bet · GD01AU13 · 1989-12-31 00:00:00 — För ett beslut avriksdagen om stöd till framtidsverkstäder finns det inte underlag enligtnäringsutskottet som sålunda avstyrker motionen. har idenna fråga samma uppfattning som näringsutskottet och avstyrker därför nämndayrkande. Energifrågor 1989/90:AU13 Enligt propositionen avser industriministern att underhösten 1990 lägga fram förslag för om bl.a. kärnkraftsawecklingen.Ett omfattande utredningsarbete pågår i syfte att skapa underlag för denkommande propositionen. Mot denna bakgrund är det f.n. varken möjligt ellerlämpligt att ta ställning till regionalpolitiska kommitténs ellerremissinstansernas förslag på energiområdet. I propositionen redogörs för det nuvarande svenskaenergisystemet samt för de energipolitiska insatser som har regionalpolitiskbetydelse. Bl.a. har energiskatten på elkraft utformats så att hushållen inorra har gynnats. Från är skattesatsen i de nordligastelänen m.fl. områden resp. för övriga delar avlandet när det gäller icke-industriell förbrukning. Den ökadeenergiskattefördelen för hushållen i de nordliga delarna av landet är avseddatt mildra effekten bl.a. av att mervärdeskatt på energi införs. Den pågående omställningen av energisystemet har som syfteatt landets behov av energi varaktigt skall kunna tillgodoses på ett sätt somär förenligt med samhällsekonomiska mål. En förutsättning är ett effektivareutnyttjande av tillgängliga energiresurser. En betydande real prishöjning på elkan förutses under alla förhållanden, anförs det i propositionen.Slutbetänkande har avlämnats från utredningen 90 (ME 1988:05)angående effekterna för den elintensiva industrin av stora elprishöjningar.Utredningen har bl.a. redovisat eventuella behov av åtgärder för att rimligakonkurrensvillkor skall kunna behållas för denna industri somkärnkraftsawecklingen genomförs. Statsmakterna har i skilda sammanhang uttalatatt den elintensiva industrin också skall ges rimligakonkurrensvillkor. REK87 har föreslagit att vattenkraftsregionerna skall fådel av vattenkraftens vinster vid en kommande höjning av elpriserna. Medanledning härav erinras i propositionen att en särskild utredare tillkallatsmed uppgift att utreda denna fråga. I utredningsdirektiven (dir. 1989:63) sägsbl.a. att utredaren bör utforma sina förslag med hänsyn tagen till att vinsterfrån äldre vattenkraft skall kunna återföras till de regioner där de genereras.I avvaktan på utredningens resultat är inte industriministern beredd att taställning till regionalpolitiska kommitténs förslag. I propositionens avsnitt9 föreslås särskilda medel för att förstärka infrastrukturen i främststödområde 1. Det råder bred enighet om att biobränslenas andel avenergiförsörjningen måste ökas kraftigt om de långsiktiga miljö- och energipolitiskamålen skall kunna nås. Enligt propositionen kan en väsentligt ökad användningav biobränslen vid dagens kostnadsrelationer endast nås genom statligastyrmedel av olika slag. Förslag har bl.a. lagts fram i betänkandet (SOU1989:83) Ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken Energi och trafik. Om dessaförslag genomförs kan biobränslenas konkurrenssituation förbättras gentemotbl.a. Som tidigare nämnts bereds inom förslag tillriksdagen om en övergripande reform på energiskatteområdet. Energipolitikensinriktning tas upp av kommunisterna i 1989/90:AU13 motionA107 och av i motion Alll. Även i motion A41 av () framförs ett yrkande på detta område. Enligt vpk har de statliga insatserna på energiområdet engod möjlighet att kombinera miljöhänsyn med positiva regionala åtgärder.Fossila bränslen och kärnkraft skall ersättas med ökad energieffektivitet ochökat sparande. Ökad användning av förnyelsebara bränslen gynnar utsattaregioner eftersom bränslena produceras i glesbygden. /Vndra förnyelsebaraenergikällor än biobränslen förbigås emellertid med skrämmande tystnad ipropositionen. Vpk menar att det bör upprättas nationellaoch regionala energiplaner, som bl.a. bör utvisa hur befintliga resurser skatillvaratas. Vidare anser vpk i samband med synpunkter på vissa län attregeringen måste presentera en övergångsplan för kärnkraftverket iOskarshamn. hänvisar till sin allmänna syn atteffektivisering, hushållning, sparande och utnyttjande av inhemsk, förnybaroch miljövänlig energi gynnar regional utveckling. Satsningar på inhemskförnybar energi energiskog, odling av energi och fibrer för näringslivet ochsatsning på alternativa drivmedel har en avsevärd betydelse för den regionalautvecklingen. En omställning enligt modell kommer också att medföraett mindre sårbart samhälle. I motionerna A107, Alll och A41 framförs kravet attbiobränslen skall vara befriade från skatt. Bakgrunden är främst att en skattpå biobränslen slår hårt mot glesbygden men också miljöskäl nämns. I Alllframhåller att utbygnaden av naturgasnätet måste ske på ett sådant sättatt biobränslemarknaden kan utvecklas optimalt vad gäller regional utvecklingoch bättre miljö. informerar i sitt yttrande tillarbetsmarknadsutskottet att det har beslutat föreslå att behandlingav yrkanden som gäller energipolitikens inriktning skall uppskjutas tillriksmötet /91, så att de kan tas upp i anslutning till en proposition omden framtida energipolitiken som regeringen avser att avlämna till riksdagenhösten 1990. Inom näringsutskottet har , vänsterpartietkommunisternas och de grönas företrädare reserverat sig motnäringsutskottets nu nämnda beslut. framhåller i sitt yttrande att regionalpolitiskaaspekter måste tillmätas vikt vid utformningen av den långsiktiga energipolitiken.Näringsutskottet räknar med "att förslag om fortsatt omställning avenergisystemet, bl.a. produktion av inhemska bränslen, kommer att aktualiserasnär energifrågorna under nästa får en samlad behandling. För dagenfinns det, menar näringsutskottet, inte erforderligt underlag förställningstaganden av . Enligt utskottets uppfattning är näringsutskottets beslutatt behandla inriktningen av energipolitiken i ett sammanhang ägnat att få till stånd ett bättre underlag och en bättre prövning av dessa frågor. Utskottet vill inte här föregripa den omfattande behandling som planeras äga rum . Självfallet kan utskottet instämma i den allmänna bedömning som görs i propositionen och av näringsutskottet 116 attenergisystemets utformning och prissättningen av olika energislag har stor betydelse för den regionala utvecklingen. Med hänvisning 1989/90:AU13 härtilloch vad som i övrigt anfc'rts avstyrker utskottet de aktuella yrkandena imotionerna A41 (c), A107 (vpk) och Alll (c). 1 motion A69 av () anförs attVästernorrlands län har en stor andel av den elintensiva industrin. Redan i dagmärks effekterna av ökade kostnader för elenergi och en fortsatt ökning kommeratt medföra påtagliga strukturförändringar. Dessa farhågor pekar enligtmotionären på ytterligare behov av regionalpolitiska insatser i . Utskottet vill hänvisa till vad som anförs i propositionenatt elpriserna i fastställs av kraftföretagen utan någon egentligstyrning från statsmakternas sida. Indirekt påverkar dock staten prisbildningeni egenskap av ägare med avkastningiikrav. Utskottet vill hävda att statsmakternasuttalande att den elintensiva industrin också skall ges rimligakonkurrensvillkor gäller även i . Med hänvisning till vadsom anförts anser utskottet att motion A69 i denna del inte påkallar någonriksdagens åtgärd. 1 tvåmotioner berörs frågan om regionala drivmedebskatter. 1 motion A106 av m.fl. (mp) föreslås attlandstingen och kommunerna får rätt att införa miljö- och trängselavgifter påbensin och diesel. Sådana regionala och lokala miljöavgifter på drivmedeltorde enligt motionärerna främst vara aktuella i storstadsregionerna. Dagenslikriktade system innebär att betydande medel omfördelas från merglesbefolkade landsdelar till de mer tätbefolkade. Med syftet att åstadkomma likvärdiga kommunikationsvillkori glesbygd och tätort begär m.fl. (s) i motion A426 en samladöversyn av möjligheterna att införa differentierade drivmedelspriser. Utskottet har tidigare berört det omfattandeberedningsarbete som pågår inom för att få till stånd etttillräckligt underlag för beslut om den framtida enerppolitiken. I dettasammanhang är oförhindrat att ta upp frågor även omdrivmedelsskatter och regionala hänsyn. har enligt sittbilagda yttrande tidigare avstyrkt ett liknande yrkande med hänvisning tillpraktiska och andra svårigheter med den föreslagna ordningen. Mot dennabakgrund är utskottet för sin del inte berett att tillstyrka de berördamotionsyrkandena. Åtgärder till förmån för vattenkraftsproducerande regionertas upp i motion Al 18, kommunisternas motion A107 samti de grönas motion A106. Därutöver behandlas denna fråga avNils-Olof och (båda s) i motion A57, av Per-OlaEriksson (c) i motion A68 samt av (vpk) i motion A108. Isamband med att näringsutskottet har yttrat sig över motionskraven angåendeåterförande av vattenkraftvinster har näringsutskottet tillarbetsmarknadsutskottet under förutsättning av dess medgivande ocksåöverlämnat två motioner med likartade krav, nämligen N438 av . (s) samt N439 av (). Centernbegär att en avgift på /kWh av den vattenkraftproduce- 117 rande elen tas ut av kraftbolagen omgående och utan ytterligare Medlen skall användas för näringslivsutveckling och all- 1989/90:AU13 Det bör enligt motionärerna ankomma på länsstyrelsernaatt fördela medlen till kommunerna med beaktande av utbyggdavattenkraftstillgångar och behov av regionalpolitiskt stöd. Små vattenkraftverkmed en effekt understigande 1 500 kW skulle undantas från avgiftsskyldigheten.Även vpk anser att det av regionalpolitiska kommittén föreslagna återförandetav /kWh av vattenkraftsskatten bör genomföras. Medlen 600 milj. kr. bör gå till infrastruktursatsningar. I A108 återupprepas vpk:s krav. Önskemål isamma riktning uttalas av de gröna, som dock vill differentieraskatten till 2 resp efter vattenkraftverkens ålder. Motion A57 utgår från förhållandena i . Bl.a.hänvisas till tidigare framställningar från att vattenkraftensövervinster bör återföras. Motionärerna utgår från att den nu tillsattautredningen får som direktiv att utforma förslag i samma riktning som denregionalpolitiska kommitténs. I motion A68 begärs återföring av vinsterna frånden vattenkraft som produceras i , motsvarande /kWh. Dettaskulle för betyda minst 150 milj. kr. 1 N438 föreslåsett uttalande av till regeringen om återföring av vattenkraftverkensövervinster till de regioner där vattenkraften produceras. Av inflytande medel,för del beräknade till 550 ä 600 milj. kr. , skulle under entioårsperiod minst 300 milj. kr. Medlen fördelas avregeringen och tillförs länsstyrelserna i berörda län. I motion N439 begärs ettbeslut om att fr.o.m. ett halvt öre/kWh produceradvattenkraftsel återförs till de vattenkraftsproducerande kommunerna och att etthalvt öre/kWh återförs till länet där de aktuella kommunerna ingår. har i sitt yttrande redovisat attmotioner liknande de ovan refererade under en följd av år har väckts. Närmotionsyrkanden av denna innebörd senast behandlades av , ,avslogs de efter att ha avstyrkts av näringsutskottet med hänvisning till attfrågan om ett sådant system var under utredning hos den regionalpolitiskakommittén. anför vidare att eftersom frågan omåterförande av vinstmedel från äldre vattenkraftverk till de regioner därvattenkraften har genererats är föremål för särskild utredning finns det inteanledning till initiativ på detta område från sida. Därefter följernäringsutskottets avstyrkande av de i yttrandet behandlade motionerna. Enligt direktiven för utredningen om kraftföretagensvinster (dir. 1989:63) bör utgångspunkten vara att omställningen av energisystemet skall genomföras med så små samhällsekonomiska kostnader som möjligt och med bevarade, väl fungerande energimarknader. Utredaren bör dels belysa dagens ekonomiska villkor för kraftföretag av olika typer, dels undersöka i vilken utsträckning de vinster som genereras är erforderliga för att klara framtida investeringsbehov. Mot bakgrund av det material som kommer fram bör utredaren bedöma storleken av de vinster som kan uppkomma i kraftindustrin som helhet eller inom 118 vissatyper av kraftföretag. Om utredaren finner att dessa vinster blir betydandebör denne redovisa lämpliga åtgärder för att vinsterna i 1989/90:AU13 ökadutsträckning skall kunna komma hela samhället till del. Förslagen bör utformasmed hänsyn tagen till att vinster från äldre vattenkraft skall kunna återförastill de regioner där de genereras. Syftet skulle vara att finansiera olikasamhällsinsatser, som kan bidra till den regionala utvecklingen ivattenkraftsregionerna. Praktiska och principiella aspekter på olika åtgärderpå skatteområdet bör belysas. Resultatet av utredningen bör redovisas föreutgången av . Utskottet vill för sin del uttrycka tillfredsställelseöver att de nämnda frågorna om återförande av vattenkraft vinster till deregioner där vattenkraften genereras är föremål för omfattande såvälprincipiella som praktiska överväganden. Resultaten av den nämnda utredningenbör avvaktas menar utskottet, som därutöver vill erinra om attregeringsförslaget om nya infrastrukturmedel i första hand avser stödområde 1.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna A57 (s), A68 (c), A106 (mp),A107 (vpk), A108 (vpk). Al 18 (c), N438 (s) och N439 (c) i aktuella delar. Enligt propositionen kommer de areella näringarna ävenfortsättningsvis att ha stor betydelse för glesbygdsområdena.Regionalpolitiska insatser inom de areella näringarna bör i första hand avseutveckling av kombinationsföretag med jord- och skogsbruk som bas. Vidare informeras i den regionalpolitiska propositionen omskogsbruket och det statliga stödet till detta samt om fisket. Bl.a. redovisasen överenskommelse mellan statsministrarna i EFTA-länderna om att frihandel medfisk och produkter skall införas fr.o.m. med enanpassningstid . Med överenskommelsen följer bl.a. attmöjligheterna att lämna generella statliga stöd till fisket begränsas. I tremotioner behandlas jordbrukets utveckling. I motion A106 av de gröna anförs attmiljöpartiet är mycket positivt till utveckling av kombinationsföretag,eftersom de kan innebära större trygghet i försörjningen och högrelivskvalitet. anser att det är fel att styra detta fråncentral nivå. Beslut om sådana satsningar bör kunna göras på regional nivå.Kjell och (båda c) framhåller i motion A53 att denframtida jordbrukspolitiken måste inriktas på målet att ha ett livskraftigtjordbruk i hela landet. Det är därför nödvändigt med vissa stödåtgärder ochäven att stödet till norra bibehålls och utvecklas. () tar i motion A41 upp behovet av satsning på alternativa grödor. Om någonsådan satsning inte görs kommer det småskaliga jordbruket med mjölk- ochköttproduktion i bl.a. att konkurreras ut. Utskottet vill i detta sammanhang redovisajordbruksutskottets all männa syn på de berörda frågorna, vilken framgår av jordbruksutskott ets yttrande JoU5y. Yttrandet är som bilaga fogat till detta betänkande. framhåller inledningsvis den stora betydelse jord- bruksnäringenhar för sysselsättningen i olika regioner. Genom sin 1989/90:AU13 mångfacetteradeverksamhet bidrar lantbrukarna aktivt till sysselsättningen i glesbygderna. Frågor om jordbrukets utveckling torde enligtjordbruksutskottet omfattas av dess behandling av den livsmedelspolitiskapropositionen. finner mot den bakgrunden inte skäl att merautförligt granska sådana motionsyrkanden i förevarande sammanhang. De bördärför avslås i nu berörda delar enligt jordbruksutskottet. Regeringens proposition 146 om livsmedelspolitiken harsedermera framlagts och utskottet kan därvid konstatera att förslag läggs framom åtgärder för att stärka livsmedelspolitikens regionalpolitiska profil. Bl.a.föreslås ett utökat glesbygdsstöd om 100 milj.kr. som särskilt avserkombinationsföretag, där jordbruket ingår som en del. I samband med behandlingenav propositionen har jordbruksutskottet med eget yttrande (JoU8y) överlämnatden ovan nämnda anslagspunkten i proposition 146 jämte motionsyrkanden tillarbetsmarknadsutskottet. Dessa frågor behandlas i avsnittet /Vnslagsfrågor. Utskottet kan ansluta sig till jordbruksutskottetsuppfattning i yttrandet JoU5y att det inte i detta sammanhang finns skäl attmera utförligt behandla yrkanden om jordbrukets utveckling. Med det anfördaavstyrker utskottet motionerna A41, A53 och A106 i aktuella delar. m.fl. (m) tar i motion A64 upprådgivningsverksamheten inom jordbruket. Den rådgivning som ges tilllantbrukarna är splittrad mellan olika intressenter, framhåller motionärerna.Det finns alltså behov av en samordnad rådgivning, som kan koncentreras tilllänets lantbruksskolor. Frågan om rådgivningsverksamheten har utförligtbehandlats av jordbruksutskottet (1989/90:JoU12). har därvidframhållit att rådgivningsverksamheten behöver ses över, och jordbruksutskottethar för sin del utgått från att regeringen kommer att låta verkställa enöversyn sedan beslut har fattats om den nya inriktningen avjordbrukspolitiken. Med hänvisning till det anförda finner utskottet i likhetmed jordbruksutskottet i sitt yttrande till arbetsmarknadsutskottet att detaktuella yrkandet inte påkallar någon ytterligare åtgärd från sida. Åtgärder för fisket aktualiseras i två motioner, nämligeni A94 av () och i A106 av m.fl. (mp). beklagar att flera yrkesfiskare längs denångerman-ländska kusten har blivit av med sin yrkesfiskelicens, därför att deinte kunnat försörja sig huvudsakligen på fisket. bör gesdirektiv för att vidta nödvändiga åtgärder. Enligt motion A106 är bestånden avtorsk i utfiskade beroende på att fiskare från medeffektiva fiskemetoder bedrivit ett intensivt fiske. En större hänsyn måste tastill det lokala fiskets krav genom bl.a. skonsammare fiskemetoder. Trålfiskebör förbjudas i och . Utskottet noterar att jordbruksutskottet i sitt yttrandesäger att fiskarena längs kusten utgör en viktig yrkesgrupp och att även insjöfis- 120 ket har sin betydelse för sysselsättningen. yrkandenaom hantering av utfiskning, lokala fiskein- 1989/90:AU13 tressenoch förbud mot trålfiske ii och angerjordbruksutskottet att dessa frågor torde behandlas av jordbruksutskottet isamband med behandlingen av proposition 1989/90:123 om fisket. Mot denbakgrunden finner inte jordbruksutskottet och inte hellerarbetsmarknadsutskottet skäl att nu utförligt behandla de nämnda frågorna.Motionerna bör därför avslås i nu berörda delar. I motion A55 av m.fl. (s) begärs stöd till enfbkevårds-anläggning i kommun. Motionärerna anför attGullspångs-laxen är en art som är i utdöende i samband med att de naturligalekplatserna har försvunnit. För att garantera en fortlevnad krävs en rationellodling. Ett statligt stöd till en fiskevårdsanläggning har betydelse frånsåväl regionalpolitisk synpunkt som från naturskyddssynpunkt. Jordbruksutskottetanför följande i fråga om nämnda motion. Senast i årets av godkända budgetbetänkande(1989/90:JoU14, rskr. 194) har utskottet framhållit att haransvar för erforderliga åtgärder för att bevara naturreproducerandefiskstammar. I betänkandet redovisas vilka åtgärder som vidtagits föratt förbättra lekbottnarna i . Enligt vad utskottet sedermeraerfarit har frågan om finansieringen av en fiskevårdsanläggning även tagitsupp av berörda länsorgan med regeringen. Något särskilt uttalande av riksdagenmed anledning av motionsyrkandet synes mot den bakgrunden knappast påkallat. Mot bakgrunden av de skäl som jordbruksutskottet anföravstyrker utskottet motion A55 i denna del. I propositionen framhålls att utbildningsinsatser har storbetydelse för en positiv regional utveckling. Olika utbildningsformer bör gesen bred geografisk spridning. Detta förutsätter bl.a. flexibla organisationsformer. Gymnasieskolan är utbyggd i alla delar av landet,konstateras i propositionen. Bl.a. mot bakgrund av de minskandeungdomskullarna planeras under /91 enproposition angående en omstrukturerad gymnasieskola. pågårinom gymnasieskolan en treårig försöksverksamhet med treåriga yrkesinriktadelinjer. En särskild utvärderare följer försöksverksamheten. m.fl. (m) begär i motion A64motorsportgymnasium och utveckling av gymnasieutbildning i . 1motionen begärs att regeringen tillsätter en utredning med uppgift attanalysera förutsättningarna för ett motorsportgymnasium i . Imotionen anförs vidare att kommuner som , och bör få utveckla den typ av gymnasieutbildning, som stärker deras roller iett samlat östgötaperspektiv. Utskottet vill beträffande de nämnda kraven hänvisa tillutbildnings- 1989/90:AU13 utskottets behandling av motsvarande frågor underinnevarande (UbU15). betänkande i frågan,/Vnslag till gymnasieskolor m.m., bifölls av (rskr. 238).Arbetsmarknadsutskottet har inte funnit skäl till något annat ställningstagande.Motion A64 avstyrks därmed i berörda delar. I propositionen informeras om att kommunernas ochlandstingskommunernas efterfrågan på undervisningstimmar för grundvux ochkom-vux har ökat och att efterfrågan väsentligt överstiger dentillgängliga statliga resursramen. SÖ:s fördelningsbeslut har inneburit en begränsadomfördelning från i första hand storstadslän till glesbygdslän.Vuxenutbildningen är föremål för en genomgripande analys, ochindustriministern är därför inte beredd att nu biträda regionalpolitiskakommitténs förslag om ökade resurser till vuxenutbildningen. Vidare redovisas i propositionen bestämmelsen ivuxenutbildningsförordningen (1985:288) att kurser får startas inom komvtix omantalet studerande varaktigt beräknas uppgå till lägst tolv eller i glesbygdlägst åtta. Med glesbygd avses i detta sammanhang kommuner som ingår istödområde enligt bestämmelserna om regionalpolitiskt stöd, med undantag förort inom kommunen där tre- eller fyraårig linje av gymnasieskolan fåranordnas, s.k. g-ort. Motsvarande definition av glesbygd finns även iförordningen (1981:518) om statsbidrag till studiecirklar m.m. Tilläggsbidragmed . för varje studietimme utgår för en studiecirkel inom detta område. I tvåmotioner begärs ytterligare resurser för vuxenutbildning. kommunisterna anför i motion A107 attutbildningsnivån är lägre i de delar av landet som behöver regionalpolitisktstöd. Vpk föreslår därför en satsning på 50 milj. kr. för att öka rekryteringeninom vuxenutbildningen och för att öka antalet studietimmar i den kommunalavuxenutbildningen i stödområdet. I motion A103 begär och (båda c) att 50 milj. kr. i enlighet med den regionalpolitiskakommitténs förslag avsätts till bl.a. län för vuxenutbildningsinsatser. Som nämns i propositionen är vuxenutbildningen föremål fören genomgripande analys. Enligt budgetpropositionen planeras en propositionunder med förslag till strategi för vuxenutbildningen på kort och långsikt. Eftersom frågan om vuxenutbildning är föremål för ettflertal utredningar med sikte på kommande regeringsförslag anser utskottet attdet inte finns någon anledning till initiativ på detta område från riksdagenssida. De aktuella motionerna avstyrks alltså av utskottet i aktuella delar. I fyra motioner behandlas vuxenutbildning ochstudiecirklar i glesbygd. I motionA106 av de gröna framhålls att även inom 1989/90:AU13 andraglesbygdsområden än inom stödområdena 1 och 2 kan det vara svårt att hitta flerelever än åtta till en komvuxkurs. förordar därför attkomvuxkurser med endast åtta elever skall kunna starta även i andraglesbygdsområden. I motion Alll anförs att möjligheten att anordnastudiecirklar med bättre ekonomiska villkor inom resursområdena betyder mycketför landsbygdsutvecklingen. föreslår att tilläggsbidrag skall utgå inomstödområdena oavsett om gymnasieutbildning finns på orten. Samma uppfattninguttrycker och (båda c) i motion A53 och även JanHyttring m.fl. (c) i motion Al 12. Enligt utskottets uppfattning är det angeläget att ortermed svagt utbildningsutbud i första hand priioriteras. Liksom bör kurserfå startas i stödområdena (enligt bestämmelserna om regionalpolitiskt stöd) medåtta deltagare i stället för tolv. Tilläggsbidrag för studiecirklar i glesbygdkan lämnas om orten inte är en s.k. g-ort.