bet · GD01TU1 · 1989-12-31 00:00:00 — skulle medföra lägrepriser och bättre service. I motionen nämns Gotlands- 1989/90:TU1 trafiken,busstrafiken och flyget som trafikgrenar där regleringar och monopol medförtineffektiva trafiksystem. Trafikföretagen tar ut överpriser när efterfrågan ärstor, vilket ger möjlighet att finansiera olönsam trafik. Enligt motionen finnsdet ingen anledning att vissa konsumenter skall betala för andra på dettagodtyckliga sätt. I den mån det behövs medel utöver avgifterna för attfinansiera viss verksamhet bör dessa medel i princip finansieras solidarisktöver statsbudgeten. Motionärerna anser att kommunikafioner och trafik böravregleras genomgripande och . Detta måste dock ske medbeaktande av att det kan krävas andra regionalpolitiska instrument somersättning för dem som försvinner. Enligtmotion T234 (fp) kännetecknas trafiknäringen fortfarande av många regleringar,koncessioner m.m. En ökad frihet och därmed ökade möjligheter fill konkurrensmellan de företag som producerar trafiktjänster är nödvändig, ansermotionärerna. De framhåller vidare att en store flexibilitet i fråga omfinansiering och drift är nödvändig. När det gäller driften av redanexisterande infrastruktur skulle ett större mått av entreprenadförfarandebidra till konkurrens och ökad effekfivitet. I fråga om länstrafikbolagenskulle en sådan modell medföra att deras huvuduppgift blir att skötaupphandlingen av transporttjänster. trafikpolitiska propositionen uttalades att samhället måste ställa olikakrav på transportprodukfionen i form av trafikregler, krav på fordonensutrustning och egenskaper, förarkompetens, arbetstidsbegränsningar m.m. Inomdessa ramar bör emellertid trafikpolifiken inriktas på att skapaförutsättningar för ett transportutbud som kan svara mot medborgarnas ochnäringslivets efterfrågan på skilda transporttjänster. Detta innebär atttransportsystemet måste vara så flexibelt att det snabbt kan anpassas till enändrad efterfrågan på gods- och persontransporter. Vidare måste det utformas såatt det bhr tillgängligt även för dem som av olika skäl har begränsad förmågaeller otillräckliga resurser att nyttja de tjänster som erbjuds påtransportmarknaden. Föratt ge förutsättningar för en trafikförsörjning som är anpassad fillmedborgarnas och näringslivets behov är det enligt den trafikpolitiskaproposlfionen angeläget att beslut som gäller transportproduktionen fattas i sådecentraliserade former som möjligt och att arbetet med att minska den statligadetaljregleringen av trafik och transporter drivs vidare och intensifieras. Riksdagenställde sig bakom de uttalanden i den trafikpolitiska proposlfionen om behovetav avregleringar som refererats ovan. Ettflertal beslut i avreglerande riktning har tagits . Affärsverkenhar givits större frihet och därmed blivit självständigare och mermarknadsinriktade. Beträffande kollektivtrafiken gäller att en rad statligaregleringar har avskaffats. En omfattande avreglering av taxitrafiken kommeratt genomföras fr.o.m. . Utskottetanser att inriktningen av det fortsatta trafikpolifiska arbetet står klar. Föratt tillgodose medborgarnas och näringslivets behov av transporter har, inom deramar som samhället allfid måste fastställa, en omfattande avregleringav trafiksektorn genomförts. Arbetet med att minska detaljregle- 1989/90:TU1 ringen drivs också vidare i hög takt. Mot denna bakgrund påkallarde nu behandlade motionsyrkandena ingen åtgärd från sida. De avstyrksdärför av utskottet. 4.1 Bilavgifter i storstäderna m.m. För att minska de problem som en alltför omfattande trafikger upphov till i de större städerna bör enligt mofion T225 (m) kringfartslederbyggas. Därutöver bör enligt motionärerna ekonomiska styrmedel övervägas. Sådanastyrmedel måste vara relaterade till hur mycket man färdas i detstörningskänsliga området . Alla förslag sominnebär någon form av fast avgift, t.ex. månadsavgift, bör därför avvisas,anser mofionärerna. I motion T254 (m) begärs att ges möjlighet attinföra ett system med miljöavgifter som relateras till hur stora utsläppfordonet avger. I motion T222 (fp) yrkas att hos regeringenbegär förslag till sådan lagändring att kommuner får rätt att införa särskildaområdes- eller trängselavgifter i storstädernas cityområden. I mofion T253 (vpk) begärs dels att regeringen utarbetarförslag som innebär att lokala bilavgifter kan tas ut, vilka skall fillfallahuvudmannen för regionens kollektivtrafik, dels att möjligheter öppnas för attta ut lägesavgifter från företagen i en region som stöd till investeringar Ioch drift av kollekfivtrafiken. I motionerna T223 (mp) och T355 (mp) yrkas att regeringenlägger fram förslag till lagändring som ger kommunerna möjlighet att införabiltullar eller områdesavgifter för biltrafik. I motion T363 (mp) begärs att kommunerna själva fårbesluta om trafikreglerande åtgärder, inkl. ekonomiska styrmedel. I mofion T202 (c) framhålls att en miljöavgift påprivatbilismen i innerstadsområden kan vara en lämplig åtgärd dels för attbegränsa biltrafiken I särskilt miljökänsliga områden, dels för att underlättafinansieringen av en nödvändig utbyggnad av kollektivtrafiken. Regeringen bemyndigade chefen förkommunikationsdepartementet att tillkalla en särskild kommitté med uppdrag attta fram ett samlat underlag för begränsning av trafikens hälso- ochmiljöeffekter i storstadsområdena. Enligt direktiven skall kommittén bl.a.sammanställa och analysera effekterna av ekonomiska och andra styrmedel medsyfte att minska biltrafiken. I första hand skall möjligheten att användaområdesavgifter eller andra former av färdavgifter prövas. Storstadstrafikkommlttén överlämnade ettdelbetänkande - Storstadstrafik 3, bilavgifter - med förslag till ny lag om bilavgifter (SOU 1989:43). Förslaget innebär att en kommun, eller flera kommuner tillsam mans, kan få ta ut en avgift för rätten att framföra motorfordon på det allmänna gatu- och vägnätet inom ett visst angivet område. Kommunerna måste ansöka om tillstånd hos regeringen. Intäkterna från bilavgifterna skall 11 enligt förslaget användastill åtgärder i trafiksystemet, t.ex. kollektivtrafik- 1989/90:TU1satsningar och vägutbyggnader. Utskottetdelar den uppfattning som framförs i mofionerna att åtgärder måste vidtas föratt minska de negativa hälso- och miljöeffekter som trafiken ger upphov till istorstäderna. En av de åtgärder som därvid allvarligt bör övervägas för attbegränsa bilismen i stadskärnorna är enligt utskottets mening ekonomiskastyrmedel i form av områdesavgifter eller andra former av färdavgifter. Somframgår av den tidigare redovisningen har storstadstra-fikkommittén framlagtett delbetänkande i vilket föreslås att kommunerna, efter regeringens prövning,skall ges rätt att få ta ut bilavgifter. Förslaget är föremålför remissbehandling. Iavvaktan på remissinstansernas synpunkter och regeringens ställningstagandetill förslaget om bilavgifter anser utskottet att de nu behandlademofionsyrkandena bör lämnas utan särskild åtgärd från sida. 4.2 Förbudmot biltrafik vid luftföroreningar Imotion T222 (fp) yrkas att hos regeringen begär förslag till sådanlagändring att kommunerna ges rätt att införa särskilda restriktioner förtrafiken vid fillfälligt allvarliga ulsläppssituationer. Imotion T219 (fp) föreslås att regeringen får i uppdrag att utredaförutsättningarna att förbjuda fordon som inte är utrustade med katalytiskavgasrening att framföras I vissa områden. Storstadstrafikkommltténfick tilläggsdirekfiv av regeringen som innebar att kommitténskulle utarbeta förslag fill ändrad eller ny lagstiftning som ger kommunernamöjlighet att tillfälligt förbjuda eller begränsa biltrafiken närluftföroreningssituafionen i kommunen eller någon del av kommunen är specielltbesvärande. Idecember 1988 överlämnade storstadstrafikkommittén ett delbetänkande (SOU1988:62) i vilket läggs fram ett förslag fill en lag om förbud mot trafik medmotordrivet fordon vid särskilt svåra luftföroreningar. Enligt förslaget skallen kommun få rätt att vid sådana situafioner tillfälligt förbjuda trafik medmotordrivet fordon inom vissa områden. För att kommunen skall få denna rättkrävs att det inom kommunen har upprättats en beredskapsplan för särskilt svåraluftföroreningssituationer. Förslaget har remissbehandlats. Utskottethar erfarit att regeringen har för avsikt att för riksdagenlägga fram en proposition med anledning av storstadstrafikkommitténs förslagom förbud mot motortrafik vid särskilt svåra luftföroreningar. I avvaktan påden aviserade propositionen anser utskottet att mofionsyrkandena bör lämnasutan särskild åtgärd av . Imofion T215 (c) framhålls att det är angeläget att vidta åtgärder för att komma till rätta med storstädernas trafikproblem. Det är viktigt att mer trafik förs över till det spårbundna nätet från bilar och bussar. Antalet trafikstoppi den täta storstadstrafiken bör vara så få som möjligt. Investeringar i kring- ]2 ochförbifarter bör prioriteras. Övergången till andra drivmedel såsom 1989/90:TU1 etanol, el och naturgas har särskilt stor betydelse för våra storstadsområden.Det är vidare enligt motionärerna viktigt att arbetsplatser, bostäder ochservice samplaneras bättre för att minska behovet av trafik. I motion T214 (m) anförs att ringleder och förbifarterutan onödiga trafikljus kraftigt skulle minska utsläppen i landets storatätorter. Parkeringen intill hållplatser utanför tätorter bör göras enkel ochbillig eller gratis. Förslag bör las fram för att stimulera till utbyte avdieseldrivna fordon i tätortstrafik. Mofionären anser vidare att kajer ochfärjeterminaler ligger för centralt och att det bör prövas att styra i varjefall godstrafiken till "satellithamnar". Som framgår ovan har storstadstrafikkommittén i uppdragatt ta fram ett samlat underlag för begränsning av trafikens hälso- ochmiljöeffekter i storstadsområdena. Kommitténs arbete skall enligt direktivenbedrivas skyndsamt med sikte på att vara klart . Av direktivenframgår vidare att kommittén kommer att behandla de frågor som tas upp imofionerna. Utskottet anser att storstadskommitténs slutbetänkande ochregeringens ställningstagande till kommitténs förslag bör avvaktas.Motionsyrkandena bör därför enligt utskottets mening kunna lämnas utan särskildåtgärd från sida. I motion T917 (vpk) yrkas att regeringen låter utarbetaett trafik- och industripolitisktprogram/ör tillverkning och användning av 1000 trådbussar i större svenska städer. Dessa bussar skulle kunna ersättadieseln på hundratalet linjer, vilket avsevärt skulle förbättra luftmiljön ochbullersituationen i de berörda tätorterna. Genom ett sådant program skullestaten garantera att en stor svensk trådbusstillverkning kom till stånd. har i uppdrag att utredamöjligheterna att åstadkomma ett ökat kollekfivresande genom en förbättradstandard på kollektivtrafiken. Därvid skall bl.a. förutsättningarna attanvända ny eller utvecklad teknik belysas. Som en följd av trafikpolitiska besluttilldelades transportforskningsberedningen ett engångsanslag på 100 milj.kr.som skall användas för stöd till utvecklingsarbete och demonstrationsprojektinom kollektivtrafiken. En del av anslaget kommer, mot bakgrund av demiljöproblem som dieselmotorn ger upphov fill, att användas för att utvecklamiljövänligare och energieffektivare bussar. Därvid kommer bl.a. följandeområden att studeras - teknik förflytande bränslen, - teknik förgasformiga bränslen, - elektrisk drift(batteri-, tråd- och DUO-system). Transportforskningsberedningen samarbetar medden svenska industrin sombedriver ett omfattande utvecklingsarbete med att utveckla miljövänligarebussar. Trafikansvarigai många kommuner och landsfing börjar starkt ifrågasätta de 1989/90:TU1nuvarande dieseldrivna bussarnas framtid. Olika alternativ såsom spårvägstrafik,trådbussar, och bussar med alternafiva drivmedel diskuteras därvid.Som en följd av det trafikpolitiska beslutet kan numera statsbidrag lämnas tillkommuner och trafikhuvudmän till såväl anläggningar för strömförsörjning avtrådbussar som till merkostnaden vid anskaffning av trådbussar och . Utskottet delar motionärernas uppfattning att dieseldrivnabussar ger upphov till miljöproblem och att det därför är angeläget att förbättradieseltekniken och utveckla alternativ till denna. Elektrisk drift av bussar(trådbussar och batteribussar) har överlägsna miljöegenskaper. Investeringskostnadernaär emellertid så höga att det är nödvändigt att även utveckla ny ochmiljövänligare teknik för bussar som drivs med förbränningsmotorer. Somframgår ovan pågår ett intensivt arbete med att förbättra dieseltekniken ochutveckla andra typer av miljövänliga bussar. Utskottet är, med hänvisning till det anförda, Inte berettatt förorda att begär att regeringen låter utarbeta ett sådantprogram för trådbussar som begärs i mofionen. Utskottet avstyrker därförmotionen i denna del. 4.4 Ekonomiska styrmedel och nya rmansieringskällor I motion T225 (m) framhålls att erfarenheterna avekonomiska styrmedel är goda och att sådana styrmedel därför bör utvecklasvidare och införas i större utsträckning än . När det gäller miljönanser motionärerna att de ekonomiska styrmedlen bör vara så utformade att destimulerar till bättre miljö och inte bygger på viss teknik. Det viktiga ärInte med vilken teknik utsläppen minskas, utan alt de blir mindre. För attminska eller kompensera de effekter som drabbar andra måste avgiften utgå frånstörningens storlek eller på kostnaden för att avhjälpa den. Avgifter får, omde skall fungera som ekonomiska styrmedel, inte konstrueras som inkomstkällorför statskassan. I mofion T222 (fp) anförs att ekonomiska ochadministrativa styrmedel måste komplettera varandra om trafikens miljöpåverkan skallkunna minskas. Genom att sätta pris på miljön ges ekonomiska signaler som styri miljövänlig riktning. I mofion T233 (m) framhålls att väganslagen ärotillräckliga. Följden har blivit försämrad vinterväghållning, ökadspårbildning i vägarna och ökat antal potthål, vilket sammantaget leder tillkapitalförstöring, sämre trafiksäkerhet och sämre miljö. Enligt motionärernaär problemen nu så stora att en övergripande parlamentarisk utredning bör görasdels om utbyggnadsbehov och miljöhänsyn, dels om finansieringsformer ochfinansieringsalternativ. I motion T212 (fp) framhålls att det i samband med denutredning om avgiftsfinansiering som aviseras i årets budgetpropositionsamtidigt bör utredas att införa nya och moderna finansieringsformer förinvesteringar i infrastruktur. Enligt motionären krävs ett radikalt nytänkandeom det skall finnas någon möjlighet att klara de mycket storainvesteringsbehoven på kommunikationsområdet. Av dentidigare framställningen framgår att storstadstrafikkommittén har 1989/90:TU1 föreslagit att kommunerna bör få möjlighet att ta ut en avgift förrätten att föra motorfordon inom vissa områden. Regeringen gav I uppdrag attöverväga olika finansieringskällor, vid sidan av statsbudgeten, förväghållningen av det statliga vägnätet. I första hand skulle utredaett system med avgifter på motorvägar, motortrafikleder och större broar.Vägverket redovisade sitt uppdrag för regeringen detta år. bemyndigade regeringen chefen för miljö- ochenergidepartementet att tillkalla en kommitté med uppdrag att analyseraförutsättningarna för att utnyttja ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken.Kommittén fick filläggsdirektiv som innebär att den senast den 16oktober 1989 skall redovisa sina överväganden och förslag vad avser energi- ochtrafikområdena. skatter har i sitt betänkandeReformerad mervärdeskatt (SOU 1989:35) föreslagit åtgärder som kan få storbetydelse på trafikområdet. Kommittén föreslår bl.a. att all yrkesmässigpersonbefordran Inom gränser skall vara mervärdeskatteplikfig. Vidareföreslås att fordonsskatten och regislerhållningsavgiften i huvudsak slopas ochatt Intäktsbortfallet bl.a. skall kompenseras med en höjning av bensinskatten. Utredningen om reformerad inkomstbeskattning föreslår isitt betänkande SOU 1989:33 att möjligheterna att göra reseavdrag begränsas.Enligt utredningen bör avdrag för resor mellan bostad och arbetsplats medgesmed per kilometer, dock högst , för den del av färdsträckansom översfiger oavsett tidsvinst och vilket färdmedel som används. regionalpolitiska kommitté har i sitt betänkandeSOU 1989:55 föreslagit ett flertal åtgärder på kommunikationsområdet. Utskottet vill också erinra om att i samband meddet trafikpolifiska beslutet har bemyndigat regeringen att besluta attangelägna vägbyggnadsobjekt helt eller delvis får finansieras genom avgifterfrån vägtrafikan-terna. Avgifter och skatter Inom trafiksektorn kan dels användasför att styra trafiken i önskad riktning, dels utnyttjas somfinansieringskälla. Grundprincipen för hur skatterna och avgifterna skallanvändas har angetts trafikpolitiska beslut. I den trafikpolitiska debatten har det under senare tidrått bred enighet om att ytterligare resurser måste tillföras trafiksektorn.Utskottet delar för sin del denna uppfattning. Ökade resurser behövs för attangelägna investeringar och nödvändigt underhåll skall kunna genomföras. Som redovisats ovan har ett flertal utredningsförslagnyligen presenterats. Andra utredningar blir färdiga . Utredningarnasyftar både till att finna nya finansieringskällor och fill att styra trafikenI önskad riktning. Enligt utskottets mening är det nödvändigt att göra ensamlad bedömning av de olika utredningförslagen. Utskottet förutsätter attregeringen skyndsamt för redovisar sina ställningstaganden. Iavvaktan härpå bör motionerna inte föranleda någon åtgärd från sida.De avstyrks därför i denna del. 5Affärsverken 1989/90:TU1 I mofion T225 (m) framhålls att affärsverksformeninnehåller en rad hinder, vilket resulterar I att ett affärsverks ledning ochstyrelse saknar möjlighet att driva verksamheten lika rationellt somkonkurrenterna. Motionärerna anser därför att affärsverkens kommersiellaverksamhet bör ombildas till aktiebolag. 1 samband därmed bör en gemensaminstans skapas för verkens myndighetsutövande verksamhet. Enligt motionen ägerflera av verken, t.ex. SJ, dotterbolag som bedriver verksamhet som direktkonkurrerar med moderföretaget. Det yrkas att sådana dotterbolag avyttras. Utskottet behandlade denna fråga senast i siU betänkandeTU 1987/88:13. Därvid erinrade utskottet om att affärsverkens ställningförändrats kraftigt . Statsmakternas styrning av verken skernumera på grundval av rullande treårsplaner. Förändringarna har lett till attaffärsverken blivit självständigare och mer marknadsinriktade. Utskottet ansåg vidare att det vid sidan av de ekonomiskamål som riksdag och regering lagt fast finns andra samhälleliga mål som vissaav verken skall uppfylla. Det gäller t.ex. regionalpolitiska mål. De uppgiftersom affärsverken svarar för är vidare av stort allmänt intresse och berördirekt eller indirekt stora delar av samhället. Flera av affärsverken hardessutom betydelsefulla uppgifter inom totalförsvaret. Av ovan anförda skälansåg utskottet att affärsverksformen skulle bibehållas. Enligt tidigare riksdagsbeslut bör affärsverken och derasdotterbolag behandlas som en sammanhållen grupp av företagsenheter, en koncern(prop. 1986/87:99, KU 29, rskr. och regeringens styrning avkoncernen bör utövas genom affärsverket som moderföretag, och affärsverken börledas av styrelser som också är koncernstyrelser. Det bör i enlighet härmed iförsta hand ankomma på koncernstyrelsen att, ufifrån de riktlinjer somstatsmakterna lagt fast, avgöra vilka dotterbolag som skall finnas i koncernen. Utskottet som Inte ändrat uppfattning i dessa frågoravstyrker motionen i nu behandlad del. I motion T249 (s) anförs att affärsverken har regeringensoch uppgift att både drivas effektivt och ta ett regionalpolitisktansvar. Enligt motionärerna är det en utbredd uppfattning i skogslänen attverken brister i sitt regionalpolitiska ansvar. De anser därför att denutredning om affärsverkens sociala ansvar som regeringen tillsatt bör utvecklaförslag som gör att affärsverken bättre fullgör sitt regionalpollfiska ansvar. Regeringen bemyndigade chefen förkommunikationsdepartementet att tillkalla en särskild kommitté med uppgift attstudera post- och regionalpolitiska och sociala ansvar. Utredningenberäknas vara klar till kommande årsskifte. Utskottet anser att utredningens överväganden böravvaktas. Något behov av tilläggsdirektiv till utredningen föreligger inteenligt utskottets bedömning. Av det anförda följer att motionen avstyrks. 6 Handläggningav bilfrågor i /90:TU1 Imofion T447 (m) framhålls att frågor som rör bilen och bilismen handhas av enrad olika departement och att denna ordning inte är ändamålsenlig. Det bördärför enligt motionärerna övervägas hur det skall vara möjligt att behandlabilfrågor mer enhetligt inom regeringskanshet. Utskottetbehandlade denna fråga i sitt betänkande /88:1. Därvid framhöllutskottet bl.a. att departementsförordningen innebär att en bilfråga somhuvudsakligen hör till ett annat departement än kommunikationsdepartementetskall beredas I samråd med , s.k. gemensam beredningav ärenden. Detta krav på gemensam beredning torde tillgodose syftet medmotionen, ansåg utskottet. mening är en verkningsfull samordning av bilfrågor iregeringskansliet av stor vikt. Utskottet förutsätter att en sådan samordningsker och anser därför att motionsyrkandet inte påkallar någon åtgärd frånriksdagens sida. Motionen avstyrks i denna del. Imotion T215 (c) anförs att det är viktigt att de nordiska länderna kan samordnasin trafikpolitik för att därefter gemensamt marknadsföra miljö-vänligatransportsystem. bör därför ta inifiafiv i detta syfte i nordisktsammanhang. Utskottetanser det väsentligt med ett nordiskt samarbete på transportområdet. Ettsådant samarbete förekommer inom ramen för verksamhet. Somexempel kan nämnas att beslutade att rekommenderaNordiska ministerrådet dels att vidta åtgärder syftande till ökad samplaneringoch ökat investeringssamarbete mellan de statliga järnvägsföretagen i ,dels att förbättra förutsättningarna för de nordiska järnvägsförvaltningarnaatt skapa ett utvidgat samarbete med organisation, produktutveckling, utbud ochmarknadsföring av godstransportsystemen (Rekommendation nr 25/1989). Vidsidan av arbetet inom förekommer också samarbete direkt mellanmyndigheter, forskningsorgan och trafikföretag i de nordiska länderna, sombl.a. syftar till att utveckla miljövänliga transportsystem. Medhänvisning fill det anförda anser utskottet att syftet med motionsyrkandet ärtillgodosett. Mofionen bör därför lämnas utan särskild åtgärd från riksdagenssida. 1.beträffande trafikpolitikens mål och inriktning att avslår mofionerna1988/89:T204 yrkande 1, 1988/ 89:T207 yrkande 1,1988/89:T210 yrkande1,1988/89:T215 yrkandena 1 och 2, 1988/89:T221 yrkande 1, 1988/89:T222 yrkande1, 1988/ 89:T223 yrkande 2, 1988/89:T225 yrkande 1,1988/89:T232 yrkande 1,1988/89:T236, 1988/89:T252 yrkande 1, 1988/89:T255 yrkande 1, 1988/89:T258yrkande 1, 1988/89:T259 yrkande 1, 1988/89:T368 yrkande 1 och 1988/89:T559, 2. beträffande samhällsekonombka kostnader 1989/90:TU1 au lämnar motionerna 1988/89:T220 yrkande 1, 1988/ 89:T222yrkande 2 i denna del, 1988/89:T225 yrkandena 3 och 4 samt 1988/89:T234 yrkande1 utan särskild åtgärd, 3. beträffandeberäkningsmodell för järnvägsinvesteringar att avslår motion1988/89:T223 yrkande 6, att riksdagenavslår motionerna 1988/89:T225 yrkandena 2, 28 och 29 samt 1988/89:T234 yrkande2, 5. beträffandebilavgifter i storstäderna auriksdagen lämnar motionerna 1988/89:T202 yrkande 5, 1988/ 89:T222 yrkande 8. idenna del, 1988/89:T223 yrkande 24, 1988/ 89:T225 yrkande 11, 1988/89:T253yrkandena 1 och 2, 1988/89:T254 yrkande 3, 1988/89:T355 samt 1988/89:T363 utansärskild åtgärd, 6. beträffandeförbud mot biltrafik vid luftföroreningar auriksdagen lämnar motionerna 1988/89:T219 yrkande 2 och 1988/ 89:722 yrkande 8 idenna del utan särskild åtgärd, 7. beträffandestorstädernas trafikproblem attriksdagen lämnar mofionerna 1988/89:T214 och 1988/89:T215 yrkande 29 utansärskild åtgärd, 8. beträffandeprogram för 1 000 trådbussar attriksdagen avslår motion 1988/89:T917 yrkande 1,