bet · GD01SoU17 · 1989-12-31 00:00:00 — Under detta avsnitt behandlas enbart yrkanden ochuttalanden om den mer allmänna inriktningen av socialpolitiken. Yrkanden medkonkreta förslag behandlar utskottet senare i särskilda ämnesbetänkanden ellerunder avsnittet om anslagen. I budgetpropositionen 1989/90:100 bil. 7 redovisarregeringen sin syn på inriktningen av socialpolitiken. Där uttalasinledningsvis att socialpolitiken utgör grunden i välfärdssamhället och attden svenska socialpolitiken även i fortsättningen skall bygga på generellaåtgärder och vara en socialpolitik för hela folket. I propositionen framhålls att det sociala välfårdssystemetär ett uttryck för en fördelningspolitik som bygger på solidaritet ochrättvisa. En stabil social välfärd är också ett viktigt inslag i regeringensarbete för att skapa balans i den svenska ekonomin. En väl fungerandesocialpolitik underlättar en strukturell anpassning i ekonomin, vilket bidrartill ökad ekonomisk tillväxt, heter det vidare. Enligt propositionen förutses enökning av de sociala utgifterna, bl.a. till följd av kraftigt ökade utgifterinom främst socialförsäkringen. Detta har enligt budgetpropositionen följandeorsaker. Befolkningsutvecklingen är en faktor som på flera sättpåverkar verksamhetsområdet. Antalet barn som föds ökar, vilket innebär ökadekrav på främst föräldraförsäkring och barnomsorg. Bland de yrkesverksamma ökarandelen i gruppen , vilket inverkar på bl.a. behoven av hälso- ochsjukvård och sjukpenning. Antalet äldre ökar, vilket bidrar tillökade anspråk på hälso- och sjukvård, omsorg, social service och pensioner.Dessa volymökningar har en omedelbar och kraftig inverkan påkostnadsutvecklingen inorn verksamhetsområdet. Utvecklingen inom vissa av socialförsäkringens delområdenmed utbyggnaden av föräldraförsäkringen samt ändrad praxis inom arbetsskadeförsäkringenligger också bakom kostnadsökningarna. I propositionen betonas vidare att arbetsmarknadsläget harstor betydelse inom den personalintensiva vård- och servicesektorn. I denpågående högkonjunkturen med en stark efterfrågan från näringslivet är dennasektor utsatt för en svår och ökande konkurrens om arbets- 1989/90:SoU17 kraften.Detta medför enligt propositionen svårigheter att upprätthålla en kvantitativtoch kvalitativt hög nivå i verksamheten. Beträffandebudgetförslagens huvudinriktning anförs bl.a. följande. Det ekonomiska stödet till barnfamiljerna syftar till attutjämna skillnader i ekonomiska villkor mellan barnfamiljer och familjer utanbarn samt till att skapa en rättvis fördelning mellan olika typer avbarnfamiljer. Barnbidragen, som utges med samma belopp för alla barn under 16års ålder, betalas ut till ca en miljon familjer med sammanlagt 1,6 miljonerbarn. Familjer med tre eller flera barn far dessutom flerbarnstillägg.Barnbidragen höjdes med . per barn och år. Bostadsbidragutges till ca 230 000 familjer med ca 465 000 barn. beslutade om riktlinjer för enfortsatt utbyggnad av föräldraförsäkringen fram till 18 månaders ersättningenligt sjukpenningnivån. Som ett andra steg i denna utbyggnad föreslås nu attde nuvarande med ersättning enligt garantinivån omvandlas tillersättning enligt sjukpenningnivå . Föräldraförsäkringenomfattar därmed 15 månader med full ersättning. Därutöver utgår dentillfälliga föräldrapenningen för , vårdbidrag tillförälder med handikappat barn och bidragsförskott för barn, vars föräldrarlever åtskilda. Det sammanlagda statliga stödet till barnfamiljerna år1990 beräknas till 46 260 milj.kr. Genom socialförsäkringssystemet garanteras medborgarna enallmän ekonomisk trygghet vid ålderdom samt ersättning för inkomstbortfall vidsjukdom och handikapp. Socialförsäkringen omfattar sjukförsäkring (inkl.tandvårdsförsäkring), föräldraförsäkring, folkpensioner med pensionstillskott,allmän tilläggspension, arbetsskadeförsäkring och delpensionsförsäkring. De ersättningar som utges från socialförsäkringen har,enligt propositionen, en mycket stor fördelningspolitisk betydelse. Omkring26,av den totala privata konsumtionen i landet sker med hjälp av deersättningar som efter skatteavdrag betalas ut från socialförsäkringen ochvissa andra stödsystem. I propositionen uppges att ett omfattandeutvecklingsarbete pågår inom socialförsäkringen. En ökning har under senare årskett vad gäller både långa sjukskrivningar och förtidspensioneringar. För attbryta denna utveckling krävs, enligt propositionen, en satsning på aktivrehabilitering och förbättringar i arbetsmiljön. Regeringen har lagtfram förslag som utgör ett första steg i en sådan satsning (proposition1989/90:62). Åtgärder vidtas för att de människor som är i behov därav skallkunna fa tillgång till lämpliga yrkesinriktade rehabiliteringsåtgärder. Enaktiv rehabiliteringspolitik är också av stor betydelse för möjligheterna attbryta den ogynnsamma kostnadsutvecklingen inom socialförsäkringen, heter det ipropositionen. nu för attförstärka och effektivisera socialförsäkringens administration 1989/90:SoUl 7 och roll idetta arbete. Regeringen avser att senare återkomma med mer omfattande ochgenomgripande förslag i dessa frågor. De totala kostnaderna för häiso- och sjukvården beräknasunder till . Beloppet motsvarar avbruttonationalprodukten. Staten bidrar med närmare en fjärdedel av kostnadernagenom bl.a. bidrag från den allmänna sjukförsäkringen och andra typer avbidrag, t.ex. skatteutjämningsbidrag till sjukvårdshuvudmännen ochläkemedelsrabatten i öppen vård. Enligt propositionen har antalet anställda inom hälso- ochsjukvård samt tandvård mer än fördubblats och uppgårnu till ca 450 000 personer. Antalet vårdplatser har successivt minskat i taktmed att medelvårdtiderna kunnat reduceras genom effektivare behandlingsinsatseroch genom att alltmer vård kan ges i öppna former och i patientens eget hem. I propositionen anförs att trots att betydande framsteggjorts och trots att hälso- och sjukvården nu har fler anställda än någonsinfinns på sina håll brister i vårdens tillgänglighet och service. Resursernautnyttjas inte alltid optimalt. Betydande regionala och lokala skillnader itillgång på resurser och skillnader i hälsoläge eller sjuklighet kan iakttasutan att något säkerställt positivt samband går att utläsa. T.ex. varierarkostnaderna för hälso- och sjukvård inkl. tandvård från . per invånare och år mellan olika delar av landet. Relativt betydandeåtgärder för att höja effektiviteten bör därför kunna göras inom tillgängligaramar. Arbetet inom hälso- och sjukvården måste, enligtpropositionen, inriktas på att ge patienterna bättre tillgänglighet till enhälso- och sjukvård av god kvalitet oavsett var de bor i landet. Möjligheternaatt välja var man vill bli behandlad bör ökas. Personalen måste ges ökadarbetstillfredsställelse och bättre utbyte av sina insatser. Ansvar ochbefogenheter måste föras ned i organisationen och friare former skapas förverksamheten. System måste skapas för att kunna upptäcka och avlägsna"flaskhalsar". Den samhällsekonomiska effektiviteten inom den samladevård- och socialförsäkringssektorn måste ökas bl.a. genom en bättre samordningav insatser för vård och rehabilitering. Detta är enligt propositionenavgörande när det gäller att förkorta lidandet för den enskilde och öka hansförutsättningar att komma tillbaka till ett aktivt socialt liv och yrkesliv. 1 propositionen understryks att ansvaret för de åtgärdersom krävs i första hand vilar på sjukvårdens huvudmän, landstingen. Statsmakternahar emellertid ett övergripande ansvar för mål och riktlinjer för verksamhetenoch bidrar till lösandet av aktuella problem. Exempel på detta är det årligabidraget om 140 milj.kr. för att lösa vissa köproblem och bidraget om 50milj.kr. för för att åstadkomma förändringar som skall ökatillgängligheten till och produktiviteten i vården. Ipropositionen uppges vidare att utbyggnaden av barnomsorgen fortsät- l989/90:SoU17 ter ienlighet med beslut . För att underlätta kommunernasmöjligheter att uppfylla utbyggnadsmålet höjs statsbidragen fr.o.m. den 1januari 1990 med sammanlagt drygt 900 milj.kr. Genom riksdagsbeslutet lades principerna fastför att förverkliga en rätt för alla barn att delta i barnomsorgsverksamhetenfrån ett och till dess de börjar skolan. Barn varsvårdnadshavare förvärvsarbetar eller studerar skall erbjudas plats i kommunaltdaghem, föräldrakooperativ eller familjedaghem. För barn som är i familjedaghemeller vars föräldrar är hemarbetande avses deltagande i öppen förskola ellerplats i deltidsgrupp. Den angivna målsättningen skall uppfyllas genom enplanmässig utbyggnad som innebär att barnomsorgen för alla barn i åldern 11/skall täcka efterfrågan senast vid utgången av . Enligt propositionen måste äldreomsorgen även ifortsättningen ges hög prioritet. 1 den av antagna propositionen(1987/88:176, 1988/89:SoU6, rskr. 55) om äldreomsorgen inför 90-talet anges måloch riktlinjer för den fortsatta utvecklingen av äldreomsorgen. Frågan om en bättre samordning av samhällets insatser ärenligt budgetpropositionen av utomordentligt stor betydelse för möjligheternaatt utveckla en verksamhet som är effektiv och väl fungerande från denenskildes synpurikt. Den av regeringen tillsatta äldredelegationen har i sinrapport (Ds 1989:27) Ansvarsfördelningen inom äldreomsorgen presenterat ettomfettande förslag till lösning på de problem som finns med den nuvarandeoklara ansvarsfördelningen mellan huvudmännen. Delegationens rapport samt remissvaren bereds nu inomregeringskansliet. Avsikten är att en proposition i frågan skall läggas framunder . En annan fråga som i budgetpropositionen bedöms som mycketangelägen är möjligheterna att öka de äldres valfrihet. Detta bör enligtpropositionen ske genom att samhället tillhandahåller ett varierat utbud avolika boende- och vårdformer men också genom att möjligheterna att flyttamellan kommuner och landsting förbättras. De båda kommunförbunden harrekommenderat sina medlemmar att införa sådana bestämmelser att den enskildeges möjlighet att välja boendeort. Gruppboende för åldersdementa har vuxit fram somalternativ till institutionsboende. I budgetpropositionen framhålls att det ärmycket arigeläget att utbyggnaden av alternativa boende- och vårdformer för åldersdementapåskyndas. Frågan om utvecklingen av gruppboendet kommer att tas upp i denkommande propositionen om ansvarsfördelningen inom äldreomsorgen. För att uppnå målen om en utbyggd äldreomsorg måste vidaretillgången till personal säkerställas, och fortsatta insatser för att utvecklapersonalens kompetens, arbetstillfredsställelse och goda villkor i arbetsmiljönmåste göras. Åtgärdernaför handikappade har hög prioritet i regeringens politik. Enligtpropositionen är målet för handikappolitiken att tillförsäkra varje människaekonomisk trygghet och inflytande över sin egen situation samt att utformasamhället så att det, i vid bemärkelse, blir tillgängligt för alla. handikapputredning (S 1988:03) har under 1989lämnat ett delbetänkande om rörelsehindrade elevers gymnasiestudier. En propositioni frågan beslutades av regeringen . slutbetänkande, (SOU 1989:39)Hjälpmedelsverksamhetens utveckling, kartläggning och bedömning, harre-missbehandlats och bereds inom . förbereder ett förslag till konvention omhandikappades rättigheter. Konventionen skall utgöra ett komplement påhandikappområdet till de allmänna deklarationer om mänskliga rättigheter somFN antagit. Enligt propositionen görs stora ansträngningar för att fatill stånd en effektivisering och en förbättring av missbrukarvården. Enväsentlig utbyggnad av institutionsvården har skett. Öppenvårdsinsatserna förnarkotikamissbrukare har intensifierats. En oroande tendens har enligt propositionen varit deökande svårigheterna att finna lämpliga vårdalternativ för de mest utsattamissbrukarna. I den uppgörelse om statsbidrag till missbrukarvård och ungdomsvårdsom träffats mellan staten och de båda kommunförbunden och som riksdagengodkänt har den tyngsta vården prioriterats. Sålunda ökas statsbidraget tillslutna institutionsplatser såväl inom ungdomsvården som inom vården av vuxnamissbrukare. Vidare innebär överenskommelsen att en länsövergripande planeringav institutionsvården skall initieras. Detta kommer att ge möjligheter till enökad differentiering och en utbyggnad av institutionsvården för de tyngstagrupperna. För att bekämpa spridningen av HIV bland missbrukare måste, enligtpropositionen, narkomanvården förstärkas. innevarande budgetårinräknat har uppemot 300 milj.kr. satsats på att utveckla narkomanvården. har beslutat om en ny lagstiftning när det gällervården av unga (LVU). Genom denna lagstiftning ges kommunerna möjlighet attingripa på ett tidigare stadium när det gäller ungdomar som genom sitt beteenderiskerar sin hälsa och utveckling. I samband härmed har också uttalatsig för flera vårdplatser och en mer differentierad vård. Vidare behövs enligtriksdagen en samverkan på riksnivå om LVU-vården samt garantier för enlänsövergripande planering. Statsbidraget bör också i ett avseende förändras,nämligen för att stimulera uppbyggnaden av särskilda ungdomshem, dvs. sådanahem som avses i 12 § LVU. När det gäller alkoholpolitiken anförs i propositionen atttendensen till en på nyttökande alkoholkonsumtion, särskilt i ungdomsgrupperna, I propositionen erinras om att har ställt sig bakomWHO:s mål att minska alkoholkonsumtionen under 17 perioden 19802000 och om att lagt fram ett 2 Riksdagai 1989/90. 12 sumi Nr 17 idéprogramom hur WHO:s mål skall kunna uppnås. Vidare hänvisas 1989/90:SoU17 till denuppfattning som socialutskottet uttalade (1989/90:SoU2, rskr. 13),nämligen att regeringen måste besluta om konkreta åtgärder som leder till envaraktig sänkning av alkoholkonsumtionen. Alla medel som kan leda till enminskning av alkoholskadorna måste enligt utskottet övervägas, såväl åtgärdersom begränsar tillgängligheten av alkohol som åtgärder för att minskaefterfrågan. uttalanden och handlingsprogram kommerenligt propositionen att läggas till grund för regeringens fortsattaöverväganden inom det alkoholpolitiska området. En stor satsning mot narkotika har genomförts under senareår. har haschrökningen bland ungdom minskat kraftigt.Samtidigt har nyrekryteringen till intravenöst missbruk bland unga gått ned.Trots detta är problemen fortfarande avsevärda, heter det i propositionen.Vissa rapporter tyder på att den positiva utveckling som skett när det gällerungdomens kontakter med och inställning till narkotika kan vara på väg attvändas till sin motsats. Enligt propositionen är riskerna stora för ett ökatmissbruk av kokain och andra nya preparat. Den internationella narkotikahandelnutsätter för ett växande tryck. Regeringen tog initiativ till en nyoffensiv för att stärka den nationella kampen mot narkotikan. En aktionsgruppmot narkotika inrättades som skall ta initiativ för att stärka det arbete motnarkotika som bedrivs av statliga myndigheter, kommuner, landsting och olikaorganisationer. På det internationella planet är aktivt i mångahänseenden. Bl.a. har föreslagit att FN utvecklar ett globaltaktionsprogram mot narkotika. När det gäller socialt behandlingsarbete erinras i propositionenom en rad utrednings- och översynsarbeten som bedrivs, angåendebl.a. en utvärdering av socialtjänstlagen, insatserna för vård och behandlingav de mest utsatta grupperna av tunga missbrukare och ungdomar, insatserna förunga lagöverträdare, socialbidragens utveckling, stödet till kvinno- ochmansjourer, sexuella övergepp mot barn, flyktingars behov av stöd och hjälp,förebyggande arbete bland invandrarungdomar samt beträffande förekomsten avdiskriminering av homosexuella. utgifter tillsammans medsocialförsäkringens utgifter uppgår till sammanlagt /91. Det är en ökning med jämfört medinnevarande budgetår. Utöver dessa utgifter kommer landstingens och kommunernaskostnader för sjukvård, barnomsorg och sociala insatser. De samlade socialautgifterna utgör enligt propositionen av bruttonationalprodukten(BNP) och beräknas komma att uppgå till . Motionsförslagom socialpolitikens inriktning l989/90:SoUl7 I motion So643 av m.fl. (m) hemställs attregeringen ges till känna vad som i motionen anförs om åtgärder för attutveckla välfärden på landsbygden. Motiveringen till motionen finns i motionJo268. I motionen anförs att socialdemokraternas storskaliga ochkollektiv-istiska lösningar, som åtminstone teoretiskt skulle kunna fungera itättbefolkade områden, inte fungerar på landsbygden. I stället tvingaslandsbygdsbefolkningen att genom höga skatter vara med och betala offentligservice som de själva sällan kan använda. Motionärerna anför som exempel härpåatt det på landsbygden saknas tillräckligt underlag för kommunalabarndaghem, vilket innebär att familjerna själva får lösa sin barnomsorg.Landsbygdskommunerna tvingas därmed ofta att betala in mer i barnomsorgsavgiftän vad de får tillbaka. En annan orättvisa som i hög grad drabbarlandsbygdsbefolkningen är enligt motionärerna det faktum attföräldraförsäkringen är inkomst-baserad, vilket innebär att lågavlönade far enlåg föräldrapenning. I de fall då båda föräldrarna arbetar i det egnalantbruket utgår oftast endast garantibeloppet, dvs. per dag frånföräldraförsäkringen. Motionärerna anser att ett vårdnadsbidrag på 15 000 kr.per barn och rätt till avdrag för styrkta barnomsorgskostnaderskall införas. Detta skulle, enligt motionärerna, innebära både större rättvisaoch ökad valfrihet för familjerna. Vidare vill motionärerna införa ett avdragvid den kommunala beskattningen på . per barn för att ge familjenstörre möjlighet att leva på sin lön. Formella yrkanden beträffande förslagenläggs fram i andra motioner, se bl.a. nedan s. 29. Befolkningsutvecklingen på landsbygden har under en långtid varit ogynnsam, anför motionärerna vidare. Detta har lett till enförsämring av såväl den sociala som kommersiella servicen. Socialdemokraternahar således inte lyckats åstadkomma en väl fungerande äldreomsorg. Pålandsbygden är det extra viktigt att äldreomsorgen utgår ifrån de äldresspecifika behov, anser motionärerna. Det krävs mångfald och flexibilitet.Grannar och anhöriga skulle mot ersättning kunna svara för hemtjänstservice.Privata hemtjänstföretag skulle också kunna utvecklas om de fick rimligaekonomiska villkor. Små servicehem, gärna i enskild regi, kan enligtmotionärerna vara ett passande alternativ för många äldre på landsbygden. Ävenmindre ålderdomshem kan vara ett attraktivt alternativ. Lantbrevbärare samt lanthandlare och andra småföretagareskulle enligt motionärernas uppfattning kunna utföra en rad tjänster som i dagi stor utsträckning saknas på landsbygden. Som exempel anges bankärenden ochapoteksservice samt tjänster som ingår i det kommunala servicemonopolet. Medan sjukvårdsköerna växer i storstadsområdena saknarbefolkningen på landsbygden helt tillgång till läkare och annansjukvårdspersonal, heter det vidare i motionen. Alla medborgare måstetillförsäkras en god sjukvård. Motionärerna erinrar om att de i annanmotion föreslagit att en allmän obligatorisk sjukvårdsförsäk- 1989/90'.SoU17ring skall införas, vilken skall ge alla människor oberoende av inkomst,bostadsort etc. möjlighet att själva välja sjukvård. Läkare och annansvårrekryterad sjukvårdspersonal måste lockas till landsbygden genom olika"morötter". Individuell lönesättning kan enligt motionärerna vara entänkbar väg, liksom högre ersättningar från till deprivatpraktiserande läkare som etablerar sig på landsbygden. För att uppnå mångfald och valfrihet på skolområdetföreslås i en annan motion att bidragen följer elevens val av skola. Ett sådantsystem kan konstrueras så att det blir möjligt att bevara mindre skolor pålandsbygden, skolor som inte uppfyller myndigheternas stelbenta reglerom elevunderlag. Det skulle vidare skapa bättre förutsättningar för skolor medalternativ pedagogik. I motion So437 av m.fl. (m) om en bättrevälfärd föreslås bl.a. att rätten till valfrihet i vården skrivs in i hälso-och sjukvårdslagen (yrkande 1) och att, i avvaktan på en av motionärernaföreslagen allmän obligatorisk sjukvårdsförsäkring, en vårdgaranti omedelbartinförs (yrkande 2). Motsvarande förslag läggs fram i motion So449 av StenSvensson m.fl. (m) (yrkandena I och 2). I denförstnämnda motionen anförs sammanfattningsvis följande. Runt om i världen växer insikten om fördelarna med enmarknadsekonomi, där verksamheten styrs av konsumenternas behov och önskemål,anför motionärerna. I slår regeringen emellertid vakt omcentralstyrning och tjänstemonopol, även när det gäller så viktiga områden somvård och omsorger. Motionärerna gör gällande att den offentliga verksamhetengynnas så ensidigt att det är nästan omöjligt för andra alternativ att växafram. Detta medför köer, bristande valfrihet och stora orättvisor. I motionen pekas på olika områden där motionärerna serbrister: -Sjukförsäkringen bär inte sina egna kostnader. - Pensionssystemethåller på att rämna. -Familjepolitiken innebär gravaorättvisor och orimliga köer till den offentliga barnomsorgen. - Inom sjukvården råder köer ochmänniskor har t.o.m. avlidit i väntan på operationer. flyr personalen den offentliga vår den. -Handikappade och äldre har sattsåsido genom att individuella hänsyn, medinflytande och respekt inte ingår i ettvälSrdssystem som bygger på kollektivistiskt tänkande. Problemen inom sjukvården beror enligt motionärerna intepå bristande resurser utan på en trög, planstyrd organisation, som måsteförändras i grunden. Vidare måste produktion och finansiering skiljas åt ochpatienterna ges makten. Rätten till valfrihet skall därför, enligt motionärernasmening, skrivas in i hälso- och sjukvårdslagen. Rätten till en familjeläkaresom patienterna själva valt bör införas. Patienterna skall inte styras avupptagningsområden eller hindrande landstings-gränser i sitt val av öppen vårdeller sjukhus. En allmän och obligatorisk sjukvårdsförsäkring bör enligtmotionä- 1989/90:SoU17 rerna införas för att ge alla valfrihet inom sjukvården.Denna sjukvårdsförsäkring skall omfatta alla och förvaltas av den allmännaförsäkringen. De vattentäta skotten mellan sjukpenningförsäkring och sjukvårdsförsäkringförsvinner därmed, vilket enligt motionärerna är ägnat att väsentligtunderlätta rehabilitering. Ersättningen från försäkringen följer patienten tillden vård han väljer offentlig eller privat. I avvaktan på att det föreslagnaförsäkringssystemet införs, måste emellertid akuta åtgärder vidtas.Motionärerna vill att en vårdgaranti införs, som ger rätt för svårtsjuka som inte far vård i rimlig tid i det egna att söka vård påandra håll. Privat vård, vård i andra landsting eller utomlands skall dåbekostas av det egna . I motionen läggs också fram flera andraförslag som rör hälso- och sjukvården, sjukförsäkringen, familjepolitiken,pensionssystemet, äldreomsorgen och handikappolitiken. Dessa förslag behandlasi andra betänkanden, bl.a. hos socialförsäkringsutskottet. I motion So274 av m.fl. (fp) läggerfolkpartiet fram sina riktlinjer för den framtida socialpolitiken ochhemställer att dessa läggs till grund för regeringens politik (yrkande 1). Imotionen slås fast principer om valfrihet och om en så långt möjligt generellvälSrdspo-litik utan behovsprövning. Enligt förutsätter en väl fungerande marknadsekonomien välSrdsstat, liksom en väl fungerande välfärdsstat förutsätter enmarknadsekonomi. Motionärerna avvisar planhushållning såväl som marknadsekonomiutan medkänsla. Det goda samhället kan vi närma oss enbart om kulturellmångfald och individuell frihet förenas med solidaritet och socialt ansvar,anför motionärerna. Inom denna ram spelar socialpolitiken en viktig roll. Motionärerna påpekar att det i varje samhälle finns mångarisker för att den enskildes ekonomi undergrävs. Vilka orsakerna till detta änär har den enskilde ett stort behov av inkomsttrygghet i de situationer då detegna arbetet inte längre garanterar en rimlig försörjning. Svaret på detta problem är, enligt motionärerna, detgenerella socialförsäkringssystemet. Enligt motionärernas övertygelse bör socialförsäkringarnagarantera inte enbart en bastrygghet för alla invånare i utan också ettrimligt mått av inkomsttrygghet.