bet · GD01TU9 · 1989-12-31 00:00:00 — Bestämmelsen tar sikte på mycket allvarlig brottslighet och situationer där föraren genom upprepade brott eller på annat påtagligt sätt har visat en uppenbar hänsynslöshet. En mycket restriktiv tillämpning har sålunda förutsatts (prop. 1986/87:81, bet. JuU 24, rskr. Bestämmelsen är avsedd att kunna utgöra underlag även för beslag enligt de allmänna 20 reglerna i27 kap. . 1 tremotioner begärs skärpning av påföljderna för hastighetsöverträdel- 1989/90:TU9 1 motion 1988/89:T423 (c) begärs (yrkande 3) att böternaskall höjas för att bötesstraffet skall få bättre effekt. I motion T435 (m) begärs att böterna skall utgåprogressivt, t.ex. med . för varje enhet km/tim varmed högsta tillåtenhastighet har överskridits. I motion T422 (mp) begärs (yrkande 3) att ett i motionenframlagt förslag skall utredas som innebär progressivitet i påföljderna frånböter om . vid hastighetsöverskridande med till enkombination av körkortsåterkallelse med spärrtid av , böter om 150 kr.per överskriden enhet km/tim samt beslag av fordonet vid hastighetsöverträdelseom och mer. 1 en inom utarbetad promemoriaSanktioner i vägtrafiklagstiftningen av föreslogs att ett sanktionssystemmed avgifter anpassade till hastighetsöverträdelsernas omfattning skulleInföras och alt straffbestämmelserna i för hastig-helsöverträdelser därvidskulle upphävas. I 1987/trafikpolitiska proposition förutskickades (s.211 214) att bötesbeloppen för fortkörning skulle höjas och ytterligaredifferentieras, och TSV har hos regeringen föreslagit att bötesbeloppet skallfördubblas till . TSV:s förslag bereds inomregeringskansliet. Som nämnts i ett inledande avsnitt i betänkandet skall enöversyn av förarutbildningen och författningarna rörande körkort m.m. göras aven kommitté med parlamentarisk sammansättning. Kommittén skall bl.a. övervägafrågor om körkorlsingripanden och därvid överväga om det nuvarandereaktionssystemet är lämpligt. Inom riksåklagarämbetet bereds fråga omskärpning fr.o.m. av det bötesstraff förhastighetöverskridan-den som kan föreläggas av polisman. Mot bakgrund av den lämnade redovisningen av frågor sombereds inom och hos RA och som berör de här aktuellamotionsförslagen torde dessa inte böra föranleda något Initiativ av riksdagen.De avstyrks därmed. Ett flertal motionsförslag från den allmänna motionstidenunder /om trafikövervakningen och ett motionsförslag omförverkande av fordon vid vissa hastighetsöverträdelser, varöverjustitieutskottet avgett betänkandet 1989/90:JuU4 Vissa trafikfrågor, harnyligen behandlats av . 4.3 Användningen av påföljden återkallelse av körkortet Föreligger synnerliga skäl far enligt 24 § andra stycketKKL återkallelse av körkortet underlåtas eller spärrtid sättas ned, om det kanske utan fara för trafiksäkerheten. Om återkallelse underlåtes får varningmeddelas i stället. I motion T441 (m) anförs att körkortsåterkallelse nära nogundantagslöst beslutas om hastigheten överskrids med eller mer vid högstatillålen hastighet om 50, 70, /lim. Motionären 1989/90:TU9 Han framhåller dels att körkorlsinnehavel har en mycket stor betydelseför den enskildes möjligheter att fungera i vardagen, dels att återkallelseinte bör tillgripas annat än vid "trafik-riskfyllda"hastighetsöverträdelser, dvs. sådana som medför fara i trafiken. Atl någon gören omkörning i exempelvis /lim på en "90-sträcka" kan enligtmotionären i många fall inte anses riskfyllt. Motionären begär att kravet"synnerliga skäl" för atl underlåta återkallelse skall upphävas ochatt i stället en individualiserad prövning av frågan om återkallelse skallgöras, varvid hänsyn till den enskilde bilföraren och hans situation skall tas. I motion T447 (m) begärs (yrkande 7) att skärpningen närdet gäller användande av påföljden återkallelse skall mildras. Även i dennamotion framhålls att körkortet har stor betydelse för den enskildes möjligheteratt fungera väl i vardagen. Utskottet har vid behandling tidigare av likartademotionsyrkanden - i betänkandena /88:1 (s. 12-13) och /88:16 (s.1415) framhållit att körkortslagstiftningen allmänt förutsätter enindividualiserad bedömning. Som utskottet gjorde i sistnämnda betänkande villutskottet återigen med största skärpa framhålla an bedömningen i fråga omkörkortsåterkallebe kan och bör påverkas av omständigheterna i detenskilda fallet . UtskoUet förutsatte i betänkandet att regeringen noga skullefölja frågan om återkallelse av körkort och utgår nu från att frågan kommer attuppmärksammas och omfattas av den kommande översynen av förarutbildningen ochförfattningarna rörande körkort m.m. Därmed tillgodoses syftet medmotionsförslagen. Dessa bör därför kunna lämnas utan initiativ från riksdagenssida och torde kunna avslås. 5 Övriga vägtrafikfrågor m.m. 5.1 Säkerheten för gående på obevakat övergångsställe Enligt 82 § VTK skall fordonsförare vid bevakatövergångsställe lämna gående som på rätt sätt har gått ut på övergångsställettillfålle att passera. Detta gäller även om föraren får korsa övergångsställetenligt trafiksignaler eller tecken av polisman. Enligt 83 § VTK skall en fordonsförare som närmar sig ettobevakat övergångsställe anpa;;sa hastigheten så, att han inte åstadkommerskada för gående som är ute på övergångsstället eller som just skall gå ut pådetta. Om det behövs för att lämna gående tillfålle att passera skall förarenstanna. Bestämmelserna I 82 och 83 §§ VTK är straffsanktionerademed böter högst . I motion T407 (vpk) begärs (i del av motionen) att degående skall ha ett klart definierat företräde I vägtrafiken och I motion T419(s) (också i del av motionen) begärs en översyn av VTK i syfte att göra de 1989/90:TU9 Motionsförslagen går ut på alt de gående skall ha företrädeframför fordon på obevakat övergångsställe. Det är viktigt att de gåendes situation i trafiken följs.Utskottet kan dock inte tillstyrka en så långtgående regel som att gående skallges företräde framför fordon på obevakade övergångsställen. Utskottet förutsätteremellertid att väghållarna med uppmärksamhet följer utvecklingen av gång- ochfordonstrafiken vid sådana övergångsställen som används mera frekvent ochsörjer för att de blir bevakade när gång-och fordonstrafiken vid dem har fåtten större omfattning. De gåendes situation vid övergångsställen har på senaretid uppmärksammats. VTI har sålunda genomfört ett av bekostat försökmed förstärkt information till fordonsförarna I de fall gående avser attpassera ett obevakat övergångsställe (försöket har redovisats iVTI-meddelande 557). skärptes som nämnts reglerna i 16 § KKL omåterkallelse av körkort. Bland annat skall körkort återkallas i störreutsträckning än vad som har varit fallen vid omkörning vidövergångsställe. TSV avser enligt verkets Trafiksäkerhetsprogram 1989 altunder nästa och närmast därefter följande budgetår arbeta med ett program somsyftar till utökade skyldigheter för fordonsförare vid passage av markeratövergångsställe. Det kan i detta sammanhang också nämnas att man inom Stockholmsstad avser att på försök räffla målningen på nyanlagda övergångsställen föratt undersöka om halkrisken på dem kan minskas. Med hänsyn till det anförda torde här aktuellamotionsförslag kunna lämnas utan initiativ av . De kan således avslås. 5.2 Ansvaret för gångbanerenhållningen Enligt bestämmelser i 19 § renhållningslagen (1979:596)kan kommun ålägga fastighetsägare att på gångbana eller annat utrymme utanförfastigheten, som behövs för gångtrafiken, bl.a. hålla rent, röja snö, skaffaundan snö och is, sanda eller vidta annan åtgärd för motverka halka.Bestämmelser av samma innebörd har funnits i tidigare lagstiftning. I motion T419 (s) kritiseras möjligheten till undantagfrån den kommunala renhållningsskyldigheten som nämnda paragraf inrymmer. Däransvaret för renhållning m.m. av gångbanor har lagts på fastighetsägarna ärenligt motionärerna gångbanorna ofta i betydligt sämre tillstånd änvägbanan. Motionärerna begär (i del av motionen) en översyn avrenhållningslagen I syfte att göra de gåendes trafikmiljö bättre.Motionsförslaget torde gå ut på att möjligheten till nämnda undantag från denkommunala renhållningsskyldigheten skall slopas. hemställde om en översyn av ordningenmed att 23 kommun kunde överföra ansvaret för gångbanerenhållningenpå fastig- helsägarna(bet. JoU 1976/77:10 s. 14-15, rskr. Gatukostnadsut- 1989/90:TU9 redningen(B 1975:02), som fick i uppdrag att företa översynen, föreslog i betänkandet(SOU 1977:65) Kommunernas gatuhållning (s. 8284) att möjligheten att överföraansvaret skulle upphävas. Detta förslag har dock inte lett till någon vidareåtgärd. Utskottet är för sin del inte berett att förorda altriksdagen skall ta något initiativ med anledning av molionsförslaget, somdärmed avstyrks. 5.3 Information om problem i trafiken för äldre och synskadade gångtrafikanter I motion T201 (s) begärs (yrkande 2) 'i formationsinsatserför alt öka beslutsfattarnas förståelse för de problem som de äldre och desynskadade upplever som gångtrafikanter. Enligt motionen bör de kommunalamyndigheterna (1) uppmärltsammas på brister i gatumiljön för de äldre och desynskadade såsom dåligt utrymme på gångbanor, obevakade övergångsställen samt (2) informeras 'm betydelsen från säkerhetsmässig, ekonomisk och socialsynpurV.i r de äldre och de synskadade av att bristerna avhjälps. Som nämnts utgör de oskyddade trafikante i prioriterad grupp i arbetetmed att öka säkerheten i trafiken. Trauiskerhetsarbete bedrivs lokalt ochregionalt av bl.a. de under trafiksäkerhetsrådel organiserade regionalasamordningsgrupperna och de i NTF ingåendetrafiksäker-hetsförbundenyföreningarna. Genom dessa kan kommunerna uppmärksammaspå brister i trafiluniljön för äldre och synskadade gångtrafikanter, vilketockså sker. Det kan nämnas att i TSV:s Trafiksäkerhetsprogram 1989 prioriterasinom ramen för stöd åt trafikanter med funktionsnedsättningar bl.a. insatsersom syftar till att underhållet av gångbanor och gångvägar skall förbättras. Något Initiativ med anledning avmotionsförslaget synes inle erforderligt. Det avstyrks därför. 5.4 Väjningsplikt för cyklande till förmån för gående I motion T201 (s) begärs (yrkande 3) att cyklande skall haen ovillkorlig och straffeanktionerad väjningsplikt till förmån för gående påför cyklande och gående gemensamma cykel- och gångbanor. För såväl cyklande som gående gäller bestämmelsen i 5 §VTK att vägtrafikant skall iakttaga den omsorg och varsamhet som till förekommandeav trafikolycka betingas av omständigheterna (grundregeln för all vägtrafik).Bestämmelsen är dock inte straffeanktionerad I VTK. Med hänsyn till att det torde vara svårt att övervakaefterlevnaden av bestämmelser om en sådan väjningsplikt för cyklande som motionärer na önskar är utskottet inte berett att tillstyrka motionsförslaget. Tills vidare får man förlita sig på att på gemensamma cykel- och gångbanor de cyklande till förmån för de gående iakttar ovannämnda grundregel för all vägtrafik. Utskottet avstyrker därmed motionsförslaget. 5.5 Tillämpningenav "högerregeln" till förmån för cyklande 1989/90:TU9 För trafiken på väg gäller bla. atl förare av ett fordon(t.ex. en bil) har i vägkorsning väjningsplikt mot fordon (t.ex. en cykel) somsamtidigt närmar sig från höger på annan väg ("högerregeln" i 38 §VTK). Bestämmelsen är slrafeanklionerad med böter högst . (164 § VTK). I motion T407 (vpk) begärs (i del av motionen) en översynav VTK som skall gå ut på alt de cyklande skall ges ett klart definieratföreträde i trafiken. I motiveringen för förslaget framhålls all högerregelnmöjligen gäller bilförare emellan men att det är direkt livsfarligt för encyklande att förlita sig på att den iakttas till förmån för honom. Den straffeanktionerade "högerregeln" gäller somnämnts även till förmån för de cyklande. Någon författningsändring för alttillgodose syftet med motionsförslaget erfordras därför inte. Vad som krävs ärefterlevnad av regeln. Härtill kan informationsinsatser m.m. bidra. Med hänsyntill atl de cyklande prioriteras såsom oskyddade trafikanter itrafiksäkerhetsarbetet finns det anledning räkna med att deras situationfortlöpande följs. Något initiativ med anledning av motionsförslagetsynes inte erforderligt. Del avstyrks sålunda. 5.6 Transport av barn stående i skolbussar Särskilda bestämmelser om krav på fordon och användning avbilbälte m.m. har meddelats i fråga om sådan skolskjulsning för elever iförskola, grundskola, gymnasieskola eller motsvarande skola som anordnas av detallmänna. Skolskjutsningen utförs vanligen genom att man anlitar entreprenörersom har tillstånd till yrkesmässig beställningstrafik med buss. De grundläggande bestämmelserna finns i förordningen(1970:340) om skolskjulsning. m.m. finns i huvudsaki TSV:s föreskrifter om skolskjulsning (TSVFS 1988:17). gäller bl.a. följande beträffandeskolskjulsning med buss. Buss skall vara godkänd vid lämplighetsbesiktning för attfå användas för skolskjulsning såväl yrkesmässig som icke yrkesmässig sådantrafik. Även bussar som har både sittplatser och platser för ståendepassagerare, såsom "stadsbussar" och bussar för annan linjetrafik,kan godkännas för skolskjulsning. upphörde möjligheten att lämnamedgivanden till att i buss fick transporteras flera mindre barn än det antalvuxna passagerare, sittande och stående, för vilka bussen var godkänd. För bussoch lätt lastbil gäller emellertid att medgivanden som har lämnats före nämndadatum kan utnyttjas även i fortsättningen. Buss som används I yrkesmässig trafik skall enligtföreskrifter av TSV vara försedd med förstärkningar av frontpartiel och avvänstra långsidan för att riskerna skall minskas för skador på passagerare ochbuss vid en kollision. I motionT402 (fp) påpekas att skolskjutsningen i stor utsträckning /90:TU9 sker medbussar i kollektivtrafik. Moiionärerna kritiserar att barn vid fård i sådanabussar kan vara tvungna all färdas slående utan skydd. Motionärerna framförförslag som innebär att de begär dels en redogörelse för områden i vårt landdär sådan skolskjulsning förekommer (yrkande 1), dels att lämpliga åtgärder ochinsatser riktade mot kommunerna i dessa områden görs i syfte att öka barnenssäkerhet vid skolskjulsning (yrkande 2). Vid behandling tidigare av motioner med kritik mot atlskolskjulsning sker i buss har utskottet (bet, /88:5 s. 9 och1988/89:TU1 s. 78) framhållit att en buss ändå genom sin storlek och tyngdm.m. ger en viss säkerhet i trafiken för passagerarna. När det gäller utnyttjandeav transportkapaciteten i skolskjutsfordon har utskottet i betänkandenaerinrat om att föredraf;ande departementschefen i propositionen 1987/88:33 omsäkerheten för barn i bil m.m. (s. 13) bl.a. framhöll att alltför högakostnader för enskilda transporter kunde leda till inskränkningar iskolskjulsverksamheten i stort, dvs. att barnen skulle fa ta sig till och frånskolan på annat sätt, vilket lätt skulle kunna få negativa konsekvenser förtrafiksäkerheten. Fråga om införande av förbud mot att barn transporterasstående vid skolskjulsning togs emellertid upp i en framlagdrapport från en översyn av bestämmelserna om skolskjulsning, som en arbetsgruppinom TSV hade utfört. Frågan har dock ännu inle förts vidare. Gällandeverksamhetsplanering inom TSV avser emellertid bl.a. utredning av frågan omtransport i bussar av slående passagarerare. I en sådan utredning torde fråganom transport av barn stående komma att behandlas vidare. Utskottet vill understryka atl: del är angeläget att allabarn erbjuds sittplatser vid skolskjulsning i buss. Då utvecklingen torde gåmot att så också blir fallet synes molionsförslagen inte behöva föranleda någotinitiativ från sida. Motionen kan därför avslås i sin helhet. 5.7 Förbud att köra om stillastående skolskjuts, m.m. Enligt 5 § förordningen om skolskjulsning skall fordon,när det används för skolskjulsning, vara försett med utmärkning som utvisarfordonets användning. TSV har i verkets föreskrifter om anordningar förutmärkning av skolskjuts (TSVFS 1985:43) föreskrivit krav på särskilda skyltarmed blinklyktor. Blinklyktorna skall enligt TSV:s föreskrifter omskolskjulsning (TSVFS 1988:17) tändas då fordonet befinner sig ca 100 meterfrån den plats där det skall stanna för på-eller avstigning samt släckas närfordonet befinner sig från den plats där på- eller avstigningskett. Enligt 2 § förordningen om skolskjulsning gäller bl.a. attden kommunala skolstyrelsen skall verka för att särskilt anordnade håll platser för skolskjulsning utformas så att olyckor i möjligaste mån undviks. Skolstyrelsen bestämmer efter samråd med trafik nämnd, polismyndighet och väg,hållare för varje skolskjuts färdväg och 26 de platser där på- eller avstigning bör ske. I motionT406 (s) begärs att det på vägar i samhällen med en högsta 1989/90:TU9 tillåtenhastighet av /lim skall vara förbjudet atl köra om en skolskjutssom har stannat och som har blinklyktorna tända saml alt detutanför sådana samhällen skall finnas trafiksäkra hållplatser för Vid behandlingen av propositionen 1987/88:33 om säkerhetenför barn i bil m.m. avslog på förslag av utskottet ett motionsförslagom införande av stopplikt vid stillastående skolskjuts (bet. /88:5 s.12-13, rskr. Utskottet instämde med föredragande departementschefen i attstopplikt inte borde införas. Enligt en redovisning i propositionen av överväganden aven arbetsgrupp skulle en slopplikl skapa en falsk säkerhet hos skolbarnen, ensäkerhet som inte finns på samma sätt då de åker med andra fordon. Det skullevara svårt för barnen att ändra sill beteende med hänsyn till vilket fordon skolskjuts eller ej skolskjuts de har stigit av. Barnen borde därför lära sigett beteende ovavsett vilket fordon de åker i. Det förhållandet att det framförallt i landsbygdskommunerna förekommer olika blandformer mellan renodladkollektivtrafik och skolskjutstrafik för transporter av skolbarn kunde göra detännu svårare för barnen att anpassa beteendet med hänsyn till vilket slagsfordon de åker med. En stopplikt kunde vidare medföra komplikationer för andratrafikanter genom att trafikrytmen störs till följd av köbildning, och mankunde också förvänta sig ett ökat antal omkörningar av skolskjutsfordon irörelse. Utskottet instämmer i de redovisade synpunkterna och ärinte berett att stödja införande av förbud att köra om stillaståendeskolskjuts. Frågan bör dock, som utskottet framhöll i sitt betänkande, följasnärmare. Utskottet underströk i betänkandet bl.a. vikten av attkommuner i samverkan med väghållare vid iordningställande av på- ochavstig-ningsplatser fortsätter strävandena att uppnå högsta möjliga säkerhetför barnen. Det förtjänar att nämnas att Inom ramen /88 årstrafikpolitiska beslut för /88 anvisade ett reservationsanslagpå 110 milj.kr. för att användas för bidrag till bl.a. handikappanpassning avkollektivtrafik. Bidrag från anslaget kan lämnas för handikappanpassning avhållplatsanläggningar. Med hänsyn till det anförda bör motionen inte föranledanågot Initiativ av . Den avstyrks således. 5.8 Högersväng i korsning med rött ljus I motion T447 (m) begärs (yrkande 13) att TSV skallstudera om det i en vägkorsning med fordonssignai som visar röd signalbild inte ändå skall kunna vara tillåtet att åt höger köra in på den korsande vägen om denna är fri. Motionärerna framhåller att det bl.a. av miljöskäl är viktigt att minska antalet stopp för bilar och att det i förekommer att högersväng i korsning med rött ljus är tillåten. Utskottetavstyrkte i belänkande /88:16 (s. 17-18) ett likartat 1989/90:TU9 motionsförslag.Utskottet framhöll att undantag från förbudet att köra mot rött ljus ifordonssignal inte borde kunna komma i fråga. Undantag skulle bl.a. kunna ledatill att respekten för rött ljus i trafiksignal över huvud taget skulle minska.Genom att i vägkorsningar, där så är lämpligt, inrätta körfålt förhögersvängande trafik liksom genom andra dylika arrangemang kunde man enligtutskottets mening uppnå en smidig avledning av trafik åt höger. Med hänvisning till vad utskottet sålunda anfördeavstyrker utskottet även del nu aktuella molionsförslaget. 5.9 Rätten att färdas på vägrenen utvidgades rätten att färdas på vägrenen. Före den gällde enligt 48 § andra stycket VTKatt om fordon förs sakta eller upptar stort utrymme och körbanan är smal ellerkrokig eller har icke obetydlig motgående trafik, föraren skall för allunderlätta omkörning minska farten och om del behövs föra fordonet åt sidan såsnart detta är möjligt. Han får därvid tillfålligt färdas på vägren, om det kanske utan fara eller olägenhet. gäller enligt 21 § förstastycket VTK att vägrenen skall användas vid fård med cykel, moped ochlångsamt-gående fordon m.fl. under vissa förutsättningar. Enligt andra stycketi paragrafen får vägrenen användas även vid fård med andra än i första stycketangivna fordon, om del behövs för att underlätta framkomligheten för annantrafik. I motion T429 (s) påtalas olägenheter med att vissabilförare tror att vägrenen i vissa situationer måste användas vid egen färdeller av andra bilar. I syfte atl undanröja dessa olägenheter begär motionärenen återgång till den före gällande ordningen att vägrenen fåranvändas endast tillfälligt för fård. Utskottet förutsätter att TSV följer utvecklingen avvägrenskörningen och vid behov till undvikande av i motionen påtaladeolägenheter tar Initiativ till erforderliga informations- och andra åtgärder.Motionen kan därmed lämnas utan initiativ från sida. 5.10 Rätten att medge biltrafik i kollektivtrafikfiler Enligt 147 § andra stycket 1 \TK äger kommunen meddelalokala trafikföreskrifter om förbud mot trafik med fordon av visst slag och kanmed stöd härav t.ex. reservera körfålt (fil) för kollektivtrafik. Undantag från lokala trafikföreskrifter av nu nämnt slagmeddelas enligt 159 § VTK av kommunen om undantaget begränsar sig tillkommunen. Om undantaget rör mer än en kommun inom ell län meddelas undantag avlänsstyrelsen. Rör det mer än ett län meddelas undantaget av TSV. Undantag frånlokal trafikföreskrift får enligt 160 § VTKmedges om det behövs av särskilda skäl och det kan ske utan /90:TU9 fara förtrafiksäkerheten, skada på vägen eller annan avsevärd olägenhet. I har det såsom närmare redovisas ibetänkande /88:1 (s. 15-16) - hinnits kollektivkörfält sedan1960-talet. Undanlag från förbud mot trafik i kollektivkörfälten har medgetts istort sett som körfålten har funnits. I motion 1986/87:T409 (vpk) framförs kritik mot alllänsstyrelsen i skall vid olika tillfällen ha medgett vissaundantag för trafik i kollektivkörfält, trots att gatunämndenligt motionärerna har haft invändningar mot atl undantag skulle medges.Motionärerna framhåller atl det borde anses vara självklart alt kommunen somansvarar för gator och trafik inom sina gränser också skall ha rätten attbestämma över vilka som skall få trafikera reserverade körfält. Med hänsynhärtill begär motionärerna att kommunen skall ha vetorätt vid handläggningen avfrågor om undantag från förbud för biltrafik i kollektivtrafikfiler. Enligt 169 § andra stycket VTK får beslut som länsstyrelsehar fattat enligt vägtrafikungörelsen överklagas hos TSV. TSV:s beslut i ettöverklagat ärende får dock inte överklagas vidare. Utskottet ansåg vidbehandlingen i betänkande /88:1 (s. 1516) av ett motionsförslag somvar likartal med det nu aktuella alt rätten att hos TSV överklaga beslut avlänsstyrelsen om sådana undantag varom här är i fråga borde vara tillräckligoch var inte berett att förorda en vetorätt för kommunen. UtskoUet har sammaprincipiella inställning nu men vill framhålla alt frågor om framkomlighetenför kollektivtrafiken m.m. i storstadsområdena däribland även frågor omreserverade körfält och användningen av sådana övervägs avstorstadstrafikkommittén (K 1988:01), som beräknas avge sitt slutbetänkandevid /90. Med hänsyn till det anförda är utskottet inte berett attnu förorda något initiativ med anledning av motionsförslaget.Utskottet avstyrker därmed detsamma. 6 Frågor om kontrollbesiktningen m.m. Kontrollbesiktning av fordon sker enligt 74 § förstastycket FK för att den beskaffenhet och utrustning hos fordonet som är avbetydelse från miljö- och trafiksäkerhetssynpunkt skall kontrolleras.