bet · GD01FiU37 · 1989-12-31 00:00:00 — Betalningar till och från utlandet (prop. 1989/90:135) 1989/90 FiU37 Ibetänkandet tillstyrker utskottet regeringens förslag att slutligt avskaffavalutaregleringen. Denna skall i fortsättningen finnas kvar endast som enberedskapslag avsedd att användas när extraordinära omständigheter råder, somunder säkerhetspolitiska kriser och i krig samt när valutamarknaden i fredstidutsätts för allvarliga störningar till följd av utomordentligt storakortfristiga kapitalrörelser. Underlagetför statistiken över betalningsbalansen samt skattekontrollen av utrikesbetalningar har kunnat upprätthållas med stöd av valutalagstiftningen.När denna avskaffas skall statistikbehovet och skattekontrollen i ställettillgodoses med stöd av bl.a. en ny lag kallad betalningslagen, vilken bl.a.innehåller bestämmelser om att betalningar till och från utlandet skallkanaliseras via auktoriserad valutahandlare. Utskottetavstyrker fyra motioner som väckts med anledning av propositionen.Vänsterpartiet kommunisterna och de gröna har i var sin motionförordat att valutaregleringen behålls tills vidare. Moderata samlingspartietavvisar i sin motion förslaget att valutaregleringen skall kunna återinförasunder fredstida valutakriser samt förslaget till ny betalningslag. Folkpartietföreslår vissa ändringar i de framlagda lagförslagen. Defyra partierna har i reservationer knutit an till förslagen i sina resp.motioner. 1 detta betänkandebehandlar utskottet deb proposition1989/90:135 om betalningar till och från utlandet, deb de med anledning av propositionen väcktamotionerna 1989/90:Fi58 av m.fl. (vpk), 1989/90:Fi59 av LarsTobisson m.fl. (m), 1989/90:Fi60 av m.fl. (mp), 1989/90:Fi61 avAnne m.fl. (fp). 1 1989/90. Utskottethar berett skatteutskottet tillfålle att yttra sig över propositio- 1989/90:FiU37 Yttrandet (1989/90:SkU4y) återfinns i bilaga 3 till I proposition 1989/90:135 har regeringen() efter föredragning av statsrådet föreslagit att anta i propositionen framlagda och av lagrådetgranskade förslag till 1. lag omvalutareglering, 2. lag om ändringi lagen (1988:1385) om riksbank, 3. lag ombetalningar till och från utlandet, 4. lag om ändringi lagen (1990:000) om självdeklaration och kontrolluppgifter, 5. lag om ändringi sekretesslagen (1980:100). Propositionens lagförslag återfinns i bilaga 1 tillbetänkandet. l989/90:FiS8 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att riksdagenavslår regeringens proposition 1989/90:135 om betalningar till och frånutlandet, 2. att riksdagenbegär att regeringen tillsätter en utredning enligt vad som i motionen anförs, 3. att beslutar att förlänga valutaregleringenatt gälla (valutalagen 1939:350 och valutaförordningen 1959:264). l989/90:FiS9 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagenbeslutar att begränsa den föreslagna beredskapslagen om valutareglering tillperioder av säkerhetspolitiska kriser och krig i enlighet med vad som anförts imotionen, 2. att riksdagenmed avslag på förslaget till lag om betalningar till och från utlandet hosregeringen begär nytt förslag i enlighet med vad som anförts i motionen. 1989/90:Fi60 av m.fl. (mp) vari yrkas 1. attriksdagen avslår proposition 1989/90:135, 2. att av regeringen begär ett nytt förslagtill lag om betalningar t'll och från utlandet. 1989/90:Fi61 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att beslutar att 1 § andra stycket lagen omvalutareglering ges den lydelse som föreslås i motionen, nämligen med tilläggav ordet "synnerligen" på angivet ställe. 2. att beslutar om sådant tillägg i 11 § i lagen om 1989/90:FiU37 betalningar till och från utlandet som föreslås i motionen, nämligen undantagfrån förbudet mot betalningar till och från eget inlåningskonto i länder somlämnar kontrolluppgift till , 3. att riksdagenbeslutar att samtliga finansinstitut som står under myndighetstillsyn ges enprincipiell rätt att handla med valutor och ombesörja betalningar till och frånutlandet enligt vad som anförs i motionen, 4. att riksdagenbeslutar att användningen av valutalimiter avskaffas enligt vad som anförs imotionen, 5. att riksdagenbeslutar om sådan ändring i 50 § lagen om självdeklaration ochkontrolluppgifter som föreslås i motionen, nämligen att de två sista meningarnaersätts med följande lydelse: "Upplysning skall lämnas om vad betalningenavser och vilket land betalningen verkställs till eller tas emot från. 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om användning avenkäter i betalningsbalansstatistiken. beslöt att förlänga valutaregleringenmed (prop. 1988/89:142, FiU32, rskr. Avsikten med beslutet varinte i första hand att upprätthålla den materiella regleringen som sådan. Redantidigare hade fattat principbeslut om att den skulle avvecklas ochatt valutalagstiftningen i fortsättningen skulle behållas endast iberedskapssyfte. Förlängningen var i stället avsedd som en temporär lösning iavvaktan på att kraven på skattekontroll och statistik skulle kunna tillgodosespå annat sätt än med stöd av valutaregleringens föreskrifter. I den nu aktuella propositionen framläggs förslag av dennainnebörd. Behovet av statistik och skattekontroll föreslås bli tillgodosettgenom en ny lag om betalningar till och från utlandet, den s.k.betalningslagen, samt genom ändringar i riksbankslagen (1988:1385) och lagen(1990:000) om självdeklaration och kontrolluppgifter. bestämmelser om att betalningar till och från utlandet skall ske viaauktoriserad valutahandlare. Från denna huvudregel kommer dock en rad undantagatt kunna göras. Den nuvarande grunden för valutaregleringen, valutalagen(1939:350), föreslås bli ersatt av en ny lag om valutareglering, vilken harkaraktären av ren beredskapslag avsedd att sättas in under säkerhetspolitiskakriser och i krig. Den nya lagen skall också kunna användas i fredstid omlandet utsätts för allvarliga störningar på det valutapolitiska området. Fyramotioner har väckts med anledning av propositionen. Moderata samlingspartiet avvisar i motion Fi59 förslagetom en fredstida tillämpning av lagen om valutareglering. Den nya lagen börenligt motionärernas mening ges karaktären av en ren beredskapslag. uteslutandeavsedd för säkerhetspolitiska kriser och krig (yrkande 1). Allvarligavalutapolitiska störningar under fredstida förhållanden skall i stället mötasmed marknadskonforma ekonomisk-politiska åtgärder. Motionärerna avvisar ocksåföreslaget till betalningslag, som enligt deras mening innebär ett återfall iförlegat regleringstänkande. Regeringen bör ges i uppdrag att utforma ett nyttförslag (yrkande 2). uttrycker i motion Fiol förståelse för att deti vissa extrema fredstida situationer kan uppkomma behov av en valutareglering.För att markera att valutaregleringen inte skall kunna tillämpas i fredstidannat än i ytterst extrema situationer förordar motionärerna att ett tillägg avdenna innebörd görs i det framlagda förslaget till lag om valutareglering(yrkande 1). Motionärerna föreslår också vissa ändringar i propositionensövriga lagförslag (yrkandena 26). kommunbterna framhåller i motion 58 att detär sannolikt att 1980-talets valutareglering inte vidgat landetspenningpolitiska oberoende nämnvärt. Frågan om utrymmet för en oberoendepenningpolitik är enligt motionärerna givetvis mycket viktig. De föreslårdärför att en utredning tillsätts med uppgift att finna nya och mer effektivametoder att föra en självständig stabiliseringspolitik. En sådan utredning börockså omfatta de fackliga organisationernas möjligheter att förhindra osundakapital- och valutaflöden (yrkande 2). I avvaktan på att en sådan utredningkommer till stånd föreslår motionärerna att propositionen avslås (yrkande 1)och att valutaregleringen tillämpas även fortsättningsvis i syfte att markeraatt i största möjliga utsträckning avser att driva en nationelltsjälvständig politik (yrkande 3). de gröna anser i motion FiöO att det undernuvarande omständigheter är oriktigt att inte ha kvar valutaregleringen.Motionärerna vill ha en valutalag som begränsar kapitalets rörlighet av ekologiskaoch sociala skäl. Till en sådan lag skall kopplas en beredskapslag som medgerundanlag under specificerade förhållanden som att man lyckas bromsa det globalaekologiska förfallet. Mot bakgrund härav begär motionärerna att propositionenavslås (yrkande 1) och att regeringen ges i uppdrag att utforma ett nyttförslag till lag om betalningar till och från utlandet (yrkande 2). Krav på fortsatt valutareglering införde riksbanksfullmäktigeomfattande dispenser i valutaföreskrifter. Beslutet innebar ipraktiken att valutaregleringen i allt väsentligt avskaffades. Därmederfordrades inte längre tillstånd för t.ex. -investeringar iutländska obligationer, -köp av fastighet eller bostad av även annan änjuridisk person, - lånfrån och till utlandet oavsett ändamål och löptid, -återbetalning av lån , - leasingoch annan finansiell verksamhet i utlandet, -köp av utländsk valuta i valutabank, även för placeringpå räntebä- . -termins-och optionsaffårer i utländsk valuta inom landet, 1989/90:FiU37 -överföringav kapital till utlandet vid emigration, - ut- ochinförsel av alla slag av betalningsmedel och värdepapper. Tills vidare behölls dock förbudet mot placeringar på egetinlåningskonto i utlandet samt betalning av utländska livförsäkringspremieröverstigande . Alla betalningar till och från utlandet skulledessutom alltjämt göras genom valutabank, och värdepapperstransaktioner medutlandet skulle på motsvarande sätt kanaliseras genom valutabank ellerfondkommissionär. Vidare skulle utländska värdepapper förvaras i depå hosvalutabank eller fondkommissionär. Dessa inskränkningar syftade i enlighet meddet tidigare nämnda riksdagsbeslutet till att ge möjlighet attupprätthålla en god betalningsbalansstatistik och att bidra till entillfredsställande skattekontroll. kommunisterna och de grönayrkar från delvis skilda utgångspunkter avslag på propositionen och begär attvalutaregleringen skall tillämpas även fortsättningsvis. Vänsterpartietkommunisterna vill behålla valutaregleringen för att markera att sålångt som möjligt avser att driva en nationellt självständig politik. Inte minstvill man genom en skärpt tillämpning av valutaregleringen begränsafastighetsinvesteringarna. de gröna vill för sin del ha envalutalag som begränsar kapitalets rörlighet av ekologiska och sociala skäl. Utskottet får med anledning härav anföra följande. Somäven framgår av kommunisternas motion kan den nuvarandevalutalagstiftningen inte användas för att begränsa och styra kapitalrörelser.Senare års erfarenheter har visat att valutaregleringen inte givit något skyddmot destabiliserande valutaflöden i tider med valutaoro. Regleringen har inteheller fungerat konkurrensneutralt mot olika typer av företag. har haft en betydande handlingsfrihet medan små ochmedelstora företag påverkats mer kännbart. Den omständigheten att regleringenmed tiden blivit allt mindre effektiv utgjorde också ett av motiven till attden avskaffades. Mot bakgrund härav ter sig en fortsatt tillämpning av dennuvarande valutaregleringen som mer eller mindre verkningslös. Möjligheterna att föra en i förhållande till omvärldenoberoende ekonomisk politik är begränsade i ett land som med en omfattande utrikeshandel. Med det stora handelsutbytet följer ett inter nationellt beroende. Den internationella arbetsfördelningen grundas på frihandelsprincipen till vilken har anslutit sig. Den främjar ekonomisk utveckling och välstånd i alla länder som deltar i detta samarbete. Med handelsutbytet följer också betalningsströmmar mellan länderna. Valutaregleringen har inte omfattat dessa transaktio ner. Det har således inneburit att en mycket stor del av transaktioner na mellan och utlandet inte har varit föremål för kontroll. Om man skulle vilja upprätthålla en effektiv kontroll av valutaströmmarna skulle detta kräva ett regleringssystem som omfattade även de transak- 5 tioner somsker i anslutning till utrikeshandeln. Utskottet ser Inte en sådanutveckling som vare sig önskvärd eller möjlig. Ett återinförande 1989/90:FiU37 avvalutaregleringen skulle också omöjliggöra strävanden att närma sigEG. Ambitionen att föra en självständig svenskstabiliseringspolitik kan således inte vila på fortsatta regleringar utan måstebäras upp av en långsiktigt inriktad ekonomisk politik som i förening inger förtroende hos omvärlden. Eftersom statistikbehovetoch kravet på skattekontroll nu föreslås bli tillgodosett i annan ordning finnsdet inte heller motiv för att behålla valutaregleringen av denna anledning.Valutaregleringen bör därför avvecklas i enlighet med tidigareuttalanden och en valutaregleringslag behållas endast i beredskapssyfte. Medhänvisning härtill avstyrker utskottet de i motionerna Fi58 (vpk) yrkandena 1 och3 samt Fi60 (mp) yrkande 1 framförda kraven på en fortsatt tillämpning avvalutaregleringen och ett avslag på propositionen. Enligt utskottets mening ter det sig inte heller motiveratatt låta utreda vilka alternativ till valutaregleringen som skulle kunnautnyttjas för att stärka våra möjligheter att föra en självständigstabiliseringspolitik. Att resa barriärer av det slag motionärerna har iåtanke är inte förenligt med vår strävan att underlätta handeln med varor ochtjänster. Det finns därför inte anledning att utreda denna fråga. Utskottetavstyrker med hänvisning härtill yrkande 2 i motion Fi58 (vpk). Fredstida tillämpning av valutaregleringen Såsom tidigare nämnts avvisar moderata samlingspartietförslaget att den nya beredskapslagen skall kunna tillämpas även i fredstid"om valutamarknaden och valutapolitiken utsätts för allvarliga störningartill följd av utomordentligt stora kortfristiga kapitalrörelser". Dentypen av problem får enligt motionärerna i stället mötas med marknadskonformaekonomisk-politiska åtgärder. En anknytning av kronan till EMS skulleunderlätta försvaret av valutan i orostider, anser motionärerna. kan för sin del godta en fredstida tillämpningav valutaregleringen under förutsättning att det i lagen angivna störningsrekvisi-tetskärps. Motionärerna föreslår sålunda att begreppet "allvarligastörningar" skall förstärkas med ordet "synnerligen" och attlagen därmed skulle få användas bara "om valutamarknaden och valutapolitikenutsätts för synnerligen allvarliga störningar till följd av utomordentligtstora kortfristiga kapitalrörelser". Såsom framhålls i propositionen är det ytterst angelägetatt den nu genomförda avregleringen ges beständig trovärdighet både inom ochutom landet. I likhet med föredraganden vill utskottet slå fast att det intefår råda något tvivel om att ett i princip oåterkalleligt steg har tagits moten verklig avreglering och en marknadsorienterad styrning av kapitalrörelserna. Man kandock inte bortse från att det även i fredstid kan inträffa extraordinära händelser som är av den karaktären att de inte kan , o bemästras med vanliga ekonomisk-politiska åtgärder. et extremakrissituationer kan det finnas behov av att temporärt kunna 1989/90:FiU37tillgripa en valutareglering. Propositionens lagförslag är i denna del utformati nära överensstämmelse med den undantagsklausul som finns intagen i EG:sslutliberaliseringsdirektiv. Av betydelse i sammanhanget är också attregeringen i dessa fall inte får förordna om valutareglering annat än påframställning av riksbanksfullmäktige. Regeringen kan därvid inte besluta ommer omfattande regleringar än vad fullmäktige föreslagit. Varje sådant beslutskall dessutom inom normalt en månad underställas prövning. Den valda lösningen med en anknytning till EG-direktivetsundantagsklausul är enligt utskottets mening ändamålsenlig. Därmed klargörsatt inte har för avsikt och enligt lagförslaget inte hellerkan använda valutaregleringen på annat sätt än som medges för EG-länderna.Utskottet delar föredragandens bedömning att det inte finns några vägande skälatt på det här området gå längre i bindande riktning än vad EG-direktivenföreskriver. Med hänvisning till det anförda biträder utskottet det ipropositionen intagna förslaget till lag om valutareglering. Samtidigtavstyrker utskottet motionerna Fi59 (m) yrkande 1 och Fi61 (fp) yrkande 1. Genom lagen om valutareglering upphävs valutalagen(1939:350). Eftersom det i vbsa andra lagar hänvbas till denna lag bör ävendessa lagrum ändras. Det gäller 55 § lagen (1988:1385) om riksbank, 6§ lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper, lagen(1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter ochorgan samt 2 § lagen (1986:765) med instruktion för ombudsmän. Detankommer på att föreslå motsvarande ändring i en avriksdagsordningens tilläggsbestämmelser (RO 9.8.1). har tidigare slagit fast att en fullgodskattekontroll måste kunna upprätthållas när avvecklingen av valutaregleringenfullföljs. har också framhållit vikten av att avvecklingen sker påett sådant sätt att en god statistik över utrikesbetalningarna kan bibehållas.Betalningslagen är avsedd att tillgodose dessa krav. Både moderata samlingspartiet och begär attdet i propositionen intagna lagförslaget skall avslås och att regeringen skallåterkomma med ett nytt förslag till betalningslag. Moderata samlingspartietser förslaget I propositionen som ett återfall i förlegat regleringstänkandeoch kräver att det nya förslaget står i samklang med aktuellaliberaliseringssträvanden inom och EG. Folkpartietförordar i sin motion att lagförslaget ändras på en punkt. Såsom framhålls i propositionen skulle entillfredsställande nivå på skattekontrollen i och för sig kunna uppnås genom ett vidsträckt internationellt samarbete. Grunden för ett sådant samarbete har bl.a. lagts i Europaråds- och om ömsesidig handräck ning i skatteärenden m.m. vilken godkänts av (prop. ., 1989/90:14, SkU17, rskr. Alltför få länder väntas dock godkänna dennakonvention i ett första steg för att kontrollproblemen /90:FiU37 överskådligtid skulle kunna lösas på detta sätt. I avvaktan på ett väsentligt utvidgatinternationellt samarbete bör därför skattekontrollen enligt föredragandensmening bygga på interna regler som utformats just för detta ändamål. Enligt finansutskottets mening får kraven påskattekontroll och statistik inte eftersättas. Självklart vore det önskvärt omdessa behov kunde tillgodoses genom ett omfattande internationellt samarbete.Såsom framgår av propositionen finns det emellertid inteförutsättningar för detta. Även finansutskottet anser därför att skattekontrollenoch statistikinsamlingen tills vidare måste grundas på inhemska regler somutformats i enlighet med propositionens förslag. Mycket talar emellertid föratt en sådan lösning inte kan ses som permanent. Som också framhålls ipropositionen går utvecklingen på det ekonomiska området i mycket fort,och stora förändringar sker . I likhet med föredraganden bedömerutskottet därför att reglerna kan komma att behöva ses över inom en relativtsnar framtid. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Fi59 (m)yrkande 2 och Fi60 (mp) yrkande 2. 1 propositionen föreslås att förbudet mot placeringar påeget inlåningskonto i utlandet skall bestå för såväl svensk juridisk personsom för fysisk person bosatt i . Generella undantag skall dock göras fördem som bedriver verksamhet i utlandet eller som av annan anledning har ettaffårsmässigt eller annat beaktansvärt behov av att kunna göra betalningar tilleller från ett eget inlåningskonto i utlandet. Regeringen, eller myndighet somregeringen bestämmer, föreslås få möjlighet att föreskriva om ytterligareundantag från detta förbud. När Europaråds- och om ömsesidighandräckning i skatteärenden m.m. har trätt i kraft, bör det enligt propositionenvara tillåtet för såväl svenska juridiska personer som fysiska personer bosattai att verkställa betalningar till eget inlåningskonto i de länder somtillträtt konventionen, under förutsättning att kontrolluppgifter lämnas tillde svenska skattemyndigheterna på i huvudsak samma sätt som i . Avstatistik- och kontrollskäl bör emellertid förmedlingskravet gälla även försådana betalningar i den mån de överstiger . begär i sin motion att det redan av lagenskall framgå att förbudet mot inlåningskonto i utlandet inte gäller de ländersom lämnar kontrolluppgift till . Motionärerna kan dessutom inte godtaatt något förmedlingskrav skall gälla för sådana transaktioner. , som yttrat sig i ärendet, anser att manbör göra undantag från förbudet mot inlåningskonto i utlandet för de länder somlämnar en tillfredsställande information till svenska myndigheter.Skatteutskottet tar för egen del inte ställning till hur föreskrifterna om ettsådant undantag bör utformas i detalj utan överlåter åt regeringen att svaraför denna fråga. I likhet med föredraganden anser skatteutskottet dock attsådana bestämmelser bör meddelas i en förordning. Skatteutskottetpåpekar också att Europaråds- och OECD-konventio- 1989/90:FiU37 nenträder i kraft när den godkänts av fem stater. Förutom förbereder förnärvarande , och ett godkännande av konventionen. Bred enighet föreligger således om att förbudet motutländska inlåningskonton inte skall omfatta länder med vilka har ettinternationellt skattesamarbete. Ett sådant samarbete kan grundas på dennyssnämnda konventionen. Det kan också utgå från andra internationellaöverenskommelser. Med hänsyn härtill anser finansutskottet det mindre lämpligtatt i lag reglera vilka undantagsbestämmelser som skall gälla på detta område.I likhet med skatteutskottet förordar finansutskottet att sådana föreskriftertas in i en förordning. Utskottet avstyrker med det anförda motion Fi61 (fp)yrkande 2. I propositionen föreslås att utländska fondpapper somförvärvas av en svensk juridisk person eller en fysisk person bosatt i förvaras i depå. Depåkravet har emellertid i lagförslagets 8 § kommit attbegränsas till "fondpapper som har emitterats av en utländsk juridbkperson". Det är emellertid inte ovanligt att vissa typer av värdepapperemitteras också av lysiska personer. Det aktuella lagrummet bör därförkompletteras med en föreskrift av denna innebörd. Med detta tillägg biträderutskottet det i propositionen framlagda förslaget till betalningslag. I propositionen föreslås att valutahandel skall fåbedrivas endast efter tillstånd av . Ett sådant tillstånd(valutahandelstillstånd) skall kunna medges för olika kreditinstitut ochpostverket. En till-ståndshavare skall efter erhållet tillstånd kallasauktoriserad valutahandlare. Vid prövningen skall den sökandes kompetens ochsoliditet samt allmänna lämplighet beaktas. Ett valutahandelstillstånd skallkunna begränsas till viss valutahandel. Något tillstånd behövs inte för köpoch försäljning av resevaluta. I propositionen föreslås dessutom att även ifortsättningen skall kunna fastställa s.k. valutalimiter för bankerna. begär att samtliga finansinstitut som stårunder myndighetstillsyn skall ges principiell rätt att handla med valutor ochombesörja betalningar till och från utlandet. Motionärerna anser att det vorefel att inskränka denna rättighet med hänsyn till det aktuella institutetsnormala verksamhet, eftersom detta enligt deras uppfattning skulle verkakonkurrenshämmande och inskränkande på verksamhetens expansion. Motionärernakräver också att bruket av valutalimiter avskaffas och att sådana limiterförbehålls extraordinära situationer. Innebörden av propositionens förslag är atttillståndsgivningen för valutahandel skall utvidgas betydligt. är det endast affårsbanker, sparbanker samt postverket som kan få rätt att bedriva handel med valuta. I fortsättningen skall samtliga kreditinstitut som står under tillsyn av myndighet kunna komma i fråga som valutahänd- 9 lare,således även t.ex. finansbolag och försäkringsbolag. Även utlands- 1989/90:FiU37 ka bankersom givits rätt att driva verksamhet genom filial i kan erhållatillstånd. Eftersom de auktoriserade valutahandlarna kommer attengageras i myndighetsutövning vid sin insamling och rapportering av uppgifterär det enligt finansutskottets mening rimligt att ges möjlighet attgöra en lämplighetsprövning av varje enskilt institut. Såsom framhålls ipropositionen är det angeläget att denna prövning inte görs efter så hårdakriterier att den åsyftade breddningen och ökade konkurrensen inomvalutahandeln motverkas.