bet · GD01SoU2 · 1989-12-31 00:00:00 — 1 en framlagd avhandling konstaterar socialläkarenGunnar att dödligheten är kraftigt förhöjd bland alla undersökta grupperav alkoholister. Vidare konstaterar han att kvinnor har en högrealkoholrelaterad överdödlighet än män. Detta gäller i särskilt hög gradsjälvmord och skrumplever (levercirrhos). Det uppskattas att av alla vårdplatser iakutsjukvården och av alla platser i den psykiatriska vården upptas avpatienter med sjukdomar som orsakats av alkohol. Enligt CAN:s Rapport 89, Alkohol- ochnarkotikautvecklingen i , har det tunga narkotikamissbruket varitstabilt . De ökningar av tillgången på amfetamin och.avamletaminmissbruk som tidigare rapporterats tycks enligt CAN ha mattats någotunder året. är dock amfetaminmissbruk vanligt i flertalet områden,uppger CAN, ofta också bland socialt väletablerade personer. Haschmissbruketuppges visa en liten men tydlig ökningstendens i många kommuner. I vissakommuner uppges kokainmissbruk utgöra ett tydligt inslag, speciellt bland vissasocialt väletablerade personer. Amfetamin är dock vanligare i dessa grupper,heter det i rapporten. Skol- och värnpliktsundersökningarna (se ovan) talar föratt det inte skett någon ökning av narkotikamissbruket bland ungdomar under 18år. var det 3 av eleverna i årskurs 9 som använtnarkotika. Andelen värnpliktsinskrivna som över huvud taget prövat eller använtnarkotika har sjunkit från till . gjorde polisen 3 394 beslag avnarkotika, att jämföra med 2 789 beslag och2 229 beslag . Inriktningenav alkoholpolitiken i989/90:SoU2 Flera motioner tar upp behovet av åtgärder för att nåWHO:s målsättning att minska alkoholkonsumtionen (seovan s. ö). Enligt motionärerna i motion So253 av m.fi. (c) visar den nuvarande utvecklingen att insatserna för att uppnå en 25-procentigminskning av alkoholkonsumtionen fram inte är tillräckliga.Opinionsbildningen mot ett kulturmönster där alkohol är ett dominerande inslagmåste intensifieras. Bl.a. måste folkrörelserna känna ett positivt engagemang idessa frågor, men de kan inte verka utan statsmakternas positiva stöd.Regeringen måste våga ta kommandot och ledningen i alkoholpolitiken, ansermotionärerna. Den nuvarande passiviteten gör regeringen medskyldig tillkonsumtionsökningen. Motionärerna hemställer att regeringen ges till känna vadsom anförts om den allmänna inriktningen av alkoholpolitiken samt regeringensövergripande ansvar i detta sammanhang (yrkande 1). I motion So257 av m.fl. (m) framhålls attdet är ytterst angeläget att nå WHO:s mål om en konsumtionsminskning. Enligtmotionärerna har den under några fa år nedåtgående trenden vänt. Konsumtionenökar åter, framför allt bland de yngre och bland kvinnor. Om trendenlångsiktigt skall kunna vändas måste aktiv och medveten information riktas motfamiljerna, barnen och ungdomen, anser motionärerna. Vad som i motionen anförtsom tidigare beslut om en 25-procentig minskning avalkoholkonsumtionen fram bör ges regeringen till känna (yrkandet). 1 motion So269 av m.fi. (s,mjp,c,vpk,mp)hänvisas till de mål som formulerades alkoholpolitiska beslut (seovan s. 0). Motionärerna lägger i motionen fram en rad delmål, grundade påriktlinjerna beslut och hävdar att om alkoholpolitiken fram till år2000 konsekvent drivs efter dessa riktlinjer kommer den totalaalkoholkonsumtionen att minska med fram . Vad som imotionen anförts om inriktningen av alkoholpolitiken bör geregeringen till känna. I motion So307 av m.fl. (s) med sammasyfte krävs åtgärder inom hela det förebyggande lältet, såsom förbättradinformation, lagstiftning mot oregistrerad alkoholförbrukning, gynnande avalkoholfria miljöer, utnyttjande av prisinstrumentet och begränsning av detprivata vinstintresset vid alkoholhantering. Motionärerna hemställer attregeringen ges till känna vikten av att åtgärder vidtas så att minskningav alkoholkonsumtionen (yrkande Även i motion So301 av m.fl. (fp)hemställs att regeringen ges till känna att medlen inom alkoholpolitiken måsteanpassas så att WHO:s målsättning att sänka totalkonsumtionen av alkohol med25~% uppnås (yrkande I). I motion So3l5 av m.fl. (vpk) framhålls viktenav att nu 1989/90:SoU2 få fram konkreta riktlinjer för hur arbetet för attuppnå en 25-procentig minskning av totalkonsumtionen skall bedrivas.Motionärerna hemställer att regeringen tillsätter en utredning om hurpriser, åldersgränser, tillgänglighet och restaurangetableringsmöjligheter samverkaroch påverkar varandra. 1 motion So326 av och (bådafp), slutligen, hemställs att hos regeringen begär förslag tillåtgärder för att hävda en aktiv alkoholpolitik med avsikt att uppfylla WHO:salkoholpolitiska mål och riksdagsbeslut. har som central myndighet ett övergripandeansvar på det alkoholpolitiska området. Styrelsen har inom ramen för sitt handlingsprogramför beslutat att prioritera insatser som leder till ensänkning av alkoholkonsumtionen. Som ett första led i detta arbete harsocialstyrelsen lagt fram ett idéprogram med förslag tillalkoholpolitbka åtgärder, "Minska alkoholkonsumtionen till år2000". Förslagen utgår från de alkoholpolitiska målen som fastlades avriksdagen och WHO-målet om att minska alkoholkonsumtionen med . I idéprogrammet anför att även om ettbrett spektrum av åtgärder bör sättas in för att åstadkomma förändringar är detnödvändigt med prioriteringar och kraftsamlingar kring vissa områden, somtidsmässigt preciseras. Det allra viktigaste är enligt attbredda kunskapen om att WHO-målet finns och varför. En informationsinsats tillpolitiker på alla nivåer är angelägen. De mål som utöver WHO-målet bör prioriteras är enligtsocialstyrelsens uppfattning följande: -att verka för att någonalkoholkonsumtion ej förekommer under uppväxttiden, -att skapa och vidmakthålla kunskaper omalkoholens verkningar, alkohollagstiftningen, alkoholpolitiska samband, drogförebyggande insatser etc. -att lyfta fram och tydliggörafolkhälsoperspektivet, -att begränsa tillgången genom att utveckla prisinstrumentet och effektivisera lagtillämpning och tillsyn, -att verka föratt ingen alkohol konsumeras i situationer som ställer särskildakrav på reaktionsförmåga och omdöme. 1 idéprogrammet redovisas ett antal åtgärdsförslag undersamtliga delmål. Några av de åtgärdsförslag som riktas till samhällsorgan, organisationer,företag och enskilda är följande: -att verkaför att åldersgränserna vid försäljning tillämpas strikt, -att utveckla urvinstsynpunkt konkurrenskraftiga nöjes- och dansställen utan alkoholservering,-att utbildningen om alkoholens verkningar, alkoholpolitik etc. förbättras pågrundskolans alla stadier, -attlärarutbildningen i dessa frågor förbättras, -att verkaför ett brett utbud av åldersanpassade aktiviteter för ung- 1989/90:SoU2 dom, -att verka för att fordonstrafiken blir alkoholfri. anser också att det borde övervägas atthöja åldersgränsen för inköp av alkohol (se ävennedan s. 38). anför sammanfattningsvis att tonvikten iidéprogrammet ligger på en tidsmässig samordning av insatser mellan olikamyndigheter och organ och en planmässig uppföljning. Om idéprogrammet skallkunna genomföras krävs enligt styrelsen att aktiviteterna samordnas centralt,regionalt och kommunalt. På central nivå bör det vara , påregional och på nivå socialnämnden. Det är vidare enligtsocialstyrelsen av stor betydelse om denna samordning kan ske i nära kontaktmed organisationer, berörda myndigheter och andra organ. Idéprogrammet harsänts ut till ett stort antal myndigheter, organisationer och föreningar försynpunkter. De förslag och synpunkter som framförts av remissinstanser harredan inarbetats och resultatet har presenterats i ett handlingsprogram som istora drag följer det tidigare idéprogrammet. Försök med inköpsbegränsning m.m. 1 motion So284 av () och ErlingBager (fp) föreslås ett 3-årigt vetenskapligt planerat och genomfört försökmed inköpsbegränsning av alkohol. Motionärerna hänvisar bl.a. till att bådealkoholförsäljning och skador genom alkoholmissbruk har ståttstilla på en oacceptabelt hög nivå, trots stora satsningar på information, vårdoch rehabilitering. har totalkonsumtionen till och med ökat,vilket stämmer illa med WHO:s mål att minska alkoholkonsumtionen tillår 2 000. 1 motion So275 av () ochCarl-Johan () hemställs att regeringen ges till känna vad i motionenanförts angående avstängning och därmed påfordrad legitimationskontroll från inköp på systembolag. Enligt motionärerna skulle många människor som far,eller som skulle behöva, vård för sina alkoholproblem ha stor hjälp av att inteha inköpsrätt. En effektivt fungerande möjlighet till avstängning från inköppå systembolaget bör därför återinföras. Avstängning skall enligtmotionärerna vidare kunna ske då någon döms för langning eller annanalkoholbetingad brottslighet. Detta bör kunna innebära att inköpsrättenförloras framåt. Avstängning bör också kunna ske lör attunderlätta missbrukarvård, för att ge möjlighet till utveckling avkontraktsvård samt som ett led i kriminalvård. Dessutom skall avstängning kunnaske på den enskildes egen begäran. En legitimationskontroll som upprätthållerdessa regler bör införas. Butikernas kassaapparater kan förses med elektroniksom inte medger inköp på ett spärrat legitimationskort. Motionermed förslag om olika former av inköpsbegränsningar eller 1989/90:SoU2registreringar har behandlats av utskottet gånger tidigare, i yttrande till skatteutskottet (SoU 1987/88:ly). Utskottet uttalade dåföljande. När det gäller inköpsbegränsningar är det som skatteutskottettidigare påpekat en påtaglig risk att svårigheterna med en alkoholransoneringskapar negativa attityder mot alkoholpolitiska strävanden över lag.Socialutskottet har för sin del framhållit som angeläget att inte ge underlagför en sådan negativ opinionsbildning. Alkoholpolitiken måste, som utskottetanförde , ses som en gemensam strävan, grundad på väl belagdmedicinsk och social erfarenhet, inte som krångel och onödig kontroll. Därförkan inte utskottet ställa sig bakom förslag om en allmän inköpsbegränsning. Detär i första hand en fortsatt målmedveten upplysnings- ochopinionsbildningsverksamhet som behövs. Utskottet avstyrker således demotionsförslag som syftar till att nu införa olika former avinköpsbegränsningar eller registrering. Även skatteutskottet ansåg att det saknadesanledning att tillgripa åtgärder som inte hade stöd i en bredare opinion ochatt inköpsrestriktioner borde övervägas först om utvecklingen mer påtagligtförsämrades (SkU 1987/88:5 s. 16). 1 motion So262 av () och () hemställs att regeringen ges till känna vad i motionen anförts om behovetatt ge AN-rådel initiativrätt, egna från friståendekansliresurser samt om att rådets möjligheter att genom opinionsbildandearbete löra ut kunskap om alkohol och andra drogers samhällseffekter börförstärkas. Motionärerna anser att koppling till ärdiskutabel i den meningen att samma departements handläggare som svarar förregeringens förslag i alkoholfrågor också är sekreterare i rådet. Rådet för alkohol- och narkotikapolitiska frågor,, har varit knutet till regeringen. Sedan motionen väckteshar , som ovan nämnts (s. 7), godkänt att fr.o.m. den 1 juli1989 skall inordnas i som ett rådgivande organ i alkohol- ochnarkotikafrågor (prop. 1988/89:130, SoU24, rskr. Skälet för att avvecklaAN-rådets hittillsvarande organisation, dvs. att rådet varit integrerat isocialdepartementets ordinarie verksamhet, uppges i propositionen vara bl.a.behovet av att renodla och förtydliga såväl statens som folkrörelsernas rolloch funktion inom det alkohol- och narkotikapolitiska arbetet (prop. s. 25). Flera motioner tar upp behovet av förebyggande upplysningoch information inom alkohol- och narkotikapolitiken. I motion So297 av () och (m) påpekas vikten av att de åtgärder som beslutas på det alkoholpolitiskaområdet uppfattas positivt av allmänheten. Vidare understryks behovet av att iförebyggande syfte ge barn och ungdomar fastare normer så att de far ennaturlig motståndskraft mot droger. Hemmet och skolan har här grundläggandeuppgifter i kampen mot droger och missbruk, liksom föräldraföreningar, kyrkoroch samfund, idrottsklubbar m.fl., anser motionärerna. Vad som i motionenanförts om förebyggande upplysning och information bör ges regeringen tillkänna (yrkande I) Även i motion So257 av m.fl. (m) understryksvikten av att barn och ungdom nås med aktiv och medveten information omalkoholkonsumtionen långsiktigt skall minska. Motionärerna hemställer attdetta ges regeringen till känna (yrkande 9). I samma motion begärs också attregeringen ges till känna vad i motionen anförts om en nödvändig och snarförändring av samhällets attityd till alkoholförtäring (yrkande 2). Likartade motionsyrkanden har behandlats av utskottettidigare, senast i betänkandet SoU 1987/88:17 (s. 7- 8). Utskottet hänvisade dåtill sitt tidigare uttalande att målsättningen för samhällets alkoholpolitikvar att minska den totala, alltför höga alkoholkonsumtionen och att komma tillrätta med alkoholmissbruket. Medlen att nå detta mål är en omfattandeopinionsbildning, kontroll över försäljningen och servering av alkohol samt enaktiv prispolitik. Enligt målsättningen för informationen bör riskerna förskadeverkningar och vikten av helnykterhet under uppväxtåren, i trafiken ocharbetslivet betonas. Utskottet underströk liksom tidigare värdet avinformation och upplysning om alkoholens skadeverkningar. När det gälldeattityden till alkohol erinrade utskottet om att målsättningen föralkoholinformationen bl.a. innebär att informationen skall inriktas på attförändra och begränsa det traditionella bruket av alkohol. Utskottet avstyrkte därefter de då aktuellamotionsyrkandena med hänvisning till det sagda samt till att önskemålen imotionerna låg inom ramen för de målsättningar för upplysning och informationpå drogområdet som fanns och att det därför inte var erforderligt med någotriksdagens initiativ. I budgetpropositionen framhålls (s. 150 151) att storvikt läggs vid att genom förebyggande insatser motverka alla former avdrogmissbruk och att opinionsbildning genom information och upplysning samtolika drogfria arrangemang därvid har stor betydelse. En viktig del ialkoholpolitiken är att det förebyggande arbete som bedrivs genom folkrörelseroch föreningsliv stimuleras, sägs det i propositionen. Se- 1989/90:SoU2 danAN-rådet inordnats i kommer behovet av direkt kontakt mellanregeringen och folkrörelserna att tillgodoses genom regelbundet återkommandeöverläggningar mellan socialministern och berörda organisationer (prop.1988/89:130 s. 26). har det samlade ansvaret lör den statligadroginformationen. Styrelsen har utarbetat ett långsiktigt program för dettaområde. Strategi för droginformation (redovisar, 198ö:13).Strategin behandlar bl.a. mål och riktlinjer för droginformation,drogförebyggande aktiviteter, drogupplysning för olika målgrupper ochfolkrörelsernas insatser. Som ovan nämnts (s. 0) har den så kallade Athena-gruppenpåbörjat en landsomfattande aktion mot ungdomars drogmissbruk. 1 motion So273 av () och () föreslås att obligatoriska varningstexter införs på allaalkoholförpackningar som innehåller drycker med en alkoholhalt överstigandelättöl eller motsvarande. Motionärerna påpekar att det är vanligt medinformation på varors förpackning när det gäller produkter som kan innebäranågon form av fara. Sålunda varnas rökare för konsekvenserna av tobaksbrukgenom varningstexter såväl på tobaksförpackningar som i tobaksannonser. Lagen (1975:1154) om varningstexter ochinnehålbdeklaration på tobaksvaror trädde i kraft . Enligt 1§ i denna lag skall alla tobaksförpackningar, i den utsträckning som regeringeneller myndighet som regeringen utser bestämmer, förses med varningstext ochinnehållsdeklaration. Det är tillverkaren av en vara eller den som först säljeren importerad vara som ansvarar för att tobaksförpackningen förses medvarningstext och innehållsdeklaration (2 §). Utan varningstext ochinnehållsdeklaration far varan inte säljas (3 §). Bestämmelserna i lagen är straffeanktione-rade (9 §). Vin, sprit och maltdrycker räknas som livsmedel enligtlivsmedeblagen (1971:511) och omfattas därmed i princip av de märkningsbestämmel ser som gäller andra livsmedel (13 §). har dock meddelat dispens från flera av märkningsbestämmelserna. Skälen här för har främst varit handelspolitiska. I fråga om vin och spritdrycker deklareras därför endast alkoholhalten i volymprocent (livsmedelsver kets tillämpningskungörelse SLV FS 1984:11, 7 kap. 8 §). Uppgifter om fårgämnen och konserveringsmedel i vissa viner och spritdrycker i återfinnsi Systembolagets prislista. 2 1989/90.12 saml. Enligt 5 § livsmedelslagen lar livsmedel som saluhållsinte ha sådan 1989/90:SoU2 sammansättning eller beskaffenhet i övrigt att detkan antas vara skadligt att förtära, smittförande eller i övrigt otjänligt till.människoföda. Innebörden av skadlighetsbegreppet är, enligt lagensförarbeten, att livsmedlet innehåller sjukdomsalstrande mikroorganismer ellergiftiga eller andra skadliga ämnen i sådan mängd att uppenbar risk finns försjukdom eller annan rubbning av hälsotillståndet. Däremot avses inte skador,som uppstår på grund av förtäring av onormala mängder livsmedel eller på grundav allergier (prop. 1971 :öl s. 188). I motion So444 av () anförs att regeringenbör ta initiativ till en kampanj för en bättre folkhälsa och för en minskadalkoholkonsumtion. En sådan kampanj bör bedrivas i samarbete mellan staten.Landstingsförbundet, och folkrörelserna. En i stort sett likalydande motion behandlades avutskottet i betänkande SoU 1987/88:17 (s. 10- 11). Utskottethänvisade då till att tidigare behandlat frågan om särskildainformationskampanjer mot droger. När det gäller brett upplagda kampanjer motdrogmissbruk erinrade utskottet om att det tidigare anslutit sig tilluppfattningen att intensiva riksomfattande informationsinsatser borde varaavgränsade i tiden, bl.a. för att undvika att en mättnadseffekt uppkom och attintresset mattades av (se t.ex. SoU 1982/83:20 s. 19). Utskottet hade vidareframhållit att droginformationen framför allt borde komma in som ett led iolika reguljära verksamheter, bl.a. i skolundervisningen (se SoU 1984/85:8 s.ö). Detta innebar dock inte att utskottet ställde sig avvisande till tanken attdet med vissa mellanrum kunde vara lämpligt med en större central kampanj motdrogmissbruk. vidhöll utskottet sin redovisade inställning i fråganom särskilda informationskampanjer mot droger och avstyrkte den då aktuellamotionen. I tre motioner begärs åtgärder för att angripa langningenav alkohol till ungdomar. I motion So257 av m.fl. (m) hemställs att regeringenges till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att komma till rätta medden allt öppnare och destruktiva langningen av alkohol till unga människor(yrkande 8). Det måste även i realiteten bli straffbelagt att langa alkohol ivårt land, anser motionärerna. I motion So300 av och (bådafp) be- 1989/90:SoU2 gärs att regeringen ges till känna vad i motionen anförsom information om langning och bidrag till alkoholfria aktiviteter.Motionärerna anser att det förebyggande arbetet är viktigt, men att det ärsvårt att nå föreningslösa ungdomar. Verksamheten i i ochvissa lokala musikaktiviteter runt om i landet har dock lyckats härmed. Det ärostridigt att de aktiviteter som på detta sätt understötts har avlett intressetatt komma över alkohol hos många ungdomar, hävdar motionärerna. 1 motion So30l av m.fl. (fp) begärs enkampanj mot langning i enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 4).Motionärerna anför att den kampanj mot langning av alkohol till ungdom somgenomfördes hade två viktiga effekter: den fäste uppmärksamheten på attolovlig överlåtelse av alkohol till ungdom förekommer i betydande omfattningoch den bidrog till att förstärka opinionen mot sådan överlåtelse. Ett bindanderiksdagsbeslut om en ny sådan kampanj bör nu fattas. behandlade en motion (fp) ivilken hemställdes att en kampanj mot langning borde återkomma inom en snarframtid. Utskottet hänvisade då till att det tidigare uttalat att det i och försig var angeläget med en förstärkt opinionsbildning mot langning och ökadmedvetenhet om farorna med alkoholkonsumtion framför allt i ungdomsåren.Utskottet såg gärna en ny kampanj bl.a. mot langning. Det borde emellertidankomma på att bedöma om BOMAN-gruppens då pågående kampanj mot drogeromedelbart borde följas av ytterligare kampanjinsatser och vilken inriktningen sådan kampanj i så fall skulle ha, anförde utskottet och avstyrkte den dåaktuella motionen (SoV 1987/88:17 s. II). I budgetpropositionen uppges att regeringen uppdragit åtsocialstyrelsen att överväga möjliga åtgärder i syfte att minska alkoholenstillgänglighet i ungdomsgrupperna. Bl.a. bör enligt uppdragetöverväga förstärkta insatser mot langning av alkohol till ungdomar (prop.1988/89:100 Bil. 7 s. 150). I sitt förslag till handlingsprogram. Minskaalkoholkonsumtionen , (se ovan s. 13) läggersocialstyrelsen fram en rad förslag till åtgärder. Bl.a. föreslås informationoch opinionsbildning mot langning och annan illegal alkoholhantering(programmet s. 58). Alkoholfriazoner m.m. l989/90:SoU2 1 motion So257 av m.fl. (m) hemställs attregeringen ges till känna vad i motionen anförts om värdet av tillskapandet avfler alkoholfria miljöer (yrkande 7). är ungdomen alltför ofta hänvisadtill miljöer, där vin och sprit är en viktig del i umgänget människor emellan,påpekar motionärerna. Inkörsporten till ungdomslivet blir således för de allraflesta den första och bestående kontakten med alkoholförtäring. Tillkomsten avfler alkoholfria miljöer bör därför stimuleras, anför motionärerna. 1 motion So326 av och (bådafp) hemställs att hos regeringen begär förslag till åtgärdsprogramför att förverkliga ett antal i motionen uppräknade alkoholfria zoner (yrkande5). De områden som motionärerna anser bör vara alkoholfria är trafiken,arbetslivet, ungdomsåren, graviditeten och vården av alko-holskadade.Motionärerna anser också att den kraftiga kopplingen mellan nöjesliv ochalkohol måste brytas. Samhället bör pröva att återinföra stödet tillalkoholfria restauranger, men medge en generösare tolkning avrestaurangbegreppet än vad de gamla reglerna gjorde. 1 samma motion (fp),yrkande 4 begärs förslag till åtgärder i syfte att stärka det aikoholfriautbudet inom restaurangnäringen. fanns möjlighet att erhållastatliga lån till inrättande av alkoholfria restauranger. Lånemöjlighetenavvecklades dock, bl.a. med hänvisning till dåliga erfarenheter av motsvarandestöd i . I hade det visat sig att de alkoholfria restaurangerna,trots stora kapitalinsatser, haft svårt att klara sig i konkurrensen medrestauranger med alkoholservering. 1 proposition 1976/77:108 om alkoholpolitikenanförde den dåvarande socialministern att en ekonomisk satsning på stöd åtalkoholfria restauranger måste vägas mot behovet av andra alkoholpolitiskainsatser på fritidsområdet. Härvid utgör sannolikt sådan verksamhet som riktasin på aktiviteter ett mera attraktivt alternativ till restauranger medalkoholservering, hette det i propositionen (s. 29). nämndför alkoholfrågor (a-nämnden) borde dock ha möjlighet att ytterligare övervägadet alkoholpolitiska behovet av stöd till alkoholfria restauranger, anfördesocialministern. Motioner med begäran om alkoholfria sektorer harbehandlats tidigare av socialutskottet och därvid avstyrkts (se SoU 1985/86:17 och SoU 1987/88:17). 1 det förstnämnda betänkandet (s. 8) redovisade utskottet inledningsvis den målsättning för droginformation som for mulerade vid behandlingen av propositionen om alkoholpolitiken (prop. 1976/77:108). Informationen bör bl.a. betona vikten av helnyk terhet under uppväxtåren, i trafiken och i arbetslivet. Utskottet anför de att de av motionärerna angivna sektorerna stämde väl överens med denna målsättning. Utskottet delade också uppfattningen att alkohol- skadade är i särskilt behov av tillgång till alkoholfria miljöer. Beträf fande alkoholfrihel för blivande mödrar instämde utskottet i att sär skild uppmärksamhet måste ägnas åt de faror som alkoholkonsumtion 2 undergraviditet kan medföra. Utskottet ansåg det angeläget med fort- 1989/90:SoU2satt förebyggande arbete inom de aktuella områdena.