bet · GD01SoU13 · 1989-12-31 00:00:00 — Vissa frågor rörande äldre och handikappade 1989/90 SoU13 1 detta betänkande behandlas ett fyrtiotal motionsyrkandenom äldre och handikappade från den allmänna motionstiden . Utskottetbehandlar i ett annat betänkande, 1989/90;SoU12, motionsyrkanden om olika frågorrörande dementa. Med anledning av vissa motionsyrkanden (fp, c och vpk)uttalar utskottet att det enligt utskottets mening är helt nödvändigt att handikappområdetkan tillföras sådana resurser att nödvändiga åtgärder på området kan komma lillstånd. Detta förutsätter att handikapputredning och andra utredningarpå området inte begränsas av regeringens nolldirektiv. Vad utskottet anförtföreslås ge regeringen till känna. Utskottets s-ledamöter reserverarsig och avstyrker motionsyrkandena. Till betänkandet har fogats, utöver den tidigare nämndareservationen, ytterligare 20 reservationer och ett särskilt yttrande. 1988/89:5o206 av m.fl. (fp) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om äldres och handikappades rätt att välja service. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:Fi501. 1988/89:So224 av m.fi. (m) vari yrkas 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen lill känna vad i motionen anförts om statsbidraglill gruppboende, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omhemvårdsersättning i syfte att skapa frihet för den enskilde att väljaalternativ hemtjänst. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:Sf2öö. 1988/89:So225 av m.fl. (c) vari yrkas 1. all beslutar ge regeringen till känna vad somanförts om utvecklingsarbete vad gäller vård- och omsorgspersonalens arbetsvillkor,arbetsmiljö, personalutveckling, utbildning och rekrytering. 1 1989/90. 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag om en skattefri omkost- 1989/90:SoU13 nadsersättning tilläldre som gör insatser i en organiserad "väntjänst", 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförts beträffandehuvudmannaskapet för vården av de äldre, 4. att riksdagensom sin mening uttalar vad som anförts beträffande samverkan mellan landstingoch kommuner för kostnaderna för hemtjänst och hemsjukvård, ö. att beslutar att regeringen får i uppdrag attinitiera ett utvecklingsarbete för bättre resursutnyttjande i vård och omsorgför de äldre i enlighet med det anförda, 7. att som sin mening ger regeringen till känna att regionalpolitikens målsättning om likvärdigalevnadsbetingelser i alla . delar av landet också måste omfatta de äldre istorstad, 9. att som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts om koslens betydelse i vården. 1988/89:5o23I av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen lill känna vad i motionen anförtsom behovet av stöd till fritidshjälpmedel åt handikappade. 1988/89:So233 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär förslag syftande till att alternativ äldreomsorg ochäldrevård som uppfyller rimliga kvalitetskrav ges rätt till samma stöd från detallmänna som motsvarande offentligt bedrivna verksamhet, 2. att riksdagenbeslutar om sådana ändringar i socialtjänstlagen att den enskildes valfrihetstärks i enlighet med vad i motionen anförts, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen lill känna vad i motionen anförts omnödvändigheten av valfrihet och flexibilitet i , 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att institutionsplatser inte fåravvecklas snabbare än hemvården både social hemhjälp (hemtjänst) ochhemsjukvård hinner byggas ut, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen lill känna alt en fortsalt nedläggning avenskilda sjuk- och vårdhem bör bringas att upphöra och den personella ochfysiska resurs som enskild dag- och hemsjukvårdsverksamhet representerartillvaratas, 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om taxor försocial hemhjälp, 8. att riksdagensom sin mening ger regeringen lill känna vad i motionen anförts omhuvudmannaskapet för äldrevården och äldreomsorgen. 1988/89:5o235 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om gamla och sjuka människors möjligheter all flyttaockså i de fall de behöver särskild vård och boende. 1988/89;5o243 av och (båda m)vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn av reglerna för kostna- 2 derna inomden institutionsbundna äldrevården. 1988/89:So252av m.fl. (c) vari yrkas 1989/90:SoU 13 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omhandikappades självbestämmande vad gäller boende och service, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförts beträffande decentrala ämbetsverkens tillsynsansvar på handikappområdet, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om takten i ochförutsättningarna för avinstitutionalisering, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om eget boende förhandikappade och service för livskvalitet, 5. att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära att handikapputredningens direktiv vidgasenligt det anförda. 1988/89:So254 av och (bådac) vari yrkas 2. att hos regeringen begär att ettåtgärdsprogram för att öka attraktiviteten i utbildningar som leder fram tillserviceyrken inom äldreomsorgen tas fram. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:Sf307. 1988/89:So255 av m.fl. (fp) vari yrkas I. att som sin mening ger regeringen lill kännavad i motionen anförts om handikappades möjlighet att få personliga assi stenter, 10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en samordnad barnhabilitering, att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en samordnad vuxenhabilitering, 14. att som sin mening gerregeringen lill känna vad i motionen anförts om en utvidgad personkrets iomsorgslagen, 15. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om ändrade direktiv tillhandikapputredningen vad gäller förslag om omsorgslagens personkrets, 17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring av de s.k. O-direktiven för handikapputredningen. 1988/89:So2él av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en utredning rörande förändringar i motionensriktning för att säkerställa en hög vårdstandard i ålderdomshemsboende. I988/89:So2ö7 av och (bådamp) vari yrkas att ger regeringen till känna vad som i motionen angesom behovet av ökade möjligheter för människor med funktionshinder att själva fådisponera en servicepeng. 1988/89:So283 av () vari yrkas 1. att hos regeringen begär en översyn avvillkoren för hemsjukvårdsbidrag som syftar till att detta bidrag berättigartill sjukpenning, tilläggspension och semesterlön. 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i 1989/90:SoU 13 motionen anförts om att hemsjukvårdsbidragen börersättas med ett anställningsförhållande som därmed ger rätt till socialaförmåner, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attersättningen lill vårdarna bör utformas så att den blir lika över hela landet. 1988/89:So289 av m.fl (vpk) vari yrkas attriksdagen av regeringen begär ändrade direktiv för handikapputredningen och andrautredningar inom handikappområdet, så att de undantas från nolldi-rektiven. 1988/89;So30ö av och (bådamp) vari yrkas att ger regeringen till känna dels att vid vård avanhörig ekonomisk kompensation, motsvarande anställning inom , skallutges som ersättning för inkomstbortfallet, dels att behovet av anhörigvård börprövas enligt samma principer som behovet av hemtjänst. 1988/89;So309 av och (båda c)vari yrkas alt hos regeringen begär åtgärder för att få till stånd enbättre framkomlighet för handikappade i enlighet med vad som anförs i motionen. 1988/89:5o317 av och (båda c) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en sådan ändring av socialtjänstlagen att detentydigt framgår att anhörig- eller vårdarlön kan utbetalas. 1988/89;So517 av och (båda mp) vari yrkas 3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt tidigare försök med mobila pensionärsbostäder bör utvärderas och eventuelltutvidgas. Huvudmannaskapet för äldreomsorgen m.m. 1 motion l988l89:So225 av m.fl. (c) hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs imotionen beträffande huvudmannaskapet för vården av de äldre (yrkande 3). Isamma motion begärs också ett tillkännagivande till om vad som anförsi motionen om samverkan mellan landsting och konimuner för kostnaderna förhemtjänst och hemsjukvård (yrkande 4). Motionärerna anser att regeringen draren förenklad slutsats av dagens problembild av äldreomsorgen när den föreslårlösningen att förändra huvudmannaskapet. Motionärerna förespråkar i stället ensuccessiv omstrukturering av äldreomsorgen så som skett på vissa håll i landet.Avgörande är att kommuner och landsting finner lösningar som fungerar bra för den enskilde. Kommunerna behöver enligt 1989/90:SoU13 motionärernatillföras nya resurser. På vissa håll har landstingen redan tagit påsig en stor del av kostnaden för en ökning av . Därigenomhar en utbyggnad av kunna ske så att problem ivårdkedjan kan lösas. Ett förändrat huvudmannaskap innebär endast att deresurser som finns byter huvudman. Några nya resurser från statenkommer sannolikt inte att tillföras. I motion 1988l89:So233 av m.fl. (m) begärsett tillkännagivande till regeringen om vad som anförs i motionen om huvudmannaskapetför äldrevården och äldreomsorgen (yrkande 8). Motionärerna anför all dennuvarande uppdelningen av huvudmannaskapet för äldrevården och äldreomsorgenförsvårar utvecklingen. Ansvaret måste bli klarare. I syfte att förbättraservicen för dem som behöver den och lägga beslutet så nära den enskildamänniskan som möjligt anser motionärerna att huvudansvaret för service ochomvårdnad bör överföras på primärkommunerna. Huvudansvaret måste kombinerasmed ett varierat utbud för att en rimlig servicenivå skall kunna upprätthållas.Ett överförande av ansvaret från landstingen till kommunerna måste ocksåpåverka hur de ekonomiska resurserna fördelas. En skatteväxling förutsätts. I proposition 1987188:176 om äldreomsorgen inför 90-taleluttalade regeringen att samordningen av samhällets insatser för äldre behöverutvecklas och att målet därvid bör vara att åstadkomma ett mer sammanhålletansvar. 1 propositionen sades vidare all mycket talar för all primärkommunerna,förutom det ansvar de har , bör vara huvudmän för hemsjukvård,dagverksamheter, alla typer av servicebostäder och gruppboende samt lokalasjukhem. Utskottet anförde i sitt betänkande 1988/89:SoU6 medanledning av regeringens äldreproposition följande om behovet av samordningm.m. (s. 8); Ansvaret för samhällets service och vård till bl.a. äldremänniskor är uppdelat mellan landstingskommuner och primärkommuner. Inom äldreomsorgen finns en rad olika service- och vårdinsatser som behöver samordnas för att verksamheten skall fungera ändamålsenligt. I propositionen framhålls också vikten av en bättre samordning mellan samhällets insatser. En särskild delegation har numera tillsatts för att bereda frågan om ändringar i huvudmannaskapet framför allt när det gäller hemsjukvård, dagverksamheter, servicebostäder, gruppboende och lokala sjukhem. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att samordningsfrågorna, oavsett hur huvudmannaskapsfrågan löses, allt jämt kommer att vara av utomordentligt stor betydelse. Kommuner och landsting måste dimensionera sjukvård och sociala insatser så att de äldres faktiska behov kan tillgodoses. Det har i olika sammanhang visals hur s.k. klinikfårdiga patienter inom akutsjukvården måste stan na kvar i en alltför resurskrävande vårdform, därför att platser saknas i andra vårdformer ävensom det omvända förhållandet med långa vänte tider i hemmet innan boende i , ålderdomshem eller grupp boende kunnat ordnas. Vid en planering i samverkan mellan kommun och landsting finns del anledning alt noga överväga vilken fördelning av resurserna som skall göras mellan å ena sidan korttidssjukvården z och å denandra den långvariga vården och stödet i eget boende. skallanmärkas att man på många platser i landet arbetat aktivt för alt l989/90:SoU 13 förbättrasamarbetet mellan t.ex. långvårdsklinik, primärvård och socialtjänst.Utskottet vill framhålla betydelsen av att detta arbete fortsätter. De av regeringen föreslagna riktlinjerna såvitt avserinriktningen i huvudmannaskapsfrågan godkändes av (rskr. Regeringen tillsatte sålunda en särskilddelegation, äldredelegationen. Denna skulle utarbeta ett förslag lill närmareutformning av en förändrad ansvarsfördelning mellan huvudmännen inom samhälletsäldreomsorg samt att analysera organisatoriska, rättsliga och ekonomiskakonsekvenser. I uppdraget ingick också att analysera behovet av medicinskainsatser för äldre samt äldres behov av service och omvårdnad.Äldredelegationen överlämnade rapporten (Ds 1989:27) Ansvaret föräldreomsorgen. Äldredelegationen föreslår i sin rapport attprimärkommunerna genom ett tillägg i socialtjänstlagen skall få ett lagstadgatansvar för att inrätta särskilda boendeformer för service och omvårdnad för demsom så behöver. Primärkommunerna föreslås bli ansvariga även för medicinskainsatser som kan tillgodoses i enskilt hem, i särskilda boendeformer förservice och omvårdnad samt i dagverksamheter för dem som inte enbart behövertillfållig vård och behandling. Undantag görs för insatser som utförs avläkare. Kommunernas ansvar avses enligt förslaget omfatta både planerade ochakuta insatser. Landstingskommunen föreslås, om det i ett enskilt fall skulleuppstå oklarhet om vilken huvudman som är ansvarig, bli skyldig tillse att denenskilde får den medicinska vård han behöver. föreslåsåläggas ledningen för hemvården, dvs. den integrerade organisationen för socialhemtjänst och hemsjukvård, och de lokala sjukhemmen. Äldredelegalionen behandlar också i sin rapport sådanafrågor som samordning, betalningsansvar, ekonomiska konsekvenser och ekonomiskreglering. Äldredelegationens förslag har remissbehandlats och beredsnu i . Utskottet gör följande bedömning. Utskottet erinrar om de uttalanden som utskottet tidigaregjort om alt samordningsfrågorna, oavsett hur huvudmannaskapsfrågan löses, ävenfortsättningsvis kommer alt ha utomordentligt stor betydelse. Äldreberedningensförslag om ett ändrat huvudmannaskap för äldreomsorgen bereds iregeringskansliet. En proposition kommer, enligt uppgift, att föreläggasriksdagen . I avvaktan härpå bör , enligt utskottetsmening, avstå från uttalanden i huvudmannaskapsfrågan. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetmotionerna So225 (c) yrkandena 3 och 4 samt So233 (m) yrkande 8. I motion So225 (c) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om att regionalpolitikens målsättning om likvärdiga levnadsbetingelser i alla 5 delarav landet också måste omfatta de äldre i storstad (yrkande 7). Utskottetkonstaterar att det redan enligt gällande lagstiftning finns en 1989/90:SoU13 uttaladmålsättning om likvärdiga levnadsbetingelser för hela befolkningen, oavsettålder och bostadsort. Sålunda uttalas i 1 § socialtjänstlagen (1980:020) attsocialtjänsten på demokratins och solidaritetens grund skall främjamänniskornas ekonomiska och sociala trygghet och jämlikhet i levnadsvillkor. 12 § hälso- och sjukvårdslagen (1982;7ö3) sägs att målet för hälso- ochsjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Utskotteterinrar också om att utskottet vid åtskilliga tillfållen framhållit attvårdresurserna måste fördelas rättvist över hela landet och vara tillgängligaför var och en oberoende av var man bor i landet: Mot denna bakgrund behövs enligt utskottet inte någotuttalande från sida med anledning av motion So225 (c) yrkande 7.Motionsyrkandet avstyrks. I motion So233 (m) hemställs att hos regeringenbegär förslag syftande till att alternativ äldreomsorg och äldrevård somuppfyller rimliga kvalitetskrav ges rätt till samma stöd från det allmänna sommotsvarande offentligt bedrivna verksamheter (yrkande 1). Motionärernahemställer vidare att beslutar om sådana ändringar isocialtjänstlagen att den enskildes valfrihet stärks i enlighet med vad somanförs i motionen (yrkande 2). I motionen begärs också ett tillkännagivandetill regeringen om vad sotn anförs om nödvändigheten av valfrihet ochflexibilitet i (>'r/cande 3). Motionärerna anför bl.a. att denhemtjänst som byggts upp av kommunerna nästan helt och hållet fungerarsom ett kommunalt, monopol. I flera avseenden räcker servicen inte till. Äldrefår inte hjälp när de behöver och inte på det sätt som de skulle önska sig. Istället för monopol, måste kommunerna medverka till flexibla lösningar.Verksamhet i enskild regi, möjlighet för de äldre att själva väljahemvårdsbiträde eller anställa en granne eller anhörig är enligt motionärernanågra exempel på hur servicen för äldre skulle kunna förbättras. Olika typer avföreningar anser man också kunna vara ett komplement till serviceutbudet. I motion 1988l89:So206 av m.fl. (fp)hemställs att som sin mening skall ge regeringen till känna, vad som anförs i motionen om äldres och handikappades rätt att välja service. Motionärerna anför att äldre och handikappade ofta är starkt beroende av det allmännas insatser. Därför är det särskilt angeläget att de har möjligheter att få vård, service och omsorg anpetssade lill sina individu ella behov. Även vad gäller hemservice och fårdtjänst måste valfriheten öka. präglas denna service ofta starkt av reglering och förmynde- ri. En möjlighet är att ge dem som är i behov av stöd servicekuponger som berättigar dem till en viss mängd av dessa tjänster. De får sedan själva fritt välja mellan olika producenter och göra den prioritering av hemservice och fårdtjänst som de önskar. Regeringen bör enligt motio- -, närernainitiera en försöksverksamhet med denna inriktning. 1 motion l988/89:So252 av m.fl. (c) hemställs att 1989/90:SoU 13 riksdagensom sin mening skall ge regeringen till känna vad som anförs i motionen omhandikappades självbestämmande vad gäller boende och service (yrkande 1). Imotionen begärs också ett tillkännagivande om eget boende för handikappade ochservice för livskvalitet (yrkande 4). Motionärerna konstaterar att allamänniskor vill kunna påverka val av bostadsort och boendemiljö. Målet förhandikappolitiken är integrering i samhällslivet. Målet skall vara att beredamöjlighet att bo i en egen bostad. Bostaden skall kunna anpassas till deboendes särskilda behov. Den service i form av omsorg och tillsyn som behövs,skall tillhandahållas genom kommunens eller landstingens försorg. Möjligheternaatt påverka boendemiljö, servicegrad, när och av vem kommunens service skallges är begränsade för många som har delta hjälpbehov. Motionärerna anserdet viktigt att varsamt och i samråd med serviceanvändaren besluta om vilkaåtgärder som behövs. Det är nödvändigt att respektera den enskildes integritet. I motion l988l89:So224 av () hemställs attriksdagen som sin mening skall ge regeringen till känna vad som anförs imotionen om hemvårdsersältning i syfte att skapa frihet för den enskilda attvälja alternativ hemtjänst (yrkande 3). Enligt motionärerna är det angelägetatt den enskilda får största möjliga frihet att välja den typ avhemtjänst/hemsjukvård som hon anser bäst. Motionärerna anser att det är viktigtatt det finns olika alternativ att välja mellan: kommunens hemtjänst,kooperativ, föreningar och enskilda hemtjänstbolag, som kan bedriva verksamheti egen regi eller på entreprenad. För att öka den enskildes valfrihetanser motionärerna att bidrag, motsvarande den kostnad som kommunen skulle haför en persons hemtjänst om den administrerades av kommunen, bör gå direkt tillden enskilda som en "hemvårdsersättning". Liknande synpunkter framförs i motion 1988/89:So255 avBengt m.fl. (fp) om de handikappades situation. Motionärerna anseratt handikappade bör kunna få en personlig vårdare eller assistent, enmänniska som de lär känna och kan ha förtroende för. Särskilt viktigt anser mandetta vara för barn med handikapp. Landsting och kommun bör samarbeta så attbåda ansvarar för att en personlig assistent anställs de timmar som denhandikappade behöver. Kostnadsansvaret bör delas. Assistenten skall också kunnaanställas direkt av familjen eller om det är en vuxen person av den handikappadesjälv. Motionärerna begär ett tillkännagivande om detta lill regeringen(yrkande 1). Även motion I988l89:So267 av och (båda mp) tar upp behovet av ökade möjligheter för människor med funktionshinderalt sjäva få disponera en servicepeng. Frågor om valfrihet och självbestämmande inom äldreomsorgoch handikappomsorg har behandlats av utskottet vid åtskilliga tillfållentidigare. Vissa uttalanden har avsett främst äldreomsorg, andra företrädesvishandikappomsorgen. Uttalandenas inriktning har dock varit densamma. När detgäller rätten till bistånd enligt socialtjänstlagen fastslogs i 1989/90:SoU 13 betänkandetSoU 1985/86:11 att lagstiftningen ger visst utrymme för den enskilde att kunnabegära att få vård i enskild regi med stöd av dessa regler. Det anmärktes ävenatt, enligt förordningen (1983:944) om statsbidrag till social hemhjälp,kommunens ersättning till en organisation eller någon annan enskild som påkommunens uppdrag utför social hemhjälp får räknas som kommunens lönekostnadoch berättiga till statsbidrag. I betänkandet uttalade utskottet vidare (s.lö) att detskulle föra alltför långt att ge den enskilde en allmän rätt att kräva vissainsatser utan hänsynstagande till kommunens planering och möjligheter. Utskottetinstämde emellertid i de allmänna synpunkterna om ökad möjlighet för de gamlaatt själva kunna påverka sin situation. Valfrihet, flexibilitet och ökade möjligheter till vård ienskild regi behandlades också i betänkandet SoU1987/88:15. Utskottet uttaladeatt det delade uppfattningen att äldre människor, i större utsträckning än förnärvarande, måste kunna få välja hur de vill bo och vårdas debehöver samhällets service. Utskottet noterade att frågan om valfrihet ochflexibilitet skulle komma att bli föremål för behandling i den då aviseradeäldrepolitiska propositionen. Aktuella motionsyrkanden avstyrktes. I betänkandet SoU 1987/88:20 fanns ett särskilt avsnitt omvalfrihet m.m. för handikappade. Utskottet fastslog att målet förhandikappolitiken är ett samhälle som garanterar handikappade full delaktighetoch jämlikhet. Utskottet underströk att handikappade måste kunna få välja hurde vill bo och vilken service de vill ha. De måste enligt utskottet ges ökadmöjlighet att själva kunna påverka sin situation. För att valfriheten skall fåett reellt innehåll måste det finnas ett rikt och varierat utbud av olikastödinsatser. Olika försöksprojekt för all utveckla innehållet ihandikappomsorgen borde därför enligt utskottets mening uppmuntras. Utskottethänvisade bl.a. till det s.k. STlL-projek-let som beviljats stöd ur allmännaarvsfonden. Projektet är en verksamhet där människor med funktionshindersjälva får ett avgörande inflytande över hjälpens innehåll och utformning. Denenskilda har ett eget ansvar för anställning och arbetsledning av en egenpersonlig assistent. Medel till assistentens lön kommer från ochkommunen och motsvarar de kostnader som annars skulle utgå för social hemhjälpm.m. Projektet pågår under 19871991 och skall därefter utvärderas. Utskottet hänvisade vidare till att den då aviserade ochnumera tillsatta handikapputredningen närmare skall utreda frågan om de insatser som görs för handikappade av kommunerna och hälso- och sjukvårdshuvudmännen. Utskottet anförde att utredningens arbete skulle inriktas bl.a. på insatser som är av särskild vikt för personer med svåra handikapp. Det kunde enligt utskottet förutsättas att även frågan om en personlig assistent eller annan form av s.k. hemvårdser sättning skulle komma att omfattas av utredningens överväganden. Utskottet konstaterade sammanfattningsvis även att stora delar av han- 9 dikappomsorgenär föremål för översyn och överväganden. arbeteenligt utskottets mening genomsyras av en strävan att öka de 1989/90:SoU13