bet · GD01KU30 · 1989-12-31 00:00:00 — Slutligen finns en ledningsgrupp (7 statsråd).Statsministern är ord-forande och i övrigt ingår finansministern,justitieministern, miljöministern samt ordförandena i de tre andraministergrupperna, dvs. utrikesministern, socialministern ochindustriministern. Bildandet av dessa grupper avses inte påverka den tidigareansvars fördelningen av regeringsarbetet. Statsrådsberedningen skall även i 9 fortsättningen stå för den övergripande politiska planeringen och sam- Finansministern fortsätter att ansvara 1989/90:KU30 för denekonomiska politiken och justitieministern för de övergripande rättsligafrågorna. Från statsrådsberedningen har understrukits att man inteskall se indelningen i ministergrupper alltför strikt. kan andrastatsråd ingå i dem beroende på frågornas art. Avsikten med inrättandet är attförbättra sambandet i regeringen. Formerna för gruppernas arbete har ännu intelagts fast slutligt. Det har inte utfårdats några regler eller i övrigt fattatsnågra formella regeringsbeslut om denna arbetsform. Även den nya regering som tillträdde avserarbeta efter de principer för samordning som redovisats. Gruppernas sammansättningär densamma. Statsrådet deltar i ledningsgruppens arbete somstatsministerns ställföreträdare men inte annars. Statsrådet är intemed i ledningsgruppen men kan kallas in om finansministern är förhindrad attdelta och det bedöms som nödvändigt att är representerat. Expeditionsministärs befogenheter och sammansättning I 6 kap. 8 § regeringsformen föreskrivs att om regeringenssamtliga ledamöter enledigats, uppehåller de sina befattningar till dess en nyregering har tillträtt. En avgången regering som sitter kvar i avvaktan på enny regerings tillträde brukar benämnas en expeditionsministär. Det börunderstrykas att denna term inte används i regeringsformen, endast iförarbetena till denna (se t.ex. prop. 1973:90 s. 282). Den enda begränsning som regeringsformen gör i enexpeditionsministärs befogenheter är att den inte Sr utlysa extra val (3 kap.4 § RF). föreslog att enexpeditionsministärs behörighet skulle vara begränsad till "löpandeärenden och sådana ärenden, vilkas avgörande icke kan uppskjutas utan betydandeolägenhet". Grundlagberedningen avvisade däremot i princip tanken att igrundlagen begränsa en expeditionsministärs behörighet. Bristen på stöd iriksdagen inskränkte enligt beredningens mening ändå regeringenshandlingsmöjligheter till de åtgärder som författningsutredningen åsyftade medsitt stadgande. Å andra sidan fann beredningen att innebörden av ett uttrycksom "ärende som inte utan betydande olägenhet kan uppskjutas"förskjuts, om expeditionsministären sitter kvar under en längre tid.Departementschefen anslöt sig således till beredningens ståndpunkt att enexpeditionsministärs handlingsfrihet inte lämpar sig för en statsrättsligreglering. Frågan om en expeditionsministärs befogenheter behandlas ien tjänstepromemoria () från rättschefen i statsrådsberedningen (bilaga A 2). Promemorian har spritts i och tjänat som vägledning för departementens arbete under regeringskrisen. mäntframhålls bl.a. att reglerna om regeringsbildning m.m. har utfor- mats föratt kunna tillämpas i en mångfald av situationer, delvis 1989/90:KU30 mycketsvåra att förutse. Huvudsyftet med bestämmelserna sägs vara att landet alltidskall ha en fungerande regering. står det enligt promemorian klartatt en expeditionsministär utan stöd av en riksdagsmajoritet i praktiken harbegränsade handlingsmöjligheter. För sådana fall är principen attexpeditionsministären endast bör avgöra ärenden av löpande eller brådskandekaraktär ändamålsenlig. En annan sak är enligt promemorian att omexpeditionsministären sitter , blir det även i ett sådantparlamentariskt läge med tiden allt nödvändigare att verksamheten intebegränsas. Promemorian innehåller också vissa rekommendationer fördet praktiska arbetet. Bl.a. framhålls att begreppet löpande ärenden bör kunnages en ganska vidsträckt innebörd. Ärenden om vilka det i huvudsak råderpolitisk enighet bör sålunda kunna avgöras där det bedöms som angeläget, ävenom de inte har ren rutinkaraktär. Inga nya propositioner (ellerlagrådsremisser) som är politiskt kontroversiella eller som har en särskildpartipolitisk "profil" bör beslutas annat än om ett dröjsmål skulleskada viktiga allmänna intressen. I fråga om förordningar som kan sägasinnebära ett självständigt politiskt handlande från regeringens sida börenligt promemorian gälla samma principer som beträffande propositioner. Detsom sagts om propositioner bör gälls också för kommittédirektiv och beslut atttillkalla kommittéer och särskilda utredare. Beslut som bara är konsekvenser av riksdagsbeslut fårenligt promemorian fattas. Vidare bör alla förvaltningsärenden utan politiskaimplikationer t.ex. nådeärenden, normala utlänningsärenden, överklaganden itjänstetillsättningsfrågor, de flesta utnämningar kunna avgöras som vanligt.Högre utnämningar av politisk betydelse, t.ex. av verkschefer, bör undvikas. Det framhålls i promemorian att interpellationer ochfrågor normalt inte bör besvaras. Beträffande internationellt arbete sägs i promemorian attinternationella förhandlingar kan fortsätta. För beslut och utfåstelser gällerdetsamma som för propositioner. arbete i mellanfolkliga organisationerbör enligt promemorian fortsätta som vanligt. Redan avtalade besök i utländska regeringsledamöter och besök utomlands av svenska statsråd börkunna genomföras som planerat. Däremot bör man vara restriktiv med att göranya sådana åtaganden. Praxis har av Holmberg-Stjernquist (Vår författning, 1988,s. 120) beskrivits så att en expeditionsministär inte fattar beslut i annat än löpande ärenden. Några propositioner har ej avlåtits och några högre befattningshavare har inte utsetts. Interpellationer och frågor har inte besvarats. Det framhålls dock att regeringsskiftet , "som inte avsåg någon partimässig förändring", av naturliga skäl avvek från detta mönster. Petrén-Ragnemalm (grundlagar, 1980, s. 149) har påpekat att en aktiv utövning av styrelsemakten är tänkbar om t.ex. skiftet på statsministerposten har aktualiserats av personliga skäl, som inte har rubbat den avgående regeringens parlamentariska bas. Konstitutionsutskottethar i samband med granskningen av 1982 och 1989/90:KU30 1986 årsregeringsskiften uppehållit sig vid frågan om hur expeditionsministären utövatsina befogenheter. då regeringenFälldin III fungerade som en expeditionsministär inträffade ubåtsincidenten iHårsfjärden. Regeringen höll den tillträdande statsministern ochmedlemmar av hans kommande regering informerade om utvecklingen. Även moderatasamlingspartiet fick del av informationen. Utskottet ansåg enhälligt (KU1982/83:30 s. 23) att kontakterna mellan regering och riksdagspartiernafungerade väl under ubåtsincidenten. Detta var enligt utskottet särskiltbetydelsefullt mot bakgrund av att ett regeringsskifte inträffade då dennaincident ägde rum. Beträffande den expeditionsministär som fungerade eftermordet på statsministern 1986 noterade utskottet (1986/87:33 s. 16ff) att ettflertal propositioner beslöts och ett par interpellationer besvarades.Utskottet erinrade i sammanhanget om att regeringsformen endast innehåller denbegränsningen att en expeditionsministär inte får förordna om extra val. Regeringen I fungerade som en expeditionsministärfr.o.m. den 16 t.o.m. . hölls ett regeringssam-, manträde, nämligen . Vid detta sammanträde fattade regeringenbeslut i 341 ärenden. Två ärenden hade utgått från ärendeförteckningarna. Detena gällde direktiv för myndigheternas anslagsframställning för budgetåret1991/92, det andra var ett utlänningsärende. Det alldeles övervägande antalet ärenden, som beslötsdenna dag, var förvaltningsärenden ansökningar, överklaganden,tillsättningsärenden, nådeärenden m.m. Antalet utlänningsärenden utgjorde cahälften av de avgjorda ärendena. Fem ärenden var av normgivningskaraktär. Degällde ändringar i sekretessförordningen (1980:657), i förordningen (1988:862)med instruktion för lantbruksekonomiska samarbetsnämn-den, i förordningen(1988:858) med instruktion för statens maskinprovningar, i förordningen(1984:683) om statlig ersättning för mottagande av flyktingar och vissa andrautlänningar samt upphävande av förordningen (1976:113) om ed som skall avläggasav ledamot i domkapitel. Bland övriga beslut skall endast nämnas attregeringen utfårda-de anvisningar för programplaner för perioden1991/921995/96 samt anslagsframställning för /92 frånmyndigheter inom totalförsvaret m.m. regeringen var en expeditionsministär skeddeen be gränsning i statsrådens utåtriktade verksamhet. De flesta planerade uppvaktningar och offentliga framträdanden inställdes. Däremot full följdes de internationella engagemangen i stor utsträckning. Sålunda deltog statsrådet i ett möte med den svensk-jugoslaviska biandkommissionen i , och sammanträffade hon i med ekonomiminister och ut rikesminister . Statsrådet medverkade i FNs generalförsamlings debatt om narkotikafrågor. Sammansättning 1989/90:KU30 Beträfliande förändringar av en expeditionsministärssammansättning uttalade grundlagberedningen (SOU 1972:15 s. 147) att det inteborde uteslutas att enskilda ministrar byts ut. Detta kunde enligt beredningentänkas bli aktuellt vid utdragna regeringskriser. Med instämmande iberedningens uttalande framhålls.i grundlagspropositionen att det bör varamöjligt att under pågående längre regeringskris byta ut enstaka statsråd, omdet skulle visa sig nödvändigt. Som redan angetts lämnade finansminister och ersattes av som redantidigare var ledamot av regeringen. Under den nya regeringsformens tid har det inträffat engång tidigare att ett statsråd lämnat en expeditionsministär. Det var dåjordbruksminister avgick ur regeringenFälldin III, som entledigats av talmannen . Statsministernförordnade då kommunikationsminister att uppehålla befattningensom jordbruksminister till dess en ny regering tillträtt. avgick föratt kunna återinträda som riksdagsledamot och som sådan väljas till riksdagensandre vice talman. Redovisningen av förändringarna i sammansättningen avregeringen I, regeringsskiftet och sammansättningen avregeringen föranlederinget uttalande från utskottets sida. När det gäller de nya formerna församordning av regeringsarbetet har utskottet för avsikt att återkomma tillfrågan i kommande granskningsarbete. Vad sedan beträffar frågan om en s.k. expeditionsministärsbefogenheter och sammansättning vill utskottet erinra om att för en sådanregering finns ingen annan formell kompetensbegränsning än att den inte fårbesluta om extra val till . I förarbetena till regeringsformenframhålls dock att bristen på stöd i för en expeditionsministärinskränker dess handlingsmöjligheter. Vissa riktlinjer för vad enexpeditionsministär bör och inte bör göra finns angivna i en promemoria frånstatsrådsberedningen. Utskottet vill allmänt understryka vikten av att landetalltid har ett fungerande styrelseorgan. Detta innebär att även enexpeditionsministär måste ha vida ramar för sitt handlande. Ju längre en sådanregering sitter desto större handlingsfrihet måste den givetvis ha. På detutrikespolitiska området är det särskilt viktigt att regeringen fullföljerpåbörjade och planerade aktiviteter. Beror regeringens avgång på attstatsministern avlidit eller lämnat regeringen av personliga skäl, måste denexpeditionsministär som då fungerar anses ha ännu större handlingsmöjligheter. Att landet skall ha en fungerande styrelse även under enregerings kris betyder självfallet också att inga vakanser bör finnas i en expedi tionsministär. Regeringsformens bestämmelser och förarbetena till des- 13 sa ger också uttryck för en restriktiv inställning till att statsråd lämnar en expeditionsministär.Denna inställning är naturlig med tanke på de 1989/90:KU30 risker som kan finnas föratt en hel grupp av statsråd kan vilja lämna regeringen under pågåenderegeringskris, särskilt om det är politiska motsättningar inom regeringen somvarit anledningen till dess avgång. Å andra sidan bör självfallet enstakastatsråd inte hindras från att avgå ur regeringen, framför allt om skälen ärpersonliga. I sista hand får det ankomma på statsministern att väga dessa olikasynpunkter mot varandra i det enskilda fallet. När det gäller att förordna nyaledamöter av en expeditionsministär torde detta endast bli aktuellt underlängre regeringskriser. Det lämpliga måste annars vara att en uppkommen vakansfylls genom att, i likhet med vad som skedde 1982 och 1990, ett statsråd somredan ingår i regeringen förordnas för de uppgifter som den avgångne hade,intill dess att en ny regering har tillträtt. statistik och andra redovisningar a) Personal och utredningsorgan Beträffandepersonalsituationen i (exkl. , UD) har vissa uppgifter inhämtats som redovisas i en bilagatill betänkandet (se bilaga A 4). Antaletanställda i har ökat något. Vid det senaste årsskiftettjänstgjorde 1 786 personer i de olika departementen (utom UD) mot 1 740personer /89. /83 har antalet anställdaminskat med 236 personer. Antalet anställda som omfattades av det s.k.politikeravtalet, dvs. informationssekreterare och politiskt sakkunniga,uppgick till 73, dvs. en minskning från föregående år med tre personer.Beträffande statssekreterarna, som inte omfattas av politikeravtalet, finns ensärskild överenskommelse om förmåner i samband med regeringsskiften m.m.(regeringens skrivelse 1985/86:177, AU 1986/87:9). Under1989 skedde inom kommittéväsendet en ökning av antalet anställda från 207 till 238 personer. Detta innebär att /83 antalet kommittéanställda minskat med 256 personer. tillsattes 61 kommittéer medan arbetet avslutades i 54. Antalet kommittéer med anställd personal uppgick till 113. De nu lämnade uppgifterna avser kommittéer tillsatta efter beslut av regeringen. I sammanhanget bör erinras om de olika departementala arbetsgrupper och olika organ som betalas via departementens anslag till "Utredningar m.m". Kommittéberättelsen innehåller års berättelse en förteckning över dessa organ. Den senaste kommitté berättelsen (Skr. 1989/90:103 Underbilaga 4) redovisar sammanlagt 85 arbetsgrupper och övriga organ (motsvarande siffra berättelser var 116, 102 resp. 101) fördelade enligt det följande: stats rådsberedningen 2, 5, 14 2, försvarsdepartementet 9, 8, kommuni- kationsdepartementet 9,2, utbildningsdepar- 1989/90:KU30 tementet 9,1, 14,1, industridepartementet 10, 10samt miljö- och 3. Det kan anmärkas att det i vissa av dei denna redovisning upptagna organen förekommer parlamentariskt inslag men attdessa i motsats till vad som gäller för de i berättelsen redovisadekommittéerna inte tagits in där. Isamband med årets granskning har utskottet från inhämtatuppgifter om alla de utredningsorgan (råd, delegationer, arbetsgrupper m.m.),som tillsatts genom regeringsbeslut eller beslut i departementsprotokoll ochsom inte finansierats över anslaget "Utredningar m.m". Organen harantingen varit verksamma någon del av eller inrättats . Ensammanställning av uppgifterna har gjorts i bilaga A 5. Sammanställningenupptar dels utredningsorgan vari ingår företrädare för de politiska partiernai (6 st.) dels sådant organ utan parlamentariskt inslag (19 st.). Detskall anmärkas att beträffande ett av de departementala organen den s.k.parlamentariska beredningsgruppen för frågan om en yttrandefrihetsgrundlag föreligger inget formellt regerings- eller departementschefebeslut. Utskottetframhöll i sitt granskningsbetänkande KU 1985/86:25 att det enligt utskottetsmening var angeläget att uppgifter om de olika arbetsgrupper, råd ochdelegationer som finns inom görs lätt tillgängliga genom attläggas in i rättsdatasystem (angivna bet. s. 10).Uttalandet ledde till att uppgifter om alla de olika departementalaarbetsgrupper och andra organ som belastar anslaget "Utredningarm.m." tas in i kommittéregistret (R 2) i databasJuOl i RÄTTSDATA och att kommittéberättelsen numera i en särskild bilaga innehåller uppgifter om dessa organ. Jfr även prop. 1985/86:100 bil. 2 s. 7 ochFiU 1985/86:13 s. 2. mening är det ett allmänt intresse bl.a. för atttillgängligheten förbättras även i fråga om de ytterligare departementalaorgan av de slag för vilka redogjorts i det föregående. I fortsättningen bördärför även uppgifter om sådana organ tillföras det särskilda kommittéregistretoch redovisning ske i den årliga kommittéberättelsen. I sammanhanget villutskottet framhålla att tillsättande av departementala organ medparlamentariskt inslag får anses vara av sådant allmänintresse att sådana organav någon varaktighet alltid bör föregås av ett formellt beslut. Utskottet anserdet å andra sidan uppenbart att det inte finns anledning att kräva generellpublicering av uppgifter om existensen av och verksamheten hos de informellaarbetsgrupper och andra organ som förekommer i . är det en självklar utgångspunkt att regeringen på detta område harfull rörelsefrihet. Utskottethar utöver det anförda inte funnit anledning till något uttalande. b)Antalet regeringsärenden m.m. 1989/90:KU30 I bilagorna A 6 A och A 6 B till åretsgranskningsbetänkande lämnas en redovisning i tabellform av antalet avgjordaregeringsärenden . Av tabellen framgår att antalet regeringsärenden under år1989 minskade med knappt 1 000 i förhållande . Antaletärenden , 19 293, är därmed det lägsta som noterats sedan utskottet år1967 började redovisa antalet regeringsärenden. Nedgången sammanhänger bl.a.med delegering av beslutanderätten i förvaltningsärenden och vissaorganisatoriska förändringar. Totala antalet avgjorda ärenden i de olika ärendegruppernauppvisar i några fall mera påtagliga förändringar i förhållande . Ärendegruppen Överklaganden uppvisar således en ökning med (+ 808 ärenden) medan ärendegrupperna Regleringsbrev samt , anslags- och bidragsärenden och Författningar minskat med ( 636 ärenden) resp. ( 545 ärenden). var grupperna Överklaganden samt Dispens- och övriga partsärenden totalt sett de största ärendegrupperna. totalaantalet ärenden hänförde sig till dessa båda grupper. Beträffande de olika departementens ärenden gäller bl.a.följande. Flest antal ärenden behandlades, liksom , inomarbetsmarknadsdepartementet (4 814 ärenden). De närmast därefter störstadepartementen när det gäller antalet avgjorda ärenden är liksom föregående årjustitie- och finansdepartementen (2 401 ärenden resp. 1 853 ärenden). Inom avgjordes 1 120 flerärenden än under föregående år. Ökningen sammanhänger bl.a. med en kraftiguppgång av antalet utlänningsärenden som medverkat till att departementetsärendegrupp Överklaganden ökat med 985 ärenden. hade 722fårre ärenden än under föregående år. Mirwk-ningen förklaras bl.a. av ändringari banklagstiftningen som medfört en nedgång av ärendena i gruppen Dispens- ochövriga partsärenden ( 410 ärenden). ärenden minskademed 528. Av konseljprotokollen för framgår att det underåret hållits tre konseljer under konungens ordförandeskap. redovisaderegeringen förslaget till budgetproposition och finansplan. lämnadesen sammanfattande redogörelse för de viktigare beslut som fattatunder /89. Slutligen lämnades vid en konselj enredogörelse för den regeringsförklaring som skulle lämnas vid riksmötetsöppnande samt för viktigare propositioner som upptagits i denföreteckning som skulle överlämnas till . Granskningenföranleder inte något uttalande från utskottets sida. c) Uppgifterom vissa dataregister 1989/90:KU30 Utskottethar i sitt granskningsarbete vid flera tillSlIen tagit uppregeringens handläggning av olika datafrågor. En fråga utskottet därvidbehandlat gäller registeransvaret i för vissa register (se KU1985/86:25 s. 25). Enligt 7 a § datalagen skall hos den registeransvarigefinnas en aktuell förteckning över de personregister som han är ansvarig för.Enligt 15 kap. 11 § sekretesslagen gäller som huvudregel att varje myndighetför allmänheten skall hålla tillgänglig beskrivning av de register,förteckningar eller andra anteckningar hos myndigheten som förs med hjälp avautomatisk databehandling (ADB-register). I samband med årets granskning harutskottet från samtliga departement, statsrådsberedningen samt regeringens förvaltningskontorlåtit infordra upprättade förteckningar och beskrivningar över dataregisterenligt angivna båda lagrum (jfr. utskottets betänkande 1989/90:KU 5 s. Granskningen föranlederinte något uttalande från utskottets sida. d) Non-grata-förklaringar m.m. Utskottetuttalade i föregående års granskningsbetänkande (1988/89: KU30 s. 23) attutskottet kunde få anledning återkomma till frågan om rutinerna förhandläggningen av non-grata-förklaringar och viserings-verksamheten sedanutrikesdepartementet avslutat en då pågående av utskottet tidigare förordad(KU 1986/87:33 s. 66) översyn av dessa frågor. Frånutrikesdepartementet har utskottet erhållit en skriftlig redogörelse (bilaga A8) gällande den numera avslutade översynen och de ändringar ihandläggningsreglerna på förevarande område som översynen resulterat i. Utskottetnoterar att den nya regleringen syftar till att undanröja den tveksamhet somtidigare rått om handläggningen av non-grata-förklaringar och viseringsärenden.Detta är enligt utskottet positivt. e) Förteckningar över normgivningsbemyndiganden Sedanår 1986 har statsrådsberedningen halvårsvis upprättat förteckningar överriksdagens normgivningsbemyndiganden. Förteckningarna är föranledda av attutskottet granskningsbetänkande (KU 1979/80:50) uttalade att detfanns behov av att samtliga bemyndiganden i normgivningshänseendesamlas, systematiseras och hålls tillgängliga på lämpligt sätt. Den senasteförteckningen, som upprättats , har fogats till detta betänkandesom bilaga A 9. Förteckningarna bör enligt utskottets mening vara av allmäntintresse och har i bl.a. använts vid utskottets granskning avregeringens normgivning och av revisorer i dess granskningsverksamhet. Statsrådsberedningenhar hänvisat till att uppgifter -.-j samlas in fråndepartementen rörande vilka förordningsbestämmelser 2 1989/90. sombeslutats med stöd av givna normgivningsbemyndiganden. Enligt 1989/90:KU30statsrådsberedningen övervägs hur arbetet fortsättningsvis skall bedrivas ochmaterialet bearbetas. Utskottet, som i förra årets granskningsbetänkande (1988/89:KU30)framhöll att det är angeläget att detta arbete fullföljs på ett systematisktsätt, vill ånyo understryka vikten av att så sker och att resultatet redovisasför . Utskottet har på sedvanligt sätt granskat regeringensremittering av lagförslag till lagrådet. Beträffande gällande regler förlagrådsgranskning m.m. hänvisas till 1986/granskningsbetänkande, bilagaB 3, s. 464 f. Det totala antalet lagpropositioner uppgicktill 110. Motsvarande antal var 152, 138, 117, 117 resp.122. Antalet propositioner som innehåller lagförslag vilka enligt 8 kap. 18 §regeringsformen hör till lagrådets granskningsområde minskade från 110 under år1988 till 99. Av dessa remitterades 59 till lagrådet. I bilaga A 10 anges dessapropositioner. Som jämförelse kan nämnas att motsvarande antal lagrådsremisserför var 57, 53, 43, 63 och 60. I bilaga All redovisas vidare de propositioner i vilkaingår lagförslag som inte har remitterats till lagrådet och i vilka angivitsmotivering enligt 8 kap. 18 § regeringsformen varför lagrådets yttrande inteinhämtats. I flertalet fall har regeringen som skäl för att avstå frånlagrådsremiss åberopat undantagsbestämmelsen i nämnda lagrum att lagrådetshörande skulle sakna betydelse på grund av frågans beskaffenhet. Den andraundantagsbestämmelsen i lagrummet att lagrådets hörande skulle fördröjalagstiftningsfrågans behandling så att avsevärt men skulle uppkomma haråberopats i två fall (prop. 1988/89:80 /försvarsdep./ och 1989/90:36/utrikesdepV). Utskottet har, liksom under föregående års granskning avlagrådsremisserna, uppmärksammat att det i några fall (prop. 1988/89:124/justitiedepV, 1988/89:139 /bo-stadsdepJ och 1989/90:50 /finansdepJ) som skälför att inte höra lagrådet angivits ärendenas brådskande karaktär. Medanledning härav vill utskottet ånyo erinra om att endast de skäl som föreskrivsi någon av nyssnämnda båda undantagsbestämmelser kan åberopas till stöd för attavstå från lagrådsgranskning.