bet · GD01AU14 · 1989-12-31 00:00:00 — 1989/90 AU14 I betänkandet behandlas åtta motioner från den allmännamotionstiden under förra som avser arbetsförmedlingslagen. Samtligamotioner avstyrks av utskottet med hänvisning till pågående beredning inomregeringskansliet av en företagen översyn av arbetsförmedlingslagen. Tillbetänkandet har fogats en reservation. 1988/89;A204 av m.fl. (fp) vari yrkas 3. att hos regeringen begär en översyn avarbetsförmedlingslagen i syfte att möjliggöra kompletterande, friståendearbetsförmedling. 1988/89;A212 av och (bådafp) vari yrkas att hos regeringen begär en översyn av arbetsförmedlingslageni syfte att möjliggöra kompletterande, fristående arbetsförmedling påkulturområdet. 1988/89;A214 av m.fl. (m, fp, c) vari yrkasatt hos regeringen begär en utredning med uppgift att utreda möjligheternaatt på försök tillåta fristående arbetsförmedlingar för specifika yrkesområdeni enlighet med vad i motionen anförts. I988/89:A224 av och /Vndersson (båda c) vari yrkas 2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt arbetsförmedlingslagen bör ses över, så att man inte i onödanförsvårar idéutveckling och arbetsförutsättning i tjänsteföretagen. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:N255. 1988/89;A261 av m.fl. (m) vari yrkas 2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avskaffande av arbetsförmedlingsmonopolet inomkultursektorn. 1* 1989/90. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89;Kr314. 1988/89;A276 av m.fl. (c) vari yrkas 7. att hos regeringen hemställer om en översynav arbetsförmedlingslagen i enlighet med vad som anförs i motionen. 1988/89:A285 av m.fl. (m) vari yrkas 7. att beslutar att ändra lagen (1935:113) medvissa bestämmelser om arbetsförmedling, så att enskilda arbetsförmedlingar kanetableras i enlighet med vad som i motionen anförs. 1988/89:A743 av Kjell-zVrne () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om försök med arbetsförmedling i olikaalternativa former. Ansvaret för arbetsförmedlingen i åvilar i principdet allmänna som genom arbetsmarknadsverket skall bistå arbetssökande ocharbetsgivare att skaffa arbete eller tillhandahålla arbetskraft. Förmedlingenskall vara avgiftsfri. Även privat arbetsförmedling får förekomma i vissbegränsad omfattning och i noggrant reglerade former. Bestämmelserna om sådanarbetsförmedling finns i lagen (1935:113) med vissa bestämmelser omarbetsförmedling, arbetsförmedlingslagen. /Vrbetsförmedlingslagen är utformad med ILO-konventionen1933 nr 34 om avgiftskrävande arbetsförmedlingsbyråer som grund. Konventionenreviderades 1949 (nr 96). Enligt lagen får arbetsförmedling inte bedrivas iförvärvssyfte. Det enda undantaget härifån avser förmedling till och frånutlandet av musiker och sceniska artister. Vidare kan tillstånd meddelas förarbetsförmedling som inte bedrivs i förvärvssyfte men väl mot någon form aversättning. Den som bedriver avgiftsfri arbetsförmedling behöver ingettillstånd men måste anmäla verksamheten till AMS . Arbetsförmedlingslagen innehåller ingen definition avbegreppet arbetsförmedling. Däremot anges att visst slag av verksamhet skallanses såsom arbetsförmedling enligt lagen. Vad som avses är anställningsavtalsom träffas mellan utövare av verksamhet för arbetsanskaffning ocharbetssökande. Om det huvudsakliga syftet med anställningen är förmedling avarbete åt arbetssökanden skall sådan förmedling anses som arbetsförmedlingenligt lagen. Bestämmelsernai arbetsförmedlingslagen är straffeanktionerade. Frågan om arbetsförmedlingslagens tillämplighet ochräckvidd har länge varit kontroversiell. Det har då främst gällt olika formerav privat arbetsförmedling på kultur- och kontorsområdena. Problemet har varitatt fastställa en skiljelinje mellan självständigt arbetsuppdrag (entreprenad) och uthyrning av arbetskraft. ansettsutgöra entreprenadverksamhet har arbetsförmedlingslagens reg- 1989/90:AU14 ler intevarit tillämpliga. Om syftet med verksamheten i stället ansetts vara att ställaarbetskraft till en beställares förfogande, dvs. att hyra ut arbetskraften, harlagreglerna däremot varit tillämpliga. Denna metod att tolka begreppetarbetsförmedling har slagits fast av högsta domstolen genom de avgöranden somrefererats i NJA 1962 s. 820 och NJA 1973 s. 562 och bekräftats genom tvånyligen avkunnade domar, DB 22 och 23 . Frågan har utretts upprepadegånger och berörts i olika lagstiftningssammanhang. Från senare tid kan nämnas arbetsför-medlingsutredningen,som hade i uppdrag att bl.a. överväga åtgärder för att komma till rätta medvissa problem rörande arbetsförmedlingslagens tillämpning på arbetsmarknaden,dels för korttidsanställda på kontorsområdet, dels för kulturområdet liksomvissa andra områden på arbetsmarknaden. Utredningen presenterade ettdelbetänkande (Ds A 1982:2) men lades kort därefter ned. Såvitt gällerkulturområdet bör nämnas att /, som hade i uppdrag att gör enöversyn av arbetsmarknadsverkets ansvarsområde och organisation, i sitt slutbetänkandeArbetsmarknadsverkets ansvarsområde (SOU 1985:7 och 9) framförde att detallmänna även i fortsättningen borde ha ansvaret för kulturarbetsförmedling iform av en fristående statlig stiftelse. Kommittén uttalade sig även ombehovet av en översyn av arbetsförmedlingslagen, bl.a. mot bakgrund avremissinstansernas synpunkter rörande arbetsförmedlingsutredningensdelbetänkande. En sådan översyn borde enligt kommittén komma till stånd i syfteatt ge lagen ökad klarhet och bättre redaktionell utformning. Något behov avatt ompröva lagens allmänna inriktning ansågs emellertid inte föreligga. 1 regeringens proposition 1985/86:138 omarbetsmarknadsverkets ansvarsområde m.m. framförde departementschefen som sinuppfattning att förmedlingen av arbeten inom kulturområdet även i fortsättningenborde bedrivas inom arbetsmarknadsverket och att organisationen härför bordeförstärkas. Departementschefen instämde i uppfattningen att en översyn avarbetsförmedlingslagen behövdes och erinrade om att det inomarbetsmarknadsdepartementet påbörjats ett sådant arbete. Den numera genomförda översynen redovisas idepartementsprome 1989:30, ARBETSFÖRMEDLINGSLAGEN - en översyn. 1 promemorian sägs att under arbetets gång den slutsatsen dragits att det knappast räcker att begränsa översynen till en rent lagteknisk översyn, om man på ett mer avgörande sätt vill komma till rätta med de problem som anses förknippade med lagen. Förutom vissa ändringar av lagteknisk natur föreslås därför en särreglering av uthyr ning av arbetskraft, dvs. en verksamhet som enligt lagen anses som en form av arbetsförmedling och är förbjuden om den drivs i vinstsyfte. Förslaget innebär att sådan uthyrningsverksamhet som kan betraktas som seriös legaliseras och underkastas kontroll i stället för att som vara generellt förbjuden. Företag som bedriver uthyrnings verksamhet som kan anses önskvärd ur arbetsmarknadspolitisk syn punkt skall med förslaget kunna få tidsbegränsade tillstånd av AMS att 3 bedriva sådan verksamhet. Vidare skall uthyrningsverksamhet som 1989/90:AU14 bedrivsutan tillstånd kunna förbjudas vid vite. Ändringar föreslås slutligen avreglerna om överklagande. 1 samtliga åtta motioner framförs uppfattningen attfristående arbetsförmedlingar bör tillåtas, antingen generellt eller påsärskilda områden. 1 fem av dem begärs uttryckligen en översyn avarbetsförmedlingslagen i syfte att möjliggöra sådana fristående förmedlingar,övriga tre avser sådana förmedlingar på speciella områden. Enligt motion A204 (fp) måste en väl skött statligarbetsförmedling, med starka lokala enheter, vara den stabila grunden förförmedling av arbete och för att ta hand om stödåtgärder som behöver finnas.Det skulle dock vara en fördel om vissa arbetsuppgifter kunde utföras avförmedlingar knutna till yrkesområden med speciella behov. Motionärernaframhåller att en ökad mångfald inom förmedlingsområdet ytterligare skullestärka den flexibilitet och anpassbarhet som är förutsättningen för eneffektivare arbetsmarknad. De offentliga arbetsförmedlingarna börtillhandahålla en god, avgiftsfri service över hela arbetsmarknaden medkännedom om alla lediga platser och med ett väl utbyggt kontorsnät. När ensådan service finns tillgänglig kan det finnas klara fördelar med privataförmedlingar som komplement. Servicen till både arbetssökande och arbetsgivareskulle förbättras. Argumenten för ökad mångfald är relevanta även här;valfriheten för den enskilde ökar liksom möjligheterna för de anställda att fåutlopp för sin kreativitet. Motionärerna upprepar det även framfördakravet om mer än en form av arbetsförmedling. I motion A212 av och (bådafp) framhålls vikten av att frilansande artister fritt skall kunna väljaarbetsförmedlare. Deras arbete är annorlunda än de flesta andra yrkesutövarespå det sättet att det rör sig om korta engagemang, täta byten avarbetsgivare och, inte minst viktigt, en aktiv marknadsföring för att artistenskall nå publiken. Avsaknaden av kvalificerad hjälp i detta hänseende ledertill att skickliga artister lämnar . En översyn av lagen behövs i syfteatt möjliggöra kompletterande, fristående arbetsförmedlingar på kulturområdet. 1 motion A214 av m.fl. (m, fp, c) framförsatt arbetsförmedlingsmonopolet är illa anpassat till dagens tjänstesamhälle.Seriösa skrivbyråer betraktas som olaga arbetsförmedlare, något som måsteändras. Förmedling som ställer krav på specialistkunskap, t.ex. för artisteroch fotomodeller, bör tillåtas på privat basis. Motion A224 av och (båda c) med motivering i motion 1988/89:N255 rör särskilt de s.k.tjänsteföretagen. Motionärerna framhåller att arbetsförmedlingslagen ärtillkommen i ett helt annat samhälle än dagens. Tolkningen av lagen försvårar verksamheten speciellt för kontorsserviceföretagen när de bedöms somillegal arbetsförmedling. Motionärerna ifrågasätter varför I989/90:AU14 tjänstenarbetsförmedling bara skulle kunna utföras inom ett offentligt Motion A261 av m.fl. (m) med motivering imotion 1988/89:Kr314 avser kulturskaparnas situation. Motionärerna anser attdet måste skapas bättre förutsättningar för service till uppdrags- ocharbetssökande på området. Därför måste det nuvarande arbetsförmedlingsmonopoletupphävas. I partimotionen A276 (c) framställs krav på översyn avarbetsförmedlingslagen i syfte att lägga fram förslag om alternativ som komplementtill de offentliga arbetsförmedlingarna. Enligt motion A285 av m.fl. (m) finns detingenting som talar för att just arbetsförmedling bedrivs bäst och rationellasti form av offentligt monopol. Motionärerna anser det nödvändigt att också andraarbetsförmedlingar än den offentliga kan utvecklas, varför monopolet börupphävas. Slutligen föreslår () i motion A743 enförsöksverksamhet i med alternativa arbetsförmedlingsformer. Motioner med begäran om översyn av arbetsförmedlingslagenoch om möjlighet till arbetsförmedling i alternativa former har behandlats avriksdagen ett flertal gånger . Vid 1986/anfördeutskottet följande i sitt av godkända betänkande: Utskottet står fast i sin tidigare redovisade uppfattningbeträffande en översyn av arbetsförmedlingslagen i syfte att möjliggöraarbetsförmedling i alternativa former. Ansvaret för verksamheten med arbetsförmedlingi landet bör i enlighet med åtaganden i inte splittras upp. Detbör även i fortsättningen ankomma på arbetsmarknadsverket att ha ett samlatansvar för förmedlingsverksamheten. Härför talar för övrigt inte minst den nyateknikens införande ute på arbetsförmedlingarna som väsentligt ökatförutsättningarna till en rikstäckande information till de arbetssökande omlediga platser. Vidare anfördes att den då pågående och inledningsvis härrefererade översynen inom departementet framstod som angelägen med hänsynsåväl till det faktum att gått sedan arbetsförmedlingslagen komtill, vilket innebär att den i vissa avseenden kan vara svår att tolka ochtillämpa, som till de snabba förändringarna på arbetsmarknaden med nyaverksamheter som kan förete vissa likheter med arbetsförmedlingsverksamhet.Utskottet ansåg sig ha anledning att utgå från att arbetet bedrevs skyndsamtoch målmedvetet. Med hänvisning till det anförda avstyrktes bifall tillmotionerna (AU 1986/87:11, s. 31 och 32). Vid /88 hänvisade utskottet till vad somanförts i det nyssnämnda betänkandet. Det konstaterades att AMS i en rapport föreslagit en översyn av lagen så att det klart framgick vad som är olaglig arbetsförmedling och vad som är laglig näringsverksamhet. I sitt av godkända betänkande (AU 1987/88:11, s. 23 och 24) 5 noteradeutskottet att översynsarbetet i regeringen hade intensifierats. Medkonstaterandet att utskottets inställning var densamma som föregående åravstyrktes de behandlade motionerna. Remissbehandlingen av departementspromemorian Ds 1989:30som i korthet refererats i det föregående är avslutad. Enligt vadutskottet inhämtat anser samtliga remissinstanser att uthyrningsverksamhetinte bör betraktas och regleras på samma sätt som privat arbetsförmedling, menmeningarna går isär om hur frågan i stället skall hanteras. Beredning pågår förnärvarande inom . Arbetsmarknadsministern har som svar på en frågaav (), föranledd av fållande domar i högsta domstolen mot privataskrivbyråer, uppgett att hon räknar med att en kommande proposition skallinnebära en uppmjukning av det nuvarande förbudet mot uthyrning. Med detförslag som framförs i departementspromemorian och med de justeringar som blirnödvändiga att göra efter remissinstansernas synpunkter bör enligt ministernett mellanting kunna skapas mellan en offentlig arbetsförmedling, en renodladentreprenadverksamhet, som inte faller under lagen, och en form av uthyrningav korttidsarbetskraft. Enligt ministern är det en praktisk, modern ochanpassad verksamhet för dagens moderna industrisamhälle. Tanken är attpropositionen skall utarbetas skyndsamt. Utskottet står fast vid sin tidigare framförda uppfattningatt det samlade ansvaret för arbetsförmedlingen i landet även i fortsättningenbör ankomma på det allmänna. En översyn av arbetsförmedlingslagen har kommittill stånd och förslag har lagts fram om hur man skall komma till rätta med deproblem som kan anses förknippade med lagen. Remissinstanserna har framförtsina synpunkter och beredning pågår i . Medhänsyn till den kommande propositionen avstyrks motionerna i nu aktuelladelar. att avslår motionerna 1988/89;A204 yrkande 3,1988/89:A212, 1988/89:A214. 1988/89:A224 yrkande 2, 1988/89: A261 yrkande 2,1988/89:A276 yrkande 7, 1988/89;A285 yrkande 7 och 1988/89:A743. rei.(m. Närvarande; (), (), KjellNilsson (s), (), (), (), LahjaExner (s), (m), (), (), BoNilsson (s), (), (), (),(vpk), () och (). 1989/90:AU 14 (), (), (),(m), (), () och KerstiJohansson (c) anser att utskottets överväganden och hemställan bort ha följandelydelse: Motioner med begäran om översyn av arbetsförmedlingslagenoch om möjlighet till arbetsförmedling i alternativa former har behandlats avriksdagen ett flertal gånger . Remissbehandlingen av departementspromemorian Ds 1989:30som i korthet refererats i det föregående är avslutad. Enligt vadutskottet inhämtat anser samtliga remissinstanser att uthyrningsverksamhetinte bör betraktas och regleras på samma sätt som privat arbetsförmedling, menmeningarna går isär om hur frågan i stället skall hanteras. Beredning pågår förnärvarande inom . Utskottet har noterat att arbetsmarknadsministern idagarna som svar på en fråga av () uppgett att hon räknar med atten kommande proposition skall innebära en uppmjukning av det nuvarande förbudetmot uthyrning av arbetskraft. De avkunnade domarna i högsta domstolen,i vilka innehavare av seriösa skrivbyråer dömts för olaga arbetsförmedling,understryker behovet av att förändringar i lagstiftningen skyndsamt kommer tillstånd. Den översyn av arbetsförmedlingslagen som genomförts iarbetsmarknadsdepartementet är enligt utskottets mening alltför begränsad föratt kunna tjäna som underlag för bedömningen av vilka förändringar som ärnödvändiga. Översynen utmynnar i ett förslag som innebär en långtgåendedetaljreglering av framför allt uppdragsverksamhet. Den grundläggande frågankvarstår om det är befogat att bibehålla arbetsförmedlingsmonopolet. I allmonopoliserad verksamhet finns en risk för att effektivitet och serviceeftersatts. Mot den bakgrunden är det viktigt att det kan skapas alternativoch komplement till den offentliga förmedlingen. Fristående förmedlingar börtillåtas i synnerhet på specialområden med särskilda behov där den offentligaförmedlingen visat sig vara mindre effektiv, t.ex. på kultur- och kontorsområdena. Utskottet anser det angeläget att regeringen i detfortsatta beredningsarbetet som således förutsätts bedrivas skyndsamt utgår från deriktlinjer som angetts i motionerna A204, A212, A224, A276 och 1989/90:AU14 A285, somalltså tillstyrks i de berörda delarna. Med detta ställningstagande får syftetmed de övriga motionerna anses vara tillgodosett. Vad utskottet anfört om det fortsatta beredningsarbetet bör ges regeringen till känna. att med bifall till motionerna 1988/89:A204yrkande 3, 1988/89;A212, 1988/89;A224 yrkande 2, 1988/89:A276 yrkande 7 och1988/89;A285 yrkande 7 samt med anledning av motionerna 1988/89:A214,1988/89;A26l yrkande 2 och 1988/89;A743 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört.