bet · GD01FöU6 · 1989-12-31 00:00:00 — Skyddet är konstruerat så attsärskilda förbud, som är straffsanktionerade, kan utfårdas att gälla tillträdetill egendomen. Vidare ger lagen särskilda befogenheter vid bevakning av ettskyddat föremål. Utlänningars möjlighet att röra sig i närheten av viktigaförsvarsanläggningar begränsas genom förordningen (1976:935) om skyddsområdenoch kontrollområden. Förordningen grundar sig numera på en bestämmelse i 12kap. 1 § utlänningslagen (1989:529) enligt vilken regeringen får inskränkautlänningars rätt att uppehålla sig inom vissa områden om det är nödvändigt medhänsyn till rikets säkerhet. tillkallade chefen för försvarsdepartementet medstöd av regeringens bemyndigande f.d. generaldirektören somsärskild utredare med uppdrag att se över reglerna om tillträdesskydd. Utredningen (Fö 1982:03, dir. 1982:29 och 1987:26) haravgett delbetänkandena (SOU 1986:7) Militära skyddsområden och (SOU 1988:8) skyddslag. Betänkandena har utgjort underlag för regeringens förslag ipropositionen. I bilagorna 14 till propositionen finns sammanställningarm.m. av utredningens förslag. Vidare har till propositionen fogatsförteckningar över remissinstanser som yttrat sig över betänkandena (bilagorna5 och 6). En inom försvarsdepartementet upprättad sammanställning av remissyttrandenahar också varit tillgänglig för utskottet i lagstiftningsärendet. I en bilaga(bilaga 7) redovisas lagrådsremissens lagförslag och i en annan (bilaga 8)lagrådets yttrande över lagförslag som regeringen har överlämnat. Under ärendets beredning har yttranden inhämtats avkonstitutionsutskottet (bilaga till detta betänkande) samt frånöverbeSlhavaren och (säkerhetspolisen). Propositionenshuvudsakliga innehåll i989/90:FöU6 Ipropositionen lämnas förslag till en ny lag om skydd för samhällsviktigaanläggningar m.m. Den nya lagen ersätter dels lagen (1940:358) med vissabestämmelser till skydd för försvaret, dels till principiella delar förordningen (1976:935) om skyddsområden och kontrollområden. Förslagetgrundar sig på två betänkanden av utredningen om tillträdesskydd. Ipropositionen föreslås utvidgade möjligheter att begränsa tillträdet till församhället viktiga anlägg;ningar och områden (skyddsobjekt). Beslut ombegränsning skall kunna grundas inte bara på behovet av att förhindra spionerioch sabotage utan även på behovet av skydd mot terrorism och av att hindra attallmänheten kommer till skada till följd av militär verksamhet. Begränsningarnai tillträdesrätten skall enligt förslaget redan i fredstid kunna avse ävenvissa civila anläggningar. Vidare slås enligt förslaget fest atttillträdesförbud får avse områden där försvarsmakten tas i anspråk vidkränkningar av territorium och områden som används för militärövningsverkstimhet. Denföreslagna nya lagen innehåller även grundläggande bestämmelser om militäraskyddsområden, dvs. områden till vilka utlänningars tillträde .är begränsat.Det har ansetts motiverat dels att reglera detta institut i lagform, dels attgemensamt reglera samtliga frågor om särskilt tillträdesskydd för försvarsanläggningar. 1propositionen förordas att militära skyddsområden behålls men att däremot denuvarande kontrollområdena där nordiska medborgare särbehandlas avskaffas.Reglerna om militära skyddsområden har förenklats. Propositioneninnehåller också förslag till ändringar i , lagen (1979:1088) omgränsövervakningen i krig m.m., lagen (1982:395) om medverkanvid polisiär övervakning, lagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän,m.m. och utlänningslagen (1989:529). Denya reglerna föreslås utom vad gäller ändringen i viss del i lagen omdisciplinförseelser av krigsmän, m.m. träda i kraft . Utskottetkan inledningsvis konstatera att skyddslag framstår som omodern även om den har underkas tats flera ändringar. Det är därför enligt utskottets mening angeläget att det tillkommer en ny lagstiftning på området. Bl.a. står den nu gällande skyddslagen inte i samklang med tillämpat totalförsvarsbe grepp, eftersom den i huvudsak bereder skydd endast för objekt av intresse för det militära försvaret. Utskottet ser också utvidgningen av lagens tillämpningsområde att även gälla skydd mot t.ex. terrorism som en anpassning till den utveckling som skett sedan nuvarande skyddslag antogs. Motutformningen av lagförslaget har utskottet i stort inga invänd- 1989/90:FÖU6 ningar.Riksdagen bör därför enligt utskottets mening anta en ny skyddslag med ihuvudsak den utformning som regeringen har föreslagit. Utskottet kommer att idet följande behandla vissa delar av lagförslaget som genom motionsyrkanden ochyttranden har tilldragit sig utskottets uppmärksamhet och i det sammanhangetföreslå vissa smärre ändringar i lagförslaget. Bl.a. föreslås en ändring avtidpunkten för lagens ikraftträdande. Övriga i propositionen föreslagna lagändringar bör ocksåantas av , dock även beträfiande huvuddelen av dessa med en ändring avtidpunkten för ikraftträdandet. Rätten att besluta om att något skall vara skyddsobjektskall enligt 3 § i regeringens förslag till lag om skydd för samhällsviktigaanläggningar m.m. tillkomma regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer.Av 4 § framgår att statliga förvaltningsbyggnader får förklaras somskyddsobjekt. Enligt specialmotiveringen till paragrafen avses därmed ocksåriksdagens byggnader. Detta innebär att regeringen eller denförvaltningsmyndighet regeringen utser ges rätt att besluta att riksdagensbyggnader skall utgöra skyddsobjekt. Det konstitutionella systemet i innebär attriksdagen själv svarar för sin förvaltning. Såsom konstitutionsutskottetframhåller i sitt yttrande bör därför ha inflytande över frågan omhuruvida dess byggnader skall förklaras vara skyddsobjekt. Enligt lagen(1988:144) om säkerhetskontroll vid sammanträde med kammare ochutskott har talmannen befogenhet att besluta om säkerhetskontroll enligtlagen. Utifrån den angivna konstitutionella utgångspunkten borde talmannenockså ensam ha rätt att besluta om riksdags-byggnadernas skydd. Men såsomkonstitutionsutskottet påpekar är det naturligt att regeringen inom ramen försitt ansvar för rikets säkerhet ansvarar för ledning och samordning av de olikaskyddsåtgärder som i en kritisk situation blir nödvändiga att vidta. Dettatalar för, såsom framhåller, att regeringen bör kunnafatta beslut om att byggnader skall vara skyddsobjekt men att förett sådant beslut fordras talmannens medgivande. Konstitutionsutskottetförordar att det i 4 § i den föreslagna lagen förs in ett andra stycke avföljande lydelse: "byggnader får förklaras som skyddsobjektendast om talmannen medger det." Utskottet delar uppfattning attlagen bör kompletteras med en bestämmelse av angiven innebörd. Utskottet anserdock att en sådan bestämmelse systematiskt passar bättre som ett första styckei 6 §, som behandlar medgivanden som förutsättning för beslut i andra fall. Detföreslagna nya stycket bör ha följande lydelse: "byggnader fårförklaras som skyddsobjekt efter medgivande av talmannen." 2 1989/90. Rättenatt ta del av allmän handling i989/90:FöU6 Av 2 kap. 14 § tredje stycket tryckerihetsförordningenframgår att en myndighet inte på grund av att någon begär att få ta del avallmän handling får efterforska vem den sökande är i större utsträckning än vadsom behövs för att myndiglieten skall kunna pröva om hinder föreligger mot atthandlingen lämnas ut. Samma begränsning gäller i fråga om myndighetensmöjligheter att efterforska syftet med en sådan begäran. framhåller att bestämmelserna omskyddsobjekt givetvis inte begränsar enskilds rätt enligttryckfrihetsförordningen att ta del av allmänna handlingar och att i sambanddärmed vara anonym. anser det angeläget att denföreslagna lagen inte ger upphov till missförstånd i dessa hänseenden. Konstitutionsutskottetpekar därvid bl.a. på att i 10 § i den föreslagna lagen föreskrivs att den somvill ha tillträde till skyddsobjektet eller som uppehåller sig i ettskyddsobjekt är skyldig att på begäran av den som bevakar skyddsobjektet uppgenamn, födelsetid och hemvist. förordar därför vissa iyttrandet närmare angivna tillägg till 2, 10 och 12 §§ i syfte att förtydligatryckfrihetsförordningens företräde. delar självfalletkonstitutionsutskottets uppfattning att tryckfrihetsförordningens bestämmelserhar företräde framför reglerna om skyddsobjekt. Ett sådant företräde gällerredan i fråga om nu gällande skyddslag (1940:358) utan att detta kommit till särskiltuttryck i lagen. 1 den nu föreslagna skyddslagen ingår enligt utskottetsuppfattning hänsynen till rätten att ta del av allmänna handlingar i demotstående intressen som skall beaktas enligt 2 § i lagförslaget. Den somuppsöker en myndighet i syfte att ta del av allmänna handlingar är inte attbetrakta som obehörig enligt 7 § och omfattas sålunda inte av etttillträdesförbud. Även andra skäl kan vid en bedömning enligt 2 § föranledaundantag från tillträdesförbudet till myndigheten (jfr t.ex. 5 § förvaltningslagen(1986:223)). Den rättighet att ta del av allmänna handlingar somkonstitutionsutskottet vill ha särskilt angiven i lagtexten är sålunda enligtförsvarsutskottets mening garanterad redan i den i propositionen föreslagnautformningen av lagen. Ett särskilt utpekande av rätten att ta del av allmännahandlingar kan till och med framstå som mindre lämpligt eftersom avsteg fråntillträdesförbudet kan såsom påpekats vara påkallade även av andraskäl. anser därför att 2, 10 och 12 §§ skall antas med den ipropositionen föreslagna lydelsen. Det kan i sammanhanget påpekas att inteheller lagrådet sett någon brist i angivet hänseende i den föreslagna lagen. I 4 § regeringens förslag till lag om skydd församhällsviktiga anlägg ningar m.m. anges de anläggningar öch områden som kan vara skydds objekt. Bl.a. kan enligt 4 § 2 militära fartyg och luftfartyg förklaras 18 som skyddsobjekt. Fordon kan däremot enligt lagförslaget inte ges I den allmänna motiveringen till lagen framhåller för- 1989/90:FöU6 svarsministernatt det inte faller sig naturligt att förbjuda tillträde till fordon och änmindre till andra lösa föremål. Fordon och viktig materiel får enligtförsvarsministerns mening beredas skydd genom att den anläggning eller detområde där de finns spärras av. I motion Fö28 (m) anser motionärerna att det finns starkaskäl för att fordon avsedda för färd på marken bör ha samma skydd somanläggningar som förklarats vara skyddsobjekt. Militär personal bör enligtderas mening kunna ges samma befogenheter vid bevakning av transporter av vapenoch ammunition som vid bevakning av förråd. De föreslår därför att lagenutformas så att det blir möjligt att även kunna förklara fordon somskyddsobjekt. Utskottet vill inledningsvis peka på att reglerna i denföreslagna lagen inte kan ses isolerade utan skall sättas i relation till andradelar av rättsordningen. Lagens bestämmelser utgör ett komplement till detskydd som följer av allmänna bestämmelser och interna säkerhetsföreskrifter. När det gäller skyddet av fordon kan från en sådanutgångspunkt konstateras att det inte finns någon allemansrätt eller någraandra regler som ger allmänheten rätt till tillträde till fordon. Den somolovligen tar ett fordon i besittning kan straffas enligt brottsbalkensbestämmelser allt efter omständigheterna för stöld eller andra brott såsomtillgrepp av fortskaffningsmedel eller egenmäktigt förfarande. När det gäller fordon i rörelse är det särskilt svårt atttänka sig en störande eller hindrande handling som inte kan betecknas sombrottsligt förfarande. Var och en har befogenhet att ingripa mot sådanbrottslighet med stöd av 24 kap. 7 § . Vad sagts gäller självfallet också uppställda fordon.Sådana fordon kan också såsom framgår av redogörelsen i det föregående gesett särskilt skydd genom att med tillämpning av 4 § 2, 4 eller 5 tillträdeförbjuds till det område på vilket fordonet är uppställt. Enligt utskottets mening bör motion FÖ28 yrkande 1 avslåsav och sålunda de av motionsförslaget berörda 3 och 4 paragrafernaantas i enlighet med regeringens förslag. Ersättning vid tillträdesförbud enligt lagen Genom den föreslagna lagen blir det möjligt att besluta ombegränsningar av tillträdet till anläggningar och områden som inte ägs ellerdisponeras av staten. I sådana fall kan en konflikt uppstå mellan skyddsbehovetoch intresset hos ägaren eller nyttjanderättshavaren att fritt disponeraegendomen. Enligt lagförslaget får beslut om tillträdesbegränsningar av merapermanent karaktär inte meddelas om inte egendomens ägare ochnyttjanderättshavare medger det (6 §). Dispositionsrätten kan dock i två fallunder begränsas med stöd av lagen även om något medgivande intehar lämnats. Det ena fallet avser områden där försvarsmakten tillfålligtbedriver övningar, prov och försök (4 § 4.). Detandra fallet gäller områden där försvarsmakten /90:FöU6 har satts in för att mötaett väpnat angrepp mot eller för att i hindra kränkning avsvenskt territorium (4 § 5. Imotion FÖ28 yrkande 4 lij-itiserar motionärerna avsaknaden av regler om ersättningar.De anser att det inte finns några skäl för att en enskild person skall behövastå den ekonomiska risken vid åtgärder för rikets säkerhet. De menar atträttssäkerheten tvärtom kräver att enskilda skall hållas skadeslösa i sådanasituationer. Motionärerna föreslår att en bestämmelse om ersättning tillmarkägare och rättighetshavare förs in i lagen. En sådan bestämmelse skullekunna föras in i 8 § lagförslaget. Försvarsutskottetbedömer att ett behov av att i den föreslagna lagen införa särskilda ersättningsregleri första hand gäller de båda fall där områden kan förklaras som skyddsobjektutan medgivande av ägaren eller nyttjaderättsinnehavaren. Där en sådanförklaring fordrar medgivande kan nämligen detta göras beroende av ekonomiskersättning för den dispositionsinskränkning som ägaren ellernyttjanderättsinnehava-ren kan komma att nödgas vidkännas.Konstitutionsutskottet har också i sitt yttrande särskilt belyst den i motionenaktualiserade ersättningsfrågan i de fall områden utan medgivande kan tas ianspråk som skyddsobjekt. Efter en beskrivning av rättsläget och därpå grundadeöverväganden kommer till slutsatsen att den föreslagnalagen inte skall kompletteras med några särskilda ersättningsregler enligtförslaget i motion Fö28. Försvarsutskottetdelar uppfattning och anser att motion Fö28 yrkande 4bör avslås av . Personal för bevakning av skyddsobjekt I9 § första stycket i lagförslaget föreskrivs att för bevakning av skyddsobjektfår anlitas polismän, militär personal eller annan särskilt utsedd personal. Iandra stycket nämnda paragraf anges att den som bevakar ett skyddsobjekt ochinte är polisman benämns skyddsvakt. Imotionerna Fö28 yrkande 2 (m) och motion FÖ30 yrkande 2 (c) anser motionärernaatt militär personal som bevakar ett skyddsobjekt inte skall hänföras tillbegreppet skyddsvakt. I motion Fö30 föreslås att 9 § andra stycket skall haföljande lydelse: "Den som bevakar ett militärt skyddsområde och inte ärpolisman eller militär bevakningspersonal benämns skyddsvakt." Överbefälhavarenstödjer motionerna FÖ28 och FÖ30 i här behandlad del. Han anser dock att den imotion Fö30 föreslagna benämningen militär bevakningspersonal skall ersättasmed personal inom försvarsmakten. Säkerhetspolbenanser sig inte kunna tillstyrka motionsyrkandena. Det kan enligtsäkerhetspolisens uppfattning inte komma i fråga att generellt ge den militärapersonalen polismans befogenheter. Utskottetkonstaterar inledningsvis att begreppet skyddsvakt såsom det används i lagförslaget inte är synonymt med begreppet skyddsvakt i -p. den nuvarande lagstiftningen. I lagförslaget används beteckningen skyddsvaktför alla utom polismän som faktiskt bevakar ett skyddsob- 1989/90:FÖU6 Detblir därmed en samlande term för alla som utan att vara polismän har desärskilda befogenheter som lagen ger. Som skyddsvakter skall kunna tjänstgöramilitär personal, kustbevakningsmän och eventuellt andra personalkategoriersamt personer som i särskild ordning förordnats som skyddsvakter. Det finns, kan utskottet vidare konstatera, en viktigskillnad mellan å ena sidan polismän och å andra sidan andra personalkategoriersom skall kunna tjänstgöra som vakter vid skyddsobjekt. Polismän har denutbildning och erfarenhet som behövs för att de skall kunna anförtros debefogenheter som enligt lagförslaget tillkommer vaktpersonal vid skyddsobjekt.Så är däremot inte generellt fallet med andra personalkategorier. Kategorin personalinom försvarsmakten, till vilken t.ex. nyinryckta värnpliktiga räknas, kan inteutan vidare anses vara lämpad att utföra kvalificerade bevakningsuppgifter. Föratt någon annan än en polisman skall kunna anförtros vaktuppgifter enligt denföreslagna lagen krävs att hon eller han har genomgått särskild utbildning ochi övrigt bedöms vara lämplig för uppgiften. Med det innehåll begreppetskyddsvakt givits i lagförslaget har det också bedömts vara en term som är vällämpad i den kommande regleringen av bevakningsfrågorna på regerings- ochmyndighetsnivå med bl.a. regler om medverkan av personal inom försvarsmakten idenna bevakningsuppgift. Med hänvisning till det anförda anser utskottet attriksdagen bör avslå motion Fö28 yrkande 4 och Fö30 yrkande 2. Föreskrifter om militära skyddsområden I 2333 §§ i regeringens förslag till lag om skydd församhällsviktiga anläggningar finns besiämmeber om militära skyddsområden, dvs.områden till vilka utlänningars tillträde är begränsat. En ansvarsbestämmelseför uppsåtligt eller oaktsamt brott mot vissa förbud i dessa bestämmelser finnsintagna i 36 § i lagförslaget. I 37 § stadgas bl.a. om påföljden för den somlämnar oriktiga eller vilseledande uppgifter för att få tillträde till ettmilitärt skyddsområde. I motion FÖ29 (vpk) förklarar sig motionärerna inte deladen syn som framförs i propositionen om en särskild reglering av utlänningarstillträde till säkerhetsmässigt känsliga områden. Förslaget strider enligtmotionärerna mot en utvecklad strävan att i lagstiftningenundanröja rättsliga skillnader mellan svenska och utländska medborgare. Utskottet har tagit del av de i propositionen utförligtbehandlade skälen för att behålla särskilda regler om utlänningars rätt tilltillträde till vissa områden. Utskottet stödjer bedömningen att sådana reglerbidrar till att skydda viktiga militära anläggningar och områden av strategiskbetydelse mot obehörig insyn. Dessutom kan regleringen ha betydelse vidterroristbekämpning och i s.k. skymningslägen vid ingripanden motsabotageförband. Utskottetanser därför att regleringen bör behållas men att reglerna -,. bör såsom också skett i lagförslaget förenklas. 3 1989/90. propositionenframgår att de dessutom skall tillämpas restriktivt, vilket 1989/90:FÖU6 särskiltmarkeras genom att regeringens föreskrifter om den geografiska utsträckningenav områdena skall föregås av en intresseawägning enligt 2 § i den föreslagnalagen. Motion FÖ29 (vpk) bör därför avslås av och deföreslagna reglerna om skyddsområden antas av . I förordningen (1976:935) om skyddsområden ochkontrollområden finns ett förbud för utländska fartyg att uppehålla sig i ettskyddsområde. Motionärerna i motion FÖ28 anser att ett sådant förbud också böringå i den föreslagna skyddslagen. Enligt deras mening har regeringen, när denansett det vaira tillräckligt att förbjuda utlänning att uppehålla sig inom ettskyddsområde, bortsett från behovet att kunna ingripa också mot obemannadeutländska båtar som t.ex. i spaningssyfte uppehåller sig där. Ett sådant förbudkan lämpligen införas i 24 § i lagförslaget. Utskottet konstaterar att ett obemannat fartyg av det slagsom motionärerna åsyftar oftast torde vara ett utländskt statsfartyg.Utländska statsfartygs tillträde till svenskt sjöterritorium regleras iförordningen (1982:755) om utländska statsfartygs och statsluftfartygstillträde till territorium, m.m. (tillträdesförordningen). Varkenbemannade eller obemannade statsfartyg har enligt denna förordning utantillstånd tillträde till någon del av det svenska sjöterritoriet inom ellerutom militära skyddsområden för siidana ändamål som anges i motion FÖ2S.Ingripanden mot statsfartyg som bedriver spaningsverksamhet kan därför skeenligt förordningen (1982:756) om försvarsmaktens ingripanden vid kränkningarav territorium under fred och neutralitet (IKFN-förordningen). Av det anförda framgår att ett ingripande mot ettobemannat statsfartyg kan ske vare sig detta befinner sig inom eller utom ettskyddsområde. Om ett fartyg inte är statsfartyg kan ingripande ske med stöd avbrottsbalkens 19 kap. Motion F"ö28 yrkande 3 (m) bör därför avslås avriksdagen. Motionären i Fö30 yrkande 1 (c) ifrågasätter det lämpligai att vattenfarleder som behövs för yrkessjöfart eller annars är starkt trafikeradeenligt propositionen inte skall ingå i skyddsområden. Enligt hennes uppfattningfinns det flera farleder som utan tvekan på samma sätt som bör ligga inomgränsen för ett sådant område. Hon pekar särskilt på leder i våra skärgårdarmed många och från underrättelsesynpunkt viktiga anläggningar. På samma sättsom bör det sedan enligt hennes uppfattning ges en generelldispens för utlänningar att för direkt genomfart begagna sig av väg ellervattenfarled genom ett skyddsområde. Lagen bör därför, anser hon, kompletterasmed ytterligare en paragraf 24 b av följande lydelse: Utlänningar får, fördirekt genomfart av ett militärt skyddsområde, begagna väg och vattenfarledinom området som fastställs av regeringen. Ubkottet delar motionärens uppfattning att det kan uppståsvårighe ter vid dragningen av skyddsområdesgränser om man såsom försvars ministern förordar skall sträva efter att lägga trafikerade farleder utan- 22 för skyddsområdena. En sådan princip har dock enligt utskottets uppfattningfrån kontroll- och bevakningssynpunkt sådana fördelar att 1989/90:FÖU6 den börbli vägledande vid utformningen av föreskrifterna om skyddsområden. Det bör isammanhanget framhållas att enligt 7 § tredje stycket i lagförslaget kan ettområde förklaras som skyddsobjekt utan tillträdesförbud men med restriktioner ifråga om t.ex. ankring och fiske. Denna möjlighet kan användas om det behövsför att skydda militära anläggningar i farleder som av praktiska skäl inteingår i ett skyddsområde. En sådan åtgärd som riktar sig mot envar och alltsåinte bara mot utlänningar ligger i linje med vad motionären anför om behovetatt skydda viktiga anläggningar kring en farled. Det skall också påpekas attförbud råder mot sjömätning och lödning utan tillstånd. Motion FÖ30 yrkande 1(c) bör således inte bifallas. I motion FÖ30 yrkande 3 (c) föreslår motionärerna en ändringav 27 § i lagförslaget i syfte att jämställa militär personal och polismän vidbevakning av militärt skyddsområde. Utskottet har i det föregående behandlat och avstyrktmotsvarande motionsyrkanden när det gäller bevakningen av skyddsobjekt. 1analogi med detta ställningstagande bör yrkande 3 i motion FÖ30 (c) ocksåavslås av . Fotografering i publiceringssyfte i strid motfotograferingsförbud har i sitt yttrande påtalat ettoklart rättsläge när det gäller förhållandet mellan den föreslagna lagensansvarsbestämmelser i fråga om överträdelser av lagens förbudsregler, t.ex.fotograferingsförbud, och 1 kap. 9 § 3 tryckfrihetsförordningen. Konstitutionsutskottethänvisar till att justitieministern i en lagrådsremiss om förstärktgrundlagsskydd för yttrandefriheten m.m. redogjorde för ett JO-beslut somgällde fotografering i publiceringssyfte i strid med bestämmelserna omfotograferingsförbud i skyddslagen. Enligt JO skulle bestämmelsen i 1 kap. 9 §3 tryckfrihetsförordningen kunna ges betydelsen att straff för överträdelser avfotograferingsförbud inte kunde komma i fråga. JO uttalade emellertid å andrasidan att mycket talar för att det enligt gällande regler är möjligt att dömatill straff för sådana överträdelser. JO fann att rättsläget var oklart ochuttalade att det kunde finnas skäl för statsmakterna att i lämpligt sammanhangöverväga en författningsändring.