bet · GD01JoU6 · 1989-12-31 00:00:00 — Medel erfordras bl.a. för genomförandet av ett forskningsprogramsom skall ge underlag för långsiktiga bedömningar av åtgärdsbehovet. I motion Jo847 (fp) aktualiseras som skyddsvärtriksobjekt, och förslag lämnas om att i särskild skyddslagstiftning betecknaVättern som en nationalsjö. 1 folkpartimotionen Jo882 behandlas delar av Västsverigesvattenmiljöproblem. Vattenintagen i , och försörjeren betydande del av befolkningen i , och enligt motionen får hinderi denna försörjning stora konsekvenser. Betydelsen av Västervattnen somdricksvattentäkt bör därför särskilt framhållas enligt motionen (yrkande 1).Vidare bör hoten mot och omfattningen av de olyckor och tillbud som drabbatifrågavarande vatten samt resultaten därav redovisas (yrkande 2). Fleramyndigheter är ansvariga för området. Konkreta planer saknas för katastrofhändelser.Planer måste därför utarbetas och en utredning tillsättas inom ramen förprojektet " med uppdrag att lägga framförslag till erforderliga lagstiftningsåtgärder och administrativa åtgärderinom ramen för dagens lagstiftning (yrkandena 3 och 4). I motion Jo701 (m) betonas betydelse somdricksvatten täkt. För att uppnå en samlad syn på älvens vattenområde ur mikro- 11 biologisk och kemisk-teknisk synpunkt krävs att området ses som en helhet.Älven med tillrinningsområden måste därför betraktas som en 1989/90:JoU6 riksangelägenhetmed en enda ansvarig myndighet. Förslag till erforderliga lagändringar börsnarast föreläggas . och även betydelse som vattentäkter avriksbetydelse framhålls även i motion Jo956 (c) yrkande 3. 7illstånd tillutsläpp av hälsovådliga ämnen får inte ges. De i motion Jo741 efterlysta åtgärderna för att minskabesprutningen med kemikalier nära vattendrag ingår som en del iansträngningarna att minska den totala användningen av bekämningsmedel. I detpågående handlingsprogrammet för en halvering av användningen avbekämpningsmedel sker en uppföljning av bekämpningsmedeisanvänd-ningensinverkan på vattendrag. Utskottet vill i detta sammanhang även erinra om debefogenheter som den lokala miljö- och hälsoskyddsnämnden har i de fallkemikalieanvändningen innebär fara för människor och miljö. Motionen avstyrks iden mån den inte kan anses tillgodosedd med vad utskottet anfört. Föroreningssituationen i haven är allvarlig, och i likhetmed vad som anförs i motion Jo758 anser utskottet att situationen motiverarlångtgående åtgärder för att minska utsläppen. Utskottet anser även attansvaret för miljöfarlig verksamhet måste upprätthållas fullt ut. Utskotteterinrar om att i samband med behandling av miljöpolitiken inför1990-talet fastställde en aktionsplan mot havsföroreningar och samtidigtgenomfördes vissa ändringar i miljöskyddets regelsystem. Aktionsplanen mothavsföroreningar innebär bl.a. att utsläppen av de mest miljöfarliga ämnenabegränsas. Den centrala och regionala tillsynen förstärks. betonasatt miljöhänsynen skall ges ökad tyngd vid tillämpningen av miljöskyddslagen.Genom miljöskadelagen (1986:225) har möjligheterna att få ersättning förmiljöskador förbättrats. I princip föreligger skadeståndsansvar oavsett om etteventuellt utsläpp orsakats avsiktligt eller av vårdslöshet. Ansvaret föråterställnings- och saneringsåtgärder kvarstår även efter det att verksamhetenupphört. I sammanhanget bör även påpekas att villkoren har fastställts för enkollektiv miljöskadeförsäkring. Försäkringen gäller fr.o.m. den 1 juli 1989.Försäkringen är obligatorisk och omfattar all miljöfarlig verksamhet som krävertillstånd eller anmälan enligt reglerna i miljöskyddslagen. Slutligen bör denav regeringen tillsatta parlamentariska kommittén för en översyn avmiljöskyddslagstiftningen nämnas. Kommitténs förslag skall återspeglas i skärptamiljökrav i lagstiftningen. Med det anförda avstyrks motionen i den mån deninte kan anses tillgodosedd. Utskottet har i flera sammanhang framhållit försurningensom ett av våra allvarligaste miljöproblem. 1 samband med behandlingav regeringens proposition om miljöpolitiken inför 1990-talet anslöt sigutskottet till den allmänna inriktningen av kalkningsverksamheten. Åtgärdernaskulle således i första hand inriktas på att återställa vatten som skadats avförsurningen samt hindra att ytterligare sjöar försura- Föratt optimera verksamheten och öka kunskaperna skulle medel 1989/90:JoU6 inomkalkningsanslaget omprioriteras till förmån för forskning och uppföljning.Senast i samband med behandlingen av statsbudgeten för innevarande budgetårkonstaterade utskottet att verksamheten skulle fortsätta med samma inriktning(1988/89:JoU13 s.l5). Utskottet utgår ifrån att fortlöpandevärderar behovet av försöksverksamhet och forskningsinsatser beträffande bl.a. selen vid den fortsatta kalkningsverksamheten. Med det anförda avstyrksmotion Jo760. Utskottet känner i likhet med motionärerna i motionernaJo701, Jo796 yrkande 11 och J08II stor oro inför miljöhoten mot våra sjöar ochvattendrag. Många av våra insjöar och vattendrag är dricksvattenreservoarerför betydande områden och kunskapen bristfållig om existerande miljöhot. Enövergripande plan för hanteringen av dessa frågor i enlighet med förslagen ifrågavarande motioner torde vara en framkomlig väg för att trygga den framtidavattenförsörjningen. En grundläggande förutsättning för utarbetandet av ensådan plan är dock att erforderlig kunskap finns om aktuella miljöhot.Utskottet utgår ifrån att ett sådant förbättrat beslutsunderlag kommer atterhållas genom den av och länsstyrelserna genomförda kartläggningenav de regionala miljöproblemen. Enligt vad utskottet erfarit har ensammanställning av resultatet överlämnats till regeringen. Utskottetfinner mot bakgrund av det anförda inte anledning att föreslå någonåtgärd i anledning av motionerna. Motionerna avstyrks således i berörda delar. Bl.a. , och åtnjuterexploateringsskydd enligt 3 kap. 2§ lagen (1987:12) om hushållning mednaturresurser m.m. Dessa områden är med hänsyn till natur- och kulturvärden isin helhet av riksintresse. Ifrågavarande sjöar ges dessutom det indirektaskydd som följer av att all verksamhet som kan innebära förorening avvattendrag, sjö eller annat vattenområde är föremål för tillståndsprövningenligt miljöskyddslagen (1969:387). Härvid bör särskilt uppmärksammasmöjligheterna för tillstånds- och tillsynsmyndigheterna att vid bl.a.omprövning av miljöfarlig verksamhet skärpa utsläppskraven. Möjligheterna tillomprövning förbättrades avsevärt i samband med miljöpolitiska beslutvåren . Enligt utskottets mening får syftet med motionerna Jo705, Jo719yrkande 2, Jo763, Jo785, Jo847, J0882 yrkandena 1, 2, 3 och 4 samt Jo956yrkande 3 anses vara tillgodosett mot bakgrund av vad utskottet anfört ovanbeträffande behovet av en åtgärdsplan för våra insjöar och vattendrag samt nyssredovisad lagstiftning. Med detanförda avstyrks även motion Jo756. Havsmiljö 1989/90:JoU6 Åtgärder mot havsföroreningarna, både övergripande ochregionala, efterlyses i flera motioner. Övergödning ger upphov till syrebrist och döda bottnar.Föroreningar med allvarliga biologiska skadeverkningar släpps ut i stor skala.Enligt motionärerna i motion Jo410 (fja) yrkande 1 krävs åtgärder för att räddahavs- och vattenmiljön och måste vara pådrivande för ett ökatinternationellt samarbete beträffande dessa frågor. Enligt motion Jo734 (s)yrkande 1 kräver situationen i våra kustområden snabba åtgärder för attförhindra fortsatt förstörelse och för ett återställande av havet. beror till stor del på de utsläpp som sker i våra floder ochvattendrag. En begränsning fordras av utsläppen i . I partimotion Jo799 yrkande 12 framförs kravpå att förklaras som miljöskyddsområde. Åtgärder till skydd för känsliga miljöerefterfrågas i motion Jo748 (Ip) yrkande 1. De grunda mjukbottenområdena, somutgör såväl barnkammare som skafferi åt våra bästa matfiskar, är långt ifrånskyddade trots tillkomsten av ny plan- och bygglag samt naturresurslag. Eninventering av grundområdena är nödvändig för att skydda särskilt värdefullareproduktionsområden. I motion Jo797 (c) yrkande 7 efterlyses ett program förbegränsning av tungmetallutsläpp. I aktionsplanen mot havsföroreningar anförs bl. a. att enåtgärdsstrategi måste utgå från att alla stabila organiska ämnen, somtillverkas av människan och släpps ut i miljön, kan ge upphov till miljöproblemunder vissa förutsättningar. Enligt motion Jo803 (c) yrkande 5 bör dettasynsätt prägla miljövårdsarbetet. Det fortsatta arbetet måste, mer än iaktionsplanen, knytas till föroreningarnas direkta betydelse för inverkan påfisk och skaldjur. Åtgärderna mot de persistenta (stabila) ämnena anläggs i ettalltför långt tidsperspektiv. För att minska kvävebelastningen på förutsättsenligt motion Jo813 (s) att miljövårdsåtgärderna samordnas i . För att uppnå uppsatta mål för miljövården krävs i dessasammanhang en strategi liknande den som användes vid utarbetandet avaktionsplanen mot havsföroreningar. Krav på ett nationellt åtgärdsprogram för att räddaÖstersjön förs fram i motion Jo889 (c). Programmet omfattar bl.a. enomställning av energisystemet, begränsning av kväveutsläpp, reducering avklorut-släpp, minskning av närsaltläckage, ökade resurser till PMK och ökadeforskningsanslag. 1 motion Jo968 framförs önskemål om attnaturvårdsverket ges i uppdrag att skyndsamt utreda vilken mark längs kusteroch vattendrag som kan återföras till våtmark för att minska kväveläc- kaget(yrkande 1). Återskapandet av våtmarkerna är en viktig förutsätt- ning föratt kunna binda kväve och rena vatten genom denitrifikation. Staten bördärför köpa upp mark i kustnära områden och längs vattendrag (yrkande 2). Det internationella arbetet mot havsföroreningarna harföranlett yrkanden i en rad motioner. I motion Jo729 (fp) framförs önskemål omatt regeringen tar initiativ till överläggningar mellan nordsjöstaterna i syfteatt förbjuda nedskräpning till havs. I motion Jo734 (s) yrkande 4 framhållsbehovet av fortsatta förhandlingar på det internationella området för attbegränsa miljöutsläppen. En stor del av förstörelsen beror på utsläpp frånandra länder och detta kräver ökade insatser. Behovet av långtgående samhällsinsatser betonas i motionJo747 (m) för att nå en snabb och varaktig förbättring av miljösituation.Med hänsyn till behovet av samordning mellan berörda länder för att påverkamiljösituationen bör enligt motionären ett permanent organ inrättas för utbyteav information och för gemensam övervakning av . I motion Jo797 (c)framhålls vikten av internationella åtgärder mot havsföroreningarna (yrkande6), och enligt motionärerna bör ta initiativ till en internationellräddningsplan för och östersjöstaternas miljö (yrkande 5). Även imotion Jo799 (fp) yrkande 10 understryks betydelsen av kraftfulla svenskainsatser vad gäller internationellt samarbete om våra hav, och då särskiltkusthaven. bör inom ramen för Helsingforskonventionen agera för attminska hotet mot . Regionala konventioner är enligt motionärerna ettviktigt redskap i det internationella miljöarbetet. Detta redskap bör ocksåanvändas för att angripa den allvarliga föroreningssituationen i Nordsjön.Regeringen bör ta initiativ till ett ministermöte med övriga konventionsstateri Nordsjösamarbetet för bildandet av en . Även i motionernaJo803 yrkande 1 och Jo959 yrkande 2 framförs krav på att initiativ tas förbildandet av en . Miljösituationen i de svensk-norska gränsvattnen motiverarenligt motion Jo803 (c) att med större kraft agerar för att få Norgeatt vidta erforderliga åtgärder för att minska utsläppen (yrkande 3). Motionärernaefterlyser även initiativ från sida för ett gemensamt nordiskt programför miljöförbättringar i och . För ändamålet skall denspeciella låneordningen i nordiska investeringsbanken kunna utnyttjas (yrkande4). I den moderata motionen Jo781 uppmärksammas miljöproblemen på västkustensom utsätts för allt svårare föroreningar, föroreningar som enligt motionärernatill stor del har sitt ursprung i . Den bör kräva avNorge att reningsåtgärder genomförs och att miljön i den norra delen avBohuslän återställs. Frågan om havsmiljön måste även drivas med större kraftinternationellt för att stoppa alla de utsläpp som i hög grad påverkar miljön iKattegatt och längs . De som drabbas av havets förstörelse skallhållas skadeslösa. Föroreningar orsakade av oljeborrning och fartyg samt åtgärderdäremot är föremål för yrkanden i tre motioner. I motion Jo965 (mp) framhålls bl.a. att dumpningen av den vid oljeborrning överblivna blandningen av bottenmaterial och olja tvingar yrkesfiskarena allt 1989/90:JoU6 längrebort från oljeletningsområdena för fiske. Det är därför viktigt att de nordiskaländerna slår fast att utsläppen av oljeförorenad borrmassa förbjuds föreutgången av (yrkande 2). Oljeutsläpp, både kontinuerliga och tillfålligafrån fartyg som fraktar olja, är allvarliga miljöproblem. För att kunna veta från vilket fartyg som utsläppt oljakommer föreslås i motion Jo968 (mp) yrkande 13 att oljelaster märks. Därigenomkan den som är ansvarig för eventuella utsläpp identifieras. bör iinternationella sammanhang verka för att ett system för märkning utvecklas.Skärpta regler för oljeutsläpp efterlyses i motion Jo972 (c) yrkande 2. Destörsta oljeutsläppen i och har enligt motionärerna ägtrum i samband med grundstötningar och andra fartygsolyckor. händerdet dessutom att man mer eller mindre avsiktligt släpper ut olja i samband medrengöringen av fartygens oljetankar. För att begränsa oljeskadorna måsteingripandena i samband med oljeutsläpp påskyndas. Som ett led i detta arbeteborde alla fartyg som trafikerar svenska vatten tvingas att medföra utrustningoch utbildad personal för oljebekämpning. bör dessutom verka för attinternationella överenskommelser nås om sådan utrustning. Särskilt viktigt ärdet att Östersjöstaterna kan nå samstämmighet i dessa frågor. Även oljeutsläppi samband med normal fartygstrafik och oljeutvinning måste enligt motionärernauppmärksammas. Regeringen bör även i dessa sammanhang vid internationellaöverläggningar skärpa insatserna. 1 motionen (yrkande 1) framhålls vidare attflera överenskommelser som träffades i samband med ärså vaga i sina formuleringar att det är osäkert vad de leder till. Sverigemåste mot bakgrund härav få till stånd skärpningar av bl. a. klassificeringenav miljöfarliga ämnen och verka för att awecklingsplanerna för dessa ämnenklart anges. Förbudet mot havsförbränning måste tidigareläggas. Motionärerna i motion Jo748 yrkande 11 är inte tillfreds medde resurser som regeringen ställt till förfogande för havsforskningen. Det kanbara spekuleras i om föroreningar och förgiftning av havsmiljön haft betydelseför bl.a. sälepidemin i . De faktiska sambanden måste undersökas,och härför krävs långsiktig forskning om havets miljöpåverkan. 1 motion Jo873(c) framställs krav på åtgärder mot och noga analys av och forskning kring allautsläpp som kan skada havsmiljön. Frågan om ett miljöcentrum i Lysekilsområdetaktualiseras i motion Jo971 (fp) yrkande 2. Satsningen på ett havslaboratoriumi är enligt motionärerna en början. I och harunderlag för ett styrkebälte i den svenska forskningen skapats som börfullföljas. 1 motion Jo972 (c) yrkas att programmet för miljökvalitet, PMK,tilldelas tillräckliga resurser för att kunna bygga ut sin övervakning påvästkusten (yrkande 7). Utskottet vill med anledning av motionerna Jo410 yrkande1, Jo734 yrkande 1, Jo799 yrkande 12, Jo803 yrkande 5, Jo813 och Jo889 anföraföljande. Nuvarande riktlinjer för det fortsatta arbetet mothavsföroreningarna lades fast av i samband med behandlingen avmiljöpolitiken inför 1990-talet. Med hänsyn till den allvarligaföroreningssituationen i haven redovisades en rad långtgående åtgärder för attminska utsläppen. Den föreslagna aktionsplanen inriktades på begränsning avutsläppen av de mest miljöfarliga ämnena, uppföljning av åtgärdernas effekt,fortsatt forskning om marin miljö och fortsatt aktivt arbete i internartionella organ för att minska föroreningarna i våra angränsande hav. Utsläppsbegränsningarna omfattar framför allt stabilaorganiska föreningar och närsalter. Åtgärder för att minska utsläppen avorganiska klorföreningar till en nivå av 70C1 per ton massa skullepåbörjas vid samtliga fabriker före utgången av . Utsläppen av stabilaorganiska ämnen från den kemiska industrin skulle kartläggas avnaturvårdsverket och länsstyrelserna. Nödvändig omprövning av villkor ellerandra åtgärder för att minska utsläppen skulle initieras löpande så snart merbetydande källor identifierades. och kemikalieinspektionensgenomgång av kemikalieanvändningen inom industrin med syfte att få till ståndett utbyte av miljöfarliga kemikalier mot mindre miljöfarliga skulle fortsätta. 1 aktionsplanen ingår en halvering av utsläppen avkvicksilver och kadmium . Utsläppen av övriga metallerskall begränsas kraftigt. I sammanhanget bör erinras om den av chefen för miljö- ochenergidepartementet tillkallade miljöavgiftsutredningen (Dir. 1988:44) som haratt redovisa sitt slutbetänkande med en analys avförutsättningarna för att i ökad omfattning använda ekonomiska styrmedel imiljöpolitiken och lämna förslag om hur sådana styrmedel bör utformas ochinföras. 1 delbetänkandet SOU 1989:21 har utredningen lämnat förslag tillmiljöavgifter på svavel och klor. Utskottet erinrar även om beslut omomfattande åtgärder för att minska jordbrukets negativa inverkan på miljön(prop. 1987/88:128, JoU24, rskr. Bl.a. uppställdes som mål attkväveförbrukningen i handelsgödsel skulle minskas till sekelskiftet.Nya regler antogs för djurhållning, lagring och spridning av stallgödsel.Beslut fattades om åtgärder för att öka andelen bevuxen , växtodlingoch gödselplanering samt åtgärder för att minska användningen av handelsgödseloch bekämpningsmedel. Miljöavgiften på handelsgödsel fördubblades. Utsläppen avnärsalter behandlas nedan under avsnittet industri- och avloppsrening. Sammanfattningsvis kan konstateras att den av riksdagenvåren 1988 fastställda aktionsplanen mot havsföroreningar och de samtidigtbeslutade miljöförbättrande åtgärderna i jordbruket utgjort ett betydelsefulltsteg på vägen mot en varaktig omläggning av samhället i miljövänlig riktning.Det fortsatta arbetet måste bedrivas på lång sikt, och därför 2 1989/90. kanytterligare åtgärder för att förbättra havsmiljön väntas efter det att 1989/90:JoU6 regeringenlagt fram de förslag som reviderade aktionsplan mothavsföroreningar kan föranleda. Utskottet anser således att inte börföregripa den reviderade aktionsplanen, som skall presenteras senast den 30mars 1990. Med det anförda avstyrks motionerna Jo803 yrkande 5 och Jo889. Vidare avstyrks motionerna Jo410 yrkande 1, Jo734 yrkande1 och Jo799 yrkande 12. Frågan om samordnade åtgärder i och ärockså beroende av kommande överväganden om havsföroreningarna. Utskottetavstyrker således motion Jo813. Med sammamotivering avstyrks även motion Jo797 yrkande 7. Enligt utskottets bedömning är syftet med motion Jo748yrkande 1 med det anförda i allt väsentligt tillgodosett. Yrkandet påkallarsåledes ingen ytterligare åtgärd. Utskottet har inte nu funnit anledning att frångå tidigareställningstagande beträffande återförande av jordbruksmark till våtmark, somredovisas i betänkandet 1988/89:JoU6. Utskottet vill i detta sammanhang fåstauppmärksamheten på regeringens beslut att avsätta 30 milj. kr. avdelansvaret för spannmålsöverskottet till åtgärder för utökad variationsrikedomi landskapet, och då framför allt i slättbygder. Enligt vad utskottet erfarithar en arbetsgrupp med representanter från lantbruksstyrelsen,. och medanledning av regeringsbeslutet utarbetat ett förslag till bidrag för nyainslag i landskapet (). Arbetet med anläggandet av bl.a. våtmarker skallkunna stödjas med ett sådant bidrag. Motion Jo968 yrkande 1 avstyrks. Med detanförda avstyrks även motion Jo968 yrkande 2. Det internationella samarbetet på havsmiljöområdet ärmycket omfattande och ständigt föremål för nya avtal och överenskommelser.Arbetet kan sammanfattningsvis redovisas enligt följande. Helsingforskonventionen omfattar det s.k. ,som inkluderar , , Bälten och upp till enlinje från till . Konventionen, som etablerades ochformellt trädde 1980, behandlar främst föroreningar frånlandbaserade källor, långväga transport av luftföroreningar samt sjöfarts- ochbekämpningsfrågor. Dumpning är förbjuden inom konventionsområdet. Ett arbetemed förstärkning av tidigare antagna rekommendationer har påbörjats. Ifebruari 1988 hölls ett möte inom konventionens ram där man bl.a. kom överensom begränsningar av utsläppen från landbaserade källor, samordning av fortsattmät- och utvärderingsverksamhet och förbättrat samarbete om bekämpning avhavsföroreningar. Överenskommelsen innebär att utsläppen skall minskas medcirka för vissa viktiga ämnesgrupper . Därmed fastställdessamma mål för utsläppen som antagits vid.Nordsjökonferensen (se nedan). Kommande år väntas berörda nationer redovisa nationellaåtgärdsplaner mot havsförorening- Pariskonventionenkom till stånd och trädde 1978. Denomfattar och Nordostatlanten och avser utsläpp från landbaseradekällor. Inom konventionens ram arbetar man med särskilda listor överprioriterade ämnen. Listan över särskilt farliga substanser omfattar bl.a.kadmium, kvicksilver, vissa stabila och miljöfarliga organiska ämnen samtstabila oljor och föroreningar av petroleumursprung. För dessa ämnen harutarbetats rekommendationer om utsläppsbegränsningar. Dessutom finns skyldighetatt rapportera utsläpp av dessa ämnen. Oslokonventionen, som etablerades och omfattarsamma geografiska område som , behandlar frågor om dumpningoch förbränning till havs. Den omfattar förbud mot havsföroreningar genomdumpning av vissa särskilt angivna ämnen, t.ex. klorerade organiska ämnen,cancerframkallande ämnen, kadmium och kvicksilver. För dumpning av andra ämnensamt förbränning av miljöfarligt avfall till havs krävs tillstånd av nationellmyndighet i varje särskilt fall. De länder som gränsar till deltog i en särskildNordsjö-konferens på ministernivå i . Då trä&des en överenskommelsesom innebär att bl.a. utsläppen av kadmium och kvicksilver skall begränsas med50% . Utsläppen av arsenik, koppar, krom, bly, nickeloch zink skall begränsas så långt som möjligt. Utsläppen av närsalter skallminskas i samma omfattning i områden där närsalterna har orsakat eller kanorsaka miljöproblem. Utsläppen till luft skall kartläggas och där så är möjligtbegränsas. Fr.o.m.,får avfall inte dumpas i utom i undantagsfall.Förbränningen till havs skall gradvis minskas för att helt upphöra föreutgången av . Det nordiska samarbetet på miljövårdsområdet har pågåttsedan många år tillbaka. En nordisk miljöskyddskonvention undertecknades av , , och . Konventionen har tillkommit efter initiativ från och syftar till att i nationell lagstiftning likställa grannländernas miljöskyddsintressen med det egna landets. Vid extra session godkändes ett ministerrådsförslag om en åtgärdsplan mot förore ning av den miljön (Dok.B86/s) med tillägg enligt ett ändrings förslag (Dok.B86Ä/s). Åtgärdsplanen bygger på de planer för renare vattenmiljö som utarbetats i flera av de nordiska länderna. De ka ländernas huvuduppgift blir att genomföra de internationella avtal som ingåtts beträffande havsmiljön såväl inom de egna länderna som genom ett fortsatt internationellt arbete. En mera utförlig redogörelse för det av godkända ändringsförslaget återfinns i utskot tets betänkande om särskilda åtgärder med anledning av algblomning och säldöd (1988/89:JoU6). Enligt vad utskottet erfarit kommer diska rådets social- och miljöutskott att innevarande år sammanträffa med de nordiska miljöministrarna i . På dagordningen står bl.a. diskussioner om eventuella kompletteringar till den godkända åtgärdsplanen mot förorening av 19 Bilateralasamarbetsavtal utgör en viktig del i det internationella 1989/90:JoU6 samarbetetför att motverka föroreningen av haven och lösa miljöproblemen i vår närhet.Särskilt kan omnämnas de samarbetsavtal som träffats mellan våra nordiskagrannländer. Regeringarna i och undertecknade enöverenskommelse om att verka för att särskilda åtgärder vidtas för att skyddaÖresund mot föroreningar och annan påverkan.