bet · GD01KU6 · 1989-12-31 00:00:00 — Åtgärdermot våldsskildringar i videogram m.m. 1989/90 KU6 I betänkandet behandlas ett antal väckta motioner om åtgärder mot våldsskildringar i videogramm.m. Motionsyrkandena har avstyrkts, i de flesta fall med hänvisning till den beredningsom pågår i av de förslag som våldsskildringsutredningen harlagt fram. Två reservationer har fogats till betänkandet. 1988/89:K403 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen antar följande förslag till lag om förhandsgranskning av videogramoch filmer: 1 § Videogram får inte i yrkesmässig verksamhet ellerannars i förvärvssyfte spridas genom saluhållning eller annat tillhandahållande utan att ha godkänts av . Vad som ilagen föreskrivs om videogram skall också gälla film. 2 §Biografbyrån får ej godkänna 1, videogram eller del av videogram med skildringar avsexuellt våld eller tvång eller närgångna eller utdragna skildringar av grovt våld mot människor eller djur, om inte spridandet är försvarligt med hänsyn tiO framställningens syfte och sammanhang samt omständigheterna i öv rigt, 2. videogram eller del av videogram med ingåendeskildringar av verklighetstrogen karaktär som återger våld eller hot om våld mot människor eller djur, om spridning skall ske till barn . 3 § Angåendebiografbyråns granskning gäller i tillämpliga delar vad därom är stadgat i 5 7§§ förordningen (1959:348) med särskilda bestämmelser om biografföreställningarm.m. 4 § Bryter någonuppsåtligen mot föreskriften i 1 § skall han dömas till böter eller fångelse ihögst . Sker överträdelsen av oaktsamhet, som ej är ringa, döms tillböter. 1988/89:K421 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär lagförslag om att införa förhandsgranskning avalla videogram och videofilmer som sprids till allmänheten för privat bruk.Motiveringen återfinns i motion 1988/89:Ju623. 1988/89:K422av m.fl. (s) vari yrkas att som 1989/90:KU6 sinmening ger regeringen till känna att kontrollen av förbudet mot produktion,distribution, försäljning och visning av barnpornografiska filmer behöverskärpas. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:L716. 1988/89:K426 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag som begränsar det förråandevideoutbudet. 1988/89;K427 av och (båda mp) vari yrkas 1. att riksdagenbeslutar att förhandsgranskning och registrering av videofilm skall ske, 2. att riksdagenger regeringen i uppdrag att ta fram förslag till åtgärd för attförhindra spridning av TV-spel med våldsförhärligande innehåll. 1988/89:K429 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom behovet av en lag om allmän förhandsgranskning av alla videogram samt ökatstöd till informationsverksamheter. 1988/89:K438 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen hos regeringen hemställer om ett snabbt införande av en granskningsavgifti syfte att finansiera en allmän förfiandsgranskning av videogram. 1988/89:K439 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen beslutar om en allmän förhandsgranskning av videogram. 1988/89:K441 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omobligatorisk förhandsgranskning av hemvideogram. 1988/89:K444 av m.fl. (mp) vari yrkas 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs omförhandsgranskning av videogram. Motiveringen återfinns i motion 1988/89:Kr353. Bakgrund i989/90:KU6 Förhandsgranskning (censur) kan bara ske av filmer ochvideogram som skall visas offentligt. Bestämmelser om detta finns iförordningen (1959:348) med särskilda bestämmelser om biografföreställningarm.m. Vid offentlig förevisning får inte förevisas film ellervideogram som inte godkänts av . Biografbyrånfår inte godkänna film eller videogram. eller del av film eller videogram, varsförevisande på grund av det sätt varpå händelserna skildras, och det sammanhangsom de förekommer i, kan verka förråande eller skadligt upphetsande ellerförleda till brott. Film eller videogram eller del av film eller videogram fårinte heller godkännas till förevisning för barn i en viss särskilt angiven åldersgrupp,i den mån den kan vålla barn i en sådan åldersgrupp psykisk skada. I 16 kap. finns föreskrifter om straff somgör det möjligt att ingripa i efterhand mot barnpornografi och mot våldsskildringari film och videogram. Den som skildrar barn i pornografisk bild med uppsåt attbilden sprids eller som sprider sådan bild av barn kan dömas för barnpornografibrott. Den som i stillbild eller i en film, ett videogram, etttelevisionsprogram eller andra rörliga bilder skildrar sexuellt våld ellertvång med uppsåt att bilden eller bilderna sprids eller som sprider en sådanskildring kan dömas för olaga våldsskildring. Detsamma gäller den som i rörligabilder närgånget eller utdraget skildrar grovt våld mot människor eller djurmed uppsåt att bilderna sprids eller som sprider en sådan skildring.Bestämmelserna om olaga våldsskildring gäller inte offentliga förevisningar avfilmer eller videogram och inte heller filmer eller videogram som har godkäntsför visning av eller upptagningar av rörliga bilder medsamma innehåll som en film eller ett videogram som har godkänts avbiografbyrån. För otillåten utlämning av film eller videogram kan dendömas som i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte till den som ärunder lämnar ut en film, ett videogram eller en annan upptagning avrörliga bilder med ingående skildringar av verklighetstrogen karaktär somåterger våld eller hot om våld mot människor eller djur. Detta gäller dock intefilmer eller videogram som har godkänt för visning förnågon åldersgrupp av barn eller upptagning av rörliga bilder medsamma innehåll som en film eller ett videogram som har godkänts avbiografbyrån. Straffbestämmelsen gäller inte heller offentliga förevisningarav filmer eller videogram. r 1989/90. Utvidgatgrundlagsskydd för andra medier än det 1989/90:KU6 De krav på allmän förhandsgranskning av videogram som försfram i de nu behandlade motionerna hänger nära samman med frågan om ettutvidgat grundlagsskydd för andra medier än det tryckta ordet. Denna fråga har utretts av två parlamentariskt sammansattakommittéer massmedieutredningen och yttrandefrihetsutredningen. Yttrandefrihetsutredningenavgav betänkandet (SOU 1983:70) yttrandefriheten. I betänkandetdiskuterades två lagtekniska lösningar för ett sådant utbyggt skydd. Den enalösningen var en ny grundlag som omfattade såväl en reglering av tryckfrihetensom de andra uttrycksformerna. Den andra lösningen utgjordes av en parallellreglering i en separat yttrandefrihetslag för dessa andra uttrycksformer.Utredningen uttalade sympatier för en lösning i det längre perspektivet med enenda sammanhållen grundlag men stannade ändå för den andra lösningen.Utredningen föreslog således en ny grundlag yttrandefrihetsgrundlag medbestämmelser för program i eter- och trådsändningar, ljudupptagningar,upptagningar av rörliga bilder samt sådana sceniska framställningar ochutställningar som har en särskilt utsedd utgivare. Förslaget innebar att ettsärskilt ensamansvar skulle införas beträffande de grundlagsskyddade medierna i första hand för en särskilt utsedd utgivare och i andra hand för den sombedriver verksamheten. Utredningen föreslog också vissa ändringar itryckfrihetsförordningen och regeringsformen. På grundval av betänkandet remitterade regeringen tilllagrådet förslag till vissa ändringar av grundlagsskyddet för tryckta skrifterm.m. (intaget i prop. 1986/87:151 om ändringar i tryckfrihetsförordningenm.m.). Enligt förslaget skulle förbudet mot censur och sådana andra hindrandeåtgärder som inte har stöd i grundlagen utsträckas till att omfatta även demedier som inte utgjordes av det tryckta ordet. Frän censurförbudet gjordes undantagi fråga om offentliga förevisningar av rörliga bilder. I remissprotokolletantecknades att frågan om förhandsgranskning av filmer och videogram som spridspå annat sätt än genom offentlig visning utreddes avvåldsskildringsutredningen. I väntan på resultatet av det arbetet, som intekunde föreligga i sådan tid att det kunde beaktas i det aktuellalagstiftningsärendet, ansåg sig departementschefen inte ha underlag för attföreslå någon grundlagsregel som tillåter annan censur än den som avseroffentlig förevisning. Skulle på grundval av resultatet avvåldsskildringsutredningens arbete det ställningstagandet göras attförhandsgranskning skall omfatta mer, skulle det enligt departementschefenkrävas ett nytt förslag till grundlagsändring. En redogörelse förvåldsskildringsutredningens arbete lämnas nedan. I remissen lades vidare fram ytterligare ett förslag tilllagteknisk 1989/90:KU6 lösning av det utvidgade grundlagsskyddet för andrauttrycksformer än det tryckta ordet. Detta förslag innebar atttryckfrihetsförordningen skulle kompletteras med bestämmelser om andra medierän det tryckta ordet i en ny, andra avdelning. De tryckfrihetsrättsligabestämmelserna skulle behållas i en första avdelning i förordningen. Enligt lagrådet var det ofrånkomligt att ge radio ochtelevision grundlagsskydd medan det var tveksamt om det var välbetänkt attgrundlagsskydda film och videogram. Lagrådet ville emellertid från sinautgångspunkter inte motsätta sig detta och anslöt sig i princip till detremitterade förslaget till lagteknisk lösning. Sedan lagrådsremissen publicerats uppstod en debatt ivilken det sattes i fråga om det var lämpligt att ta in de nya bestämmelserna itryckfrihetsförordningen. I sin anmälan av lagrådets yttrande (också denintagen i prop. 1986/87:151) vidhöll departementschefen att den lösning somhade lagts fram i remissen hade avgörande fördelar från både saklig ochsystematisk synpunkt. Han konstaterade att det vid grundlagsändringar av detaktuella slaget normalt eftersträvas en förhållandevis bred enighet iriksdagen. Enligt departementschefen fick det i det dåvarande läget bedömas somosäkert om en sådan bred enighet fanns i fråga om den lagtekniska lösningen avhur man bör skapa ett utbyggt grundlagsskydd för andra medier än det trycktaordet. Han anförde att ytterligare beredning måste äga rum och att dennanaturligtvis borde ske på ett sådant sätt att företrädare för riksdagspartiernai någon form deltog i beredningen. Frågan om det utbyggda grundlagsskyddet förandra medier än det tryckta ordet bröts därför ut ur ärendet. bereddes frågan iregeringskansliet under medverkan av företrädare för riksdagspartierna. Föratt ett grundlagsförslag skulle kunna behandlas en första gång före riksdagsvalet1988, skulle det ha förelagts senast . Detgick inte att uppnå någon enighet . Beredningsarbetet avbröts därför. Vid riksdagsbehandlingen av den nämnda propositionenuttalade utskottet att det var angeläget att det utrednings- ochberedningsarbete som lagts ned i syfte att åstadkommagrundlagskydd för vissa andra utrycksformer än det tryckta ordet leder tillgrundlagsreglering. Enligt utskottet syntes det fortsatta beredningsarbetet ihuvudsak kunna inriktas på att underkasta det omfattande sakliga materialet enny prövning som i stor utsträckning kunde utgå från de bedömningaryttrandefrihetsutredningen gjort. Med tanke på frågans betydelse och detangelägna i att uppnå en bred politisk enighet ansåg utskottet attberedningsarbetet skulle ske under parlamentarisk medverkan av representanterför de politiska partierna i . Beredningsarbetet borde enligtutskottets mening inriktas mot en lösning i enlighet med principerna föryttrandefrihetsutredningens förslag, dvs. en särskild grundlag för de aktuellamedierna (KU 1987/88:36). Beredningsarbetet har återupptagits i . Det sker 1989/90:KU6 under medverkan av företrädareför riksdagspartierna. I enlighet med ett bemyndigande av regeringen tillkalladestatsrådet och chefen för en särskild utredareför att utreda frågor om åtgärder mot våldsskildringar i inspelningar avrörliga bilder (dir. 1985:29). Bakgrunden till detta var de starkt delademeningar som hade kommit fram i frågan om förhandsgranskning av filmer ochvideogram och som enligt regeringen kunde ses som ett uttryck för oro ochosäkerhet inför den snabba framväxten av nya medier för spridningen av programmed rörliga bilder, j Utredningen, som antog namnet våldsskildringsutredningen,avgav rapporten (Ds U 1987:8). överlämnadeutredningen sitt huvudbetänkande (SOU 1988:28) Videovåld 11 förslag tillåtgärder. överlämnade utredningen sitt slutbetänkande (SOU1989:22) Censurlagen en modernisering av biografförordningen. I huvudbetänkandet diskuterar utredningen förutsättningarnaatt införa allmän förhandsgranskning av hemvideogram. Frågan belyses särskiltfrån yttrandefrihetssynpunkt. Även de praktiska svårigheterna med avgränsningav förhandsgranskningen tas upp. Utredningen presenterar två olika principförslag till lagstiftning.Det ena avser en lag om allmän förhandsgranskning av filmer och video-gram.Bestämmelserna i det lagförslaget innebär att granskningen omfattar praktiskttaget alla framställningar i filmer och videogram som inom ramen förnäringsverksamhet tillhandahålls konsumenter för enskilt bruk. Det andraprincipförslaget avser en lag om registrering och förhandsgranskning av filmeroch videogram. Förslaget innebär ett system med allmän registrering avvideogram i kombination med förhandsgranskning i vissa fall. 1 sina överväganden kommer utredningen fram till att detär ytterst tveksamt om censur i en eller annan form är ett lämpligt medel föratt komma till rätta med problemet att barn och ungdomar tar skada av s.k.extremvåld i rörliga bilder. Enligt utredningen skulle antagligen någonytterligare begränsning åstadkommas, om man inför allmän förhandsgranskning avhemvideogram. Utredningen finner att dessa begränsade effekter dock måste vägasmot de omfattande resurser som en förhandsgranskning kräver. Enligt utredningenkommer dessa resurser i varje förhandsgranskningssystem att främst gå åt föratt kontrollera den del av marknaden som inte innehåller extremvåld. Enordning med en särskild tillsynsorganisation i kombination med kraftigt höjdastraff har enligt utredningen inte denna nackdel eftersom de resurser somsamhället ställer till förfogande då helt kan utnyttjas för kontrollav utbudet av extremvåld i videogram. Den pågående självsa- 1989/90:KU6 neringen inom videomarknaden ger ytterligare möjligheter till en koncentreradinriktning mot dessa våldsskildringar. Utredningen anser således att samhällets kontrollverksamhet ger störst effekt om den utnyttjas fördenna tillsyn. Med hänsyn främst till förhandsgranskningens begränsadeeffekter i förhållande till alternativet tillsyn finner utredningen vidare attdet är tveksamt om det är förenligt med regeringsformens regler om skydd föryttrandefriheten att införa censur av hemvideogram. Utredningens slutsats blir att den inte kan förorda ettsystem med förhandsgranskning. 1 stället föreslår utredningen en särskildtillsynsorganisation i kombination med höjda straff. Utredningens betänkanden har remissbehandlats och beredsför närvarande i . Som framgått av det föregående berör dettaarbete beredningen av frågan om utvidgat grundlagsskydd för andra medier än dettryckta ordet. Förhandsgranskning av videogram avsedda för privat bruk Frågan om en utvidgning av förhandsgranskningen av filmeroch videogram tas upp i motionerna K403 av m.fl. (c), K421 avLars m.fl. (vpk), K426 av m.fl. (fp), K427 yrkande 1 avMarianne och (), K429 av m.fl.(s), såvitt nu är i fråga, K438 och K439 av m.fl. (s), K441av m.fl, (s) och K444 yrkande 2 av m.fl. (mp). Motion K403 inehåller ett förslag till lag omförhandsgranskning av videogram och filmer. Enligt förslaget får videogram ochfilmer inte i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte spridas genomsaluhållning eller annat tillhandahållande utan att ha godkänts avstatens biografbyrå, I motion K439 föreslår motionärerna en lag om allmänförhandsgranskning av filmer och videogram i huvudsak enligtvåldsskildringsutredningens principmodell. Förslaget innebär en allmängranskningsplikt för filmer och videogram utom för vissa särskilt angivnaundantag. Det innebär vidare att granskningen skall ske utifrån samma kriterieroberoende av om framställningen är avsedd för offentlig förevisning eller förenskilt bruk. I båda motionerna kritiseras våldsskildringsutredningensslutliga förslag till lösning såsom alltför otillräckligt och halvhjärtat. Enligt motion K438 bör kostnaderna för en allmänförhandsgranskning av det slag som föreslås i motion K439 tas ut avvideobranschen. I motion K421 fordrar motionärerna att samhället klartvisar att det 1989/90:KU6 tar avstånd från kvinnoförtryck i olika former. Depekar på den form av kvinnoförtryck som kommer till uttryck i s.k.sexualvåldsvideo och kräver därför förhandsgranskning av alla videogram ochfilmer som sprids till allmänheten. Enligt motion K426 är det angeläget att komma till rättamed de problem som ett förråande videoutbud för med sig. Motionärerna anför attdet finns både principiella och praktiska svårigheter men att det är angelägetatt finna en eller flera framkomstvägar. De är beredda att acceptera enförhandsgranskning av film som vänder sig till de yngsta grupperna. I motion K429, såvitt nu är i fråga, och motion K441anförs att nuvarande lagstiftning och andra åtgärder inte är tillräckliga föratt få bort de grova våldsinslagen i videofilm och att obligatorisk granskningav alla videogram därför bör införas. Liknande uppfattningar framförs i motionK427 yrkande 1 och motion K444 yrkande 2. har tidigare avslagit motionsyrkanden om att denobligatoriska förhandsgranskningen av videogram skall utvidgas till attomfatta även sådana som är avsedda för privat bruk. hänvisade därvidtill våldsskildringsutredningens arbete och att detta inte borde föregripas (KU1985/86:11, rskr, 40 och KU 1987/88:36, rskr. har utvecklingen på videogramområdet förtmed sig att våldsskildringar i videogram har sålts eller hyrts ut till allmänheten.Särskilt det förhållandet att barn och ungdomar i ökad utsträckning har fåtttillgång till sådana videogram har ingett stark oro. infördes därförbestämmelser om förbud mot att sprida sådana skildringar. Bestämmelserna hardärefter skärpts vid några tillfållen. Frågan om ytterligare åtgärder från samhällets sida mot våldsskildringari videogram bereds nu inom . Enligt utskottet bör resultatetav detta beredningsarbete avvaktas innan för egen del tar ställning ifrågan. Utskottet avstyrker därför motionerna K403, K421, K426. K427 yrkande 1,K429, såvitt nu är i fråga, K438, K439, K441 och K4M yrkande 2, Andra åtgärder än förhandsgranskning Två motioner tar upp andra åtgärder än förhandsgranskningnär det gäller att komma till rätta med alster av olämpligt innehåll. I motion K422 pekar motionärerna på att det förekommerproduktion och distribution av barnpornografiska filmer trots att detta ärförbjudet. De anför att kontrollen av förbudets efterlevnad måste bli bättre. Enligt motion K429, såvitt nu är i fråga, måste forskning och 1989/90;KU6 kunskapsspridning om våldsskildringarnaseffekter ökas och en bred upplysningskampanj påbörjas i syfte att nåattitydförändringar samt underlätta för föräldrar och barn att göra medvetna valoch efterfråga kvalitetsfilmer. Frågor om åtgärder för att förbättra efterlevnaden avförbudet mot barnpornografiska filmer och om information till allmänheten om denegativa konsekvenserna av våldsskildringar har ett nära samband med denberedning av våldsskildringsutredningens betänkanden som pågår iregeringskansliet. Utskottet anser att det arbetet bör avvaktas innan ställningtas till de krav som förs fram i motionerna. Utskottet avstyrker således motionK422 och motion K429, såvitt nu är i fråga. Åtgärder mot våldsförhärligande dataspel Enligt motion K427 yrkande 2 förekommer detvåldsförhärligande innehåll också i videospel (TV-spel, dataspel). 1 motionenkrävs åtgärder för att förhindra spridning av sådana spel. behandlade motionsyrkanden omåtgärder mot försäljningen och marknadsföringen av våldsförhärligande leksakeroch spel. När det gäller data- och TV-spel pekade på att enarbetsgrupp med företrädare för databranschen och barnmiljörådet hade bildats.Riksdagen utgick från att arbetet skulle leda till enrimlig lösning. erinrade också om att spelen med de mest markeradevåldsinslagen ofta saluförs av näringsidkare som inte är anslutna till någonbranschorganisation. I den mån det skulle visa sig att den oorganiseradehandeln inte frivilligt begränsade sitt utbud till vad som kan ansesacceptabelt, borde man enligt inte tveka att tillgripa lagstiftning.Riksdagen uttalade att den utgick från att regeringen noga följde utvecklingenoch att regeringen skulle ta de initiativ som kunde bli nödvändiga. Någonsärskild åtgärd från sida ansågs inte påkallad varförmotionsyrkandena avslogs (1988/89:LU17, rskr, 128). Enligt utskottets mening är det inte heller nu påkallatatt vidtar någon särskild åtgärd beträflande dataspel. Utskottetavstyrker därför motion K427 yrkande 2. Utskottet vill i detta sammanhang pekapå att ingripanden mot spridningen av dataspel kan få yttrandefrihetsrättsligaaspekter. Hemställan 1989/90:KU6 1. beträffande förhandsgranskning av videogram avsedda för privat bruk attriksdagen avslår motionerna 1988/89:K403, 1988/89:K421, 1988/89:K426,1988/89:K427 yrkande 1, 1988/89:K429, såvitt nu är t fråga, 1988/89:K438,1988/89:K439, 1988/89:K441 och 1988/89:K444 yrkande 2, 1(c, vpk. 2. beträffandeåtgärder mot barnpornografi att avslår motion 1988/89:K422, 3. beträffandeinformation om våldsskildringars skadlighet att avslår motion1988/89:K429, såvitt nu är i fråga, 4. beträffandeåtgärder mot våldsförhärligande dataspel att avslår motion1988/89:K427 yrkande 2, 2(mp) Närvarande: (). (), CatarinaRönnung (s), (), (), (), HansNyhage (m), (), (), (), YlvaAnnerstedt (fp), (vpk), Hans Leghammar (mp), ().Stig (), () och (). Förhandsgrahskning av videogram avsedda för privat bruk(mom. 1) (vpk), Hans Leghammar (mp) samt (båda c) anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "har tidigare" och slutar med "K444 yrkande2" bort ha följande lydelse: har tidigare avslagit motionsyrkanden om att denobligatoriska förhandsgranskningen av videogram skall utvidgas till att omfattaäven sådana som är avsedda för privat bruk. hänvisade därvid tillvåldsskildringsutredningens arbete och att detta inte borde föregripas (KU1985/86:11, rskr, 40 och KU 1987/88:36, rskr, 290). Som framgår av detföregående är utredningens arbete numera avslutat. I ett demokratiskt samhälle är yttrandefriheten avgrundläggande betydelse för både samhälle och medborgare. har dennafrihet varit en självklar medborgerlig rättighet i vårt land. En viktig principär att överträdelser av yttrandefriheten bara bör föranleda ingripanden iefterhand. Uttryckliga förbud mot censur finns i såväl tryckfrihetsförordningensom radiolagen. Som ett undantag från denna princip förekommer censur ibetydelsen obligatorisk, fortlöpande förhandsgranskning beträffande sådanafilmer och videogram som skall visas offentligt. Att utvidga censuren till attäven avse sådant som medborgarna tar del av i hemmen inger allvarligabetänkligheter från yttrandefrihetssynpunkt. Det bör bara komma i fråga, omsärskilt starka skäl talar för det. har utvecklingen på videogramområdet förtmed sig att våldsskildringar i videogram har sålts eller hyrts ut till allmänheten.Särskilt det förhållandet att barn och ungdomar i ökad utsträckning har fåtttillgång till sådana videogram har ingett stark oro. Ar infördes därförbestämmelser om förbud mot att sprida sådana skildringar. Bestämmelserna hardärefter skärpts vid några tillfållen. Trots dessa åtgärder förekommer detvideogram som sprids till allmänheten i spekulationssyfte och som innehållernärgångna och utdragna skildringar av brutalt våld ibland med sadistiskainslag. Dessa skildringar är av sådan art att de uppenbarligeninte skulle godkännas för offentlig visning. Att sådana videogram sprids är oacceptabelt,särskilt som de ofta kan bli tillgängliga för barn och ungdomar.