bet · GD01FöU8 · 1989-12-31 00:00:00 — roll i den framtida sjöövervakningen m.m. 1989/90 FÖU8 I betänkandet behandlas förslag som regeringen efterföredragning av statsrådet har förelagt iproposition 1989/90:127 om roll i den framtidasjöövervakningen m.m. I betänkandet behandlas också tre motioner som väckts medanledning av propositionen och fyra motioner från den allmänna motionstiden.Vid beredningen av ärendet har yttrande inhämtats från justitieutskottet. I betänkandet tillstyrker utskottet regeringens förslagtill lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (1988:49). Den föreslagna lagändringen, som föreslås träda i kraftden , innebär att på eget initiativ skall kunnautföra tillsyn av fartyg i form av inspektioner. , som äransvarig myndighet, skall i samråd med bestämma i vilkenutsträckning skall ha sådana tillsynsuppgifter. Utskottet har härutöver ingen erinran mot vad som ipropositionen anförs om roll i den framtida sjöövervakningenm.m. Utskottet ställer sig sålunda bakom förslaget att sjöpolisens ochkustbevakningens resp. verksamheter bör samordnas ytterligare. Utskottet delarockså föredragande statsrådets uppfattning att frågan om hur behovet avpolisiär verksamhet till sjöss skall kunna tillgodoses bör övervägas närmare. Utskottet har heller ingen erinran mot att kustbevakningenfår utökade uppgifter när det gäller ledningen av sjöräddningsinsatser och attkustbevakningens sambandscentraler avvecklas, utom i och . Sjumotioner behandlas i betänkandet. 1 1989/90. .. 1989/90:FöU8 Regeringen har i propositionen deb föreslagit att antar förslaget till lag omändring i fartygssäkerhetslagen (1988:49), deb berett tillfålle att ta del av vadföredragande statsrådet i övrigt har anfört om roll i denframtida sjöövervakningen m.m. Det till propositionen fogade lagförslaget har följandelydelse. Propositionenslagförslag 1989/90:FöU8 Lagom ändring i fartygssäkerhetslagen (1988:49) Härigenomföreskrivs i fråga om fartygssäkerhetslagen (1988:49) dels att 10 kap. 1 och 11§§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall inforas en nyparagraf, 10 kap. 11 a §, av följande lydelse. 10kap 1§ Tillsyn av fartyg och deras utrustning och drift enligt denna lag ochenligt föreskrifter som utfärdas med stöd av lagen utövas av , omnågot annat inte anges i lagen. Såvitt gäller inspektion enligt 8§ utövas tillsynenäven av i den utsträckning som beslutar isamråd med . I frågor som avser arbetsmiljön skall tillsynenutövas i samverkan med arbetarskyddsstyrelsen. Bestämmelserom tillsyn av livsmedelshanteringen finns i livsmedelslagen (1971:511). ll§' Polismyndigheter, tullmyndigheter,, miljö- och hälsoskyddsnämnder samt läkare är skyldiga attlämna tillsynsmyndigheterna det biträde och de upplysningar som de behöver föratt utöva tillsyn enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har utfärdatsmed stöd av lagen. När på begäran enligt förstastycket medverkar vid tillsyn enligt denna lag, har tjänstemän vidkustbevakningen de befogenheter att vidta åtgärder som anges i 2 och 4§§lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning. Därvidgäller föreskrifterna i 5, 6, 8 och 9§§ nämnda lag. ' Senaste lydelse 1988:444. Ändringen innebär att andrastycket upphävs. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1989/90:FöU8 Närkustbevakningen utövar tillsyn enligt vad som sägs i 1 § andra stycket eller lämnarbiträde enligt ll§, har tjänstemän vid de befogenheter attvidta åtgärder som anges i 2 och 4§§ lagen (1982:395) om kustbevakningensmedverkan vid polisiär övervakning. Därvid gäller föreskrifterna i 5, 6, 8 och9§§ nämnda lag. Dennalag träder i kraft . Motioner väckta under allmänna motionstiden 1989/90:FÖ702 av och (båda fp)vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att sambandscentralen även Sr finnas kvar iKungshamn. 1989/90:Fö714 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omkustbevakningens samverkan med polisen och . 1989/90:FÖ716 av och (båda s) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna attsambandscentralen i även fortsättningsvis skall vara dygnet-runt-bemannad. 1989/90:FÖ720 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag i syfte att utöka och samordnaresurserna för sjöräddning och kustbevakning i enlighet med motionens förslag. Motioner väckta med anledning av propositionen 1989/90:FÖ33 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt regeringen bör ägna särskild uppmärksamhet åt den fortsatta närasamordningen av och marinens stödverksamhet och stödfunktionerregionalt och lokalt i syfte att begränsa investerings-och driftkostnaderna fördylik verksamhet. 1989/90:FÖ34 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt sjöräddningsundercentralen i får kvarstå. 1989/90:FÖ35 av och (s,c) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna att ettbeslut om att avveckla sambandscentralen i inte skall fattas innan den ipropositionen aviserade översynen av lokala organisationgenomförts. beslutade (prop. 1986/87:95 bil. 6,FöUll, rskr. 310) att skulle skiljas från och bildaen egen självständig civil myndigliet inom försvarsdepartementets ansvarsområde.Med anledning av detta och med stöd av regeringens bemyndigande (dir. 1987:31)tillkallade chefen för en kommitté för attutarbeta förslag till organisation m.m. för . Kommittén, benämndkustbevakningskommittén, lämnade delbetänkandet Lagändringar sombehövs då blir en egen myndighet och i februari samma årdelbetänkandet Organisation och lokalisering för centrala ochregionala ledning. Med anledning av en proposition på grundval av dessautredningar fattade beslut i denna organisations- och lokaliseringsfråga(prop. 1987/88:142, FöUlO, rskr. började sin verksamhet som egen myndighetden . har, utöver frågor som rörtmyndighetsbildningen, också haft i uppdrag att utreda om en ändrad ansvars-och rollfördelning inom sjöövervakningen kan minska den nuvarandesek-toriseringen och skapa en effektivare verksamhet. I sitt slutbetänkande(SOU 1989:26) roll i den framtida sjöövervakningen redovisarkommittén sina förslag till hur samhällets samlade resurser inomsjöövervakningen kan utnyttjas effektivare. Betänkandet har utgjort underlagför regeringens förslag i propositionen. I bilaga till propositionen finns en sammanfattning avkommitténs slutbetänkande. Vidare har till propositionen fogats en förteckningöver de remissinstanser som har yttrat sig över kommitténs förslag. Under ärendets beredning har yttrande inhämtats frånjustitieutskottet. Yttrandet ingår som bilaga i utskottets betänkande. I propositionen behandlas roll i denframtida sjöövervakningen och olika åtgärder för att effektiviserasjöövervakningen. I propositionen föreslås en ändring ifartygssäkerhetslagen (1988:49). Ändringen innebär att på egetinitiativ skall få utföra tillsyn av fartyg i form av inspektioner.Sjöfartsverket skall i samråd med bestämma i vilkenutsträckning skall ha sådana uppgifter. I propositionen framförs också att bör gesmöjlighet att på eget initiativ utöva tillsyn av vissa transporter av farligtgods och vidta åtgärder mot vattenföroreningar från fartyg. Sjöpolisens ochkustbevakningens verksamhet bör samordnas bättre. 1989/90:FÖU 8 bör vidare S utökade uppgifter när det gäller 1989/90:FöU8ledningen av sjöräddningsinsatser som gäller efterforskning och räddning avmänniskor. sambandscentraler bör avvecklas med undantag förcentralerna i och , som bör finnas kvar med somhuvudman. Ändringeni fartygssäkerhetslagen föreslås träda i kraft . Allmänt om roll i samhälletssjöövervakning Utskottetkonstaterar att samhällets sjöövervakning omfattar ett stort antal uppgifterdär flera olika myndigheter har ansvar för tillsynen av att lagar ochbestämmelser efterlevs. Som exempel kan nämnas marinens och kustbevakningensuppgift att svara för den allmänna gränsövervakningen och övervakningen avSveriges sjöterritorium samt marinens tillträdeskontroll av statsfartyg.Polisens uppgift att upprätthålla ordning och att bekämpa brott gäller ocksåsvenska farvatten. Polisen svarar även för utlänningskontrollen, inklusive skyddsområdestillsynen.Tullverket svarar för tullkontroll och smugglingsbekämpning. De nämndamyndigheterna medverkar också i stor utsträckning i varandras tillsyn. Isjöövervakningen kan också till del inbegripas sjösäkerhetsfrågor ochsjöräddningstjänst. Inom ramen för sjösäkerheten är sjöfartsverkethuvudansvarigt för farledsverksamheten och för fartygsinspektionen. När detgäller sjöräddningstjänsten har huvudansvaret för efterforskningav människor i sjönöd, medan svarar för räddningstjänsten närolja eller andra skadliga ämnen kommit ut i vattnet. redovisar i propositionen hur kustbevakningskommittén har undersöktmöjligheterna att minska den här exemplifierade sektoriseringen. Han anger därvidatt en mer långtgående samordning av de olika uppgifterna inomsjöövervakningen, t.ex. inom ramen för en enda huvudansvarig myndighet, intebefunnits lämplig. Förändringsarbetet bör i stället inriktas på ökat samarbete,tydligare och mera heltäckande föreskrifter, förbättrad informationshanteringsamt samlokalisering eller organisatorisk samordning av annat slag. Närdet gäller frågan om hur en bättre samordning skall åstadkommas anförförsvarsministern - beträffandekustbevakningen och marinen att grunden har lagts för en långtgående samverkan genom beslut (prop. 1987/88:142, FöUlO, rskr. 299) om samlokalisering av ledningsorgan m.m. Det ankommer på myndigheterna att utveckla samarbetet inom de givna ramarna, -beträffande och att det finns förut sättningar för att skall kunna medverka i tullkon troll och smugglingsbekämpning i minst samma omfattning som före utbrytningen ur . Samarbetet kan förstärkas genom t.ex. _ flerplanerade gemensamma insatser, utökat informationsutbyte om 1989/90:FÖU8 underrättelselägetsamt genom informations- och planeringskontakter, - beträffandekustbevakningen och att en sammanslagning skulle ha så storanackdelar att andra lösningar bör väljas för att effektivisera samarbetet.Kustbevakningens möjligheter att medverka i den tillsyn som sjöfartsverketutför bör förbättras. Föredragande statsrådet lämnar i propositionen ett särskiltförslag om detta. , som fungerar tillfredsställande, börunder huvudmannen ledning och tillsammans med samverkandeparter få utvecklas inom ramen för räddningstjänstlagen (1986:1102). Enligtföredragande statsrådet erfordras inget ställningstagande från föratt genomföra vad som här har angetts. I en med anledning av propositionen avgiven kommittémotionFö33 (fp) sägs inledningsvis att inriktningen i regeringens proposition är braeftersom ansvarsförhållandena och samordningsmöjligheterna klarläggs mellan deorgan som deltar i sjöövervakningen. Motionärerna pekar sedan på problemet meddet stora antalet medverkande myndigheter och andra organisationer och hävdaratt detta problem särskilt måste observeras. De av regeringen redovisadeåtgärderna innebär dock, enligt motionärerna, att det tudelade ansvaret intekommer att resultera i alltför stora effektförluster i den långsiktigaplaneringen och i den operativa ledningen. Detta anses emellertid inte tillräckligtutan expansion måste i fråga om främst investeringar ochstödverksamhet noga samordnas med marinen, som är den andragränsövervakningsmyndigheten. Enligt motionärerna bör därför regeringen denärmaste åren ägna särskild uppmärksamhet åt den fortsatta samordningen avkustbevakningens och marinens stödverksamhet och stödfunktioner, regionalt ochlokalt, för att begränsa investeringar och driftkostnader för dylik verksamhet. Utskottet har tidigare behandlat frågan omsjöövervakningen (FöU 1981/82:18 s. 39-42 och FöU 1986/87:11 s. 147-150) och därvid bl.a. uppmärksammat riskerna med den spridda ansvarsfördelningen. Sekto riseringen innebär att resurser och verksamhet kan komma att dubble ras eller användas mindre effektivt. På utskottets förslag gjorde också i samband med försvarsbeslut ett särskilt uttalande (FÖU 1981/82:18 s. 49, rskr. 374) till regeringen om bl.a. målet att skapa en effektivare sjöövervakning genom ett bättre resursutnyttjande. Vad som vidtagits, och som anmäls av försvarsministern, anser utskottet vara i linje med vad har uttalat om sjööver vakningens effektivisering. Hit hör t.ex. beslutet att inordna kustbevak ningens planering och uppföljning i perspektiv- och programplane ringen för den militära utgiftsramen, vilket bör motverka riskerna med det tudelade ansvaret utan att det påverkar myndigheternas arbete på fåltet. Bl.a. bör investeringar kunna överblickas och samordnas. Till detta bidrar också att ansvarar för anskaffning och vidmakthållande av t.ex. bålar och fartyg till såväl marinen som och att fortifikationsförvaltningen fr.o.m. budgetåret 8 1990/91också svarar för lokalförsörjning. gareexempel är beslutet att samlokalisera lednings- 1989/90:FÖU8 områdesförband inom marinen och att därvid utnyttja gemensammainformations- och sambandssystem. Utskottet anser således att det såväl för sjöövervakningensom för övriga berörda områden nu finns alla rimliga förutsättningar för eneffektiv samverkan och samordning mellan och marinen. Denregeringens noggranna uppmärksamhet på den fortsatta samordningen, som förordasi motion FÖ33 (fp), förutsätter utskottet kommer till stånd utan någotuttalande från , särskilt som regeringen aviserat ökad vikt åtresultatuppföljning och analys som underlag för planeringen. Med hänsyn härtillbör inte bifalla motion Fö33 (fp). Utskottet kommer i det följande att under särskildarubriker behandla vissa andra viktigare överväganden och förslag ipropositionen. Polisiär verksamhet till sjöss Sjöpolisens och övervakning till sjösssammanfaller till viss del. Föredragande statsrådet anmäler att deras resp.verksamheter bör samordnas ytterligare. Frågan om hur behovet av den polisiäraverksamheten till sjöss skall kunna tillgodoses bör dock bli föremål förfortsatta överväganden. I denna fråga har försvarsministern samrått med chefenför som sagt sig ha för avsikt att i ett senare sammanhang,och efter samråd med försvarsministern, ta upp denna fråga och de därtillanknytande spörsmålen om resursfördelning och samverkan mellan polisen ochkustbevakningen. Kustbevakningstjänstemännen har genom lagen (1982:395) omkustbevakningens medverkan vid polisiär övervakning fått samma befogenhetersom polismän när bedriver övervakning för att hindra brott,bl.a. mot bestämmelserna som gäller utlänningars rätt att uppehålla sig inomvisst område, jakt, fiske, naturvård, trafikregler och säkerhetsanordningar försjötrafiken samt fartygsregistrering och identifiering. Enligt försvarsministernsbedömning erfordras ingen ändring av dessa bestämmelser förkustbevakningstjänstemännens polisiära befogenheter utöver den ändring somföljer av propositionen 1989/90:54 om skydd för samhällsviktiga anläggningarm.m. Försvarsministern anger vidare att det bör ankomma på resp. länsstyrelseatt bedöma behovet av särskilda sambandsmän ur polisen placerade vid kustbevakningensregionala ledningar. I motion FÖ714 (c) föreslår motionären bl.a. ett ökatsamarbete mellan och polisen, framför allt när det gäller transporterav polispersonal i skärgårdarna. hänvisar i sitt yttrande, som bifogasdetta betänkan de som bilaga, inledningsvis till vad som i tidigare sammanhang (bl.a. JuU 1976/77:27, JuU 1985/86:19 och JuU 1986/87:3y) sagts i olika frågor om och om förhållandet mellan sjöpolisen och . konstaterar härvid bl.a. att sjöpoli sens och uppgifter i fråga om polisiär övervakning g till sjöss sammanfaller till viss del och att de polisiära arbetsuppgifter- 1* 1989/90. na primärtankommer på polisen. Åtgärder för att säkerställa ett gott 1989/90:FÖU8 samarbetemellan sjöpolisen och samt att klarlägga förekommandegränsdragningsproblem bör därför ägnas uppmärksamhet i det fortsatta arbetet.Justitieutskottet ansluter sig vidare till kravet på en utbyggnad avsjöpolisens resurser. Det noterar att föredragande statsrådet i propositionenanför att chefen för senare, och efter samråd med chefenför försvarsdepartementet, kommer att ta upp vissa frågor om den polisiäraverksamheten till sjöss och de därtill anknytande spörsmålen omresursfördelning och samverkan mellan polisen och kustbevakningen.Justitieutskottet utgår från att resultatet av dessa överväganden inom kortkommer att resultera i att förslag om sjöpolisverksamheten föreläggs riksdagenoch att dessa överväganden kommer att präglas av det synsätt på frågorna somjustitieutskottet anlade i sitt yttrande till försvarsutskottet år 1987.Justitieutskottet föreslår att försvarsutskottet hemställer att medanledning av propositionen som sin mening ger regeringen till känna vadjustitieutskottet har uttalat om sjöpolisverksamheten. noterar att propositionen föreslår enytterligare samverkan mellan sjöpolisen och . Förslaget innebärinte någon ändring av kustbevakningstjänstemännens polisiära befogenheter,utan de polisiära arbetsuppgifterna ankommer primärt, som tidigare, på polisen.Utskottet räknar med att justieutskottets här anförda synpunkter kommer attövervägas när förslaget om resursfördelning och samverkan mellan polisen ochkustbevakningen utarbetas för att, i enlighet med vad som anförs ipropositionen, senare föreläggas . I avvaktan på nämndaregeringsförslag har utskottet ingen erinran mot vad försvarsministern haranfört om polisiär verksamhet till sjöss och kustbevakningstjänstemännenspolisiära befogenheter i detta sammanhang. Utskottet anser vidare att den ökade samverkan somföreslås i motion FÖ414 (c) kan tillgodoses inom ramen för myndigheternasnuvarande befogenheter och de åtgärder som har föreslagits. bördärför avslå motionen i denna del. Tillsyn och kontroll av fartyg och transporter av farligtgods Enligt nu gällande ordning utövar tillsynenöver lagstiftningen om sjösäkerhet, sjötransporter av farligt gods ochåtgärder mot vattenföroreningar från fartyg. biträder i tillsynenefter begäran av i varje enskilt fall. I praktiken begärs sällansådant biträde. ansvarar för gränskontrollen av vägtransporterav farligt gods till och från utlandet samt för kontroll av fordon och andra lastenheter som inkommer med fartyg. medverkade som en del i i tillsynsarbetet fram t.o.m. . Denna möjlighet upphörde då i och med att blev en egen myndighet. förordar ett vidgat samarbete mellan sjöfarts- 1989/90:FöU8 verket,och och en systematisk användning avkustbevakningens resurser i det nämnda tillsynsarbetet. Det är därvid,enligt försvarsministern, angeläget att på eget initiativbereds möjlighet att utöva tillsynen inom de berörda områdena, vilket bör ledatill att verksamheten kan bedrivas mera planmässigt än och därmed meraeffektivt. För att möjliggöra en sådan ordning för tillsynen av sjösäkerhetenföreslår försvarsministern, i samråd med chefen förkommunikationsdepartementet, en ändring i fartygssäkerhetslagen (1988:49). Närdet gäller tillsynen av transporter av farligt gods och åtgärder motvattenförorening från fartyg krävs enligt försvarsministern ingen lagändring.Det får nämligen anses ankomma på regeringen att med stöd av gällandebestämmelser besluta om vem som skall utöva tillsynen. Två under den allmänna motionstiden väckta motionerbehandlar bl.a. sjösäkerhetsinspektioner av fartyg. Sålunda förordas i motionFÖ714 (c) ett samarbete mellan och sjöfartsverketssjöfartsinspektion. Enligt motionären saknar för närvarandemöjligheter till att till sjöss kontrollera bl.a. att säkerheten är uppfylldmed hänsyn till internationell standard och att bemanningen ärtillfredsställande. personal bör därför ges möjlighet attutföra ett slags "flygande besiktning". På motsvarande sätt påtalas imotion FÖ720 (vpk) behovet av en bättre resurssamordning. Resurserna bör ävenutökas. Motionärerna förordar i sammanhanget en effektivare organisation medomfattande befogenheter till inspektion av fartyg och kontroll avsjösäkerheten. Vidare krävs ökade insatser för att höja säkerheten i sambandmed farliga laster. Enligt motionärerna skulle en svensk, men icke-militär,variant av Guard kunna sköta material- och säkerhetsinspektioner samtkontrollera besättningarnas utbildning och behörighet. Utskottet anser att den inträffade fårjekatastrofenpå med stor tyngd understryker vikten av att genom olika åtgärderhöja sjösäkerheten. Adekvata möjligheter för tillsyner och inspektioner har härsin gjvna plats. Utskottet noterar att den nu föreslagna ändringen ifartygssäkerhetslagen (1988:49) ger rätt att på eget initiativ,och i den utsträckning som och kommer överensom, utöva tillsyn i form av inspektioner av fartyg för att undersöka omfartyget är bemannat på betryggande sätt, om arbetsmiljön ärtillfredsställande, om fartyget är behörigen lastat eller barlastat och omfartyget i övrigt är i behörigt skick. Enligt utskottets mening bör denföreslagna lagändringen leda till att kompetens och resurserkan utnyttjas bättre. Därmed skapas möjligheter till en effektivare kontrollav att gällande lagstiftning om fartygssäkerhet efterlevs. Utskottet föreslårdärför att antar förslaget till lag om ändring i fartygslagen(1988:49). Utskottet anser att bifall till propositionen i dessadelar möjliggör det slags effektivare inspektioner som förordas i de bägge motionerna FÖ714 (c) och FÖ720 (vpk). bör därför enligt utskottets 11 meninginte bifalla dessa motioner. I sjöräddning deltar flera statliga organ såsom polisen,marinen, flygvapnet, , , luftfartsverket ochkustbevakningen. Den ideella föreningen samverkar medmyndigheterna genom att utföra hjälpinsatser vid sjönöd. är enligt räddningstjänstlagen(1986:1102) uppdelad i två verksamhetsområden. är ansvarigmyndighet för efterforskning och räddning av människor som är eller befarasvara i sjönöd samt för sjuktransport från fartyg. svarar å sinsida för räddningstjänsten när olja eller andra skadliga ämnen har kommit ut ivattnet. har prövat hur kan medverkaeller utnyttjas i en mera integrerad och samordnad sjöräddningstjänst.Kommittén, som anser att sjöräddningstjänsten fiingerar tillfredsställande,har föreslagit att även i fortsättningen skall vara huvudman menatt frågan bör prövas . Försvarsministern anser också attsjöräddningstjänsten fungerar tillfredsställande och att den del avsjöräddningstjänsten som gäller räddande av liv även i fortsättningen bör byggapå nuvarande långtgående samverkan mellan flera myndigheter ochorganisationer. Förutsättningar för en fortsatt utveckling sägs ha förbättratsi och med räddningstjänstlagens tillkomst och en utveckling pågår.Försvarsministern betonar särskilt vikten av att utvecklingen drivs vidare avsjöfartsverket och övriga berörda organisationer. har tecknat avtal med om attinrätta sjöräddningscentraler. Sådana finns i , Stockholmoch . Härutöver finns vissa sjöräddningsundercentraler. Varjesjöräddningslarm förs vidare, oavsett ursprung, till någon central där denoperativa ledningen av sjöräddningsinsatsen sköts av en av sjöfartsverketgodkänd räddningsledare. Räddningsledaren sätter sedan in lämpliga tillförfogande stående resurser, oavsett dessas organisationstillhörighet. Föredragande statsrådet anser att börmedverka i ledningen av sjöräddningsinsatserna vad gäller efterforskning ochräddning av människor och att , inom ansvarsområde,kan ges utökade ledningsuppgifter. Detta har sin grund i att kustbevakningengenom samlokaliseringen med marinen på den regionala nivån kommer att ha enledningsresurs som kan verka dygnet runt och som har tillgång till marinenssambands- och informationssystem. Försvarsministern, som i dessa frågor harsamrått med chefen för , anser att det bör ankommapå att i samråd med berörda myndigheter utforma den nyaledningsorganisationen. I det sammanhanget får också behovet avledningsresurser för sjöräddningstjänsten på och i bedömas. Utskottet har ingen erinran mot vad som i propositionenanförts om sjöräddningstjänsten. Den med anledning av propositionen väckta motionen FÖ34(s) har också anknytning till sjöräddningstjänsten. Vid en eventuell stor sjöolycka 1989/90:FöU8