bet · GD01FiU40 · 1989-12-31 00:00:00 — 3 1989/90. innevarande år bör efterhand ge utrymme för sänkta räntor. En sådan l989/90:FiU40 utveckling bör få till följd att den inhemska efterfrågan förstärks ochatt även exportmöjlighetema förbättras. En mindre ökning av tillväxttakten kansålunda väntas . ,som efter EG-ländema är det största avnämarområdet för svensk exp)Ort,kännetecknas fortfarande av en låg tillväxt. har tidigare utgjort ettundantag från de övriga nordiska länderna genom en produktionstillväxt i nivåmed men med en väsentligt bättre situation vad gällerarbetsmarknadsläget. Innevarande och kommer, enligt bedömningen ipropositionen, att innebära att tillväxttakten sjunker somarbetslösheten väntas öka något. I och väntas en återhämtning avden inhemska efterfrågan ske, vilket förväntas ge en ökad tillväxt . Denekonomiska utvecklingen i ägnas ett relativt stort utrymme i den revideradenationalbudgetens internationella del. De omvälvande politiska förändringarnasom ägt rum måste förr eller senare få betydande ekonomiskakonsekvenser för utvecklingen i hela . I det korta tidsperspektivetväntas de pågående systemförändringarna förstärka stagnationstendensema. För detvå första åren av bör de ekonomiska konsekvenserna för ländernainom OECD-området bli begränsade. Slutsatsenav den bedömning av den internationella utvecklingen som här redovisats är attden internationella ekonomin nu går in i en lugnare utvecklingsfas. Någrainternationella förutsättningar som är av betydelse vid en bedömning av densvenska ekonomin sammanfattas i tabell 2. 1988 1989 1990 1991 BNP i , % 4,3 3,5 2,8 2,8 (årsgenomsnitt), % Räoljepris, dollar per fat Dollarkursi kr. Efterfråganpå bearbetade varor på viktigaste exportmarknader var under år 1989alltjämt hög. väntas marknadstillväxten minska något men denförstärks igen . Expansionen i EG lämnar det största bidraget tilldenna uppgång. Som här nämnts kan tillväxttakten i de nordiska länderna ochStorbritannien väntas ligga under genomsnittet för . Det finns allanledning att rikta uppmärksamheten mot detta eftersom dessa länder utgör viktigamarknader för svensk export. Trotsen lugnare utveckling är det en relativt optimistisk bild som här tecknatsför OECD-området. De hot som finns är främst en ytterligare åtstramning avden ekonomiska politiken i de stora indu- 1989/90: FiU40 striländerna,de alltjämt stora externa obalanserna mellan de stora industriländerna ochosäkerheten om oljeprisets utveckling. Ipropositionen framhålls att effekterna av den penningpolitiska åtstramning somägt rum i de stora industriländerna kan ha underskattats. Neddragningen avtillväxttakten kan mot denna bakgrund bli kraftigare än vad som har antagits.Som nämnts är också samgåendet mellan de tyska staterna en betydande osäkerhetsfaktorvid bedömningen av den ekonomiska utvecklingen. Den beslutade valutaunionenkan komma att innebära ett ökat inflationstryck i den västtyska ekonomin,vilket kan medföra en omläggning av den ekonomiska politiken i åtstramanderiktning. Deexterna obalanserna mellan de största industriländerna utgör fortfarande etthot mot en positiv utveckling av den internationella ekonomin.Yen-deprecieringen kan komma att få till följd att det japanskabytesbalansöverskottet återigen börjar växa. Sker detta kan kraven påprotektionistiska åtgärder komma att öka i . Denframtida oljeprisutvecklingen är som alltid svårbedömd. På kort sikt ser prisetpå råolja ut att ha stabiliserat sig strax per fat. Även härutgör dock situationen i en osäkerhetsfaktor för utvecklingen pålite . Det pågående systemskiftet i innebär attproduktionsstörningar troligen inte kan undvikas, vilket också bör dra nedutbudet av olja. Som framhålls i propositionen skulle detta kunna resultera ien påtaglig prisökning på olja, förutsatt att OPECs produktionskapacitet intebyggs ut. Denbedömning som redovisas i propositionen av den svenska ekonomins realautveckling sammanfattas i tabell 3. Försörjningsbalans och nyckeltal Procentuell förändring prognos Fi-plan prognos prognos -90 prognos jan. -1,0 -0,1 -0,3 -0,3 Sparkvot, nivå % -3,6 -2,6 -1,4 -0,8 -8,0 Sysselsättn., tim. -0,1 »Bytesbalans mdr.kr. -33,4 -37,5 -52,6 -70,8 -72,4 Prognosen i den revideradenationalbudgeten ger en entydig bild av de svåra ekonomisk-politiska problemsom står inför när kostnadskrisen drabbar den konkurrensutsatta delenav ekonomin. Jämförs de nu aktuella prognoserna med dem som redovisades i åretsfinansplan framstår utvecklingen vid inledningen av som alltmernegativ. De nu angivna löneantagandena innebär löneökningar 1990som 1991 (höglönealternativet) som ligger en procentenhet över vad som antogsi finansplanen. Ökningen i hushållens reala disponibla inkomster väntas nu blimindre än vad som antogs i finansplanen. antas att prisökningarnablir väsentligt kraftigare, inkl. den tillfålliga effekten avskattereformens Tillväxten ibruttonationalprodukten väntas bli mycket 1989/90:FiU40 låg och liggerunder 1990 och . Som framgår av tabell 2 har man ikompletteringspropositionen dragit ned prognoserna för såväl den privatakonsumtionen som exporten. Somnämnts bedöms BNP-tillväxten att bli mycket blygsam under inledningen av1990-talet. Industriproduktionen steg , vilket ärväsentligt lägre än tidigare beräknat. I kompletteringspropositionen görsbedömningen att den årliga tillväxten i indu striproduktionen de närmaste årenendast kommer att uppgå till något . Så sent som i Qoluppgav mer än hälften av industriföretagen i barometeratt det främst var bristen på produktionsfaktorer som begränsade produktionen.I början av året angav 2/3 av företagen i stället efterfrågeläget som främstahindret för att upprätthålla en god tillväxt. I propositionen görs bedömningenatt den snabba försämringen i bl.a. verkstadsindustrins konkurrensläge fåromedelbara effekter på produktionen. Kostnaderna stiger kraftigt ochvinstmarginalema minskar, vilket troligen också drabbar investeringarna inäringslivet. Som också framgår av tabell 2 bryts den under senare delen av1980-talet mycket gynnsamma utvecklingen av industriinvesteringarna.Utvecklingen innebär att företagen tappar ytterligaremarknadsandelar, både på hemma-och exportmarknaden. Denmest iögonfallande skillnaden mellan prognos i januari1990 och är försämringen av bytesbalansen för innevarande ochnästa år. Underskotteti bytesbalansen har ökat stadigt , men blev försämringenden största då underskottet växte till drygt 33miljarder kronor. Den negativa utvecklingen fortsätter och1991. Rera poster i bytesbalansen förklarar denna utveckling. Handelsbalansenvisar ett fortsatt men minskande överskott. blev överskottet ett parmiljarder kronor lägre än väntat. En nedåtgående trend för exportpriserna förklarardelvis det minskade handelsbalansöverskottet. Exportvolymens utveckling bidrarockså till försämringen. Enligt preliminär statistik från gav dock utrikeshandelnmed varor ett exportöverskott om (1,6miljarder kronor ). Endast en liten del var av säsongsmässigpåverkan. Exportvärdet uppgick sålunda till 28,3 och importvärdet till 25,9miljarder kronor. Det innebär att exportvärdet minskade medan importensjönk i värde jämfört med . Avkastningpå kapital svarar för den största delen av ökningen i bytesbalansunderskottet. Medan avkastningsnettot visade ett underskott på , inträ£fa- de en markant försämring till ett underskott på . Även väntas underskottet i avkastningsnettot växa kraftigt. har detta underskott nästan fördubblats i jämförelse med . Detär räntebetalningarna till utlandet som förklarar underskottet i 1989/90:FiU40posten avkastning på kapital. Skuldstocken till utlandet har vuxit i takt meddet ökade bytesbalansunderskottet samt med direktinvesteringar utomlands inkl.stora fastighetsköp och köp av utländska aktier. Den internationella räntenivånsteg dessutom med , vilket också ledde till störreräntebetalningar. Nivånpå bytesbalansunderskottet är svårtolkad. En utredningsman har tillkallats meduppgift att belysa hur de återinvesterade vinstmedlen på direktinvesteringarutomlands bör beaktas i ett ekonomiskt-politiskt perspektiv och föreslåeventuella förändringar i den statistiska redovisningen (dir. 1989:61). Ianslutning till redovisningen av långtidsbudgeten görs i kompletteringspropositionenen bedömning av den ekonomiska utvecklingen fram t.o.m. . Densamhällsekonomiska utvecklingen i under den kommande femårsperiodenpåverkas i hög grad av skattereformen. Det innebär bl.a. att hushållensärskilt beräknas få en uppgång i sina disponibla inkomster även vidmycket låga nominella ökningstal. Medde lägre löneökningarna i alternativ 1 förväntas tillväxten och investeringarnaåterigen börja öka. Denna utveckling skall jämföras med alternativ 2 därinvesteringarna totalt minskar , vilket motsvarar en nedgång iindustriinvesteringar på inte . Arbetslösheten väntasstanna vid i låglönealternativet. Av bedömningen av den ekonomiskautvecklingen fram fram-går att arbetslösheten i alternativ 1 vidmitten av 1990-taIet stabiliseras vid nivån strax , medanhöglönealternativet innebär en kontinuerligt växande arbetslöshet som år 1995kommer att uppgå till . Av den bedömning som redovisas ikompletteringspropositionen framgår också att den anpassningsprocess medstigande arbetslöshet som kan väntas äga rum i alternativ 2 med löneökningarpå i genonasnitt också innebär en väsentligt högre räntenivå.Jämförs ränteutvecklingen mellan låg- resp. höglönealternativen kommer enligtdenna bedömning räntenivån för femåriga statsobligationer att högre i alternativ 2. Är 1995 kommer denna skillnad att uppgåtill inte . Mot bakgrund av denbeskrivning av den ekonomiska utveckling som utskottet här redovisat kan de viktigaste problemen som just nu kännetecknar den svenska ekonomin sammanfattas på följande sätt. -Låg tillväxt. Tillväxten i ekonomin har varit klart lägre än genom snittet för . Huvudorsaken är att produktionen , produktiviteten, har utvecklats mycket svagt. -Hög inflation och rbk för kostnadskrb. Produktionskostnaderna i har stigit snabbare än i omvärlden, bl.a. som en följd av snabbt ökande löner. Därmed försämras det svenska näringslivets konkurrenskraft, vilket innebär ett aUvarligt hot mot sysselsättning en. -Lågt sparande. Det totala sparandet i den svenskaekonomin är 1989/90:FiU40 otillräckligt, vilket återspeglas i ettsnabbt stigande underskott i bytesbalansen. Sparandet är för litet för atttillgodose de behov som finns av investeringar i näringsliv, infrastruktur ochbostäder. Dennaproblembild överensstämmer i stora drag med den som tecknas i de partimotionersom väckts i anslutning till kompletteringspropositionen. Däremot reses imotionerna invändningar på flera punkter främst mot de antaganden som liggertill grund för försörjningsbalansprognosen och bedömningen av bytesbalansensutveckling. Imotionerna Fiöö (m) och Fi74 (c) anförs bl.a. att antagandena omlöneutvecklingen på resp. är för låga. För år1990 anges i motionerna löneökningar på som en mer trolig utveckling. Isin marsprognos utgick (Kl) ifrån att de genomsnittligatimlönerna skulle öka . Den i propositionen angivna lägrelöneökningstakten på innefattar inte några lönepåslag som kan bli följdenav omförhandlingarna. Dessutom förutsätts att löneglidningen blir måttlig.Utskottet kan dela motionäremas uppfattning att erfarenheterna från 1980-taletom hur lönebildningen fungerat skulle tala för att löneökningarna skulle kunnaöverstiga . Stora lönepåslag skulle dock enligt propositionen leda till enkraftig ökning av arbetslösheten. Utskottet vill också framhålla att denutveckling av ekonomin som beskrivs i tabell 3 ändå innebär att hushållensreala disponibla inkomster ökar med trots stora prisökningar. Därmedborde det finnas förutsättningar för löneökningar som ligger något under 10 %för . Imotionerna Fi66 (m) och Fi74 (c) sägs också att löneantagandet ilågalternativet på för saknar verklighetsanknytning. I motion Fi66(m) karakteriseras detta antagande som grovt vilseledande och ett medvetetsjälvbedrägeri. ser det finns det genom det andra steget i skattereformen nu en unikmöjlighet att bryta inflationsspiralen utan att det sker via ett kraftigtefterfrågefall och en betydande uppgång i arbetslösheten. I motsats tillmotionärerna anser utskottet därför att det inte är omotiverat att redovisa ettutvecklingsscenario som betyder ett genuint trendbrott med låga nominellalöneökningar. Imotion Fi66 (m) uttalas även oro för svårigheterna att bryta den växandetendensen till underskott i bytesbalansen. Ett underskott på drygt 70 miljarderkronor betyder att räntekostnaderna för utlandsskulden påföljande årväxer med ca . Om svenska investerares intresse för utländskaplaceringar inte bara är en tillfållig portföljanpassning eftervalutaregleringens slopande utan ett utslag av en strukturell och därmed enmera bestående förskjutning, kan, menar motionärerna, bytesbalansen mycket välförsämras med ytterligare . Utskottetdelar den oro som motionärerna visar över bytesbalansens utveckling. Kan inte den nuvarande snabba lönekostnadsökningen brytas, blir effekternafortsatta marknadsandelsförluster för både expor- 1989/90:FiU40 ten ochimporten med åtföljande försämring av handels- och bytesbalansen. Deallmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken Deprognoser som utskottet redovisat för utvecklingen av den svenska ekonominunder av ger vid handen att ekonomisk-politiskaåtgärder måste vidtas för att motverka kostnadskris och tilltagande obalanseri ekonomin och en därav förväntad ökning av arbetslösheten och underskottet ibytesbalansen. Vidtas inga åtgärder kommer marknadskrafterna i form av högreräntor och hög inflation att sköta åtstramningen. Det skulle drabbaproduktionen och investeringarna. I en sådan påtvingad anpassningsprocesskommer de inkomstsvaga hushållen att drabbas hårdast. Det finns också skäl attunderstryka att en kraftig ökning av arbetslösheten får mycket negativafördelningspolitiska effekter. Utskottetanser att den viktigaste uppgiften för den ekonomiska politiken är att uppnå entillfredsställande balanserad produktionstillväxt i ekonomin, dvs. en tillväxtvid hög sysselsättning och balans i utrikeshandeln och som inte innebär enkonflikt med de regional- och miljöpolitiska målen. Men det är då ocksånödvändigt att vid överhettningstendenser i ekonomin vidta åtgärder som påkort sikt påverkar den inhemska efterfrågan. Sådana åtgärder som vidtas istabiliserings politiskt syfte måste emellertid stå i samklang med den valdalångsiktiga strategin. Detta ställer finans- och penningpolitiken inför svåraawägningsproblem som också begränsar handlingsfriheten i det kortaperspektivet. Destabiliseringspolitiska och strukturpolitiska åtgärder som regeringen nupresenterar för ser utskottet som viktiga förutsättningar för attkunna föra bort från den.kostnadskris som blir svår att bemästra. Paketetsviktigaste inslag är följande. Utskottet ser reformen som den mest angelägna av strukturpolitiskaåtgärder för att komma åt det allvarligaste problemet i densvenska ekonomin, den svaga produktivitetstillväxten. betyderreformen ett ökat arbetsutbud och sparande. Etttemporärt kommunalt skattestopp införs. Ett sådant skattestopp är nödvändigt ominte skattereformen skall riskera att urholkas genom en höjning av denkommunala utdebiteringen. innebär detta att ökningen i den offentligakonsumtionen hålls tillbaka. Under 1980-ta-let har den kommunafa konsumtionen ireala termer ökat med i genomsnitt . Tillväxten har sålunda varitbetydligt högre än den ökning på högst som har uttalat sig för. Åtgärderför att förstärka arbebkrafbutbudet och konkurrens kraften måste komplettera skattereformens utbudsekonomiska effekter. En förbättring av villkoren för att fortsätta att arbeta efter 40 skalllagfåst sjuklön införas. 1989/90:FiU40Arbetsgivarna kommer att få full kompensation för de ökade kostnaderna genomsänkta arbetsgivaravgifter. Enöversyn av socialförsäkringssystemen skall göras för att förbättramöjligheterna till rehabilitering och undvika långa sjukskrivningar och tidigaförtidspensioneringar. Översynen syftar också till att begränsa den mycketkraftiga utgiftsexpansion som kännetecknar socialförsäkringssystemet. Vidarebör inte nu någon ytterligare förlängning av semestern genomföras utöver denförlängning som redan beslutat. Skattereformens andra steg innebär en förbättring avhushållens reala disponibla inkomster. För att minska inflationstrycket, vilketär nödvändigt om skattereformen skall få avsedd effekt, måste åtgärder vidtasför att dämpa efterfrågan. En sådan åtgärd har redan nämnts, nämligeninförandet av det kommunala skattestoppet. Övriga åtgärder som ingår i paketetför att något hålla tillbaka den inhemska efterfrågeökningen är en tillfållighöjning av mervärdeskatten, ett genomförande av bambidragsökningen i två etapper,ett uppskjutande av utbyggnaden av föräldraförsäkringen och en höjning avegenavgifterna i arbetslöshetsförsäkringen. förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken som framförs imotionerna Fiöö (m), Fi74 (c), FiöS (vpk) och Fi70 (mp) återfinns ettavståndstagande från väsentliga delar av det i propositionen föreslagnastabiliseringspaketet. Partierna upprepar också sina nej till det andra stegeti skattereformen. Som utskottet ser det, innebär detta i praktiken att den förden svenska ekonomins utveckling mycket betydelsefulla skattereformen skulleskjutas . Imotion Fiöö (m) framhålls att i den mån det inte rör sig om tidigarepresenterade ställningstaganden till riktlinjerna för den ekonomiska politikensaknas i stort sett i propositionen konkreta förslag. Det är mest fråga omallmänna målsättningar och resonemang. Så länge som en skattereform inte bidrartill att sänka rekordhöga skattetryck fås, enligt motionärerna,knappast några positiva utbudseffekter av marginalskattesänkningarna på t.ex.arbetsutbudet. Enligt motionärerna kan den kommande skatteomläggningen inteheller väntas nämnvärt dämpa lönekraven. Även detta sägs bero på att dettotala skattetrycket inte sänks. I motionen hävdas att de utbudsinriktadeförslagen i propositionen närmast innebär att man flyttat ambitionen attdetaljstyra från ekonomins efterfrågesida till dess utbudssida. Utskottetkan inte dela den i flera avseenden onyanserade kritik som i motion Fi66 (m)riktas mot förslagen i kompletteringspropositionen. Som framgått av vadutskottet anfört måste genomförandet av skattereformen ses som en av desenaste decenniernas viktigaste enskilda reformer inom det ekonomisk-politiskaområdet. Utskottetär inte av samma uppfattning som motionärerna att prak tiskt taget samtliga positiva effekter på ekonomin som skattereformen kan tänkas ge uteblir på grund av att skattetrycket inte sänks 41 nämnt skapas genom skattereformen ett skattesystem 1989/90:FiU40 somstimulerar till ett bättre utnyttjande av resurserna. Debatten om de s.k.dynamiska effekterna har kommit att koncentreras på ökat arbetskraftsutbud somen följd av att det kommer att löna sig bättre att arbeta. Detta är en viktigeffekt som bör bli betydande. Icke desto mindre är det enligt utskottetsuppfattning troligt att andra dynamiska effekter kommer att bli än merbetydelsefulla. Vad det handlar om är möjligheter för marknadsekonomin attfungera bättre. Dagens skattesystem har successivt kommit att innebära attskattehänsyn i alldeles för hög utsträckning styr ekonomiska beslut både iföretag och hushåU. Det föreslagna skattesystemet bör medföra att ett stortantal snedvridningar och felaktigheter i användningen av resurser försvinner.Inte minst viktigt är att arbete och kapital behandlas mer likformigt. Därtillkommer att effektiviteten i användningen av kapital kommer att öka närinlåsningen av gamla vinstmedel minskar som en följd av den nyaföretagsbeskattningen. En effektiv kapitalmarknad styr kapitalet tillinvesteringar där dessa ger bästa avkastning, vilket i vid mening kommer attöka effektiviteten. Följden blir att utbytet av insatta resurser ökar, dvs. produktivitetenförbättras och därigenom också förutsättningarna att höjaproduktionstillväxten. I motsats till motionärerna anser utskottet att detfrämst är det nya skattesystemets konstruktion som ger upphov till dessapositiva effekter på produktivitetstillväxten. Utskottetkan vidare inte förstå den svepande kritik som i motionen riktas mot deutbudsinriktade förslagen i propositionen som sägs vara detaljstyrandeåtgärder. De viktigaste förslagen inom detta område är ändringar isjukförsäkringssystemet, bättre ekonomiska incitament för de pensionärer somvill deltaga i arbetslivet och åtgärder för flyktingar att snabbare än tidigarenå fram till arbetsmarknaden. Såvitt utskottet f5rstår har moderatasamlingspartiet i allt väsentligt ställt sig bakom dessa förslag. Imotionen hävdas också att det från principiell synpunkt är meningslöst attfortsättningsvis utnyttja finanspolitiken i konjunkturpoli-tiskt syfte. Attförorda åtgärder med en inriktning som är avsedd att påverka ekonominsutbudssida kan och får emellertid inte innebära, vilket utskottet ocksåpåpekade i sitt 1)etänkande i anslutning till budgetpropositionen(1989/90:FiU20), att de kortsiktiga stabiliseringspolitiska problemennegligeras. Utskottet har tidigare uttryckt oro för det nu växande underskotteti bytesbalansen och risken för stigande arbetslöshet. Dessutom kan denkvardröjande överhettningen i vissa sektorer av ekonomin också försvåramöjligheterna att driva en effektiv utbudspolitik. Det är inte försvarbartatt, som utskottet tolkar motion Fi66 (m), lita till att kraftigaskattesänkningar praktiskt taget får positiva dynamiska effekter påekonomin. Internationella erfarenheter av en sådan politik talar för attefterfrågan ökar medan de positiva utbudseffekterna slår igenomförst . Resultatet blir ett ökat inflationstryck. I motion Fi66 (m) hävdasvidare att skattereformen och övriga 42 förslag i propositioneninte har en sådan inriktning att de leder till att Även pådenna punkt saknar, enligt utskottets /90:FiU40 mening, motionärerna fogför sin kritik. Som utskottet tidigare redovisat i betänkandet, får löntagarnasom helhet genom reformen en inte oväsentlig ökning av sina reala disponiblainkomster. Detta borde utgöra en god förutsättning för en nedväxling av denomineUa lönekraven. Utskottetvill i detta sammanhang peka på att skattereformen är en del i en ekonomiskpolitik som skall bidra tiU att dämpa löne-och prisutvecklingen. Endastom inflationen hålls på en låg nivå kan de positiva effekterna avskattereformen bli så stora som beräknats. Reformens syfte äventyras vid enbestående hög inflationstakt. Det är bl.a. från den synpunkten man skall se förslageni propositionen om ett kommunalt skattestopp och övriga efterfrågedämpandeåtgärder. Medhänvisning till vad utskottet här anfört avstyrks de riktlinjer för denekonomiska politiken som förordas i motion Fi66 (m) yrkande 1. Imotion Fi74 (c) anförs att flertalet åtgärder som läggs fram ikompletteringspropositionen till stor del överensstämmer med vad centerntidigare föreslagit. Det gäller främst det som berör föräldraförsäkringen,semesterveckan och arbetsgivarperioden i sjukförsäkringen. Stark kritik riktaså andra sidan mot inriktningen av skattereformen och den föreslagna temporäramomshöjningen. I motionen framhålls att skattereformen förstärker desamhällsekonomiska problemen. Reformens finansiering driver enligt centern upppriserna. Mervärdeskattehöjningar ses som en dålig finansieringsväg ochinnebär en politiskt beslutad inflation som kraftigt höjer priserna. Samtidigtkritiseras reformens fördelningspolitiska inriktning. Enligt motionärernadrabbas låg- och medelinkomsttagarna hårt genom att de får betala höginkomsttagarnasmarginalskattesänkningar. Även barnfamiljerna drabbas enligt motionärernaorättvist, vilket förstärks genom att höjningen av barnbidragen blir mindre änsom tidigare aviserats. Motionärerna avvisar också förslaget i propositionenatt införa ett kommunalt skattestopp. Utskottetvill bestämt avvisa påståendet att ett genomförande av skattereformenförstärker de samhällsekonomiska problemen. Utskottet hänvisar härvid till vadutskottet anfört med anledning av motion Fi66 (m).