något initiativ från sida. Motion So500(s) avstyrks därför. Konverteringenligt lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall(LSPV) Imotion 1988/89:So454 av (vpk) hemställs att hosregeringen begär förslag till sådan ändring i lagen om sluten psykiatrisk vårdi vissa fall att en patient som frivilligt sökt psykiatrisk sjukhusvård intekan överföras till tvångsvård. Enligt motionären rimmar denna s.k. konverteringilla med grundläggande krav på demokrati och rättssäkerhet. Den undergräverförtroendet för den psykiatriska vården och förhindrar att människor sökerhjälp . Ett argument för att ha kvar konverteringsmöjligheten har varitatt den förhoppningsvis endast skall användas i de undantagsfall då patientensliv är i fara. Av statistik framgår dock att konverteringförekommer i långt större utsträckning. Medkonvertering menas att den som har tagits in på sjukhus för psykiatrisk vård i frivilliga former senare kan hållas kvar mot sin vilja, om han anses vara i behov av vård på sjukhuset men vill skriva ut sig. Den frivilliga vården övergår i sådana fall i sluten tvångsvård efter särskilt beslut av överläkaren och därefter av utskrivningsnämnden. I dessa fall får undantag göras från principen i lagen (196ö;293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV) om tvåläkar- prövning före intagning enligt den lagen. Om det skulle uppstå bety dande olägenhet att anlita annan läkare får patienten i dessa fall tas in på den klinik där läkaren som utfårdat vårdintyg tjänstgör. Socialberedningenöverlämnade betänkandet Psykiatrin, 1989/90:SoU10 tvångetoch rättssäkerheten (SOU 1984:64). I betänkandet behandlas den psykiatriskatvångsvården. En helt ny lagstiftning har föreslagits. Socialberedningenbehandlar även frågan om konvertering. I betänkandet redovisas utförligt (s.212219) bakgrunden till nuvarande regler och erfarenheterna av dessa.Socialberedningen anser att möjligheterna till konvertering bör avskaffas i enkommande tvångslagstiftning. Socialberedningens förslag har remissbehandlats och beredsför närvarande i . Socialministern har i ett frågesvar iriksdagen anfört att en proposition om den psykiatriska tvångslagstiftningenberäknas kunna läggas fram för (RD 1989/90:6). Utskottet konstaterar att frågan om konverteringbehandlats av socialberedningen i dess betänkande om tvånget inom psykiatrinoch att en proposition i ämnet beräknas komma att läggas fram under våren 1990.Utskottet förutsätter att frågan om konvertering kommer att behandlas i denkommande propositionen och anser att därför inte nu bör överväga attta något initiativ i frågan. Motion So454 (vpk) avstyrks således. I motion !988l89:So534 av () hemställs attriksdagen skall uppdra åt regeringen att snabbt ta reda på hur fort vi iSverige kan införa rätten för patienter till drogfri vård (yrkande I). Motionärenyrkar också att lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fallskall korrigeras så att patienter som vill ha en drogfri vård skall få rätttill detta (yrkande 3). Motionären anser att det måste vara tillåtet att hållafast eller låsa in en människa som är våldsam. Däremot kan tvångsmedicineringmed neuroleptika inte accepteras. Neuroleptika har, anför motionären vidare,sådana effekter att en patient visserligen kan bli fri från sin psykos mensamtidigt finns det en stor risk att patienten inte kan leva ett normalt liv pågrund av medicinens biverkningar. Alternativet till droger är kraftigt ökad omvårdnadoch psykoterapi. Motionären anser därför att varje mental-vårdsklinik skall fåen fast dygnet-runttjänst med en psykoterapeut som i första hand har tilluppgift att ta sig an dem som får neuroleptika. Psykoterapin skall ersättamedicineringen. Motionären hemställer att skall uppdra åt regeringenatt låta tillsammans med landstingen försörja mentalvårdensolika institutioner med fasta psykoterapitjänster för 24-timmarsjour (yrkande2). Bakgrund 1989/90:SoU10 Grundläggande bestämmelser för all hälso- och sjukvårdfinns i hälso-och sjukvårdslagen (1982:763). I 2 § nämnda lag stadgas att allvård och behandling så långt det är möjligt skall utformas och genomföras isamråd med patienten. Patienten skall normalt ges upplysningar om sitthälsotillstånd och om de behandlingsmetoder som står till buds. Bestämmelsernaär tillämpliga även inom den psykiatriska vården. Bestämmelser om det tvång som får användas inom denpsykiatriska vården finns i LSPV. Enligt 13 § får en intagen hindras att lämnasjukhuset och i övrigt underkastas det tvång som är nödvändigt med hänsyn tilländamålet med vården eller för att skydda honom själv eller omgivningen. Detillåtna åtgärderna är inte närmare angivna. Av regeringsformen anses följa att nya bestämmelser omrätt att använda tvång i vården skall ange vilka former av tvång som ärtillåtna. Den allmänna formulering som finns i 13 § LSPV har bl.a. avsocialberedningen i det nämnda betänkandet inte ansetts tillräckligt tydlig närdet gäller att ange arten av det tvång som får användas vid behandlingen avpsykiskt störda personer. De medicinska behandlingsåtgärder som vidtas beträffandetvångsintagna personer skall, i likhet med frivilligt vårdade patienter, ske iöverensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Detta följer av 3 § 1allmänna läkarinstruktionen (1963:341). Socialberedningen har i sitt ovan nämnda betänkande omtvånget inom psykiatrin också behandlat användningen av olika tvångsmedel inkl.olika former av medicinsk behandling under tvång (s. 250 f). Socialberedningen förordar att behandling som kan ge bestående biverkningar beredningen nämner särskilt elektrokonvulsiv behandling, s.k. elchockbehandling skall kunna förbjudas för användning på tvångs-vårdade patienter genom attsocialstyrelsen utfårdar föreskrifter. Detsamma bör enligt socialberedningengälla behandlingar som av patienterna kan upplevas som särskilt påfrestandeeller integritetskränkande. En sådan lösning anses också medföra att hänsyn kantas till nya invändningar mot befintliga behandlingsmetoder och att nytillkomnabehandlingsmetoder lättare blir föremål för kritisk granskning. Som tidigare påpekats bereds socialberedningens förslag iregeringskansliet. En proposition planeras . har vid flera tillfållenbehandlat motioner om tillgången på psykoanalytisk och psykoterapeutiskbehandling. Utskottet har därvid understrukit angelägenheten av att tillgångenpå psykoanalytisk behandling och utbildning inte minskar. I betänkandet SfU1986/87:1 uttalade utskottet att frågan om ekonomiskt stöd till psykoanalytiskutbildning borde bli föremål lör särskild utredning. Utredningen borde ta uppolika frågeställningar inkluderande frågan om den psykoanalytiska verksamhetensframtida dimensionering. Behovet av att öka tillgången på psykoterapeutiskbehandling behand las i den senaste s.k. Dagmaröverenskommeben, dvs. överenskommel- 9 sen om ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen för år 1990.I denna har avsatts en särskild ersättning på 19 milj.kr. till 1989/90:SoU10 sjukvårdshuvudmännenför utökning av de psykoterapeutiska behandlingsresurserna. I regeringens skrivebe 1988/89:153 med redogörelse för enöverenskommelse om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. för år1990 anför föredragande statsrådet att han anser att speciella åtgärder måstevidtas lör att snabbt öka tillgången på av sjukförsäkringen subventioneradpsykoterapeutisk behandling för de försäkrade. En lösning som innebär att ävenprivata psykoterapeuter vid behov kan knytas till sjukvårdshuvudmännensverksamhet genom vårdavtal förordas. Skrivelsen, som har remitterats tillsocialförsäkringsutskottet, kommer att behandlas av senare detta år. förbereder enligt uppgift ett cirkulärsom skall ta upp olika frågor i anslutning till att landstingen nu skall träffavårdavtal inom detta område. Enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) gäller attsjukvårdshuvudmännen skall erbjuda en god hälso- och sjukvård. vara av god kvalitet och tillgodose patientens behov av trygghet i vårdenoch behandlingen. Vården skall också bygga på respekt för patientenssjälvbestämmande och integritet. Vården och behandlingen skall så långt sommöjligt utformas och genomföras i samråd med patienten. Om det finns fleraalternativa behandlingsmetoder som alla står i överensstämmelse med vetenskapoch beprövad erfarenhet anses sjukvårdshuvudmännen vara skyldiga att erbjuda åtminstoneen av dessa behandlingsmetoder. I vad mån en drogfri vård upplyller kravenenligt hälso- och sjukvårdslagen kan inte bedömas i detta sammanhang.Bestämmelserna i hälso- och sjukvårdslagen gäller även för den psykiatriskavården oberoende av om den sker helt enligt hälso- och sjukvårdslagen eller medstöd av LSPV. I det förra fallet är behandlingen dock helt frivillig medan denenligt LSPV kan ske med tvång. Någon anledning att nu föreslå någon ändring idessa bestämmelser finns inte.