bet · GD01KU1 · 1989-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet sju motioner från denallmänna motionstiden som berör den statliga förvaltningen. Motionerna rörmotivering av beslut (K501), förrättningsformen som arbetsmetod (K505), arvodenvid offentliga uppdrag (K608), personaltidningar (K405), försäljning avinformation som underlag för direktreklam (K414), expediering med telefax(K415) samt kränkande uppgifter i allmänna handlingar (K424). Utskottet haravstyrkt samtliga motionsyrkanden. Fyra reservationer har avgetts. 1988/89:K405 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom personaltidningarna inom den statliga förvaltningen och i de statligaföretagen. 1988/89:K414 av () vari yrkas 2. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om köpefrid som innebär att posten och andra offentligainstitutioner inte skall ha rätt att sälja adresser och annan information somär underlag för direktreklam till medborgare och hushåll. 1988/89:K415 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs omangelägenheten av att tidningar via telefax kan få del av domstolars ochmyndigheters beslut. 1988/89:K424 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär en prövning av huruvida sådana bestämmelser som finnsi patientjournallagen kan införas i tryckfrihetsförordningen eller i ensärskild lag. 1988/89:K501 av m.fl. (fp) vari medhänvisning till vad som anförts i motion l988/89:Ju804 yrkas 1 1989/90. 1989/90 KUl 1. attriksdagen beslutar om sådan ändring av 20 § förvaltningslagen 1989/90:KU1 att det avlagen framgår att myndighet i sina beslut skall ange den eller de föreskriftersom myndigheterna grundar sina avgöranden på; Nuvarande lydebe Föreslagen lydebe Ett beslut varigenom en myn- Ett beslut varigenom en myn- dighetavgör ett ärende skall inne- dighet avgör ett ärende skall inne hålla de skäl som har bestämt ut- hålla hänvisning till den eller de gången, om ärendet avser myndig- författningsbestämmeber som avgö- hetsutövning mot någon enskild, randet grundas på och de skäl /' Skälen får dock utelämnas helt övrigt som har bestämt utgången, eller delvis om ärendet avser myndighetsutöv- ------ ning mot någon enskild. får dockutelämnas helt eller delvis 1988/89:K505 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen beslutar hos regeringen hemställa om förslag till ökad användning avförrättningsformen som arbetsmetod vid myndighetsutövning. 1988/89:K608 av och (båda c) vari yrkas att hos regeringen begär en översyn aversättningsreglerna vid offentliga förtroendeuppdrag. I motion K501 yrkande 1 av m.fl. (fp)yrkas att beslutar om sådan ändring av 20 § förvaltningslagen att detav lagen framgår att myndighet i sina beslut skall ange den eller deföreskrifter som myndigheterna grundar sina avgöranden på. Utskottet har vid tidigare tillfällen behandlatmotsvarande motionsyrkanden. 1 betänkandet KU 1985/86:21 om en nyförvaltningslag m.m. instämde utskottet i vad som i ett par motioner anförts omatt myndigheterna i sina beslut skall ange den eller de föreskrifter somavgörandet grundas på. Utskottet framhöll emellertid att detta ocksåregelmässigt torde vara fallet och hänvisade till att det under förberedelsearbetettill den tidigare förvaltningslagen ansetts vara ett elementärt krav som intebehövde uttryckas särskilt i lagtexten. Mot den bakgrunden ansåg utskottet attdet inte var nödvändigt att då införa en särskild bestämmelse iförvaltningslagen. Också i betänkandet 1988/89:KU7 avstyrkte utskottet motioneri frågan och hänvisade till sitt tidigare ställningstagande. Utskottet förutsatte därvid att frågan 1989/90:KU1 Vid båda tillfållena avgavs en reservation (moch fjj). Utskottet vill liksom tidigare understryka vikten av attmyndigheterna i sina beslut anger den eller de föreskrifter som avgörandetgrundas på. I 20 § förvaltningslagen ställs också med vissa angivna undantag krav på att ett beslut varigenom en myndighet avgör ett ärende skall innehållade skäl som har bestämt utgången, om ärendet avser myndighetsutövning motenskild. I motiveringarna bör självklart ingå hänvisningar till relevanta författningsbestämmelser,där detta är möjligt. Mot bakgrund av att myndigheternas beslut redan nuregelmässigt torde innehålla motiveringar som också upptar tillämpadförfattningsbestämmelse saknas enligt utskottets mening anledning att införaen särskild bestämmelse om detta i förvaltningslagen. Utskottet vill emellertidmed hänsyn till vikten av att den enskildes rättssäkerhet värnas framhålla attdet är angeläget att frågan fortlöpande bevakas inom . MotionK501 yrkande 1 avstyrks således. Förrättningsformen som arbetsmetod vitdmyndighetsutövning I motion K505 av m.fl. (c) hemställs attriksdagen hos regeringen begär förslag till ökad användning avförrättningsformen som arbetsmetod vid myndighetsutövning. Motionärernahänvisar till att förrättningsformen används vid all fastighetsbildning ochfastighetssamverkan. Kännetecknande för förrättningsformen är enligt motionärernaatt den oftast används för att efterhöra enskilda och allmänna intressentersmening i den berörda frågan. De olika meningarna och förutsättningarna i övrigtdiskuteras vid sammanträden där sammanjämkning kan ske och missförståndundanröjas. Genom förrättningsformen skulle man enligt motionen framför alltkunna komma åt de långa ligg- och remisstider som ofta kännetecknarärendehanteringen. De allmänna kraven på handläggningen avförvaltningsärenden anges i 7 § förvaltningslagen (1986:223) som bl.a. stadgaratt varje ärende där någon enskild är part skall handläggas så enkelt, snabbtoch billigt som möjligt utan att säkerheten eftersatts. Enligt bestämmelsenskall myndigheten också på olika sätt underlätta för den enskilde att ha medden att göra. Enligt 14 § förvaltningslagen skall en sökande, klagandeeller annan part som vill lämna uppgifter muntligt i ett ärende som avser myndig- -, hetsutövningmot enskild få tillfålle till detta, om det kan ske med hänsyn till arbetets behöriga gång. Vidare anges att myndigheten i I989/90:KU1 andra fallbestämmer om handläggningen skall vara muntlig. Myndigheten skall särskiltbeakta att muntlig handläggning kan underlätta för enskilda att ha med den attgöra. I förarbetena till den nya förvaltningslagen (prop.1985/86:80 s. 65) angavs att paragrafen skall ses mot bakgrund av den hävdvunnaprincipen att förvaltningsförfarandet normalt är skriftligt men med de muntligainslag som betingas av bl.a. ärendets karaktär. Vidare framhölls att en delokomplicerade ärenden med fördel kan handläggas helt muntligt. I andra fall ären blandning av skriftlig och muntlig handläggning den lämpligaste formen. Medmuntlig handläggning menas enligt departementschefen inte bara formligamuntliga förhandlingar utan också mera informella telefonkontakter ochsammanträffanden. Bestämmelsen syftar i första hand till att göra det enklareför enskilda att ha med myndigheter att göra men är också avsedd att förenklakontakterna myndigheterna emellan. Om en annan lag eller förordning innehåller någon bestämmelsesom avviker från förvaltningslagen, gäller enligt 3 § den bestämmelsen. Sådanabestämmelser rörande muntlig handläggning förekommer på olika håll; sålundainnehåller t.ex. fastighetsbildningslagen (1970:988). vattenlagen (1983:291)och anläggningslagen (1973:1149) regler om sammanträde i samband medförrättning. Enligt fastighetsbildningslagen prövas fråga omfastighetsbildning vid förrättning. Vid förrättning skallfastighetsbildningsmyndigheten hålla sammanträde med sakägarna. Sammanträdebehövs dock inte i vissa fall, bl.a. i det fall det saknas stridiga intressenmellan sakägarna och hinder mot den sökta fastighetsbildningen ej föreligger.Vid sammanträde skall fastighetsbildningsmyndigheten redogöra för ansökningenom fastighetsbildning samt klargöra innebörden av vidtagna och planeradeåtgärder. Sakägare och annan som enligt särskild föreskrift skall underrättasom sammanträdet skall få tillfålle att yttra sig och förebringa utredning ifrågor som behandlas vid sammanträdet. Sammanträde hålls där den mark ärbelägen som fastighetsbildningen avser om det inte utan olägenhet kan hållas påannat ställe. Förvaltningslagens bestämmelser har utformats bl.a. medsyfte att motverka krångel, förkorta väntetider och även i övrigt underlättaför den enskilde att ha med myndigheten att göra. Lagen ger utrymme för ensmidig och effektiv handläggning och något hinder mot sammanträden motsvarandedem som förekommer i fastighetsbildningsärenden finns inte. Enligt utskottetsmening finns det ett värde i att förfarandet i allmänhet inte blir alltförformbundet och låst. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motion K505. 3.Arvoden vid offentliga förtroendeuppdrag 1989/90:KUI I motion K608 yrkar och (båda c) att hos regeringen skall begära en översyn av ersättningsreglernavid offentliga förtroendeuppdrag. Motionärerna framför att ersättningen tillandra än offentliganställda för förtroendeuppdrag för statens räkning bör höjastill . per dag från de . per dag som utgår . Enligtmotionen innebär den nu tillämpade ersättningen vid offentliga uppdrag attsåväl lantbrukare som andra småföretagare i allmänhet gör en ren förlust påflera per dag och därför avstår från att engagera sig ioffentliga uppdrag. Motionärerna framhåller att detta från demokratisk synpunktär mycket allvarligt eftersom det medför en snedvridning av representationen ioffentliga organ. Regeringen har beslutat om arvoden m.m. för vissauppdrag inom resp. departements verksamhetsområde. Enligt beslut den 30 juni1988, som i huvudsak förlängts genom beslut , får en ledamot,suppleant, ersättare för ledamot eller expert som är anställd hos stat ellerkommun ersättning för mistad avlöningsförmån. Detta gäller också sådanaledamöter, suppleanter eller ersättare för ledamot i regionala eller lokalanämnder eller styrelser som inte är anställda hos stat eller kommun utan hosandra arbetsgivare. Beträffande arvodena gäller i allmänhet att för annanledamot än ordförande utgår sammanträdesarvode med . för sammanträdesdag.Härutöver utgår i många fall fast månadsarvode. har i september 1988föreslagit att det i kommunallagen införs regler som gör det till enobligatorisk skyldighet att ersätta de förtroendevalda för denarbetsförtjänst de går miste om på grund av uppdraget (Ds 1988:46). Förslagetavser att underlätta för främst personer sysselsatta inom den privata sektornatt kunna åta sig förtroendeuppdrag. rättviseskäl talar enligt utredningenför att alla som är valbara har samma ekonomiska utgångspunkter då de åtar sigett uppdrag, dvs. ingen skall i alla fall direkt förlora ekonomiskt på sittsamhällsengagemang. Förslaget bereds i . Enligt uppgift kommer arvodena m.m. för offentliga uppdragför statens räkning att ses över i samband med beredningen av förtroendeuppdragsutredningensförslag. Mot den bakgrunden saknas anledning för att vidta någonåtgärd i frågan. Motion K608 avstyrks således. 4.Personaltidningar inom statliga företag m.m. 1989/90:KU1 Imotion K405 av m.fl. (vpk) begärs att skall göra följandemeningsyttring till regeringen: De personaltidningar som ges ut av statligaförvaltningar och företag skall ha en i förhållande till förvaltnings- ochföretagsledning oberoende ställning. En öppen och kritisk debatt är ettomistligt inslag i pressen och måste få komma till uttryck också i nämndapersonaltidningar. Kritik mot missförhållanden inom företaget ochförvaltningen får inte censureras av företags-eller förvaltningsledningen.Tidningar skall befrämja arbetsplatsdemokratin. Enligt5 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen skall utgivare för periodisk skrift utsesav dess ägare. Vidare stadgas att uppdrag att vara utgivare skall innefattabefogenhet att öva inseende över skriftens utgivning och bestämma över dessinnehåll så att intet däri får införas mot utgivarens vilja. Inskränkning i denbefogenhet som sålunda tillkommer utgivaren skall enligt bestämmelsen varautan verkan. I 1 kap. 2 § tryckfri- . hetsförordningen finns ett förbud förmyndighet eller annat allmänt organ att utöva censur. Beträffandepersonaltidningar och för övrigt även organisationstidningar torde i allmänhetgälla att uppdraget som ansvarig utgivare inte innehas av någon journalist vidtidningen utan i stället av en person i verksamhetens ledning. 1sammanhanget kan nämnas att journalistavtalet, som är slutet mellan och och således inteomfattar journalister vid statliga myndigheter och företag, innehåller enbestämmelse om att medarbetare inte får åläggas skriva mot sin öyertygelseeller att utföra förödmjukande uppdrag. I det interna pressetiska regelsystemEtiska regler för press, radio och TV som byggts upp inom pressensorganisationer anges att denna bestämmelse skall beaktas. Utskottethyser förståelse för de synpunkter som förs fram i motionen om behovet av enöppen och kritisk debatt även i denna typ av tidningar. Med hänsyn till dettryckfrihetsrättsliga regelsystemet är utskottet emellertid inte berett attförorda en sådan meningsyttring som föreslås i motionen. Motion K405 avstyrksdärför. Offentligainstitutioners försäljning av information 1989/90;KU1 som underlag för direktreklam 1 motion K414 yrkande 2 av () yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till lagstiftning om köpfrid som innebäratt posten och andra offentliga institutioner inte skall ha rätt att sälja adresseroch annan information som är underlag för direktreklam till medborgare ochhushåll. Utskottet har vid flera tidigare tillfållen behandlat denfråga motionen tar upp. Senast frågan behandlades var ibetänkandet 1988/89:KU28 Datafrågor. Utskottet hänvisade till att data- ochoffentlighetskommittén i sitt andra betänkande om integritetsskyddet i datasamhället(SOU 1986:46) tagit upp frågan om myndigheters försäljning av personuppgifteroch föreslagit en lag som innebär ett principiellt förbud för myndigheter attutan medgivande sälja uppgifter om enskilda personer ur sinapersonregister. Utskottet uttalade att förslaget bereddes i regeringskanslietoch att resultatet av detta borde avvaktas. Utskottet vidhåller dettaställningstagande. Motion K414 yrkande 2 avstyrks därför. Expediering av allmänna handlingar med telefax I motion K415 av () hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs omangelägenheten av att tidningar via telefax kan få del av domstolars ochmyndigheters beslut. Enligt 2 kap. 13 § tryckfrihetsförordningen har den somönskar ta del av allmän handling rätt att mot fastställd avgift få avskrifteller kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. I paragrafen stadgasockså att begäran att få avskrift eller kopia av allmän handling skall behandlasskyndsamt. Enligt förordningen (1980:900) om statliga myndighetersserviceskyldighet bör expeditioner eller andra handlingar som skall lämnas utsändas med posten om inte något annat har begärts eller är särskiltföreskrivet. Avgifter för expeditioner bör tas ut genom postförskott. Expeditionskungörelsen (1964:618) anger att expeditionerinte får lämnas ut förrän avgiften betalts. Föreskrifter om undantag från detta meddelas av . Också förordningen (1987:452) om avgif ter vid de allmänna domstolarna stadgar att bevis eller annan handling inte får lämnas ut förrän expeditionsavgiften har betalats. ut genom postförskott. Om det begärs får avgiften dock tas ut i 1989/90:KUl samband med att beviseller annan handling lämnas ut. får föreskriva om undantag fråndessa bestämmelser. Denfråga motionen tar upp har berörts av stämpelskatteutredningen i betänkandetSläpp kopiorna fria (SOU 1988:33). Utredningen framhöll att den tekniskautvecklingen när det gäller kopiering etc. varit snabb ochhänvisade till telefaxmöjligheten. Till detta kom att kostnaderna för enformellt riktig expediering av kopior i allmänhet vida överstiger den avgiftsom gäller. Bl.a. mot denna bakgrund ansågs att en modernisering avavgiftssystemet för kopior var motiverad. Utredningen hänvisade också till attden nya förvaltningslagen präglas av att myndigheterna skall förbättra sinservice, motverka krångel och underlätta kontakten mellan medborgare ochmyndigheter och föreslog att avgift för kopior skall tas ut först ombeställning omfattar minst tio sidor. Utredningen ansåg att det inte föreliggerbehov av särskilda regler för hur handlingarna skall utlämnas eller betalningenerläggas. Betänkandet bereds i . Denfråga motionen tar upp bereds i i anledning avstämpelskatteutredningens betänkande Släpp kopiorna fria. Enligt utskottetsmening bör denna beredning avvaktas. Motion K415 avstyrks därför. Kränkande uppgifter i allmänna handlingar Imotion K424 av () hemställs att hos regeringen begär enprövning av huruvida bestämmelser sådana som de som finns ipatientjournallagen i fråga om förstöring av handlingar kan införas itryckfrihetsförordningen eller i särskild lag. Som exempel på allmännahandlingar där det kan förekomma kränkande och för den enskilde djupt sårandeuttalanden anger motionären handlingar i ärenden rörande tjänstetillsättningarsamt journaler. Degrundläggande reglerna om allmänna handlingars offentlighet finns i 2 kap. tryckfrihetsförordningen. I 1 § har således syftet med hand lingsoffentlighet angetts vara att främja ett iEritt riieningsutbyte och en allsidig upplysning. Offentlighetsprincipen har angetts fylla tre huvud uppgifter, nämligen att garantera rättssäkerheten, effektiviteten i för valtningen och effektiviteten i folkstyret. Enligt 2 kap. 2 § tryckfrihets förordningen är vissa begränsningar i rätten att ta del av allmänna handlingar tillåtna. Dessa begränsningar kommer sedan till mer kon- kret uttryck isekretesslagen (1980:100). Bl.a. gäller sekretess enligt 7 kap. 4 § sekretesslageninom för uppgift om enskilds 1989/90:KU1 personliga förhållanden,om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde ellerhonom närstående lider men. I tjänstetillsättningsärenden gäller däremot iallmänhet inte någon sekretess. Fråganom förstöring av allmänna handlingar har tagits upp av data-ochoffentlighetskommittén i dess tredje betänkande (Ds Ju 1987:8), som bl.a.behandlar gallring av allmänna handlingar. Enligt kommittén kan gallring avallmänna handlingar sägas utgöra en faktisk inskränkning i den rätt att ta delav dessa som offentlighetsprincipen ger medborgarna. Kommittén föreslog attgallringen skall ges stöd i grundlag (tryckfrihetsförordningen). För attallmänna handlingar skall få gallras krävs enligt förslaget dels atthandlingarna är av ringa betydelse från offentlighetssynpunkt, dels attgallringen sker med stöd av bestämmelse i lag. Bestämmelsen avser inte attpåverka den gallring som sker. Som exempel på den gallring som sker kannämnas att inom den statliga sektorn gallras av handlingarna. Ikommittédirektiv rörande översyn av datalagen (dir. 1989:26) hänvisas till attgallringsfrågor bereds i . Enligt justitieministern talarintegritetsskäl oftast för att uppgifter gallras när de inte längre behövs försitt ursprungliga syfte medan de intressen som bär upp offentlighetsprincipenå andra sidan gör att uppgifter i allmänna handlingar bör bevaras under långtid. Arkiveringshänsyn medför enligt direktiven också ett intresse av attupppgifter bevaras, t.ex. för forskning. Någongenerell regel som förbjuder myndigheter att göra strykningar eller andraändringar i de allmänna handlingar som de förfogar över finns inte i gällanderätt. Att sådana ändringar ibland kan bedömas som urkundsförfalskning ellerförvanskning av urkund följer av 14 kap. 1 och 2 §§ . En grundsatsav innebörd att en allmän handling inte får ändras torde vidare kunna läsas utur bestämmelser i olika författningar. Sålunda anges i 2 kap. 7 §tryckfrihetsförordningen som en förutsättning för att handlingar av ett visstslag anses upprättade och därmed allmänna att de har justerats eller på annatsätt fårdigställts. Uppfattningen att en allmän handling i princip är oföränderligtill sitt innehåll avspeglas vidare i de restriktiva reglerna i bl.a. 17 kap. 15§ och i 32 § förvaltningsprocesslagen om möjligheterna attföreta rättelse av dom eller beslut. Bestämmelsen i 26 § förvaltningslagen geruttryck för ett liknande synsätt. Reglerom rättelse, ändring eller uteslutning av personregisteruppgifter finns i 8 §datalagen (1973:289). Bestämmelserna innebär en presumtion för att rättelseskall ske. En oriktig eller missvisande uppgift skall rättas, ändras elleruteslutas om det inte saknas anledning att anta att otillbörligt intrång i denregistrerades personliga integritet skall uppkomma. Ipatientjournallagen (1985:562) finns en bestämmelse om förstöring av uppgifter i allmänna handlingar. Enligt 13 § får på ansökan av patienten eller någon annan som omnämns i en patient journal förordna att journalen helt eller delvis skall förstöras. Förut sättning för detta är dels att godtagbara skäl anförs för ansökan, dels att 9 patientjournalen eller dendel av journalen som skall förstöras uppen- 1989/90:KU1 barligen inte behövs för patientens vård, dels att det från allmän synpunkt uppenbarligeninte finns skäl att bevara journalen. Möjlighetenatt på begäran av enskild förstöra patientjournal infördes . Medicinalansvarskommitténhade i sitt betänkande SOU 1978:26 föreslagit en sådan möjlighet. Kommitténframhöll att vetskapen om att ömtåliga personliga uppgifter finns bevaradekunde innebära stora påfrestningar för vissa människor. 1 värsta fall kanvetskapen om att personliga uppgifter måste dokumenteras avhålla en människafrån att söka vård eller lämna uppgifter av betydelse. Föredragandedepartementschef framhöll (prop. 1978/79:220) att hon hade stor förståelse förde skäl som åberopats för att införa en möjlighet att få en journal eller deldärav förstörd. Med hänsyn till den kritik som framkommit underremissbehandlingen ansåg hon dock att möjligheterna att få en journal ellerdel därav förstörd borde begränsas i förhållande till kommitténs förslag. Iflera uttalanden av JO har framhållits att dokumentation av vad som förekommiti ett ärende är av väsentlig betydelse för offentlighetsprincipensupprätthållande (se JO:s ämbetsberättelse 1976/77 s. 276). JO har framhållitatt dokumentationen naturligen inte behöver omfatta allt som förekommit men vadsom är relevant och betydelsefullt borde i korthet nedtecknas och denskonsamhet i formen iakttas som är möjlig utan att innehållet förvanskas. Utskottetdelar medicinalansvarskommitténs uppfattning att vetskapen om att ömtåligauppgifter finns bevarade kan innebära stora påfrestningar för vissa människor.Utskottet har således förståelse för motionärens synpunkter men anser intepåkallat att som motionären förordar införa bestämmelser motsvarande 13 §patientjournalen i tryckfrihetsförordningen eller i särskild lag. Motion K424avstyrks således. 1. beträffandemotivering av beslut att avslårmotion 1988/89:K501 yrkande 1, Ifm, fp) 2. beträffande/örrätmjngs/ormen som arbetsmetod vid myndig hetsutövning att avslårmotion 1988/89;K505, ,,, , 2(c) 3. beträffande arvoden vid offentligaförtroendeuppdrag att avslår motion 1988/89:K608, 4. beträffande personaltidningar inom statliga företagm.m. att avslår motion 1988/89:K405, 3(vpk. 5. beträffandeoffentliga institutioners försälfning av information 1989/90:KU I att avslårmotion 1988/89:K414 yrkande 2, 4(m, fp, mp) 6. beträffande expediering av allmänna handlingar medtelefax att avslår motion 1988/89:K415, 7. beträfiiande kränkande uppgifter i allmännahandlingar att avslår motion 1988/89;K424. Närvarande:Olle (), (), (), BertilFiskesjö (c), (), Hans Nyhage (m), (), ()*, (), ()*, (vpk), HansLeghammar (mp), (), (), ()*, () och (). '*Ejnärvarande vid justeringen. Motivering av beslut (mom. 1) HansNyhage (m), (), (). ()och () anser debatt den del av utskottets yttrande som på s. 3 börjar med "Utskottetvill" och slutar med "avstyrks således" bort ha följandelydelse; mening är det med hänsyn till den enskildes rättssäkerhet angelägetatt tillämpad författningsbestämmelse anges i myndigheternas beslut.