bet · GD01BoU4 · 1989-12-31 00:00:00 — I motionen begärs, förutom att propositionenskall avslås, att en parlamentarisk utredning skall tillsättas med direktiv attutarbeta ett nytt förslag om införande av länsdemokrati (yrkande 2).Målsättningen bör enligt motionen vara att länsstyrelserna avvecklas och attlandstingen får vidgade uppgifter och" utvecklas till länsparlament. Ettmotsvarande yrkande framställs i motion 1988/89:K247 av m.fl.(c). I de båda motionerna lämnas en utförlig redogörelse för hur centerpartietanser att länsdemokratin skall kunna vidgas, bl.a. genom att landstingen fårutökade befogenheter, och för de viktigaste utredningsfrågor som den av motionärernaförordade utredningen bör behandla. I motion 1989/90:Bo21 (c) begärs etttillkännagivande till regeringen om att den nuvarande organisationen medlänsstyrelser och länsnämnder skall bibehållas i avvaktan på att en reformeringav i motion l989/90:Bo30 angivet slag kan genomföras (yrkande 2). 1 motion 1989/90:Bo24 (mp) anges bl.a. följande.Propositionen innebär en fortsatt stark statlig reglering på regional nivå.Enligt motionärerna förvärrar förslaget den från demokratisksynpunkt otillfredsställande situationen, bl.a. genom att landshövdingens maktförstärks. Enligt motionärerna bör i stället inrättas en form av direktvaldaregionala parlament, vilka parlament skall överta de uppgifter som de nuvarandelandstingen och länsstyrelserna har samt väsentliga delar av den centralaförvaltningens uppgifter. Härigenom skulle det regionala självstyret avsevärtstärkas. I motionen begärs, förutom att skall avslå propositionen(yrkande 1), att frågan om regionalt självstyre i form av direktvalda regionalaparlament skall utredas (yrkande 2). Ett liknande yrkande framställs i motion1988/89:K229 av och (båda mp). I motionen hemställssåledes att beslutar att regionala parlament skall inrättas och attdessa skall ersätta nuvarande landsting och länsstyrelser (yrkande 1). Vidarehemställs att beslutar att de föreslagna parlamenten skall väljas idirekta, allmänna val (yrkande 2) samt att som sinmening skall ge regeringen till känna att den skall föreläggariksdagen ett förslag om hur regionala parlament skall införas i hela landet(yrkande 3). Utskottet får anföra följande. Propositionen innehåller enutförlig redogörelse för bakgrunden och motiven för den föreslagna reformen. De i propositionen framförda förslagen bygger på erfarenheter av den försöksverksamhet med samordnad länsförvaltning som bedrivits i och som föregicks av statskonto- 61 retsrapport med förslag till sådan försöksverksam- het,rapporten (Ds C 1987:10) Samordnad länsförvaltning avgiven i 1989/90:BoU4 oktober1987 av en särskild arbetsgrupp i , betänk- Bilaga 2 andet (SOU1989:56) Samordnad länsförvaltning avgivet av utredningen (C1988:02) om samordnad länsförvaltning, betänkandet (Ds 1989:9) Länsstyrelsernassociala ftanktioner avgivet av utredaren, f.d. landshövdingenOsborne Bartley samt statskontorets rapport (1989:31) Samordnad länsförvaltningi . Syftet med försöksverksamheten och denutredningsverksamhet som bedrivits i anslutning härtill har bl.a. varit attsöka finna en bättre samordning av den regionala statliga förvaltningen,särskilt beträffande frågor som berör länens utveckJing och framtid. Iförsöksverksamheten har den statliga länsförvaltningens arbetsformer ochorganisation i syfte att söka få klarlagt hur en samordnadlänsförvaltning kan bli effektivare än den nuvarande. inneburit att flertalet statliga uppgifter som rör länets utveckling ochframtid samlats i en myndighet . För att behålla ett starktförtroendemannainflytande har vid sidan av styrelsen särskildafunktionsstyrelser (delegationer) inrättats. har vid flera tillSllen behandlat den pågåendeförsöksverksamheten, se BoU 1985/86:3, rskr. 64, BoU 1987/88:1, rskr. 29 ochBoU 1987/88:17, rskr. Enligt propositionen talar erfarenheterna från försöket,som bl.a. redovisats i det ovannämnda betänkandet (SOU 1989:56) Samordnad länsförvaltning, för att reformarbetet bör fortsätta. Utskottet anser för sin del att de överväganden som gjorts i propositionen om behovet av en samordning av den statliga länsförvaltningen efter de huvudlinjer som Norrbottenförsöket baserats på är välgrundade. Utskottet anser således att ett integrerande av vissa statliga länsmyndigheter i länssty relsen bl.a. bör kunna förstärka statens möjligheter att på ett allsidigt och kompetent sätt väga olika sektoriella intressen mot varandra och inom ramen för gällande lagstiftning ta hänsyn till regionala förhållanden. Till detta kommer att en reformering bör medföra positiva rationaliserings- och besparingseffekter. Med hänvisning till det anförda förordar utskottet att det pågående arbetet i syfte att åstadkomma en ny regional statlig förvaltning bör fortsätta. Utskottet anser således att de motionsyrkanden vari hemställs om avslag på proposition skall avslås av . Det anförda innebär vidare att utskottet inte kan biträda motionerna 1989/90:Bol9 (delvis) av Rosa- m.fl. (s) och 1989/90:Bo23 yrkande 1 (delvis) av m.fl. (m) vari förordats, i den förstnämnda motionen att de nya länsstyrelserna skall tillföras en rad ytterligare uppgifter och i den andra motionen att förslaget skall begränsas eftersom detta skulle komma att innebära en alltför omfattande statlig maktutövning. Inte heller kan utskottet ställa sig bakom motionerna 1988/89:K229 (mp), 1988/89:K247 (c), 1989/90:Bo21 yrkande 2 (c), 1989/90:Bo24 yrkande 2 (mp) och 1989/90:Bo30 yrkande 2 (c) vari bl.a. förordats att den regionala demokratin stärks. Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet såledesavslag på 1989/90:BoU4 motionerna 1988/89:K229 (mp), 1988/89:K247 (c), 1989/90:Bo2 yrkan- Bilaga 2 de 1 (c),1989/90:Bol9 (delvis) (s), 1989/90:Bo21 yrkandena 1 och 2 (c), 1989/90:Bo23yrkande 1 (delvis) (m), 1989/90:Bo24 yrkandena 1 och 2 (mp), 1989/90:Bo25yrkande 1 (c), 1989/90:Bo30 yrkandena 1 och 2 (c) samt 1989/90:Bo31 yrkande 1(c). Utskottet övergår härefter till de motioner som innehållerkritik av innebörd att vissa principiella huvudfrågor blivit otillräckligtanalyserade och klarlagda i propositionen. I motion l989/90:Bol7 yrkande 1 av m.fl. (fp)kritiseras förslaget för att det inte innehåller någon närmare analys avansvarsfördelningen mellan statlig resp. verksamhet. Enligtmotionärerna har utgångspunkten helt enkelt varit den att det som utförsav staten även skall ha ett statligt huvudmannaskap. Motionärernaanser att det varit naturligt att en entydig målbeskrivning lämnats angåendeansvarsfördelningen mellan statliga resp. kommunala uppgifter. I motion1989/90:Bo23 yrkande 1 (delvis) (m) riktas kritik mot propositionen för atttyngdpunkten lagts på de organisatoriska frågorna utan att någon egentliganalys gjorts av vilka uppgifter som behöver utföras. Utskottet får i denna del erinra om att Norrbottenförsöketoch de i anslutning härtill gjorda utredningarna har varit begränsade till attgälla förändringar av verksamheten inom den regionala statliga förvaltningen.Med anledning av vad som anförts i motion 1989/90:Bo23 (m) vill utskottetframhålla att målet för reformarbetet varit att uppnå förändringar när detgäller samordningen och organisationen av regionala statliga uppgifter.Beträffande den i motion l989/90:Bol7 (fp) upptagna frågan anser utskottet attdet inte varit påkallat att ange några riktlinjer i fråga om eventuellaförändringar i ansvarsfördelningen mellan statliga och kommunala uppgifter. Utskottetutgår emellertid ifrån att regeringen i det fortsatta arbetet i anslutningtill den diskussion som fortlöpande pågår i detta hänseende har uppmärksamhetenriktad på detta problemkomplex. Något särskilt tillkännagivande frånriksdagens sida till regeringen anser utskottet därför inte erforderligt. I motion 1989/90:Bol7 yrkande 2 (delvis) (fp) tas vidareupp frågan om relationerna mellan de nya länsstyrelserna och de centrala ämbetsverken.Motionärerna befarar att förslaget om att i de nya länsstyrelserna inkorporeravissa länsnämnder vilka har de centrala verken som överordnadeorgan kan medföra att de olika sakområdena inom länsstyrelserna får en oklarhemvist och blir föremål för dubbelkommando. Enligt motionen kan denna oklarhetleda till ineffektivitet och skapa förvirring. Liknande synpunkter framförs imotion 1989/90:Bo23 yrkande 1 (delvis) (m). Utskottet får anföra följande. Som framhållits ipropositionen får en genomgripande förändring av den regionala statliga nivån också konse kvenser för de centrala myndigheterna. En starkare regional nivå i propositionen framhålls det angelägna i att den nya 63 garanterasarbets- och beslutsformer som gör det möjligt för myndighe- ten att tillvarata regionala mål inom de ramar som lagstiftningen 1989/90:BoU4 medger gör det möjligt för de centrala myndigheterna att i högre Bilaga 2 grad änhittills kunna använda sig av övergripande styrsystem i stället för att idetalj reglera verksamhetens inriktning och verkställande. Det bör också varamöjligt att i högre grad delegera uppgifter till regional nivå. Om det i detfortsatta arbetet visar sig att en tydligare ansvarsfördelning behövs mellanmyndigheter på central och regional nivå utgår utskottet ifrån att regeringenvidtar erforderliga åtgärder. Inte heller på denna punkt anser utskottet attnågot särskilt tillkännagivande till regeringen är nödvändigt. I motion 1989/90:Bol7 yrkande 2 (delvis) (fp) erinrasvidare om att de centrala myndigheterna fått allt störrebetydelse beträffande uppföljning och utvärdering av de nationella målens genomslagoch effekter. Enligt motionärerna kan det oklara förhållandet mellan de nyalänsstyrelserna och de centrala verken försvåra möjligheten att nå denationella målen inom sakområdena. Enligt motionen måste denna oklarhet ges enspeciell uppmärksamhet i det fortsatta reformarbetet, eventuellt bör fråganlösas med klara instruktioner. I propositionen erinras om att de centrala myndigheternasom en allt viktigare uppgift i sitt arbete har att följa upp och utvärdera denationella målens genomslag och effekter. Enligt propositionen är det i dettaarbete av grundläggande betydelse att en nära kontakt hålls mellan alla berördanivåer. Vidare framhålls den ökade betydelsen av att centrala verk svarar förkompetensutveckling och kunskapsförmedling inom sitt ansvarsområde. Enligtpropositionen har utvärderingen av Norrbottenförsöket visat att kontakterna mellanberörda centrala verk och den nya inte förändrats på något merprincipiellt sätt. Dock understryks vikten av att samverkan mellan central ochregional nivå även framgent måste fungera väl och att det är såväl de centralaverkens som länsförvaltningarnas ansvar att se till att detta samarbetefungerar. I propositionen görs den bedömningen att de uppställda målen kangaranteras genom det sätt på vilket förtroendemannaorganisationen utformas ochgenom att sektoransvariga verk, liksom , medverkar vid tillsättningen avs.k. Sammanfattningsvis anser departementschefen att det går attskapa garantier för att de nationella målen skall få genomslag. Ipropositionen pekas vid genomgången av de olika sektorerna på de metoder somhar särskild betydelse för det specifika verksamhetsområdet. Utgångspunkten ärdärvid att föreslagna metoder inte behöver avvika från dem som centralamyndigheter tillämpar gentemot länsstyrelserna och att särlösningar imöjligaste mån skall undvikas. Utskottet vill med anledning av kravet i motion1989/90:Bol7 yr kande 2 (delvis) (fp) om att i det fortsatta arbetet skall ägnas speciell uppmärksamhet åt det oklara förhållandet mellan den nya länsstyrel sen och de centrala verken och de negativa konsekvenser detta skulle kunna få hänvisa till uttalandena i propositionen på denna punkt. Utskottet förutsätter att saken beaktas i det fortsatta arbetet med att genomföra reformen. Något särskilt tillkännagivande från 64 sida tillregeringen anser utskottet inte motiverat. Ettflertal motioner tar upp förslaget att vid sidan av 1989/90:BoU4 styrelseinrätta fem obligatoriska nämnder utbildningsnämnd, nämnd Bilaga 2 för fysiskplanering, lantbruksnämnd, kommunikationsnämnd och miljönämnd). I motionerna1989/90:Bol7 yrkande 7 (fp), 1989/90:Bol9 (delvis) (s), 1989/90:Bo23 yrkande 9(delvis) (m) och 1989/90:Bo31 yrkande 2 (c) yrkas avslag på förslaget. Imotionerna anges bl.a. följande motivering härför. I motion 1989/90:Bol7 (fp) hänvisas till rådandevariationer i de olika länen. Enligt motionärerna är det opraktiskt att förstbesluta om ett antal obligatoriska nämnder och därefter bli tvungen att tillåtaen del undantag. I motion 1989/90:Bol9 (s) anges att en ordning medobligatoriska nämnder förstärker sektoriseringen jämfört med vad som gäller och minskar styrelsens samordnande möjligheter. Ett genomförande avförslaget anges medföra en otydlig ansvarsfördelning. Förslaget medför enligtmotionen vidare en obalans mellan antalet förtroendevalda i nämnderna ochlänsstyrelsens styrelse ca 120 och antalet tjänstemän i en normallänsstyrelse (ca 200). Motionärerna pekar också på att landshövdingen, somföreslås få bli ordförande i nämnderna, kommer att bindas i återkommandeinterna sammanträden, dels i form av nämndsammanträden, dels i form avförberedelser för dessa. I motion 1989/90:Bo23 (m) pekas på att förutsättningarnaför länsstyrelsernas verksamhet är olika i skilda delar av landet, något somtalar för att länsstyrelsernas organisation skall ges flexibilitet. Det bördärför enligt motionärerna inte vara obligatoriskt att inrätta nämnder. I motion 1989/90:Bo31 (c) hänvisas till de skildaförhållanden som råder i de olika länen, något som särskilt gällerstorstadslänen. Motionärerna hänför sig i sistnämnda del till den särskildautredning om samordnad länsförvaltning i som regeringen låtitstatskontoret utföra. Enligt motionärerna har regeringen inte i sitt förslagbeaktat statskontorets slutsatser. I motionen pekas på olika regionala organ iStockholms län som den i propositionen föreslagna lösningen inte passar för.Motionärerna anger att motsvarande problem kan finnas även i Göteborgs- ochMalmöområdena. 1 motion 1989/90:Bo9 av och (båda s) hemställs att de i propositionen föreslagna fem obligatoriska nämnderna,såvitt gäller , skall utgå. I motion 1989/90:Bo5 yrkande 6 av m.fl. (vpk)hemställs att samt skall undantas från nämndobligatoriet.Enligt motionärerna har dessa båda län så speciella förutsättningar attsärlösningar fordras. 1 de motioner vari yrkats avslag på förslaget lämnasvidare synpunk ter på vad som bör gälla om nämndobligatoriet inte genomförs. Motio nerna går i allmänhet ut på att länsstyrelsernas styrelser själva skall äga rätt att besluta om inrättande av de besluts- och beredningsorgan de anser sig behöva (se vidare motionerna 1989/90:Bol7 yrkande 8 /del vis/ /fp/, 1989/90:Bol9 /delvis/ /si, 1989/90:Bo23 yrkande 9 /delvis/ /ml och 1989/90:Bo31 yrkande 3 /c/). 1 de motioner som godtagit nämnd- 65 obligatorietmed vissa undantag hemställs i motion 1989/90:Bo9 (s) att 5 1989/90. nämndobligatoriet i ersätts med en möjlighet /90:BoU4 regeringenatt efter framställning från styrelse besluta om Bilaga 2 inrättandeav särskild nämnd/särskilda nämnder för specifika ämnesområden och i motion1989/90:Bo5 (vpk) att regeringen, såvitt gäller , återkommer medett nytt förslag till nämndorganisation efter det att storstadskommitténsförslag har remissbehandlats. I motion 1988/89:K504 av m.fl. (s) erinras omatt det saknas ett utvecklat förtroendemannainflytande på länsnivå över miljövårdsfrågorna.Motionärerna anser det angeläget, mot bakgrund av den prioritering sommiljöpolitiken nu fått, att de förtroendevalda bättre engageras i miljöarbetet pålänsnivå och att regeringen prövar på vilket sätt ett sådantförtroendemannainflytande kan organiseras. I motionen begärs att det anfördages regeringen till känna. Utskottet får anföra följande. Förslaget om införande avobligatoriska nämnder vid sidan av styrelse motiveras i förstahand av önskemålet att den nya skall få ett starkt förtroendemannainflytande.Förslaget grundas på försöksverksamheten i där den breddadeförtroendemannamedverkan i form av funktionsstyrelser (delegationer) enligtpropositionen utfallit väl. I propositionen redovisas översiktligt vilkauppgifter och beslutsbefogenheter som styrelse resp. nämndernaskall ha liksom relationerna mellan dessa organ. Beslutsbefogenheterna böranges i myndighetens instruktioner. Enligt utskottet har i propositionen anförts övertygandeskäl för den föreslagna ordningen med obligatoriska nämnder vid sidan avlänsstyrelsens styrelse. Som inledningsvis nämnts ingår utskottet inte i en bedömningav de olika sektorsområden som den nya föreslås ansvara för ochavstår sålunda från att ta ställning till vilka nämnder som nämndobligatorietbör avse. Utskottet kan konstatera att om den föreslagna miljönämnden kommertill stånd innebär detta att de i motion 1988/89:K504 (s) framförda önskemålentillgodoses. Av utskottets ställningstagande följer vidare att det inte finnsanledning för utskottet att ingå i överväganden av de förslag som framförts ivissa motioner i fråga om vad som bör gälla om nämndobligatoriet helt slopas.Med anledning av vad som i något fall anförts beträffande länsstyrelses rättatt själv besluta om inrättande av beredningsorgan vill utskottet dock erinraom att förslaget inte innebär några förändringar beträffande den rätt somlänsstyrelserna har att inrätta beredningsgrupper och rådgivande organutan beslutsansvar. Det ovan anförda innebär sammanfattningsvis att utskottetföreslår att propositionens riktlinjer såvitt nu är i fråga godkänns, dvs.avslag på motionerna 1989/90:Bol7 yrkandena 7 och 8 (delvis) (fp). l989/90:Bol9(delvis) (s), 1989/90:Bo23 yrkande 9 (delvis) (m) och 1989/90:Bo31 yrkandena 2och 3 (c). Utskottet övergår härefter till de i motionerna 1989/90:Bo5 (vpk) och 1989/90:Bo9 (s) upptagna frågorna om undantag från nämndobli gatoriet för samt . Propositionen innehål ler i denna del bl.a. följande. 1 fråga om föreslås mot 66 bakgrund av att länet saknar en länsbostadsnämnd att den nya styrelse skall fatta de beslut som i andra län skall 1989/90:BoU4 ankomma på den föreslagna . propositionenkan det finnas skäl att även i andra avseenden tillåta annan nämndorganisationför i . Vidare framhålls i propositionen att det ävenför andra län i några fall kan vara tänkbart att tillåta annannämndorganisation. Enligt propositionen bör dessa frågor belysas under arbetetinför genomförandet av reformen och i lämplig form redovisas för . i motionerna 1989/90:Bo9 (s) och 1989/90:Bo31 (c) åberopade rapporten avstatskontoret Samordnad länsförvaltning i (1989:31) angessammanfattningsvis bl.a. följande. Det är av stor vikt att de tillkommande förtroendemannaaorganen inte bidrar till att öka kom plexiteten i den offentliga sektorn i . Det föreslås därför att den s.k. storstadsutredningens (SB 1988:01) förslag avvaktas utred ningen har enligt dir. 1988:64 att utarbeta förslag till åtgärder för att förbättra livsmiljön i storstäderna innan förtroendemannaorganisa tionen i länsstyrelse slutligt fastställs. Därefter bör styrelse, alternativt en regional organisationskommitté, efter hörande av styrelsen, kunna lämna förslag om närmare utform ning av förtroendevalda organ inom till regeringen. Utskottet får för egen del anföra följande. Ipropositionen har angivits att visst utrymme skall finnas för att på grund avett läns särskilda förhållanden medge avvikelser från det föreslagna nämndobligatoriet.Detta ter sig enligt utskottet särskilt naturligt med tanke på de speciellaförhållanden som råder i t.ex. och . Med det anförda fårmotionerna 1989/90:Bo9 (s) och 1989/90:Bo5 yrkande 6 (vpk) anses tillgodoseddaoch därmed besvarade. I detta avsnitt behandlar utskottet slutligen motion1989/90:Bo5 yrkande 3 av m.fl. (vpk) vari yrkas att somsin mening skall ge regeringen till känna att nämnd- och styrelseledamöter börfå initiativrätt och att detta skrivs in i en ny länsstyrelseinstruktion.Utskottet får här anföra följande. I 21 23 §§ förordningen (1988:971) med länsstyrelseinstruktionanges länsstyrelses styrelses ansvar och uppgifter. Styrelsen skall, utövervad som anges i 13 § verksförordningen (1987:1100) där föreskrivs bl.a. attstyrelse skall besluta om sådana föreskrifter som riktar sig till enskilda,kommuner eller landstingskommuner besluta om viktigare frågor omsamhällsplanering och regionala utvecklingsinsatser eller andra för länetsutveckling betydelsefulla åtgärder, viktigare frågor om polisverksamheten,viktigare frågor om organisation, arbetsordning ellerverksamhetsinriktning samt viktigare frågor i övrigt inom länsstyrelsensverksamhetsområden. Länsstyrelseinstruktionen innehåller inte någonmotsvarighet till den i den tidigare gällande länsstyrelseinstruktionen(1986:1122) intagna bestämmelsen (23 § p. 7) enligt vilken landshövdingen gavsmöjlighet att till styrelsen hänskjuta andra frågor än de i instruktionensärskilt angivna. Enligt särskild bestämmelse i den nya länsstyrelseinstruktionen skall verksförordningen tillämpas på länsstyrelserna. bl.a. attstyrelsen skall ges tillfålle att yttra sig innan myndighetens chef 1989/9G:BoU4 (landshövdingen) avgör viktigare ärenden (22 § första stycket verks- Bilaga 2 I länsstyrelseinstruktionen (1988:971) anges inte närmarei vilken ordning frågor eller ärenden skall föreläggas styrelsen för beslut. Beredningenhärav sker normalt inom i samråd med landshövdingen. Detär dock naturligtvis inget hinder för andra ledamöter av styrelsen att ta uppfrågor som vederbörande anser att styrelsen bör behandla. Styrelsen får då taställning till om den anser att frågan skall tas upp till handläggning ellerej. Ledamot har alltså på sätt nu angivits redan enligt gällande ordningmöjlighet att ta upp frågor som han finner vara av vikt. Mot angiven bakgrundsaknas det enligt utskottet anledning att ta det i motionen begärdainitiativet. Med det anförda får motion 1989/90:Bo5 yrkande 3 (vpk) ansestillgodosedd. Utskottet övergår härefter till frågan om val av ledamöteri de obligatoriska nämnderna m.m. Enligt förslaget skall de obligatoriskanämnderna bestå av elva ledamöter, normalt med landshövdingen som ordförande. Avövriga tio ledamöter föresläs fem utses av och fem av regeringen.Förslaget innebär ett frångående av det utredningsförslag som föregåtttpropositionen, vari föreslagits att nämnderna skulle bestå av nio ledamötervilka skall väljas av . När det gäller länsstyrelsernas styrelseföreslås ingen ändring i nu gällande ordning. I motionerna l989/90:Bo2 yrkande 2 (c), 1989/90:Bo5yrkandena 1 och 2 (vpk) och 1989/90:Bo21 yrkande 3 (delvis) (c) föreslås attledamöterna, inkl. ordföranden, i de obligatoriska nämnderna skall utses avlandstinget. Till stöd för yrkandena åberopas bl.a. länsdemokratiska skäl. 1 motionerna l989/90:Bo21 yrkande 3 (delvis) (c) och1989/90:Bo28 av och (båda s) tas upp frågan om vemsom skall vara ordförande i nämnderna. Enligt förstnämnda motion bör någonknytning av ordförandeskapet till landshövdingen inte förekomma. Motionärernamenar principiellt att landshövdingen inte bör vara uppbunden av nämndernasbeslut. Enligt motionen bör sektorssamordningen kunna genomkontinuerliga ordförande- och chefssamråd. 1 den andra motionen förordas attlänsstyrelsen själv beslutar vem som skall vara ordförande i resp. nämnd.Enligt motionärerna bör det normala vara att ordföranden hämtas bland deförtroendevalda i nämnden, något som skulle stärka förtroendemannainflytandet. I motion 1989/90:Bo6 av m.fl. (s) begärs attden ordning som föreslås i propositionen för val till de obligatoriskanämnderna även skall gälla vid val av länsstyrelses styrelse. Enligtmotionärerna skapas härigenom en god balans mellan olika intressen som finnsrepresenterade i styrelse. Departementschefen uttalar bl.a. följande i nu berördaavseenden (prop. s. 34): 68 Jag anser emellertid inte att motsvarande system bör införas /90:BoU4 Deras verksamhet blir inte av samma övergripande art Bilasa 2 Nämnderna skall i stor utsträckning tillämpa generell lagstiftning,tillse att nationellt fastställda mål följs upp och utvärdera verksamheter.Motsvarande inriktning gäller för flertalet av nuvarande