bet · GD01SfU4 · 1989-12-31 00:00:00 — Detta förhållande motiverar enligt motionärerna en väsentligtlägre sjukförsäkringsavgift för anställda i småföretag och för egenföretagare.Sjukförsäkringsavgiften bör därför sänkas för de första 15anställda men som ett första steg i form av en sänkning på en lönesummaupp till . Åtgärden bör finansieras genom en omfördelning av uttagetav arbetsgivaravgifter i övrigt, och regeringen bör lägga fram förslag om ensådan omfördelning. och framhåller imotion S025 att det finns skäl att anta att omfattningen av sjukfrånvaron harett starkt samband med arbetsmiljön på resp. arbetsplats. Om sjukförsäkringsavgiftenkan relateras till skador och sjukdomar som direkt härrör från brister iarbetsmiljön skulle detta enligt motionärerna sannolikt leda till bättrearbetsmiljöer. De begär att frågan om en ändrad beräkningsgrund försjukförsäkringsavgiften bör utredas i syfte att åstadkomma en sådan effekt. Utskottet har i sitt av godkända betänkande1988/89:SfUl 1 1989/90:SfU4 om arbetsskadeförsäkringen behandlatmotionsyrkanden om dels en utredning av arbetsskadeförsäkringen så att den gerincitament till arbetsmiljöförbättringar, dels en förändring avsjukförsäkringen så att arbetsgivaren blir motiverad att förebyggaarbetsskador. Utskottet anförde därvid bl.a. följande. Vad slutligen gäller de i motionerna upptagna frågorna omett incitament för arbetsgivaren att dels åstadkomma arbetsmiljöförbättringar,dels medverka i rehabiliteringsarbetet, vill utskottet erinra om rehabiliteringsberedningensbetänkande SOU 1988:41. Beredningen föreslår att ett större ansvar läggs påarbetsplatsen för arbetsanpassning och rehabilitering. Utskottet vill vidareerinra om att frågan om incitament till arbetsmiljöförbättringar ingår iarbetsmiljökommissionens uppgifter. Av intresse i detta sammanhang är även densärskilda arbetsgrupp som arbetsmiljökommissionen har tillsatt. Arbetsgruppenbestår av generaldirektörerna för arbetarskyddsstyrelsen,och . Dessa skall undersöka ommedel för förtidspensioner och sjukförsäkring kan användas för rehabilitering,utbildning och andra åtgärder som syftar till arbete. De skall också försökahitta bättre former för samverkan mellan vård, försäkringar,arbetspröv-ning/arbetsträning osv. och pröva möjligheter att effektivare kopplaihop insatserna från samhällets sida med åtgärder på arbetsplatserna. Det ingårockså i gruppens uppgifter att belysa möjligheterna att med ekonomiskastyrmedel stimulera till investeringar som minskar riskerna för sjukdomar ocholycksfall i arbetslivet. Även beträffande frågan om incitament för arbetsgivarenatt vidta förbättringar av arbetsmiljön och att medverka irehabiliteringsarbetet anser utskottet att beredningen avrehabiliteringsberedningens betänkande och resultatet avarbetsmiljökommissionens och den särskilda arbetsgruppens arbete bör avvaktas.Samma bedömning gör utskottet beträffande frågan om möjligheten att påföraarbetsgivaren hela kostnaden för sjukvård förorsakad av arbetsskador. Utskottet anser att resultatet av ovan redovisade arbetenbör avvaktas och att motionerna Sf278 i motsvarande del och SG25 därför intebör föranleda någon åtgärd. Sociallagstiftningens bestämmelser om skyldighet attbetala arbetsgivaravgifter är knutna till begreppet arbetstagare med deninnebörd begreppet ges i denna lagstiftning. Skyldighet att betalaarbetsgivaravgifter föreligger dessutom när den som utför arbetet enligtsociallagstiftningen är att anse som uppdragstagare. För att en person skall anses som arbetstagare gäller attett anställ- 1989/90:SfU4 ningsförhållande skall föreligga. Bedömningen sker ivarje enskilt fall, varvid hänsyn tas till samtliga omständigheter i sambandmed arbetsavtalet. En person kan anses som arbetstagare även om han eller honhar inregistrerad firma och betalar B-skatt. Arbetsgivare som under ett årutgivit minst I . i lön till en arbetstagare är skyldig att erläggaarbetsgivaravgifter. Såsom uppdragstagare anses den som utför arbete för annansräkning utan att anställningsförhållande föreligger. Ersättning för uppdraganses som inkomst av anställning om ersättningen uppgått tillminst . från en och samma uppdragsgivare. Ett undantag från nämndaregel är dock om uppdraget ingår i en rörelse eller ett jordbruk somuppdragstagaren bedriver. Uppdragsgivaren är då avgiftsskyldig endast omöverenskommelse har träffats att ersättningen för uppdraget skall anses sominkomst av anställning. Även här görs en bedömning av varje enskilt fall. Vissabegränsningar i skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter gäller dock försmåhusägare och lägenhetsinnehavare som utbetalat ersättning för arbete påfastigheten eller lägenheten. Bedömningen av vem som är att anse som arbetstagare resp.uppdragstagare görs i efterhand av lokala skattemyndigheten. Efter en ändringår 1986 i lagen (1984:688) om uppbörd av socialavgifter kan emellertidmyndigheten lämna förhandsbesked angående skyldigheten att betala socialavgifter.Sådant besked lämnas efter gemensam ansökan av uppdragsgivaren ochuppdragstagaren (se prop. 1986/87:16, SfU 4, rskr. 1 motion Sf263 av m.fl. hemställs iyrkande 1 att hos regeringen begär förslag till ändring av lagen omuppbörd av socialavgifter så att ansökan om förhandsbesked skall kunna lämnaspå ansökan av endast en part. 1 yrkande 2 begär motionärerna etttillkännagivande om behovet av en skyndsam vidareutveckling av gällandelagstiftning så att lagen blir konkurrensneutral mellan fysiska och juridiskapersoner och mellan sådana personer inbördes. 1 betänkandet (Ds S 1985:1) Företagarregistrering klarare regler för socialavgifter, som låg till grund för införandet avmöjligheten till förhandsbesked, behandlades även frågan om en bättresamordning mellan skyldigheten att göra avdrag för preliminär skatt och attbetala arbetsgivaravgifter samt möjligheten att åstadkomma enklare och klarareregler för avgiftsskyldigheten. Utredningen föreslog en huvudregel som innebaratt en fysisk person som var registrerad för betalning av preliminär B-skattoch redovisning av mervärdeskatt automatiskt skulle få en s.k.företagarregistrering. Sådan registrering skulle också under vissaförutsättningar kunna ske efter ansökan. Arbetsgivaravgifter skulle därefterinte betalas för ersättningar som utges till den som registrerats innan avtalom arbete träffats. Utredningsförslaget mötte vissa invändningar vidremissbehandling- 1989/90:SfU4 en, bl.a. för att det innehöll begränsningar vadgällde fysiska personers möjligheter att bli företagsregistrerade och framförallt för att det över huvud taget inte omfattade juridiska personer. Denhuvudsakliga grunden för remissinstansernas kritik var att skyldigheten attgöra skatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter inte hade knutits närmaretill reglerna för utSrdande av skattsedlar. Utredningsförslaget har därförvidareutvecklats inom . Resultatet av detta arbete harredovisats i betänkandet (Ds 1988:59) F-skattebevis nya regler förskatteavdrag och socialavgifter. I betänkandet föreslås att skyldigheten attbetala socialavgifter i form av arbetsgivaravgifter resp. egenavgifter anknytstill skattsedlarna för preliminär skatt. En särskild skattsedel benämndF-skattesedel tilldelas den som har inkomster för vilka socialavgifter skallbetalas i form av egenavgifter. F-skattesedeln blir ett bevis på attinnehavaren är företagarregistrerad och därför själv skall betala sinpreliminära skatt och socialavgifter i form av egenavgifter. Förutsättningenför en företagarregistrering och därmed för F-skattesedel skall i princip varaatt den skattskyldige har inkomster för vilka socialavgifter enligt nu gällandebestämmelser skall betalas i form av egenavgifter. Registreringsförfarandet börockså gälla juridiska personer. En företagarregistrering skall meddelas efteransökan. De nya reglerna föreslås träda i kraft . I betänkandetanges vidare (s. 274) att behovet av att kunna få ett förhandsbesked angåendeavgiftsskyldigheten torde minska väsentligt med den föreslagna ordningen. Detkan dock inte uteslutas att situationer kan uppstå där det är tveksamt huravgifterna skall betalas. Någon ändring av bestämmelserna om förhandsbeskedföreslås därför inte. Betänkandet är nu föremål för behandling inomregeringskansliet. Utskottet anser att det är angeläget att klara regler omavgiftsskyldigheten kan införas. Med hänsyn till att arbetet härmedpågår inom behöver motion Sf263 yrkande 2 inte föranledanågon åtgärd. Beträffande ansökan om förhandsbesked har utskottettidigare (se /89:SfUl) uttalat att en gemensam ansökan ger det bästaunderlaget för en konkret bedömning av omständigheterna och ökarförutsättningarna för en snabb handläggning. Utskottet, som noterar att behovetav förhandsbesked kan komma att minska i betydelse vid införandet av enföretagarregistrering, har ingen anledning att frångå denna inställningoch avstyrker därför bifall till motion Sf263 yrkande 1. Arbetsgivaravgifter från idrottsföreningar m.m. På grundval av bl.a. ett avgörande 1975, enligt vilket en viss ersättning till en fotbollsspelare inte skulle anses som inkomst av förvärvsarbete, utgick idrottsföreningarna från att arbetsgivaravgifter inte skulle komma att beräknas på utbetalda ersättningar till idrottsutövare. Regeringsrätten fann emellertid i en dom (RÅ851:39) l989/90:SfU4 att en ersättning på ca . som en idrottsföreningunder betalat ut till en ishockeyspelare för dennes medverkan iföreningens ishockeylag var att jämställa med ersättning för förvärvsarbete pågrund av anställning. Föreningen var därför enligt domen att anse somarbetsgivare i förhållande till spelaren, och den utbetalda ersättningen skulleläggas till grund för debitering av tillkommande arbetsgivaravgifter förföreningen för . För att inte idrottsföreningarna till följd av den underår 1985 ändrade rättstillämpningen skulle drabbas av en oförutsedd ekonomiskbelastning beslöts att bidrag av statsmedel skulle utgå till de idrottsföreningarsom debiterades arbetsgivaravgifter för eller (se prop.1985/86:82, SfU 11, rskr. överlämnade i september 1986en utredning om arbetsgivaravgifter till regeringen. Utredningen hade utarbetatsav en inom riksidrottsstyrelsen tillsatt grupp. I utredningen presenteradestre alternativ för att tillgodose behovet av socialt skydd för idrottsutövare.Alternativ 1 innebar att idrottsutövare erhåller lagstadgade sociala förmånerutan att avgifter behöver erläggas. Alternativ 2 innebar att idrottsutövareerhåller skydd genom en privat försäkring som föreningen tvingas teckna enligtlag. Alternativ 3 slutligen innebar att idrottsrörelsen erlägger avgifter försådana idrottsutövare som uppbär en årlig idrottsersättning överstigande tvåbasbelopp medan övriga idrottsutövares skydd upprätthålls enligt alternativ 2. Fyra motioner berör frågan om idrottsföreningarnasskyldighet att betala arbetsgivaravgifter. I motion Sf217 anför m.fl. att den somägnar sig åt idrotten som yrke inte skall ha sämre förmåner än andra. Omidrotten inte utgör den huvudsakliga inkomstkällan är det däremot angeläget attfinna en metod som tillförsäkrar den enskilde idrottaren rimlig trygghet utannuvarande stora påfrestningar på föreningens ekonomi. En sådan lösning skulleenligt motionärerna kunna nås genom alternativ 3.Regeringen bör lägga fram förslag till en sådan begränsning avavgiftsskyldigheten. I motion Sf227 begär och en snabb översyn av idrottsföreningarnas arbetsgivaransvar isyfte att befria dessa från arbetsgivaravgifter för de aktiva idrottsmän somuppbär ersättning understigande två basbelopp. m.fl. anför i motion Sf225 att en grundprincipbör vara att den som har idrottsutövning som sin huvud,sakliga inkomstkällaskall ha samma sociala förmåner som andra arbetstagare, varav följer attarbetsgivaravgifter också måste erläggas. I de fall däremot då idrottsutövarenhar en annan huvudinkomst anser motionärerna att parterna bör få välja omsociala förmåner skall utgå och därvid avgifter erläggas. Motionärerna begärett förslag om ändrade regler i enlighet härmed. I motion Sf337, slutligen, begär m.fl.förslag till nytt 1989/90:SfU4 försäkringsskydd för idrottsutövare i enlighetmed alternativ 2 i förslag. Enligt motionärerna skallden privata försäkringen vara obligatorisk och omfatta ett minimiskydd som börföreskrivas i lag. Utskottet behandlade senast frågan om idrottsrörelsensskyldigheter att betala socialavgifter i sitt av godkända betänkande1988/89:SfUl. Utskottet uttalade förståelse för att den genom regeringsrättensdom ändrade situationen kan medföra ekonomiska problem för mångaidrottsföreningar. Utskottet hade dock den principiella uppfattningen attinkomster i samband med idrottsutövning i likhet med andra inkomster bör grundarätt till socialförsäkringsförmåner och föranleda att socialavgifter erläggs.En lösning på idrottsföreningarnas ekonomiska problem fick därför enligtutskottet sökas på annat sätt än genom att man gav avkall på det skydd somsocialförsäkringarna erbjuder. Regeringen hade på olika sätt, bl.a. genom denutredning om arbetsgivaravgifter som överlämnat, redanfått ett underlag för en bedömning av idrottsrörelsens behov av statligt stöd.Utskottet fann mot denna bakgrund inte anledning att förorda någon ytterligareutredning i syfte att helt eller delvis befria idrottsrörelsen från skyldighetatt erlägga arbetsgivaravgifter för utgivna ersättningar eller att göra någrauttalanden om behovet av fortsatta statsbidrag för att täcka sådana avgifter. Utskottet vidhåller den redovisade inställningen ochavstyrker bifall till motionerna Sf217, Sf227, Sf225 och Sf337. I avgiftsunderlaget för arbetsgivaravgifter ingår som lönäven vinstandelar som en anställd erhåller. Fr.o.m. skallarbetsgivaravgifter även tas ut på de bidrag en arbetsgivare lämnar till ens.k. vinstandelsstiftelse, dvs. en stiftelse till vilken ett företag lämnarmedel för att tillgodose de anställdas ekonomiska intressen (prop. 1986/87:107,SfU 20, rskr. Den anställde skall tillgodoräknas pensionsgrundandeinkomst för sin andel då bidraget lämnas till stiftelsen. Föravsättning till vinstandelsstiftelse utgår endast de avgifter som är knutnatill pensionsgrundande inkomst. 1 motion Sf312 anför m.fl. att det ärviktigt att långsiktigt bundet sparande stimuleras, och särskilt viktigt är detatt aktiesparandet är väl spritt bland medborgarna. För att stimuleraföretagsanknutna vinstandelssystem bör därför avskaffa de våren 1987införda reglerna om sociala avgifter på vinstandelar. I motion Sf280 framför m.fl. flera skälför vinst delningssystem och medägande i det egna företaget. Den kanske största samhällsekonomiska vinsten är enligt motionärerna att man härige nom bättre tar till vara medarbetares engagemang och ansvar, vilket leder till konkurrenskraftigare företag, effektivare produktion och där med också skatteintäkter för stat och kommun. Motionärerna anser att 15 införandeav vinstdelning i företagen och formen för detta visserligen 1989/90:SfU4 skallbeslutas av dem som arbetar i företagen och företagens ägare men attföretagsanknutna andel-i-vinst-system bör uppmuntras genom att socialaavgifter slopas på vinstandelarna. En förutsättning skall dock vara attandelarna är bundna . Regeringen bör lägga fram Även i motion Sf215 och . i motion Sf267 begär att socialavgifter på vinstandelar avskaffas. Vid behandlingen av proposition 1986/87:107 med förslag omuttag av arbetsgivaravgifter på bidrag till vinstandelsstiftelser anfördeutskottet i sitt av godkända betänkande SfU 1986/87:20 bl.a.följande. De skäl som främst åberopades mot ett genomförande av förslaget varatt avsättningar till vinstandelsstiftelser inte kan jämställas med lön förutfört arbete, eftersom avsättningarna inte bestäms på förhand ilöneförhandlingar utan först i efterhand av arbetsgivaren, och att denanställde ofta inte kan disponera andelen förrän . Utskotteterinrade om att det inte är ovanligt med ersättningar från arbetsgivare tillarbetstagare som i avgiftshänseende betraktas som lön trots att ersättningarnasbelopp inte bestäms i löneförhandlingar. Exempel på sådana ersättningar ärgratifikationer, bonus, tantiem och vinstandelar som utbetalas direkt tillarbetstagaren. Det förhållandet att de aktuella vinstandelsbeloppen förstutbetalas till en stiftelse för att i ett senare skede slussas vidare till andelsägarnaförändrade enligt utskottets mening inte beloppens karaktär avlöneersättningar. Utskottet ansåg således att någon principiell invändninginte kunde riktas mot att arbetsgivaravgifter tas ut på avsättningar tillvinstandelsstiftelser. Vidare delade utskottet de farhågor som framfördes ipropositionen att om överföringar till vinstandelsstiftelser är undantagnafrån avgiftsskyldighet kan detta leda till en snedvridning av konkurrensförutsättningarnaföretag emellan och också vid en mera utbredd förekomst av vinstandelssystem urholka det sociala trygghetssystemet. Utskottet ville inte främjaen sådan utveckling och tillstyrkte således propositionen. Utskottet har i yttrande till finansutskottet SflJ1987/88:1 y vidhållit denna uppfattning. har därefter vid flera tillfållen (sesenast 1988/89:FiU20) avstyrkt bifall till motioner med begäran att slopaarbetsgivaravgifterna på avsättningar till vinstandelsstiftelser. Finansutskottethar därvid anfört att de fördelar som är förknippade med olika former avfrivilliga, företagsanknutna andel-i-vinst-system inte blir mindre av attdelägarnas andelar är pensionsgrundande och behandlas därefter iavgiftshänseende. har följt finansutskottet. anser att börvidhålla sin tidigare uppfattning och avstyrker därför bifall till motionernaSf312, Sf280, Sf215 och Sf267. Hemställan l989/90:SfU4 1. beträffande uppdelning av rörelse- ochjordbruksinkomst att avslår motion 1988/89:SC26, I(m) 2. beträffande bättre överensstämmelse mellanförmåner och avgifter att avslår motionerna 1988/89:Sf232, 1988/89:Sf233, 1988/89:Sf272,1988/89: Sf278 i motsvarande del och 1988/89: 2(m, fp. 3. beträffande tillfällig utländsk arbetskraft att avslår motion 1988/89:Sf322, 3(m) attriksdagen avslår motionerna 1988/89:Sf221 och 1988/89:Sf367 yrkandena2 och 3, 4(m. fp, c. mp) 5. beträffandedifferentierad sjukförsäkringsavgift attriksdagen avslår motionerna 1988/89:Sf278 i motsvarande del och 1988/89:Sf325, 5(m, fp) 6(c, mp) 6. beträffande arbets- och uppdragstagarbegreppen att avslår motion 1988/89:Sf263, 7 (m. fp, c) 1. beträffande arbetsgivaravgifter frånidrottsföreningar att avslår motionerna 1988/89:Sf217, 1988/89:Sf225, 1988/89:Sf227 och 1988/89:SD37, S(fp, c) res. 9 (m) 8.beträffande vinstandelar att avslår motionerna 1988/89:Sf215, 1988/89:Sf267, 1988/89:Sf280 och 1988/89:SD12. to(m.fp. Närvarande:Doris (), (), (), 1989/90:SfU4 UllaJohansson (s), (), (), (),(), (), (), (),Margö (vpk), (), (),(), () och (). Uppdelning av rörelse- och jordbruksinkomst (mom. 1) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjarmed "I proposition" och på s. 7 slutar med "motion Sf226. "bort ha följande lydelse: Utskottet konstaterar att den införda bestämmelsenatt intäkter av jordbruksfastighet inte är avgifts- eller förmånsgrundande ominkomster av egenverksamhet inte överstiger . medför storatröskeleffekter i den mån sådana inkomster överstiger . Den medförockså att samma typ av inkomster, t.ex. hyresinkomster, behandlas olika iavgiftshänseende beroende på om denna inkomstgräns passeras eller inte och ominkomsten hänför sig till förvärvskällan jordbruksfastighet eller rörelse.Enligt utskottets uppfattning är detta inte tillfredsställande. Intäkten avsåväl jordbruksfastighet som rörelse bör i stället delas upp i avgiftsgrundanderesp. icke avgiftsgrundande inkomster, dvs. inkomster av eget arbete resp.kapitalinkomster. Utskottet anser att regeringen bör lägga fram förslaghärom. dels att moment 1 i utskottetshemställan bort ha följande lydelse: 1. beträffande uppdelning av rörelse- ochjordbruksinkomst att med anledning av motion 1988/89:Sf226 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Bättre överensstämmelse mellan förmåner och avgifter (mom. 2) (), (), (),(), (), () och MarianneJönsson (c) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "har" och slutar med "och S071." bort haföljande lydelse: Den bristande överensstämmelsen mellan förmåner ochavgifter ger i många fall ett för den enskilde helt orimligt resultat. Såsomframhållits i motionerna debiteras socialavgifter för inkomster som är så småatt de inte ger någon rätt till ersättning från sjukpenningförsäkringen och tilläggspensioneringen. Sjukfrånvaron är dessutom lägre bland egenföretagareän hos större företag. Genom att ATP-avgift tas ut på 1989/90:SfU4 egenföretagares hela nettoinkomst medan pensionspoäng inte räknas förinkomster under ett basbelopp tvingas många småföretagare betala ATP-avgift utan att få någon motsvarande pensionsförmån. kommer attmakar, som båda deltar i arbetet inom ett jordbruk eller enrörelse, även i inkomstlägen mellan ett och två basbelopp kan mista ATP-skyddetom en inkomstuppdelning sker. Med hänsyn till vad sålunda anförts anser utskottet attdet finns skäl att göra en utredning i syfte att få fram ett förslag tillavgiftsuttag som innebär bättre överensstämmelse mellan förmåner och avgifterför egenföretagare. Det anförda bör med bifall till motionerna Sf233 och Sf232ges regeringen till känna. Härigenom tillgodoses även syftet med motionernaSf278 i denna del, Sf272 och Sf371. dels att moment 2 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 2. beträffande bättre överensstämmelse mellanförmåner och avgifter attriksdagen med bifall till motionerna 1988/89:Sf232 och 1988/89:Sf233 samt medanledning av motionerna 1988/89:Sf272, 1988/89:Sf278 i motsvarande del och1988/89:SG71 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Tillfällig utländsk arbetskraft (mom. 3) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjarmed "Utskottet avvisar" och slutar med "anses besvarad. "bort ha följande lydelse: Utskottet anser att det bör föreligga överensstämmelsemellan skyldigheten att erlägga socialavgifter och rätten till motsvarandeförmån, vilket inte är fallet . Särskilt anmärkningsvärt är detom en arbetsgivare dessutom drabbas av ytterligare kostnader. Detta inträffarnär en arbetsgivare tillfålligt anställer utländsk arbetskraft som inte genomen socialförsäkringskonvention har rätt till sjukvård i . I dessa fallmåste en arbetsgivare teckna en privat försäkring för att skydda den anställde. Utskottet anser att bör begära att regeringenkraftfullt verkar för att antalet konventioner eller särskilda överenskommelserom sjukvårdsförmåner utökas. I de fall denna väg inte är framkomlig börregeringen lägga fram förslag syftande till att arbetsgivaren inte skall behövadrabbas av dubbla avgifter. dels att moment 3 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 3. beträffandetillfällig utländsk arbetskraft attriksdagen med bifall till motion 1988/89:SG22 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. Kvittningsrätt(mom. 4) i989/90:SfU4 (), (), (),(), (), (), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 10 sombörjar med "har" och slutar med "2 och 3." bortha följande lydelse: Som framhållits i motionerna Sf221 och Sf367 finns detmånga anledningar till att en företagare bedriver sin verksamhet i olikaförvärvskällor. Sådana företagare bör enligt utskottets mening inte missgynnasvid beräkningen av egenavgifter. Den slopade kvittningsrätten kan medföra atten företagare kan få det ännu svårare att klara upp en genom underskottuppkommen besvärlig situation. Detta är särskilt olyckligt med tanke påbetydelsen av kombinationssysselsättning framför allt i glesbygd. Utskottetanser mot bakgrund av det anförda att bestämmelserna om beräkning avpensionsgrundande inkomst bör ändras på så sätt att överskott i enförvärvskälla inom inkomstslagen jordbruksfastighet eller rörelse får kvittasmot underskott i annan förvärvskälla inom något av dessa inkomstslag.Regeringen bör skyndsamt låta utreda frågan och lägga fram förslag i enlighetmed vad utskottet anfört.