bet · GD01UU5 · 1989-12-31 00:00:00 — Utskottet kan sympatisera med det krav på en stärkningav folkrättsarbetet generellt som framförs i motion U505. Det ankommer dockinte på utskottet att i detta sammanhang ta ställning till ökade resurser pådetta område. Yrkande 1 i motion U505 får avstyrks därmed. Vad gäller kravet på en särskild avdelning för mänskligarättigheter på UD får utskottet hänvisa till sitt yttrande 1988/89:UU6. Utskottet anförde då: "Situationen avseende de mänskliga rättigheterna i enskil da länder t.ex. torde dock inte på ett meningsfullt sätt kunna avskiljas från bevakningen av andra aspekter på landet i fråga. En renodlad avdelning på UD enbart för frågor rörande mänskliga rättigheter riskerar, enligt utskottets uppfattning, slå sönder en väl fungerande struktur utan att något därmed skulle vinnas i effektivitet eller överblick. Enligt vadutskottet erfarit, sker samarbete löpande mellan de olika 1989/90:UU5 avdelningarsom sysslar med skilda aspekter på mänskliga rättigheter." Därmed fåryrkande 1 i motion U543 anses besvarat. som var det internationella barnaåret tillsatteMR-kommissionen en arbetsgrupp för att utarbeta en konvention om barnetsrättigheter. Denna konvention är nu fårdig och förväntas bli antagen av FNsgeneralförsamlings 44:e möte . I konventionens 54 artiklarkombineras för personer dels medborgerliga, ekonomiska,sociala och kulturella rättigheter, dels andra mer barnspecifika rättigheter.18-årsgränsen gäller endast för stater som ej har lagstadgad lägre myndighetsålder. Konventionen stadgar bl.a. barns rätt till liv, hälsa ochutveckling, rätt till namn och medborgarskap, till vetskap om och omvårdnad avsina föräldrar, till att fritt uttrycka sina åsikter och till religionsfrihet.1 konventionen behandlas vidare rätten till utbildning, social trygghet ochrätt till vila och lek samt handikappade barns och flyktingbarns speciellabehov. Konventionen behandlar även adoptioner, barn i väpnade konflikter ochbarn i brottmålsprocess. Den innehåller förbud mot dödsstraff, tortyr elleromänsklig behandling eller bestraffning av barn. Exploatering av barn förbjuds.Konventionen innehåller förbud mot barnprostitution, barnpornografi ochexploatering av barn genom försäljning eller barnarbete. Konventionenfastställer krav på minimiålder för barnarbete. För förstagången förbjuds kvinnlig omskärelse. Konventionens efterlevnad skall enligt förslagetkontrolleras av en övervakningskommitté bestående av tio experter. Experternaskall nomineras av signatärstaterna men fungera i egen kapacitet. Experternaskall väljas och kan återväljas. och andra FN-organ samtfrivilligorganisationer kommer att bistå med att praktiskt genomföra åtgärderföranledda av de rapporter som kommittén får från signatärstaterna (teknisk rådgivningeller bistånd). får här en central ställning. Signatärstaterna skall enligt förslaget rapportera om deåtgärder de vidtagit nationellt med anledning av konventionen. De första rapporternaskall inkomma till kommittén efter det att konventionen trätt i kraft.Därefter skall signatärstaterna rapportera . Enda utestående fråga som arbetsgruppen förbarnkonventionen inte kunde enas om var hur konventionens övervakningsorganskall finansieras. Utskottet 1989/90:UU5 Det är med tillfredsställelse som utskottet får konstateraatt arbete vid sitt möte kunde anta ettförslag till konvention om barnets rättigheter. Konventionen förväntas antas avårets (1989) generalförsamling. som aktivt deltagit i arbetet på attutforma konventionen har i det längsta försökt att få ett starkare skydd förbarn i väpnade konflikter än vad den slutgiltiga texten återspeglade. Detta hardock visat sig ogörligt, varför tillsammans med bl.a. de andra nordiskaländerna, , och vid antagandeav konventionen uttalade sin reservation mot utformningen av paragraf 38. bör enligt utskottets uppfattning ratificerabarnkonventionen så snart detta låter sig göras. undersökerredan enligt vad utskottet erfar i vad mån svensk lagstiftning skiljer sig frånkonventionen och vilka åtgärder som därvidlag kan behöva tas. (Se även1988/89:UU6.) Utskottet bifaller därmed yrkande 2 i motion U542. Motion U547 som behandlar situationen i tarupp frågan om granater kamouflerade som leksaker och yrkar att i arbetepå bör aktualisera denna typ av krigföring. Utskottet fårkonstatera att förslaget till konvention innehåller bestämmelser om barns skyddi krig. Enligt konventionens artikel 38 förbinder sig de stater som antarkonventionen respektera antagna folkrättsliga regler som avser väpnad konfliktoch som berör barn. De regler som i detta fall är relevanta är särskilt FNsvapenkonvention av års första tilläggsprotokoll till 1949 årsGenévekonventioner. Vapenkonventionen behandlar vapen som är särskilt inhumana.Tilläggsprotokollet till Genévekonventionerna handlar om skydd för sårade,krigsfångar, civilbefolkning m.m. I protokollet finns bl.a. ett förbud motanvändning av vapen som förorsakar överflödig skada eller onödigt lidande. Härmed får yrkandena 1 och 3 i motion U542, den del avyrkande 3 i motion U543 som behandlar barn i krig samt yrkande 6 i motion U547anses besvarade. Vad gäller inrättandet av regionala i allmänhet, vilket föreslås i motion U543, och inrättandet av ettnordiskt institut i synnerhet, som föreslås i motion U505 får utskottet ilikhet anföra följande. Ett nordiskt samarbete i form av inrättandet av rättigheter är en intressant idé. Det torde dock inte i första hand vara i de nordiska länderna som en fördjupad debatt behövs om barns rättigheter och sambandet mellan rättigheter, utveckling och uppväxt villkor. Snarare vore därför regionala institut i att förorda. Samarbete över gränserna för att kunna efterleva stadgande torde bli av nytta och hjälp och då i första hand i form av -' samarbetemellan , antingen bilateralt eller via FN. tet får konstatera att kommer att spela en central roll i 1989/90:UU5 uppföljningsarbetetoch genom att ge tekniskt och ekonomiskt bistånd tillu-länder som anser sig behöva stöd för att efterleva konventionen. Ävenfrivilliga organisationer kommer här att spela en viktig roll. faller sig naturligt att även tanken på regionala rättigheterhärvidlag kan komma upp. Det bör dock enligt utskottets uppfattninginte i första hand ankomma på att driva denna Härmed avstyrks yrkandena 15 i motion U505 och 4 i motionU543. Motionerna U505, U512 och U543 tar upp behovet avförstärkta regler mot exploatering av barn, bl.a.vid barnarbete. I förslagettill barnkonvention stadgas att konventionsstaterna skall vidta åtgärder genomlagstiftning, genom sociala och administrativa åtgärder samt insatser påutbildningsområdet för att tillse att barn skyddas mot ekonomisk exploateringoch från att utföra arbete som kan vara farligt eller skadligt för barnetshälsa eller för barnets fysiska, mentala, andliga, moraliska eller sociala utveckling.Arbetet får heller inte störa barnets utbildning. Härvidlag skallkonventionsstaterna införa tvingande lagstiftning om minimiålder förbarnarbete samt regler för arbetstid och arbetsförhållanden. Utskottet välkomnar det skydd mot barns exploatering somkonventionen utgör. I detta sammanhang noterar utskottet att ämnaransluta sig till ILOs konvention om barnarbete. Även om kommer att kunna antas inom ensnar framtid återstår dock mycket att göra innan konventionens anda genomförtsi praktiken. Det arbete som utförs inom ramen för och olikafrivilliga organisationer är här viktigt. har också verkatför en socialklausul i för att bl.a. kunna motverka barnarbete. Motståndetfrån sida är dock stort. Utskottet får konstatera att arbetet föratt förhindra utnyttjande av barn är svårt, eftersom kampen måste föras såvälmot fattigdomen i och traditionella värderingar som mot egoistiskkommersialism. Utskottet kan dock inte nog understryka behovet av attSverige och andra likasinnade länder i internationella sammanhang fortsätterarbetet på att avskaffa missbruket av barn som arbetskraft. Det gäller här attstärka opinionen mot barnarbete och att främja den sociala och ekonomiskautvecklingen i för att på så vis minska incitamenten tillbarnarbete. Det är lika viktigt att ansträngningarna att bekämpabarnprostitution fortsätter. I förslaget till barnkonvention ålägger sigkonventionsstaterna att skydda barn från alla former av sexuellt utnyttjandesamt att vidta alla lämpliga åtgärder såväl nationellt som internationellt föratt förhindra handel med och bortrövande av barn. Den arbetsgrupp om samtida former av slaveri som arbetarunder studerar under innevarande arbetsperiod (198991) barnprostitution, handel med barn och barnarbete. enligtutskottets uppfattning viktigt att detta arbete får ett starkt svenskt Detär även viktigt att det arbete för att bekämpa barnprostitution I989/90:UU5 etc. somutförs av olika frivilliga organisationer, bl.a. Rädda barnen, Med det ovan anförda torde yrkande 14 i motion U505,motion U512 samt den del av yrkande 3 i motion U543 som behandlar barnarbete fåanses besvarade. FNs konvention om medborgerliga och politiska rättigheterstadgar inte dödsstraffets avskaffande utan endast begränsningar i dess användande.Enligt konventionen får dödsstraffet endast utmätas för de allvarligastebrotten och inte för brott som begås av personer . Denna uppenbara svaghet i det grundläggande skyddet för demänskliga rättigheterna har sökt bota. togSverige initiativ till att föra upp frågan om dödsstraffets avskaffande i FN.Enda resultat blev att FNs ekonomiska och sociala råd fick i uppdrag attstudera frågan. Så skedde under närmare . Fortsatta svenska ansträngningarledde till att FN genom att anta en resolution slog fastatt målet var ett fullständigt avskaffande av dödsstraffet. Det var så långtman då kunde komma. lade fram ett resolutionsförslag i FN omdödsstraffets avskaffande. En klar majoritet röstade för att frågan inte skullebehandlas. lade då tillsammans med fram ett förslag omett frivilligt tilläggsprotokoll till konventionen om medborgerliga ochpolitiska rättigheter i vilket tillträdande stater skulle åta sig att avskaffaoch inte återinföra dödsstraffet. Förslaget stötte på stort motstånd. Ettutkast till frivilligt protokoll utarbetades dock av underkommissionen, ochmedlemsstaterna ombads komma med sina synpunkter på utkastet. av diskussioner och analyser kunde vid sitt möte påvåren 1989 utan omröstning vidarebefordra förslaget till ett frivilligtprotokoll för avskaffande av dödsstraff till där fråganskall behandlas under årets möte. I har och de övriga nordiska länderna ocksåunder verkat för ett avskaffande av dödsstraffet. Även här har arbetet varit förhållandevis framgångsrikt. Flertalet av medlems länder (17 länder) har undertecknat ett tilläggsprotokoll till den europeiska konventionen angående avskaffandet av dödsstraff i fredstid. Fjorton av dessa länder har ratificerat protokollet. Endast praktiserar fortfarande dödsstraffet. Slutdokumentet från uppföljnings mötet i om fred och säkerhet i (ESK) tar på svenskt initiativ upp frågan om dödsstraffet genom att staterna enas om att fortsätta behandla frågan i samarbete inom ramen för internationella organisationer. avrättades 1903 fångar i 35 1989/90:UU5 länder.Det är det högsta noterade antalet . Den stortå ökningen av antaletavrättningar förklaras av massavrättningar av politiska fångar iIran. 58 länder utdömde dödsstraff till 1240 personer. Vid utgången av 1988 hade enligt Amnesty Internationaldrygt av världens länder avskaffat dödsstraffet i lag eller i praktiken.Sedan hösten 1988 har avskaffat dödsstraffet. har avskaffatdödsstraffet för politiska brott. har beslutat avskaffa dödsstraffunder krigstid. har antagit ett handlingsprogram för att avskaffadödsstraffet och i diskuteras frågan om att avskaffa dödsstraffet ikrigstid. har beslutat att staten skall ha som mål attavskaffa dödsstraffet. konstituerande församling avslog under 1988ett förslag om att återinföra dödsstraffet för brott enligt strafflagen.Detsamma skedde i brittiska parlamentets underhus. Med stor tillfredsställelse välkomnar utskottet beslutet iMR-kommissionen och ECOSOC att förelägga generalförsamlingen för behandlingett frivilligt protokoll om avskaffande av dödsstraff. Det är utskottetsförhoppning att protokollet kan antas . Det är, som utskottet sagt, viktigt att arbetetpå att avskaffa dödsstraffet även sprids till östra delar. Vissaframsteg kan härvidlag skönjas. De östeuropeiska medlemmarna i ECOSOC röstadet.ex. för förslaget rörande det frivilliga protokollet. avskaöiande avdödsstraff för politiska brott är ett steg framåt. Det är utskottets förhoppning att det fortsatta arbetetinom ramen för ESK på den mänskliga dimensionen skall kunna göra framsteg ävenvad gäller avskaffandet i hela av dödsstraffet. Härmed får yrkande 11 i motion U505 anses besvarat. Enligt () beräkningar ärmellan av världens befolkning handikappade. Det innebär attmellan 340 och 480 miljoner människor har någon form av handikapp:rörelsehinder, synskador, hörselskador, talsvårigheter eller utvecklingsstörning.Ca 270 370 miljoner av de handikappade bor i . Av dessa är cahälften, 150 miljoner, barn. Trots detta var det först somhandikappfrågorna började uppmärksammas i FNs arbete. antog generalförsamlingenen förklaring om de handikappades rättigheter. Året därpå antog församlingen enresolutiori om att göra 1981 till ett internationellt år för handikappade. År1982 utropade perioden 19831992 till FNshandikappårtionde. antogs ettvärldsaktionsprogram för handikappade. Programmet, som 1989/90:UU5 är avsettatt utgöra riktlinjer för det internationella handkapparbetet, utarbetades aven rådgivande där bl.a. ingick. Ett expertmöte i FNs regi utarbetade år 1987rekommendationer för hur handikapparbetet skulle utföras fram tillhandikappårtiondets slut. Bl.a. rekommenderades en konvention motdiskriminering av handikappade. Expertmötet rekommenderade också att FN satsarutökade resurser bl.a. till UNDP och till FNs center för social utveckling ochhumanitära frågor i (CSDHA) för genomdrivandet av världsaktionsprogrammet.Vidare rekommenderades att medlemsstaterna i sina ansökningar om stöd från UNDPinkluderar åtgärder på handikappområdet samt att FNs medlemsstater stöder ochsamråder med handikapporganisationer samt stimulerar till bildandet ochutvecklandet av sådana organisationer. Rekommendationerna har behandlats vidgeneralförsamlingens möte och 1988 där det bl.a. beslutades attmedlemsländerna skall inkomma med synpunkter på rekommendationerna och att FNsgeneralsekreterare skall utarbeta en studie över hur FN-systemet bäst skallkunna markera slutet av handikappårtiondet . I studien skallgeneralsekreteraren lämna rekommendationer för hur handikappfrågan skallbehandlas . Studien har presenterats vid den pågåendegeneralförsamlingen där även framförde vår avsikt att ta initiativtill en konvention om de handikappades rättigheter. Handikapparbete bedrivs inom många av FNs feckorgan.Centret för social utveckling och humanitära frågor (CSDHA) är centralinstansför samordning och Övervakning av världsaktionsprogrammets förverkligande,liksom för revision och utvärdering av programmet. Vid centret finns ensärskild handikappenhet. Utskottet stöder ett fortsatt starkt svenskt agerande i FNför att de handikappades rättigheter skall skyddas och främjas. Det initiativtill en internationell konvention om handikappades rättigheter som regeringentagit vid generalförsamling är ett viktigt steg i detta arbete. Som utskottet har framfört (1988/89:UU6)har världssamfundet en skyldighet att tillse att handikappade likaväl somövriga har rätt till ett fritt och oberoende liv som ger möjlighet tillsjälvförverkligande. Det arbete som pågår i underkommissionen rörandemänskliga rättigheter och handikapp spelar därvidlag en stor roll. Det är också av stor vikt att de handikappades behovinordnas som en del i den löpande planeringen av samhällets alla sektorer.Handikappfrågorna har därvid sin naturliga plats i det allmänna utvecklingsarbetetinom FNs organ, något som bör återspeglas i större utsträckning än hittillst.ex. i UNDPs verksamhet. Ökade möjligheter bör ges till de handikappade självaatt bl.a. genom sina organisationer delta i och utforma åtgärder för attförbättra sin situation. Härmed fåryrkande 16 i motion U505 anses besvarat. Ofrivilliga försvinnanden har länge använts av vissaregimer som en metod att sprida terror och göra sig av med motståndare utan attregimen kan ställas till ansvar. Om en person försvinner och senare hittasmördad finns det inga bevis och inga vittnen. Innan denna terrormetod börjadeuppmärksammas var det ett bekvämt sätt för olika regimer att på samma gångkunna krossa politiskt motstånd och behålla en respektabel och demokratiskfesad. Denna kränkning av de mänskliga rättigheterna utnyttjas i många avvärldens länder. Det finns bedömare som anser att över 100 000 personer harförsvunnit på detta sätt . Många fall rapporteras dock inte. Det finns en arbetsgrupp under som följerupp rapporter om ofrivilliga försvinnanden. erhöll arbetsgruppen4200 anmälningar om försvinnanden. De länder som mest förekommer ianmälningarna rörande detta brott mot de mänskliga rättigheterna är ,, och . Arbetsgruppen hade gjort ettbesök i för att studera förhållandena och funnit starka indikationerpå att militären och säkerhetsstyrkor i landet var inblandade i de ofrivilligaförsvinnanden som äger rum. Arbetsgruppens arbete försvåras av att vissaregeringar har vägrat samarbeta med arbetsgruppen beträffande anklagelser omatt ofrivilliga försvinnanden förekommer i deras länder. Länderna i fråga ärAfghanistan, , , , , och . (Förytterligare bakgrund hänvisas till 1988/89:UU6 s. 20-21) De regimer som använder sig av försvinnande som ett sättatt bli av med oppositionella gör sig skyldiga till grova kränkningar avexisterande folkrättsliga regler. Arbetsgruppen mot ofrivilliga försvinnandenutför ett gott arbete och är värd ett aktivt stöd, moraliskt såväl som i formav ökade resurser. Utskottet delar härvid den uppfattning som framförs i motionU543. Utskottet delar även uppfattningen att alla ansträngningar bör sättas inför att förstärka efterlevnaden av de internationella konventioner rörandemänskliga rättigheter som finns och som bl.a. är ägnade att skydda motofrivilliga försvinnanden. Däremot anser inte utskottet att en FN-deklaration medinnebörd att ofrivilliga försvinnanden är ett brott mot mänskligheten skulleförbättra möjigheterna att komma till rätta med denna kränkning av demänskliga rättigheterna. Yrkande 14 i motion U543 avstyrks därmed. Skyddav MR-försvarare 1989/90:UU5 tillsatte en öppen arbetsgrupp somskall utarbeta en deklaration om rätten och ansvaret för individer, grupper ochsamhällsorgan att främja och skydda universellt erkända mänskliga rättigheteroch grundläggande friheter (MR-försvarare). har aktivt deltagit i arbetetsom dock går långsamt framåt. Vid mötet i om den mänskliga dimensionen inomramen för ESK lades ett förslag fram om rätten att främja och skydda mänskligarättigheter och grundläggande friheter. Utskottet delar den uppfattning som framförs i motion U543om att skyddet måste förstärkas för advokater och andra som arbetar för attskydda och främja de mänskliga rättigheterna. arbetsgrupp förutarbetande av en deklaration rörande denna fråga bör även fortsättningsvis fåett aktivt svenskt stöd. Kravet på en särskild förMR-försvarare borde enligt utskottets uppfattning kunna ingå i deklarationen.Att separat ta upp denna fråga innan arbetsgruppen har avslutat sitt arbetetorde dock enligt utskottets uppfattning dels vara dömt att misslyckas, delsriskera att hindra det arbete som redan pågår. Härmed får yrkandena 2 och 5 i motion U543 ansesbesvarade. Internationell kontroll av fängelser () har enligt vadsom stadgas Genévekonventioner rätt att besöka såväl krigsfångar somcivila som är fångslade i samband med en konflikt (artikel 126 i konventionenangående krigsfångars behandling och artikel 143 i konventionen angående skyddav civilpersoner under krigstid.) ICRC har även efter avtal med ett berört land rätt attbesöka politiska fångar eftersom dessa fångars situation i mycket kan liknasvid krigsfångars. ICRC arbetar bara för politiska fångar i områden med inreoroligheter och spänningar. FNs medlemsstater har inte antagit någon internationellnorm som direkt inriktar sig på förhållanden i fångelser. I det omfattande norm system som skapats inom FNs ram finns dock redan regler ägnade att skydda människor i fångsligt förvar. konvention om medbor gerliga och politiska rättigheter innehåller t.ex stadganden om indivi ders rätt till liv och personlig säkerhet, rätten att inte behöva utsättas för godtyckligt frihetsberövande, rätten till likhet inför lagen, rätten till ' enrättegång samt rätten att inte utsättas för tortyr eller grym, omänsk- 1989/90:UU5 lig ochförnedrande behandling eller bestraffning. stadgasatt de personer som frihetsberövats skall behandlas humant och Åtalade skall hållas åtskilda från dömda och behandlas Barn skall hållas åtskilda från vuxna och ges så snabb Fångvården skall enligt konvention ha somsyfte att förbättra och socialt rehabilitera fångar. enligt konventionen fångslas på grund av oförmåga att uppfylla en Förutom konvention om medborgerliga och socialarättigheter antogs en separat konvention mot tortyr och annan grym,omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Konventioneninnehåller bl.a. bestämmelser om att dess kan görautredningar och besök i stater där uppgifter om tortyr förekommer. Därtill harett antal deklarationer och resolutioner antagits som bl.a. behandlarpolitiska och fackliga fångars mänskliga rättigheter, regler för fångarsbehandling (1977), regler för minderåriga fångars behandling (1977), regler förrättsväsendets effektivitet och oavhängighet (1985), uppföranderegler förpolispersonal (1979), skyddsregler för dödsdömdas rättigheter (ECOSOC 1984),kod för medicinsk etik (1982), grundläggande rättskipningsprinciper vid offerför brott och offer för maktmissbruk (1985), samt principer för skydd av allapersoner under någon form av fångsligt förvar (1988). Under årets möte med framlades ett förslagom tilläggsprotokoll till tortyrkonvention om inspektion av fångelser.Frågan uppsköts till kommissionens möte bl.a. för att kommissionen skullekunna få tillfålle att studera hur den europeiska tortyrkonvention som trädde ikraft kommer att verkställas i praktiken. Den europeiskakonventionen innehåller stadganden om en övervakningskommitté som skall tillseatt konventionsstaterna uppfyller sina åtaganden. Kommittén kan besöka ettland för att undersöka rapporter om tortyr. Utskottet får konstatera att det finns ett utvecklatregelsystem avseende skyddet av de mänskliga rättigheterna. Detta gäller ävenbehandlingen av fängslade personer. En strikt efterlevnad av såväl de bindanderegler som antagits som de rekommendationer som FN givit skulle säkerställa attfångar runt om i världens fångelser skulle få en human och rättvis behandling.Så är dessvärre som bekant inte fallet. Som utskottet redan tidigare framförtmåste arbetet inom FN på detta området i ännu högre grad än vad som ärfallet inriktas på att tillse att existerande regler och principer efterlevs avmedlemsstaterna. Här har regeringarna stor hjälp att hämta från olikafrivilliga organisationer. Vad gäller inspektion av förhållanden i fångelserspelar ICRC en unik roll. De många frivilliga organisationer som lokaltövervakar fångars mänskliga rättigheter utför även i många fall ett viktigtarbete. Utskottet förutsätter att regeringen kommer att följa denna frågas 1989/90:UU5 behandlingi , samt i andra relevanta Härmed Sr yrkande 4 i motion U521 anses besvarat. Plastammunition används i och på de ockuperadepalestinska områdena. Enligt en rapport från svenska Rädda barnen (februari1989) synes introduktionen av plastkulor samt sanktionen från den israeliskaförsvarsministern av ett vidsträckt bruk av denna ammunition mot slutet av år1988 ha lett till en dramatisk ökning av antalet skottskadade palestinierjämfört med tidigare .