bet · GD01JoU25 · 1989-12-31 00:00:00 — Trots de problem som är förknippade med den globalalivsmedels försörjningen talar det mesta ändå för att möjligheterna att försörja jordens befolkning kan förbättras. Den globala livsmedelsproduktionen ligger ännu långt ifrån den potentiellt möjliga. Den återstående areal reserven är mycket stor och avkastningen förväntas fortsätta att öka. Bl.a. kan växtförädling och avelsarbete medföra markanta förbättringar av produktionstekniken både inom vegetabilie- och animaliesektorn. Dessutom kan genombrott på traditionella områden, såsom avsaltning av havsvatten och biologisk kvävefixering, inte uteslutas. förväntadebefolkningsökningen har också uteblivit. För tiden /90:JoU25 förväntas en ytterligare minskning av ökningstakten till 1,, enligt FN;snormalt citerade beräkningar. FAO beräknar att för som grupp kommer andelenundernärda att minska från åren vid sekelskiftet.Minskningen gäller alla regioner och är kraftigast i det fattiga och folkrikaAsien. En markant förbättring förutses även i söder om . Enligt FAO bör världslagren av spannmål ligga på ca 1718%av världskonsumtionen för att den globala livsmedelsförsörjningen skall kunnatryggas. Denna nivå hade lagren bl.a. under mitten av 1980-ta-let. Därefterökade produktionen av spannmål i världen, och lagren ökade till år 1988.Under åren 1988/89 och 1989/90 har dock lagren minskat bl.a. till följd av densvåra torka som våren och drabbade . Enligtbedömningar av FAO låg världslagren 1988/89 på och (enligt prognoser)1989/90 på . Sammanfattningsvis konstaterar jordbruksministern att världslagrenför närvarande ligger på den av FAO rekommenderade miniminivån. Kostnaden fören överproduktion av spannmål måste vägas mot behovet av tillräckligavärldslager av livsmedel. Det finns alltså inga skäl att hålla störrevärldslager än nödvändigt eftersom kostnaden för dessa är mycket hög. Det finns också anledning att använda den befintligaglobala försörjningsstatistiken med viss försiktighet. I vissa fall saknassystematiska globala undersökningar. I propositionen har använts de beräkningaroch uppskattningar som gjorts av bl.a. Slutsatsen är enligtjordbruksministern att, trots problemen med den globala livsmedelsförsörjningen,det mesta talar för att möjligheterna att försörja jordens befolkning kanförbättras. I sammanhanget vill jordbruksministern avslutningsvis påpeka att enöverproduktion inte på något sätt gagnar livsmedelsförsörjningen i . I vpk:s partimotion Jo68 anförs bl.a. att man inte kandela den optimistiska syn på försörjningsläget som propositionen innefattar.Avskogning och ökenutbredning, försaltning av konstbevattnade arealer, överutnyttjandeoch miljökatastrofer är några av skälen till att den framtidalivsmedelsförsörjningen är hotad. En enda kärnkraftsolycka kan enligterfarenheterna från Tjernobyl göra enorma arealer jordbruksmark obrukbara förlängre tid än som kan överblickas. 1 hotbilden ingår också effekterna avkolförbränning, biltrafik och industriell utbyggnad på jordbruksmark.Jordförstöring, ökad ultraviolett solstrålning, översvämningar samt hårt ochensidigt utnyttjande av marken utgör andra exempel. Enligt yrkande 6 i motionenkrävs ökade svenska insatser i det internationella samarbetet för att klaravärldens livsmedelsförsörjning. Liknande synpunkter framförs i vpk:s partimotionJo270 som utmynnar i yrkanden om ett globalt perspektiv på biståndspolitikenoch en analys av den framtida globala försörjningssi- 1989/90:JoU25 tuationeni perspektivet av de pågående GATT-förhandlingarna (yrkandena 2 resp. 4). I partimotion Jo77 understryks den osäkerhet sområder på världsmarknaden på grund av politiska händelser och miljöförstöringenbl.a. I likhet med vpk hänvisar man till Tjernobylkatastrofen ochdessutom till den ekologiska katastrof som drabbat med kringliggandearealer. Försörjningssituationen har försämrats, och livsmedelslagren minskarsedan några år. En hållbar livsmedelspolitik kan inte enbart grundas pånationalekonomiska överväganden utan måste främst ta hänsyn till jordensavkastningsförmåga och människornas behov. FAO bedömer försörjningsläget somytterst allvarligt och har uppmanat världens regeringar att ökaspannmålsproduktionen. Motionen utmynnar i denna del i en begäran omtillkännagivande av vad som i motionen anförts om den globala livsmedelsförsörjningen(yrkande 4). Övriga yrkanden i motionen om program för uthållig utveckling ijordbruket m.m. behandlas i ett följande avsnitt. I motion Jo79 (m) yrkande 1 understryks ansvaratt ställa livsmedel till förfogande på FN:s begäran. I motionen anförs bl.a.att den globala livsmedelsproduktionen visserligen ökat men att många teckentyder på att produktionsuppgången medfört långsiktiga problem på en radområden. har utvecklingen mot en ökad livsmedelsproduktionper capita brutits. Det finns en växande oro inte minst inom FN:sjordbruksorgan FAO inför möjligheterna att kunna möta kraven pålivsmedelsområdet från en växande världsbefolkning ochsenare. Mot bakgrund av befolkningsutvecklingen och de globala miljöproblemeninser man att den framtida livsmedelsförsörjningen är utsatt för allvarligahot. Det måste ligga i globala ansvar att omställningen av svensktjordbruk sker på ett sådant sätt att vi på kan ställa livsmedeltill förfogande om det begärs från FN:s sida. I motion Jo98 (m) yrkande 4 föreslås att tarinitiativ till internationella förhandlingar om katastrof- och beredskapslageroch om lagrens storlek och finansiering för att säkra livsmedelstryggheten ivärlden. Ettliknande yrkande framförs i kommittémotionen U252. I motion Jo255 (mp) yrkas att beslut om markens användningskall föregås av en långsiktig konsekvensbeskrivning och prövas mot de fyrasolidariteterna: mot Gaia, mot kommande generationer, mot utsatta grupper ochmot . Även i motion JoSO anförs synpunkter på denglobala försörjningssituationen. Denna del av motionen utmynnar i yrkanden sombehandlas i ett följande avsnitt om grunddragen i en ny livsmedelspolitik. När det gäller den globala livsmedelsförsörjningen villutskottet erinra om att det avsnitt i propositionen som avser deninternationella situationen är av informativ karaktär och inte omfattas av dehemställanspunkter i propositionen som redovisas på s. 195 f Enligt utskottetsmening ger beskrivningen av den globala livsmedelsförsörjningen en nyanseradbild av situationen där såväl positiva som negativa faktorer ägnats tillbörliguppmärksamhet. Som jordbruksministern framhållit finns det givetvis anledningatt använda den befintliga globala försörjningsstatistiken med vissförsiktighet. De politiska, tekniska och miljö-betingade problem som påverkarlivsmedelsproduktionen i världen inrymmer flera osäkerhetsmoment som försvåraren bedömning av utvecklingen särskilt på . Med de förutsättningarsom gäller i fråga om utskottets behandling av detta ärende är det knappastmöjligt att närmare bedöma i vad mån det finns anledning att göra antaganden omden framtida utvecklingen som väsentligt avviker från propositionensöverväganden, vilka i huvudsak grundas på FAO:s undersökningar och prognoser.Utskottet kan emellertid i stor utsträckning ansluta sig till motionärernassynpunkter när det gäller de risker för livsmedelsproduktionen som är förenademed ekologiska katastrofer och annan negativ miljöpåverkan. Utskottet utesluterinte att de faktorer som redovisas i motionerna Jo68, Jo77 och Jo79 kan geanledning till en mer nyanserad bild av det framtida försörjningsläget. Detframstår dock inte som meningsfullt att föreslå något bestämt riksdagsuttalandei en fråga där möjligheten att dra bestämda slutsatser om den långsiktigautvecklingen är i hög grad begränsad. Med det anförda föreslår utskottet att motion Jo77 yrkande4 om den globala livsmedelsförsörjningen lämnas utan någon vidare åtgärd frånriksdagens sida. När det gäller åtaganden beträffandeinternationellt livsmedelsbistånd vill utskottet erinra om att dessa frågornyligen behandlats av (1989/90:UU15). 1 betänkandet redovisas olikaåtgärder inom ramen för världslivsmedelsprogrammet (WFP), livsmedelshjälpskonventionen(FAC) och internationella katastroflagret för livsmedel (lEFR). Under FAC har medlemsländernaåtagit sig att ge bidrag som sammanlagt motsvarar spannmål perår. Det svenska årsbidraget motsvarar vete. Det internationellakatastroflagret för livsmedel skapades för att snabbt och effektivt kunna gebistånd i samband med plötsligt uppkomna katastrofsituationer. harbidragit till lagret alltsedan dess tillkomst . Det svenska bidragettill lEFR och WFP:s fond för utdragna katastrofinsatser motsvarar 40 000 tonspannmål och vegetabilisk olja. 1 angivna riksdagsbeslut godkändesflera olika förslag från regeringen i syfte att väsentligt stärkalivsmedelsbiståndet (bet. s. 78 ff.). Med det anförda anser utskottet syftet med motionerna Jo68yrkande 6, Jo270 yrkandena 2 och 4, Jo79 yrkande 1, Jo98 yrkande 4 och U252delvis tillgodosett. 1anslutning till motion Jo255 om de fyra solidariteterna kan det 1989/90:JoU25 förtydligandetgöras att Gaia är ett mytologiskt begrepp som ursprungligen hämtats från dengamla grekiska gudaläran. Gaia framställdes i denna lära som en kvinnliggudomlighet och allt levandes ursprung. I senare tids miljödebatt har Gaia fåttstå som en symbol för den globala livsmiljön eller den biosfår som planetenJorden utgör. Utskottet anser att motionärernas synpunkter i viss månsammanfaller med de uttalanden som görs i olika sammanhang i detta betänkandeom livsmedelsförsörjningen och behovet av en långsiktig hushållning mednaturresurserna. Tankegångar av det slag som framförs i motionen låter sigdock svårligen omsättas i generella normer som med tillräcklig grad av klarhetoch förutsebarhet reglerar myndigheters och enskildas handlande i olikasituationer. Motionen bör ej föranleda någon särskild åtgärd från riksdagenssida. Liberalisering av handeln med jordbruksprodukter I propositionen lämnas en redogörelse för bl.a. samarbeteti , GATT-förhandlingarna och förhandlingarna mellan EFTA och EG.OECD-arbetet har innefattat en omfattande kartläggning och mätning avstödvolymen på jordbruksområdet. En metod har utarbetats som medger någorlundaentydiga jämförelser mellan olika länder och de komplicerade och sinsemellanmycket olika nationella stödsystemen. Med metoden är det också möjligt attfölja utvecklingen i enskilda länder över tiden. Den använda metoden innebäratt man beräknar producentstödsekvivalenten (PSE, Producer Subsidy Equivalent)som är värdet av det totala stödet till producenterna. PSE definieras som den summa som teoretiskt krävs för attkompensera producenterna om stödet tas bort och producenterna skall hållasskadeslösa vid given produktion. Som stöd räknas alla typer av stöd tilljordbruket: prisstöd i form av gränsskydd (tullar, importavgifter),två-prissystem och produktionskvoter, indirekta stöd exempelvis räntestöd eller avgifter, transportstöd, handelsgödselavgifter (vilka räknas som negativtstöd), annat budgetärt stöd till rationalisering, förädling och marknadsföringsamt forskning. PSE-beloppet är det totala nettovärdet, dvs. summan avpositiva stöd minus avgifter, av dessa åtgärder under ett givet år. PSE-metoden är ett väletablerat, allmänt accepteratanalys instrument. Beräkningstekniska förbättringar görs fortlöpande vilket föranleder revideringar av resultaten. Då dessutom världsmarknadspri ser och växelkurser påverkar resultaten måste försiktighet iakttas vid användningen av PSE-tal. Men analyserna pekar klart mot att haft en subventionsnivå på , dvs. att mer än hälften av jordbruksinkomsterna består av subventioner. var genomsnittet för OECD-området lägre. Vidare noteras att totala PSE för var av storleksordning- , , en 14 å 15miljarder kronor . Underrubriken anförs bl.a. att jordbruket står 1989/90:JoU25 som enmycket viktig punkt på dagordningen i de nu pågående förhandlingarna, den s.k.Uruguayrundan. 1 Punta del Este-överens-kommelsen enades dedeltagande länderna bl.a. om att liberalisera handeln, förbättrakonkurrenssituationen genom ökad disciplin och förstärkning av regleroch att minimera negativa effekter av sanitära och fytosanitära föreskrifter. 1april 1989 enades de deltagande länderna om att reformen skall ge"betydande successiva minskningar" av stöd och skydd och omutgångspunkterna för de fortsatta förhandlingarna på jordbrukets område. 1 överenskommelseningick ett kortsiktigt åtagande om att, till förhandlingarnas avslutande idecember 1990, inte överskrida vid överenskommelsen gällande stöd-ochskyddsnivåer inom jordbrukssektorn. Stödpriser skall inte ökas. Vidare skalltullar och icke-tariffära handelshinder för jordbruksprodukter inte höjaseller utvidgas till nya produkter. I det kortsiktiga åtagandet ingår också enavsiktsförklaring om att minska stöd och skydd . Jordbrukssektorn ärsåledes föremål för stor uppmärksamhet vid GATT-förhandlingarna, ochdeltagarländerna har förbundit sig att genomföra relativt långtgående åtgärder.Diskussionerna om neddragningar av stöd och skydd till jordbruket berör allaformer av jordbruksstöd. På dagordningen finns därför kvantitativa importbegränsningar,tullar och importavgifter, interna stödåtgärder som inkomst- och prisstödsåväl som exportsubventioner. En omvandling av gränsskydd till tullar (s.k.tariffication) diskuteras också vid förhandlingarna. Även sanitära ochfytosanitära frågor diskuteras. Den pågående förhandlingsrundan skall avslutas föreutgången av . Vad resultatet av förhandlingarna blir är ännu oklart mendet finns starka skäl som talar för att förhandlingarna leder till en uppgörelseoch ett avtal som medför en omfattande förändring av jordbrukspolitiken främsti industriländerna. deltar genom att gemensamt med de övriga nordiskaländerna försöka påverka förhandlingarna i en för oss önskvärd riktning. I ett avsnitt om förhandlingarna mellan EFTA och EG anförsatt ett EFTA-deltagande i EG:s gemensamma jordbrukspolitik inte kommer attaktualiseras i de förestående förhandlingarna om ett europeiskt ekonomisktsamarbetsområde (EES). EG-sidan har däremot förutskickat att man kommer attpresentera önskemål om ökat marknadstillträde för vissa jordbruksprodukter.Från svensk sida kommer vi i ett sådant läge givetvis att begära motsvarandelättnader på EG-marknaden för intressanta svenska produkter. Det finns en rad frågor med anknytning till livsmedel ochproduktion av livsmedel som kommer att behandlas i förhandlingarna, t.ex.handeln med bearbetade jordbruksprodukter. Vidare kommer förhandlingarna attomfatta ett gemensamt regelverk för livsmedel. kommer att i förhandlingarnaså långt det är möjligt, utan att äventyra väsentliga skyddskrav, verka för ettharmoniserande av EFTA:s och . En ökadfrihandel inom ramen för EG/EFTA-samarbetet som också 1989/90:JoU25 omfattarlivsmedel kan komma att gynna . Vi har i vårt land ett klimat sominnebär att vi inte behöver lika mycket bekämpningsmedel som i södra bruk av konstgödsel är också mindre än de flesta . Det finnsockså ett ökande intresse bland svenska lantbrukare för att utnyttja s.k.alternativa odlingsmetoder. Tekniken, kunnandet och de naturligaförutsättningarna talar till fördel när det gäller produktion avalternativt odlade livsmedel. Konsumenterna i efterfrågar i ökadutsträckning sådana livsmedel. Det borde därför finnas en växande marknad iEuropa där svenska varor kan komma att spela en viktig roll. I partimotionerna Jo68 yrkande 9 och Jo270 yrkande 3 (vpk)begärs en utredning av effekterna av en EG-anpassning av svenskt jordbruk. I partimotion Jo80 yrkas att driveren radikal linje i när det gäller miljöpolitik och resurshushållning(yrkande 28). 1 motion Jo98 yrkande 5 begärs det förtydligandet tillpropositionen att ett ökat marknadstillträde för svenska produkter (prop. s.48) skall avse livsmedel. Enligt partimotion Jo265 (fp) bör inomGATT-förhandlingarna verka för ett breddat handelsutbyte medjordbruksprodukter och andra livsmedel. En offensiv och frihandelsvänlig linjeförordas i motionen. Som framgår av propositionen är ett EFTA-deltagande i EG:sgemensamma jordbrukspolitik inte aktuellt i de föreståendeEES-förhand-lingarna mellan EFTA och EG. Det framstår därför inte som meningsfulltatt nu tillstyrka vpk.s motionsyrkanden om en särskild analys av vad ettnärmande till EG innebär för det svenska jordbruket. Utskottet förutsättergivetvis att en ingående analys av det slag motionärerna åsyftar måste göras omoch när frågan blir aktuell. Motionerna avstyrks i berörda delar. Enligt vad utskottet erfarit eftersträvar man frånSveriges sida en mycket hög ambitionsnivå i GATT-förhandlingarna när det gällermiljö- och resurshushållningsfrågor. Syftet med motion Jo80 yrkande 28 börsåledes kunna tillgodoses utan något särskilt uttalande från sida. Ett viktigt syfte med GATT-förhandlingarna är bl.a. attliberalisera handeln med jordbruksprodukter. Dessa strävanden får anses stå iöverensstämmelse med synpunkterna i motion Jo265, som ej påkallar någonytterligare åtgärd från sida. I likhet med vad som anförs i motion Jo98 anser utskottetdet från jordbrukets synpunkt angeläget med ett ökat marknadstillträde inom EG för svenska livsmedel. Utskottet utgår från att de lättnader för 46 intressantasvenska produkter som avses i propositionen (s. 48) gäller 1989/90:JoU25 jordbruksprodukter.Utöver detta uttalande från utskottets sida bör motionen i denna del inteföranleda någon särskild åtgärd. Övriga motionsyrkanden om den internationella handeln medlivsmedel berör i första hand gränsskyddets omfattning och inriktning ochbehandlas i följande avsnitt om grunddragen i en ny livsmedelspolitik. Propositionens förslag om grunddragen i en nylivsmedelspolitik m.m. En utgångspunkt för livsmedelspolitiken bör enligtjordbruksministern vara att produktionen i princip skall vara underkastad sammavillkor som andra näringar. Producenterna skall endast ersättas för efterfrågadevaror och tjänster. 1 de fall efterfrågan gäller kollektiva varor ochnyttigheter är offentliga ingripanden befogade. Dessa varor och tjänster bördärför betalas med offentliga medel. Jordbruksministern föreslår följande målformulering somgrund för utformningen av den nya livsmedelspolitiken. Ett övergripande mål är att livsmedelspolitiken skall ståi överensstämmelse med de allmänna målsättningarna om en god hushållning medsamhällets totala resurser. Livsmedlen skall uppfylla livmedelslag-stiftningenshygien- och redlighetskrav. bör den förda politiken bidra till enväl sammansatt kost och därmed till en bättre folkhälsa. Prisutvecklingen pålivsmedel skall vara rimlig i förhållande till prisutvecklingen på övriga varoroch tjänster. Konsumenternas val skall styra produktionen. Konsumenterna skallges goda möjligheter att välja mellan livsmedel av olika slag, där skillnadernakan avse exempelvis smak, ursprung, produktionssätt eller förädlingsgrad.Livsmedelsberedskapen skall grundas på de fredstida resurserna inom livsmedelssektornoch dess förmåga till anpassning, kompletterad med särskildaberedskapsåtgärder. Målet är att trygga landets livsmedelsförsörjning underkriser och i krig. Vid val av markanvändning och brukningsmetoder måste hänsyntas till kraven på en god miljö och långsiktig hushållning med naturresurserna.Miljömålet skall vara att slå vakt om ett rikt och varierat odlingslandskap ochatt minimera jordbrukets miljöbelastning. Att producenterna får en skäligersättning för varor och tjänster är en förutsättning för att övriga mål skallkunna förverkligas. Livsmedelspolitiken bör bidra till regional utjämning avsysselsättning och välfård. Ett gränsskydd i form av rörliga införselavgifter börbehållas i avvaktan på resultatet av GATT-förhandlingarna. Det skall inte skenågon ensidig neddragning av gränsskyddet, utan resultatet avGATT-förhandlingarna blir avgörande för anpassningen av detta. De interna marknadsregleringarna skall avvecklas. Lagen(1967:340) om prisreglering på jordbrukets område upphävs ochersätts med en lag om avgifter m.m. på vissa jordbruksprodukter. En tillfalligövergångslag införs . Målenavseende en tryggad försörjning med livsmedel, en god miljö 1989/90:JoU25 och ettvarierat odlingslandskap samt en regional fördelning av produktionen skall ihuvudsak nås med riktade åtgärder. Övergången från det nuvarande systemet till ett mermarknadsinrik-tat system skall ske under socialt acceptabla former. Samhälletskall därför ta ett betydande ansvar för övergången. Under rubriken anförjordbruksministern bl.a.: En avveckling av de interna marknadsregleringarnainnebär att signalerna från konsumenterna till producenterna blir mer direktaoch tydligare. Reformen kommer härtill att öka förutsättningarna för en dämpadprisökningstakt. Produktionen anpassas till vad som kan avsättas påkommersiella villkor. Jordbrukets totala intäkter kommer att sjunka dåproduktionen minskar. minskar resurserna i näringen, i form av t.ex.arbetskraft. Lönsamheten påverkas positivt av att kostnaderna för exportminskar. Sammantaget bedömer jordbruksministern därför att lönsamheten för denenskilde brukaren kan förbättras. En stor del av sysselsättningsminskningen idirekt jordbruksarbete kommer att uppvägas av ett ökat inslag av kompletterandesysselsättning. Den regionalpolitiska profilen i livsmedelspolitikenförstärks. Stödet kanaliseras i större utsträckning till norra och tillglesbygder. Avregleringen medför att jordbrukets miljöbelastning minskar. Genomdirekta landskapsvårdande åtgärder kan variationen i odlingslandskapet öka. Principiella synpunkter på livsmedelspolitiken har framförtsav samtliga oppositionspartier. 1 vpk:s partimotion Jo68 (yrkandena 1 5, 7och 8) föreslås en omfattande målformulering som bl.a. utgår från enlångsiktigt hållbar och regionalt väl fördelad jordbruksproduktion. Jordbruketär en framtidsnäring som bör utvecklas, inte avvecklas. Ett fortsattsamhälleligt delansvar är nödvändigt, men detta skall koncentreras tillövergripande samhällsintressen och inte förlora sig i ett antaldetaljregleringar. Regeringen bör få i uppdrag att analysera vilka krav på försörjningsberedskapensom följer av eventuella miljökatastrofer. Förslag om åtgärder för minskadsårbarhet bör framläggas. Med tanke på den osäkra globalaförsörjningssituationen är det angeläget att möjligheterna till fortsattlivsmedelsproduktion i bevaras. Handlingsfriheten måste bevaras förframtiden. En omfattande skogsplantering på god åkerjord tar för mycket långtid bort marken för livsmedelsproduktion. 1 ett utökat handelsutbyte är detviktigt att man från sida inte ger upp kraven på livsmedelskvalitet,på etiskt godtagbar djurhållning och på miljöskydd. Dessa krav måste gällaockså för importerade produkter. Liknande synpunkter om utgångspunkter och målför livsmedelspolitiken framförs även i vpk-motionen Jo270 yrkande 1. 1 partimotion Jo77 (yrkandena I, 2, 3, 5, 6 och11) anförs att det framtida jordbruket skall vara långsiktigt, uthålligt och haen produktionsförmågaså att insatta resurser ger hög avkastning. Det 1989/90:JoU25 skall varabåde miljövänligt och effektivt. Utifrån detta mål skall jordbrukspolitikenformas. Behovet av en särskild jordbrukspolitik och en särskildlivsmedelspolitik framhålls. Ett program för en uthållig utveckling avjordbruket bör framläggas. Produktionen skall motsvara av deninhemska konsumtionen. En minskning av produktionen är inte ett mål i sig. Omsvenskt jordbruk är bra på att producera vissa livsmedel bör man på dessaområden kunna konkurrera på världsmarknaden. Under rubriken för jordbruket betonas bl.a. miljöfrågorna, naturresursberedskapen ochförsörjningsberedskapen samt konsumentmålet. Ett folkhälsomål bör formulerassom ett delmål under konsumentmålet. Samma krav bör ställas på importeradelivsmedel som på svenskproducerade. Livsmedel som producerats på ett i Sverigeförbjudet sätt skall ej få importeras. Vidare förordas ett regionalpolitisktmål och ett lönsamhetsmål för jordbruket. Gränsskyddet bör justeras på grund avden inhemska prisnivån. Nivån bör förbli opåverkad om bl.a. internavgifternaminskar eller försvinner. 1 partimotioner Jo246 (yrkandena 1 4 och69) och Jo822 yrkande 26 anförs synpunkter som till stor del överensstämmermed motion Jo77.