bet · GD01UU7 · 1989-12-31 00:00:00 — Samarbete med och vissa internationellamiljöinsatser 1988/89:U203 av och (båda s) vari yrkas att begär att regeringen i lämpligainternationella fora aktualiserar frågan om inrättande av miljö- ochkatastroffond. 1988/89:U402 av m.fl. (c) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt miljöarbetet måste bli en viktig del av vårt internationella samarbete ochtillföras därtill nödvändiga resurser. 1988/89:U517 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av utbyte av kunskaper och erfarenheter tekniska, ekonomiska och sociala frågor mellan 3. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förutsättningarna för ekonomiskt samarbete och eventuellakrediter till länder i , 5. att hos regeringen begär förslag om ökaderesurser för att stödja kontaktverksamhet av olika slag mellan och Östeuro pa. 1988/89:U520 av () vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad som ovan i motionen anförts om ökat engagemang från sida i deninternationella miljöpolitiken, 3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att stärka den icke konventionsbundna miljörätten. 1988/89:U532 av m.fl. (m) vari yrkas 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om samarbete påmiljöområdet, 7. att riksdagenhos regeringen begär att en expertdelegation tillsätts med uppgift att läggafram konkreta förslag om miljöhjälp till . 1 1988/89. Nr 7 Rällelse: S. 1988/89:U533av och (båda mp) vari yrkas 1989/90:UU7 1. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om det internationella samarbetet, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om åtagande när det gäller internationella 1988/89:U554 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attWisla-projektet bör stödjas i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag till regler som möjliggör att liknande projekt iandra länder kan stödjas utan att dessa ånyo måste prövas av . 1988/89:U556 av Per och (båda mp) vari yrkas att begär att regeringen undersökermöjligheterna för ett närmare samarbete kring miljöfrågor direkt med . 1988/89:U557 av () vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljösituationen i , 3. att beslutar att effektuera hela skuldtill i enlighet med motionen, 7. att riksdagenbegär att regeringen återkommer med förslag till stöd till företag,institutioner och föreningar som planerar samarbete med för utvecklandeav förnyelsebara energikällor och energisparåtgärder, 8. att riksdagenbegär att regeringen undersöker möjligheterna för bättre villkor för svenskmiljöteknikexport till , 9. att riksdagenbegär att regeringen utreder möjligheten till en internationell hjälpinsatstill samt till stöd till svenskamiljöinvesteringar i denna region, 10. att begär att regeringen utarbetar ettförslag till hur miljösamarbete mellan och skall utvecklas på lång sikt och vilka möjligheter har att samordna dessa planer med andra västeuropeiska länder. 1988/89:U561 av m.fl. (c) vari yrkas 12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av ett utökat samarbete med , 14. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av ett utökatsamarbete med , 15. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om miljösamarbetet i . 1988/89:U570 av m.fl. (mp) vari yrkas 6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör ge direkt ekonomiskt och teknisktmiljöbistånd till . 1988/89:U610av () vari yrkas att som 1989/90:UU7 sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om sydöstraSveriges miljövårdssamarbete med öststater. Motiveringen återfinns i motion1988/89:A488. 1988/89:Jo710 av m.fl. (fjp) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omförutsättningarna för ett svenskt miljösamarbete med länderna i , 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om konkretainsatser i frågor om miljösamarbete med , särskilt insatser påområdena tekniskt bistånd, utbildning, forskningssamarbete och stöd tillvänortssamarbete i miljöfrågor och stöd till svenska miljöorganisationersinternationella verksamhet, 3. att riksdagenhos regeringen begär att möjligheterna prövas att inom ramen för den s.k.Paris-klubben medverka till internationellt förankrade miljösatsningar av detslag som skisserats i motionen. 1989/90:U1 av m.fl. (c) vari yrkas 1. att riksdagenbeslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som anförs i motionen omett svenskt-polskt samarbetsprogram på miljöområdet, 2. att riksdagenbeslutar att bemyndiga regeringen att med polska staten träffa avtal om svenskaåtaganden på inom ramen för ett sådantsamarbetsprogram, 3. att riksdagenbeslutar uttala att möjligheter bör öppnas för företag att försäkrakreditrisker i affärer med hos exportkreditnämnden på de villkor som ens.k. 4. att riksdagenbeslutar att bör räknas in bland de länder som kan fa s.k. blandadekrediter, 5. att riksdagenbeslutar hemställa att regeringen tar upp överläggningar med det svenskanäringslivet om möjliga insatser i utöver de kortsiktigt kommersiella, 6. att riksdagenbeslutar ge regeringen till känna vad som anförs om behovet av utbildning iföretagskompetens i , 7. att riksdagenbeslutar hemställa att regeringen skyndsamt upptar förhandlingar med den polskaregeringen om ett svenskt livsmedelsbistånd till . Den politiska utvecklingen i De djupgående förändringar som pågår i stora delar avÖsteuropa har accelererat med en snabbhet och i en omfattningsom få bedömare trott vara möjliga för bara . I tecknet av dendemokratiseringsprocess som börjat i och under intryck av ettökande samförstånd mellan de båda supermakterna har det politiska systemeti framför allt och på 1* 1988/89. kort tidundergått väsentliga förändringar. Dessa tyder på att demokra- 1989/90:UU7 tiska val,flerpartisystem, icke-kommunistiska regeringar och mark-nadsorienteradelösningar på ekonomiska problem kommer att bli normala inslag i samhället. 1DDR har situationen dramatiskt förändrats genom öppnandet avlandets gränser och den nya regeringens försök att anpassa systemet i riktningmot befolkningens krav. Frågan om de båda tyska staternas framtida förhållandetill varandra har plötsligt fått en oväntad aktualitet. Befolkningens krav på demokrati och medborgerliga fri- ochrättigheter förs nu också fram med stor kraft även i . Denbreda rörelse för politiska reformer som har återuppstått hämtar sin styrkabl.a. i de förändringar som pågår i grannländerna. har hela dengamla ledningen tvingats avgå, och den nya har inlett en dialog medoppositionen. Också i har ledningen börjat förnyas, och röster höjsför en utveckling i pluralistisk riktning. En gemensam nämnare för de olika reformrörelserna iÖsteuropa är den självklara strävan till rätten för varje land att söka sådanalösningar på sina problem som bättre passar den nationella erfarenheten ochtraditionen, och som har stöd hos en majoritet av den egna befolkningen. Endemokratisering innebär därmed en frigörelse från ett påtvingat samhällsskick.Det innebär också att den konstlade isolering bryts som hållitÖsteuropa skilt från resten av . politiska utseende är på väg att förändras.Tillsammans betyder förändringarna en möjlighet av historiska dimensioner attfinna en ny freds- och samarbetsordning i , ett alternativ till denuppdelning av kontinentens länder som blev resultatet av uppgörelserna efterdet och som därefter befästs av det . Iförlängningen av dagens händelser öppnar sig möjligheten av nya demokratiskasamhällen och öppna marknadsorienterade ekonomier. Därmed kan också nyasamarbetsformer för hela bli möjliga. ansökan och Polensdeklarerade avsikt att ansöka om medlemskap i är det meståskådliga exemplet härpå. De östeuropeiska länderna söker också ett närmaresamarbete med såväl EFTA som EG. Uttalanden från officiellt sovjetiskt håll tyder på enberedskap att acceptera stora förändringar i Öst- och . Förändringoch stabilitet står därför inte i motsatsställning utan förutsätter tvärtomvarandra. Utskottet vill understryka det utomordentligttillfredsställande och löftesrika i den påbörjade utvecklingen. Den kaninnebära en möjlighet utan motstycke för alla medborgare i att komma iåtnjutande av de grundläggande fri- och rättigheter som i Västeuropabetraktats som en självklarhet. Möjligheten öppnas därmed också att på siktbygga upp ett välstånd som svarar mot den verkliga potential som finns iÖsteuropa. Risken för bakslag i reformsträvandena kan emellertid inteuteslutas vare sig i eller de östeuropeiska länderna. Demokratise ringen och återvunnet nationellt självbestämmande innebär att spän- 4 ningar och länge undertryckta motsättningar åter kan komma att göra siggällande såväl inom som mellan länderna. De mycket stora påfrest- 1989/90:UU7 ningar somden ekonomiska krisen utsätter hela samhället för skapar ytterligaresvårigheter för den nya politiken. Utan en hållbar ekonomisk grund blirdemokratiseringsförsöken bräckliga. Flertalet ekonomiska bedömare tycksbefara att den svåra ekonomiska kris som redan är ett faktum kommer attytterligare fördjupas. Härtill kommer att de påfrestningar som normalt skullebeledsaga varje reformförsök fördjupas ytterligare av att en rad sociala ochekologiska problem tillåtits växa och kräver enskyndsam lösning. De omfattande reformer i syfte att skapa nyaförutsättningar för ekonomin som det nu är fråga om i kan endastgenomföras av varje land självt med egna krafter. De bidrag som kan lämnas avutanförstående länder är med nödvändighet marginella. är det ettstarkt intresse för såväl som för alla andra länder i attmedverka till att den inledda utvecklingen blir framgångsrik. Förverkligandetav ett framtida demokratiskt med väl fungerande ekonomier och utanpåtvingad uppdelning och främmande hinder har enligt utskottets uppfattning nubörjat avteckna sig som en möjlighet och därmed som en gemensam utmaning föralla europeiska stater. Det är för liksom för andra länders del ocksåett intresse att dessa djupgående förändringar kan äga rum under bibehållandeav en grundläggande säkerhetspolitisk stabilitet. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet att såväl starkademokratiska som ekonomiska och säkerhetspolitiska intressen talar för ettutvidgat svenskt samarbete med till stöd för de nu inleddareformprocesserna. En viktig orsak till den dramatiska utvecklingen är denlångvariga ekonomiska krisen i . Ehuru länderna med varierande framgångförsökt fa den efter sovjetisk modell införda planekonomin att fungera, har detösteuropeiska näringslivet i förhållande till kommit attkaraktäriseras av slöseri med reala resurser, låg innovationsgrad, långsiktigtavtagande tillväxt, en alltmer föråldrad industristruktur, ett eftersattjordbruk och en outvecklad tjänstesektor. Tillgången på konsumtionsvaror harvarierat, men endast i fa fall har annan efterfrågan än den elementära kunnattillgodoses. Mellan Väst-och har skillnaden i allmän utvecklingsnivå,liksom standardklyftan för den enskilde, därför kommit att bli dramatisk underdet senaste årtiondet. som den ekonomiska krisen gör konsolideringen aven demokratisk utveckling svårare för de nya regeringarna, är just det gamla systemets oförmåga till ekonomisk förnyelse den faktor som ytterst har drivit fram de pågående strävandena till samhällsförnyelse. Det är därför närmast ofrånkomligt att en långsiktig omläggning av politiken i ytterligare kompliceras av tvånget att övervinna . en akutekonomisk kris. En centralplats i de långsiktiga reformerna intar öppnandet av de 1989/90:UU7 östeuropeiskaekonomierna för marknadsbaserat samarbete med Väst. Utskottet konstaterar atten fortsatt liberalisering av de restriktioner för exporten av vissahögteknologiprodukter till Öst som fortfarande tillämpas av västländerna ocksåskulle underlätta utveckling, såväl på miljöområdet som iallmänekonomiskt avseende. Till de mest akuta problemen i den ekonomiskastagnationens spår i hör en långt gången miljöförstöring, såväl avluften som av vattnet och av marken. Miljöskador finns i samtliga östeuropeiskaländer. Till de allvarligast drabbade regionerna hör Slask (Schlesien) i ,norra i Tjeckslovakien samt i DDR. Det enskilda land som ärvärst utsatt torde vara . Också i finns stora områden som hårt drabbatsav miljöförstöringen. Så mycket som av befolkningen lever enligt forskarefrån den sovjetiska under vad som klassificerats somogynnsamma miljövillkor. Samtliga större industriregioner över hela unionen ärhär berörda, särskilt , , Volgabäckenet, och Västsibirien,men också orter på , i och . En rad faktorer av både naturgeografisk ochekonomisk-politisk karaktär har bidragit till att denna situation uppstått. Enriskfaktor för del är kolets dominerande roll i energiförsörjningen.Brytning och förbränning av kol tar mycket mark och vatten i anspråk, ochförbränning med föråldrad teknik leder till stora luftföroreningar. Viktigare än de naturliga förutsättningarna är emellertidde från miljösynpunkt felaktiga prioriteringar som präglat de östeuropeiskasamhällena . Det gäller också effekterna av debristfålliga hushållningsmekanismer som varit inbyggda i de östeuropeiskaekonomiska systemen. Hit hör en ensidig satsning på tung industri och dendärmed sammanhängande dominerande maktställningen för industriproducenternaoch de centrala branschintressena på bekostnad av lokalt och regionaltinflytande, den kortsiktiga planupp-fyllnadens herravälde i planeringen ochfrånvaron av incitament till resurssparande såväl centralt som lokalt.Planeringssystemets orientering mot bruttoresultat och storskalighet och detinbyggda tvånget att för framtiden utgå från redan uppnådda nivåer har hindrat flexibilitetoch förnyelse. Därmed har inte bara tekniken och produktionsutrustningenblivit föråldrade, utan följden har också blivit brist på kunskap om miljöskyddoch miljöteknik generellt, även sedan skadornas omfattning blivit kända ochdrivit fram krav på åtgärder. Miljöskadorna i har i flera fall antagit sådanaproportioner att manofficiellt infört beteckningen ekologiska katastrofområden. Polen harmyndigheterna använt begreppet "ekologisktkrishotade regioner". Det är områden där föroreningarna av luft,vatten och mark är högre än de statligt satta normerna. I de 27 ( regionersom klassats på detta sätt bor över en tredjedel av landets befolkning.Fem av regionerna har dessutom förklarats vara katastro- 1989/90:UU7 övre Slask och Gdansk-området. I bor en fjärdedel avbefolkningen i områden som klassats som särskilt förorenade. I Sovjetunionenbor en femtedel av befolkningen dvs. över 55 miljoner invånare i vad som avvetenskapsakademien klassats som ekologiska katastrofområden. 1 de mestutsatta områdena visar medicinska undersökningar på lägre medellivslängd, högrebarnadödlighet, högre dödlighet i arbetsför ålder och väsentligt högrefrekvens av sjukdomar som cancer och luftvägsbesvär. Minst lika allvarliga som luftföroreningarna är de svåravattenföroreningarna. Så gott som samtliga större floder och vattendrag iÖsteuropa är i varierande grad förorenade. I flertalet fall saknas officielladata. I , och har dock allt flermiljöuppgifter publicerats. Cirka fyra femtedelar av de polska floderna harbetecknats som allvarligt nedsmutsade. I många polska städer råder regelbundetvattenbrist, som dricksvattnet är av mycket låg kvalitet. Tillskillnad från luftföroreningarna drabbar vattenföroreningarna landsbygden ilika hög grad som städerna. Medicinska undersökningar från de mest industrialiseradedelarna av DDR pekar på likadana hälsoskador som i och Tjeckoslovakien.Motsvarande gäller i rapporter från och andra delar av . Föroreningarna i har också lett till skador påväxt- och djurlivet, bl.a. i form av en omfattande skogsdöd. I gränsområdenamellan , och DDR är tiotusentals hektar av tidigareskogsmark täckta av trädskelett. Skadorna på skogen sträcker sig över en mycketstor del av ländernas yta. Djurlivet rapporteras också ha tagit allvarligskada. Efter dessa allmänna kommentarer vill utskottet behandlade motioner som väckts i hithörande frågor. Innan utskottet går in på demotioner som direkt berör miljöinriktat och annat samarbete med , fårutskottet behandla vissa generella aspekter på det internationellamiljösamarbetet och roll i detta. har av tradition spelat en pådrivande roll inomdet internatio nella miljösamarbetet. stod som initiativtagare och värdland för den om den mänskliga mljön som hölls (Stock holms-konferensen) och som kan sägas ha utgjort startskottet för den dynamiska utveckling som det internationella mellanstatliga miljösa marbetet haft alltsedan dess. Genom beslut av inrättades FN:s miljöprogram () . har alltsedan tillkomst deltagit i dess verksamhet. är en av de större bidragsgivarna till den av administrerade och med frivilliga bidrag finansierade miljöfonden. roll är att som en katalysator leda och samordna FN:s åtgärder på miljöområdet. Viktiga uppgifter är att varna det internationella samfundet vid tecken på allvarliga miljö- -, risker("jordögat"), organisera delar av det mellanstatliga arbetet för att 1989/90:UU7 bemästra miljöproblem samt förorda mindre skadliga alternativ för miljöpåverkandeaktiviteter. Även i miljörättsverksamhet deltar aktivt.Bl.a. var tillsammans med övriga nordiska länder initiativtagare tillden globala konvention till skydd för ozon-lagret som antogs i år 1985.Sverige deltog även aktivt vid utarbetandet av det protokoll tillWienkonventionen rörande ämnen som bryter ned ozonskiktet (freo-ner) som antogsi . Andra konventioner som antagits inom ramen för är englobal konvention om handeln med miljöfarligt avfall som antogs i år1989. Arbete pågår med att utvidga gällande riktlinjer som finns förinternationell handel med kemikalier och att fa en bindande konvention om skyddav den biologiska mångfalden. Under aktiv svensk medverkan pågår förarbetet inför enkonvention om klimatförändringen. är även initiativtagare till enFN-konferens om miljö och utveckling . Ambitionen är att denna konferensskall leda till konkreta resultat med juridiskt bindande överenskommelser. Den rapport som världskommissionen för miljö ochutveckling publicerade () har lett till enbetydande aktivitet runt om i FN-systemet och bland medlemsstaterna för attompröva nuvarande politik för att bättre främja en varaktigt hållbar utvecklingi enlighet med vad som rekomenderas i rapporten. antog vid 1987/ett femte mål fördet svenska biståndet: att detta skall främja en framsynt hushållning mednaturresurserna och omsorg om miljön. Det nya biståndsmålet var ett tecken påregeringens ambition att intensifiera arbetet med miljöfrågor såväl bilateraltsom genom det internationella samfundet. Två särskilda budgetposter underanslagen Cl och C2 som beslutades av vid 1988/har somsyfte att förstärka och intensifiera bilaterala och regionala miljöprogram samtatt stärka kompetensen hos internationella organisationer alt integreramiljöhänsynen i verksamheten. Vid samma anslog förutom deav regeringen äskade 250 milj.kr. för multilaterala resp. bilateralamiljövårdinsatser ytterligare 100 milj.kr. att användas för miljöinsatser. har förutom inom FN-systemet engagerat sig i andraglobala sammanslutningar vars syfte är att främja skyddet av miljön. 1984 gickSverige in som regeringsmedlem i , lUCN.Unionen har tre olika kategorier av medlemmar: stater, statliga myndigheter ochorganisationer. Övriga svenska medlemmar i lUCN är domänverket,, , Stiftelsen ,Världsnaturfonden , och NaturhistoriskaRiksmuseet. Unionens syfte är att främja vetenskapligt grundadeåtgärder till skydd för de levande naturresurserna och en ansvarsmedveten använd ning av dessa. Unionen håller kontinuerlig uppsikt över miljöproble men i världen och initierar forskning för att lösa dessa problem. 8 deltar mycket aktivt i IUCN:s arbete och är en av dess största bidragsgivare.Under /89 anslogs 5 milj.kr. till lUCN:s 1989/90:UU7 Totalt har bidragit med 41 milj.kr. till IUCN:sverksamhet bl.a. för utarbetande av naturresursstrategier, miljö-och markvårdt.ex. ett Sahel-program och ett särskilt program för tropiska skogar. Utskottet delar den uppfattning om betydelsen av regionaltsamarbete på miljövårdsområdet som framförs i motion 1988/89:U520. Detsamarbete som sker i såväl regionalt som över hela inom ramen fördet nordiska samarbetet, Östersjöstaterna, Nordsjösta-terna, ECE, ESK etc.resulterar i konventioner och andra former av mellanstatliga överenskommelser. Ett liknande arbete äger rum inom andra regioner runt om ivärlden. stöder generellt regionalt samarbete och naturligtvisregionala konventioner ägnade att skydda miljön. Det kan dock inte ansesankomma på att driva denna fråga utan på de i regionerna ingåendeländerna själva. Miljöarbetet utgör alltså av vad som framgår ovan enmycket viktig del av det svenska internationella samarbetet. Övertygelsen attmiljöproblemen måste lösas genom internationellt samarbete, vilket ävenframförs i motion 1988/89:U533, har varit en av drivkrafternabakom det svenska miljöengagemanget. Att därvid nödvändiga resurser måstetillföras, vilket framförs i motion 1988/89:U402, framstår som ensjälvklarhet. Härmed far yrkande 1 i motion 1988/89:U402, yrkande I imotion 1988/89:U520 och yrkande 1 i motion 1988/89:U533 anses besvarade. Utskottet vill understryka det angelägna i att fler stateransluter sig till de konventioner som utarbetats på miljövårdsområdet. Denutveckling som skett från ramkonventioner med principåtagandentill bindande åtaganden med kvantitativt preciserade åtgärder är att välkomna.Det är utskottets förhoppning att den konvention om klimatförändringar som nuförbereds kommer att innehålla bindande åtaganden. Som framförs i motion 1988/89:U520 är en annan viktig deli det internationella arbetet på att bevara den globala miljön den ickekonventionsbundna miljörätten vari ingår sic utere-principen (använd dinegendom på ett sådant sätt att den inte skadar någon annan). Denna princip haråterspeglats miljödeklaration (Stockholmsdeklarationen). Sicutere-principen kan anses som sedvanerätt. I föreslås att tidigare principerskall kodifieras genom antagandet av en konvention om miljöskydd och varaktigthållbar utveckling. Från svensk sida har framförts att vi ställer oss positivatill en diskussion av denna fråga. Utskottet utgår från att regeringen aktivtkommer att följa utvecklingen på detta område. Därmed far yrkande 3 i motion 1988/89:U520 anses besvarat. När anslutit sig till en internationell konvention sker en anpassningav sverisk lagstiftning om behov därav föreligger. som tasupp i motion 1988/89:U533 om att alla internationella kon- ventionerpå miljöområdet som undertecknar verkligen ge- 1989/90:UU7 nomförs ipraktisk politik vill utskottet besvara med att hänvisa till att den svenskamiljöskyddslagstiftningen just nu är under översyn. Som konstateras ijordbruksutskottets betänkande 1989/90:JoU5 om miljölagstiftningen m.m. beslötregeringen att tillkalla en kommitté med parlamentarisk sammansättningför att se över miljöskyddslagstiftningen (dir 1989:32). Miljö- och energiministern anför i direktiven attkommittén skall utreda hur de olika lagar som gäller miljöskydd kan blieffektivare i arbetet för en bättre miljö. Andamålet med utredningen skall varaatt utforma förslag till lagstiftning som bidrar till att miljöhänsynen genomsyrarhela samhället. I det syftet skall utredningen kartlägga gällande lagstiftningoch föreslå samordnad lagstiftning. Miljöskyddslagens tillåtlighetsregler börskärpas. Reglerna för omprövning av meddelade tillstånd vid ändrademiljöförhållanden bör övervägas liksom frågan om eventuellt införande avnormregler för utsläppsgränser. Som en konsekvens av förslagen inom de områdensom berörs av översynen kan det bli aktuellt att lägga fram förslag som ocksåberör miljöskyddets organisation.