bet · GD01SfU19 · 1989-12-31 00:00:00 — Det fick enligt utskottet ankomma på berörda myndigheter att idetta hänseende ta erforderliga initiativ. Utskottet ansåg att det i ytterstaundantagsfall tills vidare måste accepteras att barn togs in tillsammans medvårdnadshavarna i polisarrest och att det av rent praktiskaskäl inte torde vara möjligt att vid t.ex. direktawisning lösa lokalproblemenpå annat sätt. Vid det följande (se SfU 1984/85:27) underströkutskottet att ansträngningarna att hitta andra förvarslokaler änkriminalvårdsanstalt, allmänt häkte eller polisarrest måste intensifieras. Iyttersta undantagsfall måste det dock under ytterligare accepteras attbarn exempelvis i samband med en direktawisning togs in tillsammans medvårdnadshavare i polisarrest . Under /86 (se SfU 1985/86:21) hänvisadeutskottet till sina tidigare uttalanden och underströk åter vikten av att barninte placeras i häkte eller arrestlokal. I betänkande SfU 1987/88:9 redogjorde utskottet för de tidigare n uttalandenai frågan och anförde sammanfattningsvis att utskottet så- lunda vidolika tillSllen kraftigt understrukit betydelsen såväl av att 1989/90:SfU19 barnendast i undantagsfall tas i förvar som att de i dessa fall endast undantagsvisplaceras i lokaler avsedda för andra ändamål. Utskottet påpekade vidare att avden undersökning om förvarsbeslut som invandrarverket i samråd medrikspolisstyrelsen gjort på regeringens uppdrag och som överlämnats tillinvandrarministern framgick att ett stort antal beslut om förvar, inte minstavseende barn , hade tagits främst av polismyndigheten i ,vaktdi-strikt, undersökningen avsåg, dvs. majseptember1987 och att regeringen därför uppdragit åt justitiekanslern () att utredaomständigheterna kring förvarstagande enligt UtlL vid det nämnda vaktdistriktetsamt att därvid ägna särskild uppmärksamhet åt beslut att ta barn iförvar. Utskottet konstaterade med tillfredsställelse att förbud nu rådde motatt placera barn i kriminalvårdsanstalt eller häkte men ansåg det samtidigtvara djupt oroande att barn togs i förvar i den utsträckning sominvandrarverkets utredning gav vid handen. Utskottet, som villeunderstryka vikten av att barn endast undantagsvis togs i förvar, ansåg attresultatet av JK:s nämnda utredning borde avvaktas innan vidtog någonåtgärd. 1 betänkande SfU 1987/88:27 redogjordes i korthet förförhållandena för barn i förvar vid invandrarverkets förläggning i Carlslundoch för JK:s utredning. Utskottet ville i avvaktan på beredningen av lagutredningensbetänkande och utredning om behovet av åtgärder förasylsökandebarn inte förorda något totalt förbud mot att barn tas i förvar.Utskottet ville emellertid understryka betydelsen av en restriktiv tillämpningav förvarstagandebestämmelserna och betydelsen av att för de fall ettförvarstagande bedömdes oundgängligen nödvändigt det skedde i godtagbaraformer och i lämpliga lokaler. Utskottet delade i betänkandena /89:SfU19 och 22bedömningen i propositionen att barn alltjämt måste kunna tas i förvar i vissafall. Detta gällde enligt utskottets uppfattning endast i de fall då det äroundgängligen nödvändigt och sedan det noga övervägts om syftet med åtgärdeninte kan nås genom att barnet ställs under uppsikt. I fråga om motioner om att ett nytt institut benämntkvalificerad uppsikt skulle införas påpekade utskottet att motionärerna intenärmare utvecklat vad de avsåg att detta borde innebära, och utskotteterinrade om lagrådets uttalande beträffande bedömningen av föreskrifter omvistelse inom flyktingförläggning eller utredningssluss. Utskottet vidhåller sin redovisade inställning i frågan ommöjligheten att över huvud taget ta barn i förvar och avstyrker med detanförda bifall till motion SfölO yrkande 22. Utskottet anförde i betänkandena /89;SfU19 och 22 atti kritiken mot propositionens förslag såvitt avsåg möjligheterna att ta barn iförvar de föreslagna bestämmelserna tolkats så att de skulle ge större utrymmeän för förvarstagande. Utskottet hade för sin del svårt attfinna fog för ett sådant påstående samt anförde vidare. I den nuvarande lagstiftningen är förvarsgrunderna ibotten desamma för vuxnaoch för barn, men därutöver krävs det synnerliga skäl för att ta barn iförvar. I det nya lagförslaget har som nämnts möjligheterna vidgats att ta vuxna i förvar. För barnens del är däremot liksom tidigareförvar möjligt endast när det är sannolikt att barnet kommer attavvisas eller utvisas eller när det är fråga om verkställighet av ett awisnings-eller utvisningsbeslut samt det därutöver finns risk för att 'O barnethåller sig undan eller finns anledning anta att barnet annars Risken för undanhållande skall i fort- 1989/90:SfU 19 sättningenvara uppenbar, i stället för som endast skäligen kunna befaras,och genom undanhållandet skall en förestående verkställighet som inte börfördröjas äventyras. Den tidigare möjligheten att i de situationer när detär sannolikt att barnet kommer att avvisas eller utvisas eller när det är frågaom verkställighet av ett awisnings- eller utvisningsbeslut ta barn i förvarom identiteten är oklar har tagits bort i den nya lagstiftningen. Möjlighetenatt ta barn i förvar har sålunda minskats i detta hänseende. Att det allmännavillkoret i nuvarande lagstiftning att förvar får tillgripas endast om detfinns synnerliga skäl för det har tagits bort kan för den mycket begränsadegrupp barn där förvarstagande aktualiseras på grund av risk för brottsligverksamhet möjligen ge utrymme för ett ökat förvarstagande. Vad avser dentveklöst betydelsefullaste förvarsgrunden, nämligen risken för undanhållande,uppvägs det nuvarande allmänna villkoret att förvar får tillgripas endast omdet finns synnerliga skäl av skärpningen och preciseringen avundanhållanderisken i lagförslaget. Genom denna skärpning och precisering gesenligt utskottets uppfattning bättre uttryck åt i vilka situationerförvarstagande får tillgripas än med nuvarande uttryckssätt. Utskottet villockså erinra om att statsrådet som Ovan nämnts framhållit i specialmotiveringenatt barn bör få tas i förvar endast när det finns synnerligen starka skäl. Utskottet fann att de nya kriterierna för förvarstagandeav barn och föreskrifterna för att förhindra familjesplittring väl gav uttryckåt den starka restriktivitet som måste iakttas i fråga om sådana förvarsbeslut.De föreslagna inskränkningarna i den nuvarande rätten att ta barn i förvar ochmotivuttalandena till bestämmelsen i frågan gav enligt utskottets uppfattninggarantier för att förvar kommer att tillgripas endast om det finns mycketstarka skäl för åtgärden. Utskottet noterade också med tillfredsställelse attden kvarvarande möjligheten att sätta barn i förvar i polisarrest kunde tasbort. Utskottet vidhåller sin inställning i fråga om de ipropositionen föreslagna kriterierna för att ta barn i förvar (6 kap. 3 §) ochavstyrker därmed bifall till motion 51629 yrkande 3. Utskottet anser med detanförda också att yrkande 4 i motionen får anses tillgodosett. Utskottet utgick vidare från att regeringen och ansvarigamyndigheter noga följde utvecklingen i fråga om förvarstagande av barn. Föratt avgöra detta måste de ansvariga myndigheterna fortlöpande se till att detfinns ett underlag för uppföljningen. Något tillkännagivande om uppdrag tillinvandrarverket att föra statistik ansåg utskottet inte påkallat, och utskottetavstyrkte bifall till en motion härom. Utskottet konstaterar nu att invandrarverketi den kvartalsredovisning som lämnas till regeringen och som utskottet harmöjlighet att ta del av redovisar statistik över förvar av såväl vuxna sombarn. Motion S05 yrkande 2 påkallar därför enligt utskottets uppfattning intenågon åtgärd. 1 motion 51610 hänvisar m.fl. till attombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) kritiserat behandlingen avförvarstagna utlänningar, bl.a. att förvarstagna utlänningar sällan överförsfrån polisarresteller häkte till kriminalvårdsanstalt och att kontakt tned 11 rättsliga biträden, vänner och anhöriga hindrats.Motionärerna begär ett tillkännagivande om att regeringen bör få i uppdrag att genom 1989/90:SfU19 kontaktermed berörda myndigheter åtgärda missförhållandena (yrkande 12). Närmare bestämmelser om förvar finns nu i 5 kap. 1113 §§utlänningsförordningen (1989:547). Enligt förordningen får barn under 16 årsom tas i förvar inte alls tas in i kriminalvårdsanstalt, häkte eller ipolisarrest. Vidare gäller enligt förordningen lagen (1976:371) ochförordningen (1976:376) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. itillämpliga delar i fråga om behandlingen av utlänningar som hålls i förvar.Utlänningen får därutöver beviljas de lättnader och förmåner som kan medges medhänsyn till ordning och säkerhet inom anstalt, häkte eller polisarrest eller omomhändertagandet skett på annat sätt. I regeringens förordningsmotiv (1989:3) Nyutlänningsförordning framhålls att det är naturligt att en utlänning som tas iförvar helst får vistas i lokaler som särskilt inrättats för ändamålet, iförsta hand i jmslutning till utredningsslussarna men om sådana lokaler inte ärtillgängliga kan förvarstagande ske på annat sätt som bedöms lämpligt. Utöverkriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest sägs förvarstagandet kunna skeexempelvis i lägenhet eller rum i anslutning till inrese-eller utreseorten.Vidare framhålls att några särskilda restriktioner utöver självaförvarstagandet normalt inte skall gälla för en utlänning som tas i förvar medstöd av utlänningslagen och att det exempelvis endast i undantagsfall bör blifråga om att neka utlänningen tillgång till tidningar eller kontakter medanhöriga och vänner. Hänsyn bör dock enligt motiven självfallet tas tillnödvändiga rutiner för förvarslokalen. Utskottet redovisade i betänkande 1988/89:SfU19 att DO ien skrivelse till påtalat brister ibehandlingen av förvarstagna utlänningar vid främst allmänna häktet iStockholm. Inom häktet hade, enligt vad utskottet inhämtat, tillsatts enarbetsgrupp för att söka komma till rätta med bristerna. Enligt vad utskottetvidare inhämtat från häktet hade också situationen där under den senaste tidenavsevärt förbättrats. Antalet förvarstagna utlänningar hade gått ned betydligt,vilket sammanhängde bl.a. med att förvarstagna utlänningar numera kundeplaceras i särskilda lokaler vid . De utlänningar som ändå förvaradespå häktet var nu samlade på en egen avdelning. En besöksordning hade införtssom innebar att besökande normalt kunde tas emot utan föranmälan mellan kl. 8och 18. Om besöket inte kunde genomföras på grund av att ingetbesöksrum fanns tillgängligt, reserverades för besöket senast följandedag. Vid förnyade kontakter med häktet har utskottet inhämtatatt situationen inom häktet för förvarstagna utlänningar i stort är densammanu som . Utskottet vill, liksom i sitt nämnda betänkande,understryka betydel sen av att gällande föreskrifter om behandlingen av förvarstagna utlän ningar iakttas. Utskottet utgår från att regeringen följer utvecklingen i 12 detta hänseende och vidtar de åtgärder som behövs. Något särskilt 1989/90:SfU19 uppdrag i frågan anser utskottet inte påkallat och avstyrker därför/ bifall tillmotion SfölO yrkande 12. Polisman, liksom personal vid tullen och kustbevakningenoch passkontrollant i vissa fall, får i samband med inresekontroll undersökabl.a. bagageutrymmen i bilar och andra transportmedel i syfte att hindra attutlänningar reser in i i strid mot reglerna i utlänningslagstiftningen(8 § utlänningslag och övergångsbestämmelserna till lag). 1 propositionen föreslås att befogenheten vidgas till atti den utsträckning som det är nödvändigt företa kroppsvisitation i samband medinresekontroll för att eftersöka identitets- och resehandlingar (5 kap. 2 §lagförslaget). begär i motion Sf629 yrkande 5 avslag påförslaget om kroppsvisitation. I propositionen framhålls (s. 101) att det ingripande somen kroppsvisitation innebär självfallet inte får vara större än vad som behövsför att uppnå det avsedda resultatet. Det bör vara tillräckligt att polismannen,tulltjänstemannen eller annan som sköter inresekontrollen känner i ellerutanpå fickor och kläder samt kontrollerar medfört bagage, dvs. sådana åtgärdersom ibland kallas ytlig kroppsvisitation eller provisorisk skyddsvisitation.Syftet med undersökningen skall vara att eftersöka pass och andraidentitetshandlingar samt handlingar som utvisar utlänningens resväg tillSverige, exempelvis biljetter. Det får aldrig bli fråga om någon rutinmässigvisitation av utlänningar som kommer hit utan det måste finnas anledning attanta att en utlänning underlåter att visa upp medförda handlingar. I de falldär det saknas skäl att ifrågasätta utlänningens uppgifter om resväg ellerorsaken till att han saknar handlingar bör någon undersökning inte få företas.1 specialmotiveringen (s. 170) påpekas att möjligheten till kroppsvisitationär av intresse främst för att den s.k. första asylland-principen skall kunnatillämpas. För att undersökning skall få ske krävs också att dokument somstyrker identitet eller resväg behövs för de syften som angivits. Utskottet ansåg i betänkandena /89:5fU19 och 22 attden möjlighet till kroppsvisitation som föreslås behövs som en av fleraåtgärder för att motverka dokumentlösheten. Utskottet ville emellertid kraftigtunderstryka angelägenheten av att de riktlinjer som getts i propositionen förnär kroppsvisitation kan tillgripas och hur den bör utföras noga följs i denpraktiska tillämpningen. Utskottet tillstyrkte med det anförda bifall tillpropositionen i denna del och avstyrkte bifall till då föreliggandeavslagsmotioner. Utskottet finner inte anledning till annatställningstagande utan tillstyrker även nu bifall till propositionen i denna del (5 kap. 2 § första stycket) och avstyrker bifall till motion Sf629 yrkande 5. , -. Lagförslaget 1989/90:SfU19 Utskottet lägger i bilaga fram ett förslag till lag omändring i utlänningslagen (1989:529) omfattande de bestämmelser om tvångsmedelsom behandlas i betänkandet. Paragrafernas lydelse i förslaget är densamma somföreslås i propositionen. 1. beträffande förvar av vuxna m.m. attriksdagen med bifall till proposition 1988/89:86 i denna del och med avslag påmotion 1989/90:51629 yrkandena 1 och 2 antar det av utskottet i bilagaframlagda förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) såvittavser 6 kap. 1, 2 och I(fp, vpk, mp) 2. beträffandeförvar av barn attriksdagen med bifall till propositionen i denna del och med avslag påmotionerna 1989/90:51610 yrkande 22 och 1989/90:51629 yrkandena 3 och 4 antardet av utskottet i bilaga framlagda förslaget till lag om ändring iutlänningslagen (1989:529) såvitt avser 6 kap. 3 §, 2(fp, c, mp) 3(vpk) 3. beträffandestatbtik över förvarstagna barn attriksdagen avslår motion 1989/90:Sf35 yrkande 2, 4. beträffandebehandling av förvarstagna attriksdagen avslår motion 1989/90:51610 yrkande 12, 4(mp) attriksdagen med bifall till propositionen i denna del och med avslag på motion1989/90:51629 yrkande 5 antar det av utskottet i bilaga framlagda förslagettill lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) såvitt avser 5 kap. 2 §, 5(fp, vpk, mp) 6. beträffandelagförslaget i övrigt attriksdagen antar det av utskottet i bilaga framlagda förslaget till lag omändring i utlänningslagen (1989:529) i vad förslaget inte berörts ovan undermomenten 1, 2 och 5. Närvarande: (), (), BörjeNilsson (s), 14 (), (Ip), (), vik (s),(), (), 1989/90:SfU19 (s), MaudBjörnemalm (s), (), (), Margö (vpk),(), () och (). Förvar av vuxna m.m. (mom. 1) (), (), Margö (vpk) och () anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "Utskottet instämmer" och slutar på s. 9 med "(6 kap. 1§)." bort ha följande lydelse: Utskottet kan liksom motionärerna i motion 5f629 integodta att förvar av vuxna skall tillåtas i betydligt fier fall än genomatt oklar identitet införs som ny förvarsgrund, att utredningsförvar införs ochatt beviskravet på risk för undanhållande sänks från "skäligen kanbefaras" till "anledning anta". Utskottet avstyrker därförbifall till propositionen i denna del. deb att moment 1 i utskottetshemställan bort ha följande lydelse: 1. beträffande förvar av vuxna m.m. auriksdagen med bifall till motion 1989/90:51629 yrkandena 1 och 2 och medanledning av propositionen i denna del dels antar det av utskottet i bilagaframlagda förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529) såvittavser 6 kap. 1, 2 och 4 §§ med den ändringen att 2 och 4 §§ erhåller följandesåsom Reservanternas förslag betecknade lydelse, delsbeslutar att 6 kap. 6 § utlänningslagen (1989:529) skall erhålla följandesåsom Reservanternas förslag betecknade lydelse; Reservanternas förslag 6 kap. En utlänning som har fyllt får tas i förvar om 1. hansidentitet är oklar vid ankomsten till eller när han därefter ansöker omuppehålbtill-stånd och han inte kan göra sannolikt alt den identitet hanuppger är riktig samt hans rätt att få resa in i eller vbtas i inte kanbedömas ändå, eller 2. det ärnödvändigt för att en utredning om hans rätt att stanna i skall kunnagenomföras, eller 3. det ärsannolikt att han kommer att avvbas eller utvbas enligt 4 kap. 13 eller 11 §eller fråga uppkommer om verkställighet av ett beslut om avvbning eller utvbning. Beslut om förvar enligt första stycket 3 får meddelasendast om det med hänsyn lill utlänningens personliga förhållanden eller övrigaomständigheter finns anledning att anta att han annars kommer att hålla sigundan eller bedriva brottslig verksamhet i . En utlänning som har fyllt får tas i förvar omdet är sannolikt att han kommer att avvisas eller utvbas enligt 4 kap. 13eller 11 § eller fråga uppkommer om verkställighet av ett beslut om avvbningeller utvbning. Beslut om förvar får dock meddelas endast om det med hänsyntill utlänningens personliga förhållanden eller övriga omständigheter skäligenkan befaras att han annars kommer att hålla sig undan eller bedriva brottsligverksamhet i eller om hans identitet är oklar. En utlänning får inte hållas i förvar med stöd av 2 §första stycket 2 än . I övrigt får en utlänning inte hållas kvar i förvar mer , om det inte finns synnerliga skäl lör . Om ett beslutom avvisning eller utvisning har meddelats, får en utlänning dock hållas iförvar , om det inte finns synnerliga skäl för en längretid. En utlänning får inte hållas kvar i förvar mer än tvåveckor, om det inte finns synnerliga skäl för . Om ett beslut omavvisning eller utvisning har meddelats, får en utlänning dock hållas i förvari högst , om det inte finns synnerliga skäl för . Utskottetsförslag Reservanternas förslag \ 989/90: SfU 19 Ett beslut om förvar som avses i Ett beslut om förvar som avses i 4 § andrastycket skall prövas på 4 § skall prövas på nytt senast två nytt senast tvåveckor eller, om veckor eller, om beslut har med-beslut har meddelats om awis-delats om avvisning eller utvisning eller utvisning, ning, tvåmånader efter den dag efter den dag då förvarsbeslutet då förvarsbeslutetverkställdes, verkställdes. Ett beslut om uppsikt skall prövas på nytt inom sex månaderfrån beslutet. Om utlänningen hålls kvar i förvar eller fortfarande skallstå under uppsikt, skall ny prövning fortlöpande ske inom samma tider. Om ny prövning inte sker inom föreskriven tid upphörbeslutet om förvar eller uppsikt att gälla. Förvar av barn (mom. 2) (), (), (), () och () anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 10 börjarmed "Utskottet vidhåller" och på s. 11 slutar med "ansestillgodosett." bort ha följande lydelse: För att ta barn i asylsökande familjer i förvar fordrasenligt nu gällande regler att det finns synnerliga skäl. Trots dettaaccelererade förvarstagandet och nådde enligt utskottetsuppfattning proportioner som skulle varit otänkbara tidigare, trots attriksdag och regering ständigt skärpt tonen. Det alltför höga antaletförvarsta-ganden framgick bl.a. av en utredning om lörvarstaganden under tidenmajseptember i vaktdistrikt. Vid översynen av 1980 årsutlänningslag fann också lagutredningen att lörvarstaganden skedde i en långtstörre utsträckning än lagstiftarna avsett och att det i många fall bort räckamed att ställa barn under uppsikt. UNHCR har i riktlinjer om flyktingbarn och ien rapport slagit fast att fiyktinbarn inte får tas i förvar. Mot den angivna bakgrunden finns det enligt utskottetsuppfattning inte någon annan möjlighet än att helt förbjuda att barn tas iförvar. deb att moment 2 i utskottets hemställanbort ha följande lydelse: 2. beträffande förvar av barn att medbifall till motion 1989/90:Sf610 yrkande 22 och med anledning av motion1989/90:5f629 yrkandena 3 och 4 samt med avslag på propositionen avslår det avutskottet i bilaga framlagda förslaget till lag om ändring i utlänningslagen(1989:529) såvitt avser 6 kap. 3 §, Förvarav barn (mom. 2) 1989/90 :SfU19 Margö (vpk) anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 10 börjarmed "Utskottet anförde" och på s. 11 slutar med "ansestillgodosett." bort ha följande lydelse; Utskottet kan liksom motionärerna i motion Sf629 integodta att kravet på synnerliga skäl för att ta barn i förvar försvinner och attbarn därigenom oftare kan tas i förvar. Utskottet avstyrker därför bifall tillpropositionen i denna del. Enligt utskottets uppfattning bör barn få tas iförvar endast i undantafall och den hittillsvarande tillämpningen av lagen harinneburit förvar av barn i alldeles för hög utsträckning. deb att moment 2 i utskottetshemställan bort ha följande lydelse; 2. beträlfande förvar av barn attriksdagen med bifall till motion 1989/90:51629 yrkandena 3 och 4 och med anledning av propositionen och motion 1989/90:Sf610 yrkande 22 dels antardet av utskottet i bilaga framlagda förslaget till lag om ändring iutlänningslagen (1989:529) såvitt avser 6 kap. 3 § med den ändringen attlagrummet erhåller följande såsom Reservantens förslag betecknade lydelse: Utskottets förslag Reservantens förslag En utlänning En utlänning undersexton år får tasi förvar endast om det är fårtas i förvar endast om dei finns sannoliktatt han kommer att avvi- ettbeslut om avvbning eller utvb- saseller utvbas enligt 4 kap. 13 ning som skall verkställas och han eller11 § eller fråga uppkommer har hållit sig undan verkställighet, omverkställighet av ett beslut om Om han därefter frivilligt inställt avvbningeller utvbning och det sig hos polbmyndighet får han 1. ftnns en uppenbar risk för au dock ej tas i förvar, han annars håller sig undan och därigenomäventyrar en förestående verkställighet som inte bör fördröjas, eller 2. finns anledning att anta att han annars bedriver brottslig verk samhet i . Den som är får inte tas i förvar om det ärtillräckligt att han ställs under uppsikt enligt bestämmelserna i 5 § andrastycket. Om ett barn Samma begränsning avmöjlighe-skulle komma att skiljas från sin ten att ta utlänning under sexton årvårdnadshavare eller, om de är fle- i förvar som framgår av första styc-ra, enav dem genom att vårdnads- ket gäller även hans vårdnadshava-havaren ellerbarnet tas i förvar får re eller, om de är två, båda vårdåtgärden vidtasendast om det finns nadshavarna. dels som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Behandlingav förvarstagna (mom. 4) 1989/90:SfU19 deb att den del av utskottets yttrande som på s. 12 börjarmed "Utskottet redovisade" och slutar på s. 13 med "yrkande12." bort ha följande lydelse; Utskottet vill understryka vikten av att utlänningar iförvar behandlas enligt gällande bestämmelser och inte underkastas onödigarestriktioner. Förvar får inte ske i polisarrest eller häkte annat än underkort tid, och förvarstagna får inte hindras från kontakter med sina rättsligabiträden, vänner eller anhöriga. Det bör, såsom anförts i motion 51610, ankommapå regeringen att genom kontakter med berörda myndigheter åstadkomma attgällande bestämmelser följs. deb att moment 4 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 4. beträffandebehandling av förvarstagna attriksdagen med bifall till motion 1989/90:51610 yrkande 12 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Kroppsvisitation (mom. 5) (), (Ip), Margö (vpk) och () anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 13 börjarmed "Utskottet ansåg" och slutar med "yrkande 5."