bet · GD01KU9 · 1989-12-31 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet främst olikanormgivningsfrå-gor. Till grund för betänkandet ligger dels två s.k.informationsavsnitt ur 1988/budgetproposition, dels yrkanden i ett antalmotioner som väckts under den allmänna motionstiden och 1989. I propositionsavsnitten redovisas det arbete medregelförenkling och delegering samt den informationsverksamhet som bedrivs iregeringskansliet. De motionsyrkanden som behandlas i betänkandet rör -vissafrågor om lagstiftningen -organisationerna och den politiska makten-Europakonventionen och rätten till domstolsprövning i -den offentligasektorns informationsverksamhet. Utskottet har avstyrkt samtliga motionsyrkanden. Tvåreservationer (m resp. fp) och ett särskilt yttrande (c) har avgettsbeträffande principerna för lagstiftningen m.m. Två reservationer (m resp. fp)föreligger rörande organisationerna och den politiska makten. Tre reservationer(m, fp resp. c) har avgetts rörande rätten till domstolsprövning. Tvåreservationer (m resp, fp) har avgetts rörande utslag. Enreservation (fp) och ett särskilt yttrande (fp) föreligger rörande denoffentliga sektorns informationsverksamhet. 1988/89:100 bilaga 2 p. 1.4 vari yrkas att riksdagenbereds tillfålle att ta del av vad som anförts om regelförenkling ochdelegering. 1988/89:100 bilaga 2 p, 14 vari yrkas att beredstillfålle att ta del av vad som anförts om den offentliga sektornsinformationsverksamhet. Innehållet i dessa avsnitt av budgetpropositionenredovisas i det följande i den mån de har samband med de frågor som tas upp imotionerna. I övrigt hänvisas till propositionen. 1989/90. 1989/90 KU9 Motionerna i989/90:ku9 1987/88:K403 av m.fl. (fp) vari yrkas 4, att hos regeringen begär att statskontoretfår i uppdrag att undersöka främjande av samhällsorienterande videotex. 1988/89:K201 av tredje vice talman m.fl.(c) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om fortsatt utredningsarbete för ökat rättsskydd genomdomstolsprövning av förvaltningsbeslut. 1988/89:K210 av m.fl. (fp) vari yrkas 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om maktutredningen, 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om detfortsatta arbetet för att förstärka den enskildes möjligheter att få beslut avregeringen och administrativa myndigheter prövade av domstol, 8. att riksdagenhos regeringen begär förslag till sådan lag att det klarläggs attEuropadomstolens utslag skall gälla och utgöra rättskälla för svenskamyndigheter. 1988/89:K222 av m.fl. (m) vari yrkas 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omprinciper för lagstiftningen, 8. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omtolkningsföreträde för enskild vid tillämpning av ramlag eller generalklausul ienlighet med vad som i motionen anförts. 1988/89:K223 av m.fl. (fp) vari yrkas 2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stabilitet och långsiktighet i lagar och regler. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:N256. 3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökad rättssäkerhet. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:N256. 1988/89:K236 av () vari yrkas 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om hänsyn ochsynsätt vid framtida lagstiftning, 8. att riksdagenbeslutar att alla utskottsbetänkanden, liksom alla de offentliga tryck somdistribueras till myndigheter och allmänhet t.ex. ,etc. skall ha en parallell-text på "skolsvenska", som förklarar denjuridiska lagtexten på ett populärvetenskapligt sätt, 9. att riksdagenbegär att regeringen tillsätter en utredning som får i uppdrag att göra alllagtext strukturellt hanterlig och fysiskt tillgänglig för allmänheten enligtmotionens anda. 1988/89:K239av m.fl. (m) vari yrkas 1989/90:KU9 1. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om arbetsmarknadslagarnas nuvarande utformning Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:A753, 1988/89:K503 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om myndighetersnormgivning. 1988/89:K506 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av avreglering. Motiveringenåterfinns i motion l988/89:Sk450. 2. att hos regeringen begär förslag om reglerför redovis ning av konsekvenserna av lagförslag i enlighet med vad i motionen anförts. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:Sk450. 1988/89:K815 av och (båda fp) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om humaniora iutbildning och samhällsliv i övrigt, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avetiska levnadsregler i förskolans pedagogiska program och i skolans läroplan, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet aven brett upplagd informationssatsning om våra grundlagar för att stärkademokratin. 1988/89:K818 av () vari yrkas attriksdagen begär att regeringen framlägger ett utarbetat förslag till hurmedborgarna må bibringas kunskaper och information om såväl allmängrundläggande lagstiftning som fortlöpande ny sådan. 1 motion K222 av m.fl. (m) framhålls att denenskildes villkor i så liten utsträckning som möjligt bör regleras av detallmänna. När behov av reglering finns skall medborgarnas krav på rättssäkerhetoch integritet tillmätas största betydelse. Det måste finnas en balans mellanoffentliga och enskilda intressen så att det allmänna inte ensidigt gynnas påmedborgarnas bekostnad. Motionärerna framhåller vidare att tillkomsten av nylag eller ändring i en bestående bör vara väl förberedd. Under allaförhållanden får lagändringar till de enskildas nackdel aldrig genomföras såhastigt att enskilda drabbas av rätts- förluster.Slutligen anges i motionen beträffande principer för lagstift- 1989/90:KU9 ningen attutrymmet för användande av ramlagstiftning och lagstiftning omgeneralklausuler måste begränsas (yrkande 7). Uppstår tvekan om hur en sådanlag skall tillämpas skall den tolkas till den enskildes förmån (yrkande 8), Också motion K223 av m,fl, (fp) tar uppvikten av att lagar och regler inte ändras med kort varsel. Företag måsteenligt motionärerna kunnna räkna med stabilitet och långsiktighet i lagar ochregler. Regelsystemet måste därför präglas av långsiktighet, och deomprövningar som blir nödvändiga måste åtföljas av generösa övergångsbestämmelser.Regeländringar får aldrig ges retroaktiv effekt (yrkande 2). I motionenframhålls dessutom behovet av att lagstiftning och tillämpning sker på ettsådant sätt att godtycke och maktmissbruk förhindras. När myndighet gör felskall företag och dess ägare hållas skadeslösa, och i grundlagen måsteäganderättens ställning förstärkas (yrkande 3). () framhåller i motion K236 yrkande 7 attall framtida lagstiftning, och de rättsliga åtgärder lagen kan leda till, börta hänsyn till om brott föreligger enligt gängse rättsuppfattning, dvs. om dethandlar om gärning som leder till skada för fysisk och/eller juridisk personeller myndighet eller ej, I motion K239 yrkande 1 av m.fl, (m), såvittnu är i fråga, tas upp den nuvarande utformningen av arbetsmarknadslagarna ocheffekterna av dessa lagar. Enligt motionärerna har arbetsmarknadslagstiftningenmedfört en rad nackdelar. Bl.a. sägs att lagstiftningen i många fall lett tillineffektivitet och byråkrati och att lagarna och deras tillämpning i vissa fallleder till konsekvenser som strider mot rättsmedvetandet. Formerna för myndigheternas normgivning tas upp i motionK503 av (). Enligt motionären bör regeringen ta initiativ tillskapandet av en allmän författning som innehåller grundläggande regler förförfarandet vid myndigheternas utfårdande av föreskrifter. Motionären hänvisartill regeringsformens och riksdagsordningens stadganden om beredning avpropositioner, motioner och regeringsärenden, allt i syfte att skapa ett sågott beslutsunderlag som möjligt, och framhåller att det självfallet inte börställas lägre krav på myndigheternas förberedelsearbete. Regeringen bör ha ettslags konstitutionellt ansvar för myndigheternas normgivning när det gällerbåde hur och i vilken omfattning bemyndigandena utnyttjats. I motion K506 av m.fl. (m) framhålls (yrkande1) att det är angeläget att förekomsten och konsekvenserna av regler inom olika områden systematiskt utreds och att detta därefter måste följas av konkreta förslag till avreglering. Enligt motionärerna är ramlagstift ning i många fall en olämplig lagstiftningsmetod som både kan och bör undvikas inom många områden. Motionärerna tar också upp behovet av minskat uppgiftslämnande för företagen och framhåller att det är angeläget att begärda uppgifter minskas och att SCB i ökad utsträckning nyttjar små urvalsundersökningar. Det är vidare enligt -I motionennödvändigt att varje förslag till ny lag åtföljs av en ingående 1989/90:KU9 utvärderingav konsekvenser och kostnader för enskilda individer, företag och statsmakterna(yrkande 2). 1 de delar av budgetpropositionen som behandlas iförevarande sammanhang redovisas arbetet med att begränsa och förenklareglerna i samhället. Där sägs att regelförenklingsarbetet bedrivs på bredfront och på alla nivåer i regelgjvningen. Förenklingskraven är sålunda enligtpropositionen numera väl rotade i det löpande författningsarbetet iregeringskansliet och hos myndigheterna under regeringen, och samtidigtintensifieras ansträngningarna att begränsa och förenkla de regler somkommunerna och landstingen svarar för. I propositionen anges vidare att arbetetmed regelförenkling avsatt betydande resultat och bör ges hög prioritet också ifortsättningen. Viktigt är inte minst att nya regler föregås av ordentligautredningar om reglernas kostnadsmässiga och andra konsekvenser. Väsentligt ärockså att tillämpningen av både nya och gamla regler följs upp och utvärderasfortlöpande. Ett betydande inslag i arbetet med att utveckla statsbudgeten ochverksamhetsplanering är sålunda enligt propositionen att följa upp och utvärderareglers tillämpning. 1 detta sammanhang kan nämnas att den s.k. normgruppen somett led i arbetet med regler som riktar sig till näringslivet under år 1988arrangerade ett seminarium där det diskuterades hur ramlagar kan följas uppoch kontrolleras. Nämnas kan också att statistikregelutredningen har i uppdragatt se över föreskrifterna på det statliga statistikområdet och utarbetaförslag till ett förenklat regelsystem för statistikproduktionen. Enligtdirektiven (dir. 1987:53) skall statistiken inte vara onödigt vidlyftig medhänsyn till syftet att enskilda inte skall besväras med att lämna uppgifter ialltför stor utsträckning. Antalet författningar i har fortsatt attminska. Minskningen uppgår för tiden den till den 1 december1988 till 51 författningar. Antalet lagar var ca 1 200 och förordningar ca 2500. Myndigheternas regler (föreskrifter och allmänna råd) finns förtecknadeunder sammanlagt 16 900 regelrubriker. Antalsuppgiften är emellertid avrundad,något osäker och bygger dessutom på en del skevheter i beräkningssättet. Verksförordningen (1987:1100) och begränsningsförordningen(1987:1347) ställer vissa krav på myndigheternas regelgivning. Det gäller kravpå att innan regler beslutas skall deras kostnadsmässiga och andra konsekvenserbli ordentligt utredda och dokumenterade och företrädare för dem varsverksamhet kostnadsmässigt berörs ges tillfålle att yttra sig. Vidare stadgasatt föreskrifter skall beslutas bara då det är den mest ändamålsenliga åtgärdenoch att de skall utformas så att de blir enkla, klara och lätta att överblicka.Det föreskrivs också att regler skall förtecknas samt att tillämpningen avregler skall följas upp och värderas fortlöpande. Enligt 4 §begränsningsförordningen skall myndighet med vissa angivna undantag inhämtaregeringens, medgivande innan den beslutar om en regel som kan antas leda tillicke oväsentligt 1* 1989/90. ökadekostnader för staten, kommuner eller landstingskommuner eller 1989/90;KU9 för näringslivet,organisationer eller andra enskilda. Beträffande myndigheternas författningarfinns också en bestämmelse i 18 b § författningssamlingsförordningen(1976:725) som anger att i ingressen till författningen skall lämnas uppgift omdet bemyndigande på vilket myndighetens beslutanderätt grundar sig. Inom statsrådsberedningen har utarbetats en handbok förmyndigheternas författningsskrivning med anledning av att våren 1984antog proposition 1983/84:119 om förenkling av myndigheternas föreskrifter,anvisningar och råd (KU 1983/84:25). 1 regeringens kommittédirektiv (dir, 1989:13) Enreformering av budgetpropositionen anges att den nya budgetprocess, som skallgenomföras, syftar till att få till stånd en bättre och effektivare styrningoch uppföljning av förvaltningen. Bl.a. sägs att utredningen bör följa detpågående utvecklingsarbetet vad gäller uppföljning och utvärdering avmyndigheternas normgivning. När det gäller principer för lagstiftningen skall nämnasatt 1 kap. 2 § regeringsformen anger de grundläggande målen för den offentligaverksamheten. Enligt bestämmelsen skall den offentliga makten utövas medrespekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihetoch värdighet. Den enskildes personliga, ekonomiska och kulturella välfårdskall vara grundläggande mål för den offentliga verksamheten. Det allmännaskall enligt paragrafen också tillförsäkra män och kvinnor lika rättighetersamt värna den enskildes privatliv och familjeliv. Paragrafensmålsättningsstadganden har inte karaktären av bindande föreskrifter. Derättsligt bindande föreskrifterna om fri- och rättigheter i 2 kap.regeringsformen garanterar den enskilde ett skydd mot det allmänna. Frågan om avreglering och regelförenkling har vid ettflertal tillfållen behandlats av utskottet. Vid förra togs frågan uppi betänkandet 1988/89:KU7. Utskottet framhöll att det inom regeringskanslietbedrevs ett omfattande regelförenklingsarbete som berör ett flertal olikaområden och hänvisade till ett uttalande i budgetpropositionen om attregelförenkling också i fortsättningen bör vara en viktig uppgift för allaregelgivare. Utskottet ansåg mot den bakgrunden inte att det fanns skäl attgöra ett särskilt uttalande i anledning av de motioner som tagit upp frågan, I betänkandet behandlades också motionsyrkanden rörandeprinciper för lagstiftningen m.m. med samma innebörd som motionerna K222yrkande 7 och K223 yrkandena 23, Också motionsyrkanden rörandekonsekvensanalyser med samma innebörd som motion K506 behandlades. Utskottetfann inte skäl vidta någon särskild åtgärd i anledning av motionsyrkandena. Medanledning av de synpunkter som framförts i några motioner i fråga omramlagstiftning hänvisade utskottet till sitt tidigare uttalande om att enminskad användning av ramlagstiftning bör vara ett led i strävandena attförenkla och rationalisera regelsyste- Två reservationer (m resp. fp) och ett särskilt yttrande (c) 1989/90:KU9 förekom i fråga om omfattningen och utformningen av lagaroch andra regler samt en reservation (m) rörande bättre konsekvensanalyser. När det sedan gäller frågan om ansvaret för myndigheternasnormgivning har denna varit föremål för utskottets behandling i betänkandet KU1986/87:29 om ledningen av den statliga förvaltningen. I proposition1986/87:99 framhölls att departementen i samarbete med berörda myndigheterborde kunna.verka för att obehövliga eller oklara bemyndiganden inom såväl riksdagenssom regeringens primärområde blev upphävda och oklara bemyndiganden iförekommande fall ersatta av tydligare delegeringsföreskrifter. Utskottetvälkomnade dessa uttalanden. Utskottet uttalade vidare att regeringen, somframhållits i propositionen, borde kunna använda sig av sina möjligheter attge myndigheter i uppdrag att redovisa vilka effekter en författning fått enviss tid efter att den trätt i kraft. arbete med att begränsa och förenklareglerna i samhället ges enligt vad som framgår av budgetpropositionen också ifortsättningen hög prioritet. Det saknas därför enligt utskottets meninganledning att vidta någon åtgärd med anledning av yrkandena i de motioner somtar upp denna fråga. Motionerna K506 yrkande 1, såvitt nu är i fråga, och K239,såvitt nu är i fråga, avstyrks. När det sedan gäller frågan om myndigheternas regelgivninganser utskottet att den reglering som finns genom verksförordningen,begränsningsförordningen och författningssamlingsförordningen i stort setttillgodoser de krav som ställs i motion K503. Till detta kommer att den handbokför myndigheternas författningsskrivning som utarbetats av statsrådsberedningenytterligare bidrar till att dessa föreskrifter får en enhetlig och ändamålsenligutformning. Motion K503 avstyrks således. Utskottet har som ovan nämnts tidigare avslagit yrkandenav samma innebörd som motion K222 yrkande 7 och motion K223 yrkandena 23rörande principerna för lagstiftningen m.m. Också motioner rörande konsekvensanalysermed samma innebörd som motion K506 har tidigare avstyrkts. Det saknas enligtutskottets mening anledning att frångå dessa ställningstaganden. När det gällerden fråga om begränsning av ramlagstiftning som tas upp i motion K222 yrkande7 och motion K506 yrkande 1, såvitt nu är i fråga, får utskottet hänvisa tillsitt tidigare uttalande om att en minskad användning av ramlagstiftning börvara ett led i strävandena att förenkla och rationalisera regelsystemet. Denfråga om tolkning av ramlag och generalklausul som tas upp i motion K222yrkande 8 är enligt utskottets mening inte sådan att den bör föranleda etttillkännagivande till regeringen. Utskottet finner inte heller anledning attvidta någon åtgärd i anledning av de motioner som tar upp frågan omlagstiftning som strider mot rättsmed- Motionerna K222 yrkandena 7 och 8, K223 yrkandena 2 1989/90:KU9 och 3,K236 yrkande 7, K239 yrkande 1, såvitt nu är i fråga, samt K506 yrkandena 1,såvitt nu är i fråga, och 2 avstyrks således. Organisationerna och den politiska makten Två motioner tar upp de fackliga organisationernasekonomiska och politiska inflytande. 1 den ovan nämnda motionen K239 av SonjaRembo m.fl, (m) framförs, såvitt nu är i fråga, att arbetsmarknadslagstiftningenkan ha haft som huvudsakligt syfte att stärka detta inflytande. Lagstiftningenhar enligt motionärerna förutsatt att de anställda är ett homogent kollektivdär individerna är utbytbara mot varandra, och den har lett till altorganisationernas ställning gynnats på de enskilda arbetstagarnas bekostnad.Vidare anges att oklarhet uppstått om gränsdragningen mellan medbestämmandetoch den politiska demokratin. 1 motion K210 yrkande 6 av m.fl.framhålls att det behövs en ordentlig genomgång av det svåröverskådliga nätetav makt och materiella resurser mellan de offentliga organen och socialdemokratinoch fackföreningsrörelsen. Detta är enligt motionärerna en uppgift förmaktutredningen. (Ju 1985:2) tillsattes i juni 1985.Uppdraget går ut på att söka besvara bl.a. följande frågor: Vilka är deviktigaste maklresur-serna i vårt samhälle? Vilken betydelse har dessa resurserpå skilda samhällsområden? Hur är de fördelade inom näringslivet, organisationerna,den offentliga sektorn och opinionsbildningen? Vilka möjligheter harmedborgarna att, enskilt eller i grupp, påverka sina levnadsvillkor?Utredningen beräknas avge sitt slutbetänkande , harnyligen i bokform redovisat en enkätundersökning rörande de formella ochinformella kontaktvägarna till och från , kallad . På maktutredningens uppdrag genomför professorn forskningsprojekt rörande löneförhandlingssystemet och LO:s politiskaroll. Frågan om organisationernas roll kommer också in i projektet de organiserade intressena som finansieras av jubileumsfondoch bedrivs i samarbete med maktutredningen, kom i sitt huvudbetänkande (SOU1987:6) Folkstyrelsens villkor in på frågan om organisationernas roll. Kommit tén förklarade därvid att grundlagberedningens uttalande att organisa tionerna "fördjupar demokratin" genom att verka som opinionsbildare vid sidan om partierna alltjämt gällde. varnade den för de faror för folkstyrelsen som kan ligga i ett stort inflytande för organisa tionerna över den offentliga beslutsprocessen. En del utvecklingsten denser gav anledning lill viss oro och motiverade enligt kommittén fortsatt uppmärksamhet från statsmakternas sida. iaktta stor varsamhet när det gäller lagreglering av partiernas och organisationernasverksamhet med hänsyn till åsiktsbildningens frihet, 1989/90:KU9 1propositionen om vissa grundlagsfrågor (prop, 1987/88:22) underströks dessauppfattningar. Frågan om organisationernas roll har har varit föremål förriksdagens uppmärksamhet vid ett flertal tillfållen. togs frågan uppi utskottets betänkande KU 1987/88:32 om vissa grundlagsfrågor, 1 likhet medfolkstyrelsekommittén ansåg utskottet att organisationerna har en viktig rollsom opinionsbildare, men framhöll också att kommitténs varning för de faror somkan ligga i ett stort inflytande för organisationerna var motiverad. Utskottetangav att del forskningsarbete som bedrivs inom ramen för maktutredningen börkunna utvisa i vilken riktning utvecklingen går när det gällerorganisationernas inflytande. Någon ytterligare utredning av denna fråga varenligt utskottets uppfattning inte påkallad. Utskottet har fortfarande samma uppfattning och anser inteatt motionerna bör föranleda något tillkännagivande till regeringen. MotionernaK239, såvitt nu är i fråga, och K210 yrkande 6 avstyrks således, och rätten till domstolsprövning iSverige Två motioner tar upp frågan om domstobprövning av förvatlningsbestui.I motion K20I av m.fl. (c) framhålls att det är viktigt attutredningsarbetet på detta område drivs vidare för att stärka den enskildesrättssäkerhet och för att garantera att ett mer fullödigt beslutsunderlagföreligger vid den omprövning som skall göras 1991 av lagen om rättsprövning avförvaltningsbeslut. 1 motion K210 (yrkande 7) av m.fl, (fp)framförs att möjligheterna till rättsprövning bör utvidgas genom s,k,rättsbesvär, nämligen en generell möjlighet för den enskilde att få ett beslutslaglighet prövad av domstol. Varje besluts rättslaglighet måste enligt motionenkunna prövas av domstol, 1 motionen framhålls också att ett väsentligt störreantal avgöranden än bör flyttas från myndigheterna till domstolarna. 1motion K210 (yrkande 8) framförs vidare den uppfattningen att ett utslag iEuropadomstolen i mål som rör enskilda svenska klagande skall vara vägledandeför förvaltningsmyndigheters och regeringens bedömning då dessa har att taställning till motsvarande ärenden i , Eftersom klara regler om dettasaknas i intern svensk rätt bör det genom lagstiftning klarläggas attEuropadomstoleris utslag skall utgöra rättskälla för svenska myndigheter. Bakgrund 1989/90;KU9 Enligt lagen om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut(1988:205), som är tidsbegränsad till utgången av 1991, skall regeringsrättenpå ansökan av enskild part i ett sådant förvaltningsärende, som rör någotförhållande som avses i 8 kap. 2 eller 3 § regeringsformen hos regeringeneller en förvaltningsmyndighet, pröva om om avgörandet i ärendet strider motnågon rättsregel. Rättsprövning kan gälla endast sådana beslut som innebärmyndighetsutövning mot den enskilde. Dessutom krävs att beslutet annars kanprövas av domstol endast efter ansökan om resning och inte skulle ha kunnatöverprövas i annan ordning. Beslut av vissa nämnder är dock undantagna frånrättsprövning, liksom beslut i vissa typer av ärenden. Av förarbetena till lagen (prop, 1987/88:69) framgår attregeringsrättens prövning omfattar inte bara lagtolkning utan också faktabedömningoch bevisvärdering. Om den tillämpade rättsregeln är utformad så att den medgeren viss handlingsfrihet vid beslutsfattandet får rättsprövningen omfattafrågan om beslutet ryms inom handlingsfriheten. Även kraven i I kap. 9 §regeringsformen om allas likhet inför lagen samt om saklighet och opartiskhetbör kunna prövas.