bet · GD01BoU12 · 1989-12-31 00:00:00 — Behov avförbättringar i fastighetsindelningen i områden där brister finns frånlämplighetssynpunkt kan också tillgodoses med tillgängliga ordinära metoder,bl.a. Av de motiv som anförs i motionerna för "enöversyn av awittringens slutförande" i och länslappmarker framgår inte och kan inte heller dras några direkta slutsatser omvari de åsyftade bristerna skulle bestå. Det går därför inte att utläsa motionärernasbevekelsegrunder i frågan om behovet av utredning eller lagstiftning för atträtta till eventuella missförhållanden. Iuttrycket "awittringens slutförande" i motionärernas hemställan kanmöjligen ligga underförstått den meningen att awittringsförrättningarna inteblivit fullbordade. En sådan åsikt framfördes på 1950-ta-let, se härom ilantmäteristyrelsens yttrande s. 15 och vad styrelsenanförde i sammanhanget. Uppgifteni motion 408 att sakägare inte fått acceptabla svar på sina frågeställningarhos berörda myndigheter torde bl.a. ha den bakgrunden att det hos vissamarkägare tycks ha funnits en föreställning om existensen av vissa kartor ellerannat offentligt arkivmaterial som faktiskt inte har existerat (se t.ex. LMVsyttrande s. 3). I övrigt bör noteras att såväl LMV somöverlantmätarmyndigheten i vid flera tillfållen har gjortrelativt omfattande arbetsinsatser för att på bästa sätt besvara inkomnafrågor. EnligtLMVs mening bör motionerna inte föranleda någon ytterliga re åtgärd. Det är viktigt att konstatera att awittringen genomfördes för mer än en mansålder sedan med det allmänna regelverk som då gällde. förutsätter att awittringen genomfördes på ett riktigt sätt. Att nu så här långt efteråt genomföra en översyn utifrån dagens synsätt men med en mer än stadga som bas är givetvis inte lätt. Vattenfallmotsätter sig dock inte en sådan översyn om den bedöms som önskvärd ur allmän synvinkel.-- De olika lappmarksawittringarna samt awittringen i Jämt land och måste sättas i sammanhang med behandlingen av renskötselrätten som en fastighetsrätt även om awittringen som sådan inte varit avsedd att verka inskränkande på renskötselrätten. Ett bifall till motionerna medför följaktligen en rättshistorisk utredning av bety dande omfattning. Oberoendeav ställningstagande till nu föreliggande motioner vill 1989/90:BoU 12 riksförbundetpeka på att förhållandena i , där olika mark- Bilaga ägare aviserat processer om sedvanerätten, kan föranleda särskilda åtgärder ilagstiftningssammanhang. vill avslutningsvis med hänvisning tillyttrande avgivet av hovrätten för instämma i det som anges ombehovet av information, då inte begränsat till frågor om awittringen utan äventill den rättsliga innebörden av renskötselrätten både som en näringsrätt ochen fastighetsrätt. Det kan inte uteslutas att det är okunnighet omrenskötselrättens innebörd, som till viss del ligger bakom de synpunkter somåterges i föreliggande motioner beträffande awittringen. Förhållandet synes emellertid vara det att statligamyndigheter drivit sitt nit alltför långt när det gällt att främja vad manuppfattat vara statens intresse. Sålunda framgår det av föreliggande dagböckerfrån awittringslantmätarnas verksamhet att dessa lantmätare ägnat åtatt på karta lägga byars och hemmanens yttergränser. Dessa kartor har ejsedermera kunnat återfinnas och de har påståtts vara förlorade. Samma sak har uppgivits beträffande handlingarna till enlänskungörelse i angående fastställda gränser och insyningarbeträffande länets lappskatteland. Genom välvilligt tillmötesgående frånvederbörande landshövding har emellertid omfångsrika handlingar, utgörandeförarbeten till denna kungörelse, numera kunnat återfinnas. Det finnsförhoppningar att saknat material från awittringen ovan odlingsgränsen,innefattande bestämda yttergränser för byar och hemman, genom liknandeinsatser kan återfinnas och därmed erforderlig klarhet och rättssäkerhetskapas. Mångåriga ansträngningar i detfa syfte har emellertid varit förgävesoch i detta fall är staten en stark intressent och part. Man kan ej utanvidare utgå ifrån att läns- och riksmyndigheter, som länge haft att värja sigmot allt mera bestämda påståenden om oegentligheter i det förgångna, utanvidare skall öppna sig för undersökningar. Det måste därför bli fråga om enmedborgar-kommission, vari som ledamöter måste ingå historiker/rättshistoriker/andraexperter. Först genom en kommission vari dylik expertis har ledamotsställningkan dessa invecklade förhållanden bli belysta på ett sätt som tillfredsställerrättssäkerheten. Särskilt angeläget synes vara att urbefolkningensförhållanden un- dersökes på allvar med hänsyn till tvångsförflyttningarna som föranlett stora rättsförluster Även denna viktiga samerättsliga fråga bör undersökas i den storstädning av de fastighetsrättsliga förhållandena ovan odlingsgränsen som måste företagas och som har varit av nöden. : 1989/90:BoU12 Först vill vi understryka att vårt yttrande ochsynpunkter endast berör markområden ovan odlingsgränsen. Awittringen harförvisso skett enligt awittringsstadgan § 1. Hemmanen var redananlagda och många av dessa hade genomgått hemmansklyvning. Någon fullständigredovisning till berörda jordägare, av awittringens resultat, har aldrigkommit berörda parter tillhanda. Redovisning av en sämjodelning, åbodelning eller lagaskifte, har skett av den brutna jorden, dvs jord för odling och skog förhusbehov. Någon redovisning av stamhemmanets hela ägovälde har aldrig skett,trots att endast en del av jorden har delats. I en kungörelse , nr 53, framgår att endast endel av byns areal skiftades. I denna kungörelse anges att 1/2 arealen förJuckasjärvi område fick utskiftas och 1/3 av område fick skiftas.Kungörelsen , nr 54, tillämpades olika i och Norrbotten.För båda länen är dock konstaterat att redovisningen av awittringen aldrig harskett. Den redovisning som jordägarna har fått gäller redovisningav sämjodelning, åbodelning eller laga skifte över inrösningsjorden. Den na redovisning har skett på kartor, som har upprättats med ledning av arbetskartor och mätningskartor och denna del av redovisningen är helt korrekt. Den upprättade awittringskartan över hemmanens ägo välde har, enligt kungörelsen , överlämnats till länens lant- mäterikontor för förvaring och slutlig redovisning. Kan awittringskar tor för och redovisas, är det en enkel åtgärd att korrigera de brister som finns . Samtliga byar inom och , ovanförodlingsgränsen, har som sagts aldrig tagit del av upprättad awittringskartaöver byaområden. När kopia på awittringskarta beställes hos lantmäterimyndigheterhålles en kopia av mätningskarta, som på intet sätt beskriver den förrättningsom har skett vid awittringsarbeten och början av1900-talet . Arbetet i vårt förbund har inriktats påforskning efter dokument som beskriver hur arbetet med awittringen harbedrivits. Till vår disposition har vi fått fram awittringslantmätarnasdagböcker, upprättade hävdeförteckningar, områdestilldelningar, ägouträkningar,upprättande av konceptkartor och beskrivning av byar mm. Med de kunskaper vihär har fått, har vi kunnat gå ut i markerna och direkt kartlägga olika byargenom de rå och rör som finns och de upphuggna rågångar som omger marken. Vid ett riksdagsbeslut, om en översyn och redovisning avsakförhållandena, har möjlighet attställa upp med den kunskapsbank vi har skaffat oss. Vissa handlingar, som harframkommit i den forskning vi har bedrivit, saknar tyvärrverklighetsbeskrivning. Handlingar är kopior av ej bestyrkta dokument. Övriga 1989/90:BoU12 Motionerna tar upp förhållanden som har skapat stor irrita tion bland många av våra medlemmar, då det gäller äganderättsfrågor som berör bl.a. jakt, fiske och ett aktivt bedrivande av skogsbruk å den egna fastigheten. Detär därför synnerligen angeläget att en översyn och ett klarläggande kommertill stånd. Vid en sådan översyn borde det dessutom vara naturligt attföreträdare för markägare får möjlighet att aktivt medverka i denna översyn. De sakförhållanden som motionerna belyser har fått en ökad aktualitet. Irritationen bland berörda markägare är stor och många har lagt ner stor möda för att på egen hand försöka bringa klarhet i förhållandena. Mot ovan angiven bakgrund är det synnerligen angeläget att den begärda översynen kommer till stånd och att företrä dare för markägare i området får möjlighet att aktivt medverka i detta arbete. LRF skulle med tillfredsställelse se att hos regering en begär en översyn av awittringens slutförande inom och läns lappmarker. Förbundet har länge på olika sätt registrerat att lantbrukare inom dessa län med stigande irritation ondgjort sig över vissa områdesgränsers riktighet. Det hör till bilden att det är svårt att på egen hand tyda gamla förrättningshandlingar och beslut. Dessutom görs det gällande att vitala handlingar ibland saknas hos berörda myndigheter delvis på grund av att när awittringskontoret exempelvis i lades ned 1924 så skedde ingen riktig slutredovis ning av originalhandlingar till lantmäteriet. Missnöjetöver rådande osäkerhet om gränsers rätta sträckning har enligt vad LRF erfaritmedverkat till att många människor funderar över möjligheter till att föraproblemen inför domstol. Eftersom ett rättegångsförfarande är uppslitande ochleder till stora kostnader vore det mera lämpligt att staten utsåg någrakvalificerade jurister och tekniker som tillsammans med företrädare förintresserade markägare fick möjlighet att bilägga de tvistigheter somföreligger. Vi ser det som mycket angeläget att den översyn av awittring ens slutförande som motionärerna hemställer om kommer till stånd. : 1989/90:BoU12 läns Fjällbygd vill med kännedom ° om de oklarheter som råder inom de två nordligare länen härmed instämma i motionärernas hemställan om att en grundlig översyn av awittringens slutförande å det snaraste kommer till stånd. Awittringens ändamål var att bestämma byars och hem mans områden i skog och mark. Byars och hemmans gränser blev vid awittringen bredhuggna och rörlagda. Kartor och handlingar över byars och hemmans rågångar och totala arealer upprättades. Ifrågava rande kartor och handlingar har icke ännu redovisats. Dessa kartor och handlingar inlämnades både för och till länslantmäterikontoret i . Varken lantmäterikontoret i eller i kan visa upp kartor och till kartor hörande originalhandlingar. 2.Eftersom awittringens originalkartor och originalhandlingar synes ha kommitbort i hanteringen måste nya kartor och handlingar upprättas för byar ochhemman. Här rör det sig om kostnader, som ej bör belastas jordägarna. Statenbör alltså bistå med de kostnader, som uppkommer i samband med upprättande avnya kartor och handlingar. Jordägarna själva är villiga att bistå medutvisning av gränser m.m.