bet · GD01KU12 · 1989-12-31 00:00:00 — engångsskatten på pensionssparandet har karaktären av retroaktiv lagstiftning.Vad som avses vara tillåtna undantag från förbudet mot retroaktivskattelagstiftning måste klarläggas och grundlagstexten preciseras. Beskattningsmaktens gränser behandlas också i motion K241av och (båda m). I motionen sägs att det medanledning av bl.a. finansministerns "nyårspaket" och den tidigaregenomförda engångsskatten på pensionssparandet och annat försäkringssparandehar uppkommit flera principiella frågeställningar. Det gäller egendomsskyddetsomfattning, beskattningens gränser, retroakti-vitetsförbudets omfattning,föreskrifters utformning m.m. Motionärerna anser att en utredning börtillsättas med uppgift att belysa dessa frågeställningar och lämna konkretaförslag om ändringar i grundlagen. Utskottet har vid flera tillfållen avstyrktmotionsyrkanden om förstärkt skydd i grundlagen för egendomsrätten. Senastskedde det (1988/89:KU11). Beträffande frågans bakgrund hänvisastill utskottets betänkande (KU 1987/88:9). Ett motionsyrkandeom grundlagsreglering av avtalsfriheten behandlades även av utskottet (1988/89:KU11). Utskottet fann det inte befogat med ett utskottsinitiativ i denna fråga. Utskottet gör samma bedömning , 1989/90:KU12 MotionernaK203, K222 yrkande 9, K233 såvitt nu är i fråga samt K209 såvitt nu är i frågaavstyrks. Utskottet har också vid upprepade tillfållen avstyrktmotioner om utredning av beskattningsmaktens gränser och om översyn av förbudetmot retroaktiv lag om skatt eller statlig avgift. Senast skedde det (KU 1987/88:9), Utskottet gav då en redovisning av frågans bakgrund. Retroaktivskattelagstiftning behandlades också i betänkande 1988/89:KU7. Det finns enligt utskottets mening inte heller nu någonanledning till riksdagsinitiativ i dessa frågor. Motionerna K209 såvitt nu är ifråga, K501 yrkande 2 samt K241 avstyrks. I motion K218 av m.fl. (fp, c, m) hemställsatt hos regeringen anhåller om förslag till grundlagsskyddadnärings-och yrkesfrihet. Även i motion K223 yrkande 1 av m.fl.(fp) krävs en grundlagsreglering av näringsfriheten. En utredning omgrundlagsskyddad närings- och yrkesfrihet begärs i motion K222 yrkande 10 avCarl Bildt m.fl. (m) samt i motion K233 av m.fl. (c). I motionerna hävdas att friheten att starta företag är enomistlig del i ett marknadsekonomiskt system. Där ges också exempel på hurdenna frihet enligt motionärernas mening är hotad eller inskränkt. Rättenatt driva näringsverksamhet är enligt motionärerna så grundläggande att denförtjänar ett starkt stöd i konstitutionen. Utskottet har vid ett flertal tillfållen behandlat fråganom grundlagsskydd för närings- och yrkesfriheten. Senast skedde det hösten1988 då utskottet avstyrkte yrkanden om utredning med motiveringen att ytterligareerfarenheter av reformerna på fri- och rättighetsområdet borde awaktas innaninitiativ togs till förändringar (1988/89;KU11). Beträffande frågans bakgrundi övrigt hänvisas till utskottets betänkande KU 1987/88:9. Svensk rätt utgår på detta område från principen att varjemedborga re har full frihet att bedriva näring och utöva yrke. Som påpekas i motion K233 är dock friheten begränsad i olika hänseenden t.ex. på grund av säkerhets-, hälsovårds-, arbetarskydds- och andra ordningsin tressen. De inskränkningar som måste göras till förmån för dessa intressen har ansetts utgöra ett hinder för en grundlagsbestämmelse till skydd för närings- och yrkesfriheten. Enligt utskottet bör man undvika att införa grundlagsbestämmelser vars värde urholkas av en rad nöd vändiga undantagsregler. Motionerna K218, K223 yrkande 1, K222 yrkande 10 samt K233 såvitt nu är i fråga avstyrks, 12 Familjerätt 1989/90:KU12 I motion K221 av () sägs attfamiljen utgör basen i vår samhällsordning. Rätten till familjen skall vara enrätt för barnen till föräldrarna, båda sina föräldrar och för föräldrarna tillsina barn oavsett förändrat boende och familjestrukturer. Det kräver enligtmotionären en samhällsordning som ger utrymme för familjegemenskap och sominnebär att man får tid och ork för varandra. I annat fall kan familjeansvaretinte upprätthållas. I motionen erinras om att utskottet avstyrkt tidigare kravpå en grundlagsfåst föräldrarätt under hänvisning till svårigheterna attutforma sådana lagregler. Motionären anser sig dock kunna konstatera atttidigare grundlagsfåder tillfredsställande lyckats lösa svårarekonstitutionella frågor än så. Det borde därför vara rimligt att en utredningfår tillfålle att pröva utformningen av ett grundlagsskydd för familjerätten.Detta begrepp skall då i enlighet med vad som anförts i motionen ges en vidareinnebörd än föräldrarätt. Som påpekas i motionen har utskottet vid en rad tillfållenbehandlat frågan om grundlagsskydd för föräldrarätten. Senast skedde det hösten1988 i utskottets betänkande 1988/89:KU11, Utskottet gjorde då samma bedömningsom tidigare av svårigheterna att utforma en grundlagsregel om föräldrars rätttill vårdnaden om sina minderåriga barn på ett sådant sätt att den ger ettverkligt skydd för vårdnadsrätten men ändå inte kommer i konflikt vare sig medföräldrabalkens regler om vårdnad eller med föreskrifter om samhällsvård.Beträffande frågans bakgrund i övrigt hänvisas till utskottets betänkande KU1987/88:9. Enligt utskottet föreligger än större svårigheter att lagreglera det vidare begreppet familjerätt. Motion K221 avstyrks. Lagprövningsrätten behandlas i motion K222 yrkande 11 avCarl Bildt m.fl. (m). I motionen erinras om att domstolarna genom en grundlags ändring 1979 uttryckligen tillerkändes en lagprövningsrätt. gäller enligt 11 kap. 14 § regeringsformen att om domstol eller annat offentligt organ finner att en föreskrift står i strid med bestämmelse i grundlag eller annan överordnad författning, eller att stadgad ordning i något väsentligt hänseende har åsidosatts vid dess tillkomst, får före skriften icke tillämpas. Det påpekas i motionen att det finns en begränsning i lagprövningsrätten. Om eller regeringen beslu tat om föreskriften skall tillämpningen underlåtas endast om felet är uppenbart. Den nuvarande regleringen har enligt motionen skapat , -, utrymmeför lagstiftning som stämmer mindre väl överens med rege- En utvidgad lagprövningsrätt bör därför införas. Motionärernamenar att lagprövning bör kunna ske även om avvikelsen inte är uppenbar. Imotionen hemställs att detta ges regeringen till känna. Enligt motionärerna kan det dock tänkas att en utvidgadlagprövningsrätt inte skulle vara tillräcklig för att garantera engrundlagsenlig lagstiftning och lagtillämpning. Mot bakgrund av bl.a. dendebatt som förts om förhållandet mellan riksdag och lagråd ochom minoriteters rättigheter i olika politiska sammanhang begärs i motionen,yrkande 12, att det tillsätts en utredning om inrättande av enförfattningsdomstol, dess kompetens, sammansättning och verksamhet. I motionen,yrkande 13, erinras om det argument som framförts mot lagprövningsrätten ochmot införande av författningsdomstol, att det vore fel att låta domstolaravgöra politikens innehåll. Enligt motionärerna grundas detta argument på enfelsyn. Lagprövningsrätten liksom inrättandet av en författningsdomstol bygger på den enkla principen att även politiker skall följa gällande lagar. Ett slopande av begreppet "uppenbart" i 11 kap,14 § begärs i motion K215 av . I motionen hänvisas till Sveahovrätts yttrande över folkstyrelsekommitténs slutbetänkande Folkstyrelsensvillkor (SOU 1987:6). Enligt motionären sägs vidare att betydelsen av enförfattningsdomstol självfallet beror av de befogenheter och den kompetens somdomstolen utrustas med. 1 motion K234 av m.fl. (c) sägs däremotatt ett tillstånd där lagprövningsrätten kommer till vidsträckt användning inteär önskvärt. Detta skulle, sägs det i motionen, vara ett allvarligttecken på stora brister i lagstiftningssystemet som helhet, inte minst vadgäller grundlagarnas utformning. 1 motionen anförs en rad argument motinförandet av en författningsdomstol. Ett argument är enligt motionärerna attdet även om författningsdomstol kan sägas att behovet av en sådan grundar sigpå att grundlagen inte är tillfredsställande utformad. 1 motionen ges också ettantal exempel på områden där grundlagens regler är sådana att de kan ge upphovtill olika tolkningar. En parlamentarisk utredning bör enligt motionärerna fåi uppgift att göra en översyn byggd på en systematisk genomgång av de delar avgrundlagen som visat sig vara kontroversiella och svårtillämpade. Frågor rörande rättssäkerhet och konstitutionell kontrollbehandlas i motion K232 av och (båda m).Motionen anknyter till utskottets avstyrkande av motion 1987/8S:K209 i sammaämne. Enligt motionärerna tyder utskottets behandling av den motionen ibetänkande 1988/89;KU11 på att utskottet antingen inte förstått innebörden ellervidden av de problem som berörs i motionen eller inte velat se en lösning avdesamma. De frågor som behandlades i motion /88;K209 har enligtmotionärerna dess värre en än större aktualitet 1989 än de hade för ett årsedan, 1 motionen sägs att det man betraktar som en av de grundlägganderättighetsfrågorna präglas av två klart urskiljbara utvecklingslinjer. Den enaavser frågan om de personliga fri- och rättigheterna och 14 derasförhållande till framför allt processuella tvångsmedel. Den andragäller bristerna i den svenska katalogen av fri- och 1989/90:KU12 rättigheteroch katalogens förhållande till de rättigheter som omfattas av bl.a.Europakonventionen. I motionen yrkas att frågor om rättssäkerhet ochkonstitutionell kontroll utreds och prövas i ett sammanhang inom den ram somangivits i motionen. Skyddet för de medborgerliga fri- och rättigheternabygger, som tidigare berörts, på en ingående reglering i grundlag kompletteradmed lagrådsgranskning, vissa minoritetsrättigheter i samt lagprövningsrättensom en yttersta garanti. Utrymmet för lagprövning är snävt. För att tillämpningav en föreskrift som beslutats av eller regeringen skall kunnaunderlåtas krävs att konflikten med grundlagen eller den stadgade proceduren äruppenbar. När lagprövningsrätten skrevs in i regeringsformen framhöllutskottet enhälligt (KU 1978/79:39) att är den instans som är bästägnad att pröva om en viss föreskrift är grundlagsenlig. Uppenbarhetsrekvisitetmedförde i detta fall, enligt utskottets mening, att tillämpning avett visst grundlagsstadgande måste respekteras så länge den håller sig inomramen för en möjlig tolkning av bestämmelsen i fråga. I utskottets betänkande KU 1987/88:32 behandlades motionerfrån allmänna motionstiden rörande såväl förstärkt lagprövningsrätt sominförande av författningsdomstol. Enligt utskottet skulle ett slopande avuppenbarhetsrekvisitet för lagprövning medföra en icke önskvärd överföring avpolitisk makt från direkt eller indirekt folkvalda organ till domstolar ochadministrativa myndigheter. En på det sättet vidgad lagprövningsrätt skulleockså kunna leda till osäkerhet om vad som är gällande rätt och skadaförtroendet för rättsordningen. Även förslag om införande av författningsdomstolavvisades av utskottet, som sade sig dela uppfattningen att en sådan ärfrämmande för vårt samhällsskick. Utskottet gör samma bedömning nu och avstyrker motionernaK222 yrkandena 11 13 och K215. Lagprövningsrätten bör finnas kvar som ensista utväg att korrigera uppenbara misstag som gjorts i lagstiftningsprocessen.Enligt utskottet är det dock väsentligt att lagstiftningsarbetet har en sådankvalitet att behovet att utnyttja den minimeras. Detta gäller självfallet ocksåför den lagstiftning om processuella tvångsmedel som berörs i motion K232.Enligt utskottet är det inte befogat med någon speciell ordning förkonstitutionell kontroll av denna lagstiftning och dess tillämpning. Motionenavstyrks i denna del. I betänkande KU 1985/86:5 vidhöll utskottet sin tidigareuppfattning att svensk lagstiftnings förenlighet med ingångna konventioner fortlöpandeborde bevakas inom och fann ingen anledning frångå sintidigare ståndpunkt när det gällde kravet på inkorporering avEuropakonventionen med svensk rätt. När frågan därefter behand- lats,senast i betänkande 1988/89:KU11, har utskottet inte frtnnit anled- 1989/90:KU12 ningfrångå detta ställningstagande. Motion K232 avstyrks också i denna del. Enligt utskottet föreligger inga större problem med denuvarande grundlagsreglernas tolkning. Inte minst det faktum attlagprövningsrätten i så liten utsträckning kommit till användning ger stöd fördenna uppfattning. Något behov av en översyn av grundlagsreglerna utifrån deutgångspunkter som anges i motion K234 finns enligt utskottet därför inte.Motionen avstyrks. I motion K240 av () förordas attgrundlagens möjligheter till beslutande folkomröstningar utvidgas att gällaäven andra frågor än vilande grundlagsförslag. För att inte osäkerhet skallskapas om när lagar träder i kraft bör, enligt motionen, yrkande omfolkomröstning inlämnas senast dagen efter det att beslut om viss lag harfattats. Lagförslaget skulle då bli vilande till dess tagit ställningtill frågan om folkomröstning och om det blir beslut folkomröstningen genomförts. En utredning om ökade möjligheter till rådgivandefolkomröstning föreslås i motionerna K210 yrkande 3 av m.fl.(fp) samt K222 yrkande 3 av m.fl, (m). Enligt motionärerna börinriktningen vara att låta en minoritet på förslagsvis en tredjedel avriksdagens ledamöter få till stånd folkomröstning. Även andra former för attutlösa en sådan omröstning, t.ex, folkinitiativ, bör utredas i sammanhanget. Enligt de båda motionerna bör utredningen också omfattamöjligheterna till och förfaranderegler för kommunala folkomröstningar. Även i motion K216 av m.fl. (c) begärs enutredning om bestämmelserna om folkomröstning, I motionen ges en redogörelseför de brister som enligt motionärernas mening åvilar den nuvarandelagstiftningen och som utredningens förslag bör syfta till att undanröja. Vadsom enligt motionärerna bör övervägas är bl.a. att göra de nu rådgivandeomröstningarna beslutande, att ge en riksdagsminoritet rätt att fåfolkomröstning till stånd samt att tillskapa en ordning som gör att flera olikaalternativ inte kan förekomma i samma omröstning. Frågan om folkomröstningsinstitutet behandlades senast avutskottet (KU 1987/88:32). Utskottet konstaterade då att frågantagits upp av folkstyrelsekommittén men att dess majoritet motsatt sig någonutvidgning av detta med motiveringen att ett ökat inslag av folkomröstningarskulle försvaga det representativa styrelseskicket och motverka strävandenaatt stärka ställning. deladeutskottet kommitténs uppfattning i denna fråga. Utskottet gör 1989/90:KU12 Motionerna K240, K210 yrkande 3, K222 yrkande 3 samt K216 avstyrks. 1 motion K219 av m.fl. (vpk) upprepas ett kravfrån en motion från allmänna motionstiden om ett striktare förbud mot åsiktsregistrering.Flera händelser under det år som förflutit sedan den motionen presenterades harenligt motionen ytterligare bestyrkt behovet av en sådan förändring.Bestämmelsen i 2 kap. 3 § regeringsformen har följande lydelse:"Anteckning om medborgare i allmänt register får ej utan hans samtyckegrundas enbart på hans politiska åskådning." Enligt motionärerna öppnarformuleringen möjligheten att anteckna någons politiska åsikt om det samtidigtfinns andra ting att anteckna i registret, t.ex. att någon deltagit i enpolitisk demonstration. 1 motionen yrkas att förbudet mot åsiktsregistreringgenom en ändring av denna formulering görs absolut. Som påpekas i motionen kommer en förändring av det slagsom där krävs att få konsekvenser för personalkontrollsystemet. Frågan ompersonalkontrollens utformning behandlas av utredningen om översyn av densvenska säkerhetspolisen. Utskottet erinrade om detta när motsvarandemotionskrav senast behandlades (1988/89:KU11). Enligt utskottets mening borderesultatet av det pågående utredningsarbetet avvaktas innan frågan omeventuella ändringar i grundlagen på detta område aktualiserades. Utskottet görsamma bedömning . Förbud mot rasistiska organisationer Lagförslag om förbud mot rasistiska organisationer begärsi motion K443 av m.fl. (s). I motionen erinras om attFN-konventionen omfattar förbud mot alla former av rasdiskriminering.I dess artikel 4 b stadgas bl.a. att konventionsstaterna skall"olagligförklara och förbjuda organisationer och organiserad eller annanpropaganda som främjar och uppmanar till rasdiskriminering samt förklaradeltagande i dylika organisationer eller dylik verksamhet som en brottslighandling straffbar enligt lag". Enligt motionärerna är det viktigt, inteminst med tanke på trovärdighet i internationella sammanhang, attreagera på de med tiden allt kraftigare anmärkningar som riktats mot sida för att 2 1989/1980. 4 saml.Nr 12. intelagstiftat enligt konventionen. Även i motion Sf5l0 yrkande 1 av 1989/90:KU12 LarsWerner m.fl. (vpk) begärs ett lagförslag mot organiserad rasism i enlighet medFN-konventionen. 1 motion Sf502 yrkande 30 av m.fl. (fp)sägs däremot att det finns anledning att redan nu klargöra att inte börinföra ett förbud mot rasistiska organisationer. Mot tanken på ett sådant talarenligt motionärerna dels att det är principiellt förkastligt att förbjuda enåsikt, dels att bevissituationen blir ytterst svår och att man troligen intekommer att kunna döma någon organisation för brott mot en sådan lag. 1 proposition 1986/87:151 om ändringar itryckfrihetsförordningen m.m. gavs en utförlig redogörelse för frågan om förbudmot rasistiska organisationer. Utskottet behandlade propositionen jämte bl.a.motionskrav från allmänna motionstiderna 1987 och 1988 om införande av sådantförbud i sitt betänkande KU 1987/88:36. Utskottet gjorde den bedömningen attSverige även utan ett särskilt organisationsförbud fick anses uppfylla våraåtaganden enligt . Utskottet delade vidareden i propositionen gjorda bedömningen att det inte kundeanses föreligga något egentligt behov av att i lagstiftningen införa ett direktorganisationsförbud. Enligt utskottets mening var det dock angeläget att medhänsyn till det starka samhälleliga intresset med kraft motverka rasistiskaorganisationer och att regeringen med uppmärksamhet följde frågan. Utskottetpåpekade att regeringen hade anledning återkomma till saken vid beredningen avdet förslag som den parlamentariska kommissionen mot rasism och främlingsfientlighetväntades lägga fram. Kommissionen redovisade i sin slutrapport (SOU 1989:14) enrad argument för och emot ett organisationsförbud. Sammantaget fannkommissionen att även om förbud mot gruppbildning inte skulle förhindra allamänniskors möjligheter att stärka sin rasism i mindre subkulturer tordeförbudet kunna hindra sådana kulturer från att få ett omfattande genomslag isamhället. Organisationernas möjligheter att arbeta effektivt skulle försvårassamtidigt som dubbelheten i samhällets budskap skulle upphöra. Lagstiftningenskulle bli en viktig markering till medborgarna om vilka värderingar och normersom bör råda i samhället. Sett ur denna aspekt tedde sig för kommissionenlagreglering inte bara lämplig utan t.o.m, önskvärd. Enligt kommissionen kunde man dock förvänta sig en delnegativa följder av ett förbud. Problemen med lagstiftningen finns enligt kommissionenbåde på ett principiellt och ett praktiskt plan. Den principiella frågan ärhuruvida det är förenligt med den svenska demokratin att göra ingrepp iföreningsfriheten. De praktiska problemen sammanhänger främst med två frågor.Den ena handlar om att bedöma vilka effekter förbudet får, både på denförbjudna organisationen och på allmänheten. Den andra frågan är, enligtkommissionen, hur förbudet skall utformas för attgränsdragningen skall bli möjlig mellan tillåtet 1989/90:KU12 ochotillåtet på ett så klart sätt att lagbestämmelsen inte öppnar för bevisproblemoch godtycke i rättstillämpningen. Kommissionenföreslog att ett förbud mot rasistiska organisationer skulle införas.Kommissionen var dock inte ening och redovisade inte något fullständigt förslagtill lag. Frågan bereds i , och en propositiontill kan förväntas , varför utskottet då fåranledning att återkomma till frågan. Motionerna K443, Sf510 yrkande 1 och Sf502yrkande 30 får anses besvarade med vad utskottet anfört. 1motion K245 av och Hans Leghammar (båda mp) föreslås en särskildlagstiftning som ger samerna skydd mot exploatering i sameområdet. Lagen börenligt motionärerna ge samerna rätt att själva förvalta sina naturtillgångar t.ex. renbeten och fiskevatten. Lagen bör dessutom ge samerna vetorätt i frågorsom är av grundläggande betydelse för deras försörjning samt ge garantier föratt det samiska språket och den samiska kulturen kan leva vidare. Samerättsutredningenföreslår i sitt huvudbetänkande SOU 1989:41 Samerätt och sameting ettgrundlagsstadgande om samernas särskilda ställning som etnisk minoritet ochurbefolkning i . I betänkandet föreslås också inrättandet av ettsameting samt ändringar i bl.a. rennäringslagen till skydd för samernasrenskötselrätt. Utredningens förslag bereds i regeringskansliet.Motion K245 avstyrks. finns inte anledning för att i awaktan på regeringensförslag göra ett uttalande i frågan om samernas ställning. Grundlagsskydd för nationalparker och vissa älvar Imotion K237 av m.fl. (mp) sägs att de fyra sista, storaoutbyggda älvarna bör bevaras för kommande generationer. Motionärerna anseratt dessa älvar representerar så stora naturvärden att de bör skyddas igrundlagen. Grundlagsskyddför nationalparkerna föreslås i motion K250 av m.fl, (mp). Motionärerna finner det oacceptabelt att det bara behövs ett enkelt majoritetsbeslut vid ett enda tillfålle i riksdag för att upphäva nationalparksskyddet. En sådan ordning motsä ger enligt motionen själva grundtanken med nationalparker, nämligen att ge större naturområden ett tryggt och varaktigt skydd. Utskottetsbedömning 1989/90:KU12 har vid ett flertal tillfållen behandlatyrkanden om särskilt skydd för de outbyggda älvarna. Senast skedde det medanledning av två motioner från den allmänna motionstiden (1988/89:BoUl2),I den ena motionen (Bo509) föreslogs att de fyra huvudälvarna skulle förklarassom nationalälvar, i den andra (Bo552) yrkades att de skulle fånationalparksstatus. anförde att det skydd som älvsträckor ochvattenområden givits genom att de tagits in i naturresurslagen innebär att deinte kan byggas ut med mindre än att lagen ändras. Några sådana ändringsförslaghar inte förelagts . kunde inte heller se att någotväsentligt skulle vara att vinna på att tillmötesgå motionärernas förslag.Motionerna avstyrktes. Nationalparkernas ställning regleras i naturvårdslagen(1964:822). I 4 § stadgas att i syfte att bevara större sammanhängande områdeav viss landskapstyp i dess naturliga tillstånd eller i väsentligen oförändratskick kan staten tillhörig mark avsättas till nationalpark. har beslutat om skydd för de outbyggda älvarna.Detta skydd kan inte brytas på annat sätt än genom riksdagsbeslut. Även för attändra ett områdes status som nationalpark krävs beslut av . skulle det bryta grundlagens principiella uppläggning att i deninföra särskilda bestämmelser till skydd för dessa objekt. Motionerna K237 ochK250 avstyrks. Förbud mot könsdiskriminerande reklam Enligt motion K423 av och (båda s) är det från konsumentekonomisk synpunkt angeläget att grundlagen germöjlighet att genom vanlig lag ingripa mot könsdiskriminerande reklam, vilketbör beaktas i det fortsatta grundlagsarbetet. Frågan om förbud mot könsdiskriminerande reklam hartidigare prövats av med anledning av motioner. För enredogörelse för bakgrunden och frågans tidigare behandling hänvisas tilllagutskottets betänkande 1988/89:LU17. I betänkandet behandlas fyra motioner iämnet från allmänna motionstiden . redovisar attkonsumentverket i en rapport (1988/89:5) föreslagit att lagregler införs motreklam som kränker ettdera könet. Med hänsyn till att frågan om lagstiftning motkönsdiskriminerande reklam således nu kommer att prövas av regeringen harlagutskottet inte ansett det påkallat med något uttalande i saken frånriksdagens sida. Näringslivets organisationer har på eget initiativ för attåstadkomma en självsanering inom branschen inrättat Näringslivets etiska råd mot ., Utskottetsbedömning 1989/90:KU12