bet · GD01FöU7 · 1989-12-31 00:00:00 — De av tillkännagivna besluten om ensidigastyrkere-duktioner har börjat genomföras i Centraleuropa.Dessa reduktioner kan också komma att beröra det nordeuropeiska området. De parallella förhandlingarna i om konventionellastyrkor i och om förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder inom ramenför konferensen om säkerhet och samarbete i (ESK) har inletts i enpositiv anda. Förhandlingarna avser bl.a. att söka reducera de konventionellastyrkorna och ge dessa en mera defensiv karaktär. Regeringen följer noggrantförhandlingarna om konventionella rustningar mellan de 23 alliansanslutnaESK-staterna. Det nordeuropeiska och nordatlantiska områdets strategiskabetydelse sammanhänger i väsentlig grad med de militärtekniska förhållandenaoch dessas konsekvenser för den globala kärnvapenbalansen liksom för stormakternasmarinstrategiska och luftoperativa intressen. karakteriseras av en grundläggandestabilitet i vad avser den politiska situationen och den säkerhetspolitik som förs av de nordiska länderna. De nordiska länderna har i många avseenden sammanfallande intressen. Trots skillnader i säkerhetspolitisk oriente ring har de kunnat verka gemensamt, bland annat inom och andra internationella organisationer. En förutsättning för detta samarbete är de nordiska ländernas grundläggande respekt för 2i varandrassäkerhetspolitiska lösningar och politiska ställningstaganden. Beträffandebedömningen av den internationella utvecklingen hänvisar 1989/90:FöU7 försvarsministernockså till vad utrikesministern anför därom i bilagatill budgetpropositionen. Han erinrar om FK88:s betänkande Svensksäkerhetspolitik i en föränderlig värld (SOU 1990:5) och anger att han motdenna bakgrund har funnit det lämpligt att behandla de säkerhetspolitiskafrågorna relativt översiktligt. Beträffande den svenska försvarspolitiken anförförsvarsministern avslutningsvis följande. totalförsvar skall i första hand verkafredsbevarande genom att ha sådan styrka, sammansättning, ledning och beredskapatt en angripares förluster och andra uppoffringar i samband med ett försökatt utnyttja vårt land inte ter sig rimliga i förhållande till fördelarna. Ettså utformat totalförsvar utgör ett väsentligt bidrag till lugn, stabilitet ochen begränsad stormaktsnärvaro i det nordiska området i fred och iinternationella kriser. Ett starkt totalförsvar är därtill en förutsättning föratt svensk neutralitet skall bli zespekterad vid krig i vårt närområde. Ett militärt angrepp mot skall kunna mötasvarifrån det än kommer. Våra stridskrafter skall i det längsta kunna förhindraatt angriparen får fast fot på svensk mark. Skulle angriparen likväl lyckastränga in på vårt territorium skall ett effektivt och uthålligt motståndgenomföras i varje del av landet. Befolkning och egendom skall skyddas och denlivsnödvändiga försörjningen tryggas. Samhällets väsentligaste funktionerskall säkerställas. Totalförsvaret skall även inriktas på att mötakonsekvenser av andra säkerhetspolitiska hot än väpnat angrepp. Det är sålundaväsentligt för vår säkerhetspolitiska trovärdighet och för vårt totalförsvarsstyrka i krig att vi kan möta försök till påtryckningar ochhandelsrestriktioner. Respekten för vår territoriella integritet skall tryggasgenom förmåga att ingripa mot varje form av kränkning av vårt territorium såväli fred som under neutralitet vid krig i omvärlden. Det är en säkerhetspolitisk tillgång att vårt behov avmateriel till försvarsmakten till stor del kan tillgodoses av svensk industri.En egen livskraftig försvarsindustri och försvarsforskning bidrar tillrespekten för vilja och förmåga att föra en fast och konsekventneutralitetspolitik och ökar våra möjligheter att motstå påtryckningar avolika slag. Bedömningar av den fortsatta utvecklingen inom och mellanstormaktsblocken är förknippade med avsevärda osäkerheter. Denpågående avspänningsprocessen kan leda till fortsatt utvidgatöst-väst-samarbete, ytterligare minskningar i de militära styrkorna och en meradefensiv inriktning av dessa. En sådan process torde komma att pågå under långtid. Det kan dock inte helt uteslutas att avspänningsprocessen drabbas avbaksilag och att motsättningarna mellan stormaktsblocken därmed åter skärps. Så länge supermakterna bedriver seriösa och konstruktivaförhandlingar ökar rimligtvis säkerheten även för oss. Särskilt i en period avsnabba omdaningar i är det viktigt att det nordiska området förblirstabilt och att vår säkerhetspolitik ligger fast. Utskottet 1989/90:FöU7 försvarskommitté har avgivit sittsäkerhetspolitiska betänkande Svensk säkerhetspolitik i en föränderlig värld(SOU 1990:5). I betänkandet har en enig kommitté framlagt sin syn på den säkerhetspolitiskautvecklingen. Kommittén finner att de omvälvningar i som har skett underden gör det exceptionellt svårt att göra långsiktigasäkerhetspolitiska bedömningar. Förändringstakten och svårigheterna att bedömaden framtida utvecklingen föranleder kommittén att betona vikten avflexibilitet i valet av säkerhetspolitiska medel inom ramen för en stabilsvensk säkerhetspolitik. Mot bakgrund av konstaterade osäkerheter och medinstämmande i vad som på denna punkt anförs i budgetpropositionen finnerutskottet det riktigt att avstår från att nu ingående behandla desäkerhetspolitiska frågorna. Dessa torde komma att på nytt aktualiseras i denväntade totalförsvarspropositionen, som kommer att grundas på resultatet av försvarskommitténsfortsatta arbete. 1 detta arbete ingår inte minst att ytterligare studera denpågående omdanings- och förändringsprocessens säkerhetspolitiska betydelse. bör enligt utskottets mening lämna utan erinran vad försvarsministern har anfört om säkerhetspolitiken. Vissa för totalförsvaret gemensamma frågor Utskottet behandlar i detta avsnitt vad föredragandestatsrådet i budgetpropositionen (s. 1114) har anfört om vissa förtotalförsvaret gemensamma frågor. I avsnittet behandlas också motionerna FÖ302(mp) och FÖ305 (s) som båda rör frågor rörande pliktjänstgöring. Hit har ocksåförts två motioner, FÖ203 yrkande 2 (c) och FÖ303 (fp), som gäller sårbarheteni vårt samhälle. Vissa förslag rörande de frivilliga försvarsorganisationernasverksamhet i motion FÖ301 (c) har också bedömts ha en sådan anknytning tilltotalförsvaret i dess helhet att de bör tas upp till behandling under dennarubrik. Motion FÖ306 (m), som rör försvaret av , motion FÖ304 (mp) ominrättande av en fond för landsbygdens utveckling och motion FÖ505 (c, m, fp,vpk, mp) om läns inordnande i totalförsvarets högre regionalaorganisation behandlas också i detta sammanhang. Försvarsministern redovisar inledningsvis vissaledningsfrågor med utgångspunkt i resultatet av det utredningsarbete som harutförts av en av regeringen tillsatt utredare rörandecivilförsvarslagstiftningen (). Utredningens förslag, redovisadei betänkandet (SOU 1989:42), bereds inom . Därefter tar försvarsministern upp vissa ledningsfrågorsom har nära samband med förslag. Han pekar därvid bl.a. på en rapport ledning i kriser och krig som överbefålhavaren - ochöverstyrelsen för civil beredskap (ÖCB) på regeringens uppdrag 1989/90:FÖU7 Han behandlar också vissa förhållanden inom detcivila totalförsvarets funktioner och samspelet mellan dessa och denoperativa ledningen utifrån en av ÖCB avgivenrapport av totalförsvarets civila del under kriser Sammanfattningsvis framhåller försvarsministern att detenligt hans mening är angeläget att åtgärder vidtas för att förbättraledningen inom totalförsvarets civila del under beredskap och i krig. Hananser att de principer som redovisats i ÖCB:s rapport redan nu kan utgöra enallmän grund för myndigheternas fortsatta arbete. Försvarsministern avslutar sin redogörelse med attredovisa vissa förändringar i anslagsstrukturen till vilka utskottet återkommeri det följande i samband med behandlingen av anslagsfrågorna. Utskottet delar försvarsministerns uppfattning att det ärangeläget att det vidtas åtgärder för att förbättra ledningen inomtotalförsvarets civila del under beredskap och krig. De förslag i olikaledningsfrågor som förelagts regeringen torde därvid kunna tjäna somvägledning. Utskottet räknar med att regeringen återkommer till meden redogörelse för vidtagna åtgärder och i den mån så påkallas med förslag tillbeslut. bör lämna utan erinran vad föredragande statsrådet har anförtom vissa för totalförsvaret gemensamma frågor. Utskottet övergår att behandla de till detta avsnitthänförda motionerna FÖ305 (s) och FÖ302 (mp) som båda rör plikttjänstgöringensutformning. Motion FÖ305 (s) syftar till en effektivbering ochutvidgning av värnpliktstjänstgöringen som ett medel att på ett bättre sätt äni dag tillgodose personalbehovet inom totalförsvaret såväl i fråga om dessmilitära som civila del. Motionären konstaterar att allt fler värnpliktigafrikallas vid inskrivningen, vilket enligt hans mening kan riskera helavärnpliktssystemet. Alla bör, anser han, fullgöra den allmänna värnplikten inågon form inom totalförsvaret. Motionären förklarar sig välkomna en diskussionom militär eller civil värnpliktstjänstgöring för både män och kvinnor. Bådedet civila och det militära försvaret har, konstaterar han, nytta av atttillföras sådana personalresurser. Utskottet vill inledningsvis erinra om att riksdagentidigare har behandlat motionsyrkanden om vidgad plikttjänstgöring för att tillgo dose totalförsvarets personalbehov, bl.a. i betänkandet FöU 1985/86:8 (s. 1011). Utskottet konstaterade därvid att en utvidgning av värn pliktslagen att omfatta även kvinnor inte var aktuell och pekade på att kvinnorna omfattades av en rad andra i lag föreskrivna tjänsteplikter. Därigenom har kvinnorna, konstaterade utskottet, stora försvarsplikter redan enligt nu gällande ordning. Utskottet vill i sammanhanget erinra om att civilförsvarslagstiftningsutredningen i sitt betänkande Det civila -, . försvaret(SOU 1989:42) föreslagit att civilförsvarsplikten ersätts med encivilplikt som i förhållande till civilförsvarsplikten förlängs med /90:FÖU7 (till ). Civilplikten föreslås också omfatta utländska medborgare som bori . Frågor kring tillgodoseendet av totalförsvarets personalbehovkommer också att närmare övervägas inom ramen för försvarskommitténs arbete. Iavvaktan på resultatet av detta finner utskottet inte anledning att frångå sintidigare redovisade uppfattning i frågan. Motion FÖ305 (s) bör avslås avriksdagen. I motion 302 (mp) föreslår motionärerna att den allmännavärnplikten för män skall ersättas med en allmän värntjänst. Den föreslagnaplikttjänstgöringen föreslås omfatta alla ungdomar som har fyllt 18 åroberoende av kön. Den avses fullgöras . Värntjänsten skallförutom tjänstgöring i det militära försvaret innefatta tjänstgöring inom andrasamhällsområden såsom sjukvård och social omsorg och miljövård. Ivärntjänstgöringen föreslås ingå en grundläggande överlevnadsutbildning.Motionärerna föreslår att en parlamentarisk utredning tillsätts för att arbetafram förslag om den föreslagna värntjänstens närmare utformning. Ubkottet anser att inte heller skall bifallamotion 302 (mp) om tillsättande av den däri föreslagna utredningen. mening bör också detta förslag i första hand bedömas i ljuset avförsvarskommitténs överväganden om totalförsvarets personalbehov. Detta synsättligger också i linje med utskottets ställningstagande då det senast avstyrkteett motsvarande förslag från de gröna (1989/90:FöU3 s. 9). I motion FÖ301 (c) återkommer motionärerna med etttidigare framfört förslag om lagfäst rätt tid tjänstledighet vid frivilligförsvarsutbildning. Utskottet har vid behandlingen av ett tidigaremotionsyrkande i ämnet ställt sig positivt till införandet av en sådanrättighet (FöU 1985/86:10). Utskottet anförde därvid bl.a. att det varangeläget att regeringen aktivt och utan tidsutdräkt förbereder ett lagförslagi ämnet. Utskottet ansåg sig ha anledning att räkna med att så sker utan attriksdagen gör något särskilt uttalande i frågan. Utskottet vidhåller sin uppfattning om behovet av rätttill tjänstledighet för deltagare i ifrågavarande utbildning och räknar nu somtidigare med att arbetet i med denna fråga leder tillresultat. Mot denna bakgrund anser utskottet att inte bör bifallamotion FÖ301 (c). Utskottet övergår att behandla motionerna FÖ203 yrkande 2(c) och FÖ303 (fp) som båda tar upp frågor rörande samhällets sårbarhet. I motion FÖ203 anför motionärerna att somriskerna för olika fredliga och militära kriser ökar växer det svenska samhällets sårbarhet. Som exempel härpå nämns vårt stora utlandsberoende. Mo tionärerna pekar också på sårbarheten på livsmedels-, energi- och vattenförsörjningens område. De erinrar om att inriktningen och om fattningen av de civila delarna av försvaret övervägs av försvarskommitté som därvid också har att närmare analysera sårbar heten i vårt samhälle. Motionärerna framhåller att kommittén i sitt 25 fortsattaarbete bör beakta de synpunkter som har fram- 1989/90:FöU7 fört i motion FÖ203 och i den under föregående väckta motionen iämnet (mot. 1988/89:FÖ503). Utskottet anser det vara en viktig uppgift att genom olikaåtgärder söka komma till rätta med det moderna samhällets sårbarhet. Försvarskommitténhar i linje därmed i sina delbetänkanden Svensk säkerhetspolitik i enföränderlig värld (SOU 1990:5) och Totalförsvarets planering årsförsvarsbeslut (Ds 1990:5) analyserat och lyft fram olika problem rörandesårbarheten i det svenska samhället. Kommitténs arbete har därefter lagts tillgrund för olika uppdrag till berörda myndigheter med uppgift att avrapporterautredningsresultaten i anslutning till att de lämnar sina programplaner iseptember 1990. Därigenom kommer kommittén att få ytterligare underlag för attbedöma med vilka förhållningssätt den växande sårbarheten i samhället skallmötas. Utskottet räknar med att synpunkter som framför i motionFÖ203 (c) därvid kommer att bli beaktade. Motion FÖ203 yrkande 2 (c) bör därförinte bifallas. I motion FÖ303 (fp) föreslår motionärerna att dettillsätts en utredning om säkerhets- och sårbarhetsfrågorna i datasamhället.Motionärerna framhåller att den alltmer omfattande datoriseringen innebär enökad sårbarhet i samhället. Det är, anför de vidare, uppfattningatt man alltför lågt har prioriterat uppgiften att skapa tillräckligt säkra ochrobusta datasystem både inom den offentliga och inom den privata sektorn.Motionärerna framför olika synpunkter på myndigheternas och näringslivets ansvarför säkerhetsarbetet och säkerhetskontrollen på området. Avslutningsvisföreslår de att en parlamentarisk utredning tillsätts med uppgift att beredasäkerhetsfrågorna i datasamhället. Utskottet erinrar om att ÖCB tilldelats ett övergripandeansvar i fråga om säkerheten och sårbarheten inom ADB-området (FöU 1987/88:1,rskr. 24, prop. 1987/88:95, FÖU25, rskr. I anslutning härtill ansågs detinte föreligga några vägande skäl att inrätta ett särskiltsårbarhetsorgan/organisation eller tillsätta en parlamentarisksårbarhetsberedning (FöU 1987/88:1 s. 4). Det kan i sammanhanget påpekas attriksdagen för /90 gav ÖCB extra resurser för ändamålet(1988/89:FöU12 s. 25). Till bilden hör också att regeringen har givit ÖCBi uppdrag att utreda former för styrning och prioritering av åtgärder för attförverkliga en samhällsövergripande beredskapsplanering, bl.a. för att minskalandets ADB-beroende och sårbarhet vid krigsfara eller i krig. En rapportrörande styrmedel och riktlinjer för ADB-användning av strategisk betydelsefrån beredskapssynpunkt skall lämnas till regeringen senast den 31 december1990. skall en lägesredovisning presenteras i iseptember 1990. Med hänvisning till det anförda anser utskottet attriksdagen inte bör förorda att den i motion FÖ303 (fp) föreslagna utredningentillsätts. Motionen bör därför avslås av . Motionärerna i motion FÖ306 (m) anser att det ökadestrategiska intresset för försvar, som hänger samman med vikten av att 26 Sverigeskall kunna försvaras även vid överraskande angrepp, gör det angeläget att den nu arbetande försvarskommittén särskilt beaktar 1989/90:FÖU7 Detta gäller, anför motionärerna, framför allt möjligheterna attmobilisera förband i , säkerheten för rikets ledning medunderställda myndigheter samt civilbefolkningens skydd. Utskottet vill inledningsvis slå fast att det råderpolitisk enighet om att ett militärt angrepp skall kunna mötas varifrån det änkommer. Mot denna bakgrund är det enligt utskottet självklart att huvudstadensförsvar liksom försvaret av riket i övrigt kommer att beaktas vid utformningenav det framtida totalförsvaret. Utskottet räknar sålunda med att utformningenav försvaret av denna viktiga del av vårt land kommer att omfattas avförsvarskommitténs utredningsarbete utan att uttalar sig i frågan.Motion FÖ306 (m) bör därför avslås av . Motion FÖ308 (m) som rör försvaret av en annan region ivårt land, , kommer utskottet att behandla i det följande utgående från deförslag om preciserade resursförstärkningar för ändamålet som framförs imotionen. Mot bakgrund av en konstaterad sårbarhet, särskilt istorstadsregionerna, föreslår motionären i motion FÖ304 (mp) att det inrättasen fond för landsbygdsutveckling i syfte att skapa förutsättningar för enlevande landsbygd. Fonden skulle enligt motionärerna bidra till att skapa eninte minst för vårt försvar nödvändig balans mellan stad och landsbygd tillgagn för bl.a. en tryggad livsmedelsförsörjning. Från fonden föreslås utgåbidrag till av kommunerna inrättade ekologiska gårdar. Även enskilda gårdar börenligt motionärerna kunna erhålla bidrag ur fonden för ändamål den är avseddatt stödja. Utskottet har tidigare behandlat och avstyrkt ett yrkandefrån de gröna om inrättande av en fond av det slag varom nuframförs ett upprepat förslag (1988/89:FÖ14, s. 55, rskr. Utskottetanförde därvid bl.a. följande. "Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärviktigt att uppmärksamma glesbygdens problem. Ur försvarets synvinkel är detframför allt utvecklingen av befolkningsstrukturen som ter sig särskiltoroande. Utskottet anser emellertid att satsningar för att komma till rätta meddessa problem bör ha en annan inriktning än den som finns i det av motionärernaframlagda förslaget." Utskottet vidhåller denna uppfattning och anser attriksdagen inte heller skall bifalla den nu aktuella motionen FÖ304 (mp). fattade så sent som vid /89 beslutom totalförsvarets geografiska inordning på högre regional nivå. Beslutetinnebär bl.a. att skulle tillhöra det nya Mellerstamilitärområdet/civilområdet som enligt beslutet skulle inrättas (prop. 1988/89:90, FÖU14, rskr. I motion FÖ505 (c, m, fp, vpk, mp) föreslås med hänvisningtill en rad i motionen närmare utvecklade skäl att skall förastill Nedre militärområde/civilområde. Utskottetkonstaterade vid sin tidigare beredning av ärendet att upp- 27 gifter ochsynpunkter som utskottet hade inhämtat visade att det finns skäl bådeför inordnande av nämnda län i Mellersta området och /90:FöU7 dessknytning till Nedre område. Efter att ingående ha bedömt fråganutifrån en helhetssyn på vad som kan vara bäst för totalförsvaret fannutskottet tillräckliga skäl tala för att skulle tillhöraMellersta militärområdet/civilområdet (FöU 1988/89:14 s. 21). Utskottet finnerinte skäl att frångå denna bedömning. Motion FÖ505 (c, m, fp, vpk, mp) bördärför avslås av . I detta avsnitt behandlar utskottet vad föredragandestatsrådet i budgetpropositionen (s. 1516) har anfört om forskning samtmotioner som berör försvarets forskningsanstalts lokalisering, nämligen FÖ601(s), FÖ602 (fp, c) och FÖ605 (fp). Försvarsministern framhåller inledningsvis att forskningbidrar till att upprätthålla nationellt oberoende såväl i fred som i kris- ochkrigssituationer. Den utgör därför ett betydelsefullt stöd åt vårsäkerhetspolitik. Forskningen är också en viktig förutsättning för att viskall kunna tillgodogöra oss den militärtekniska utvecklingen. Betydelsen avforskning och forskningskompetens lör den civila delen av totalförsvaret harökat i betydelse till följd av den tilltagande internationella integrationen,det ökande beroendet mellan olika vitala delar i samhället och den ökandesårbarheten. Härefter redovisar försvarsministern den avöverbefålhavaren resp. överstyrelsen för civil beredskap (ÖCB) föreslagnaforskningsinriktningen och anger att den, som , skall inriktas delstill sådana teknikområden där utvecklingen går särskilt snabbt, dels tillsådana områden som är av stor betydelse för totalförsvarets utveckling. För det militära försvaret bör vidare inriktningen underden innevarande försvarsbeslutsperioden koncentreras till bl. a.-Telekrigföring särskilt teknik och metodutvecklingsfrågor. -Luftförsvarefter särskilt teknikutvecklingens betydelse för framtida hot och handlingsmöjligheter. -Ledningssystem särskilt ny teknik för ledningssystem och metoder att störa dessa. -Påfrestningar på samhället i kris ochkrig och deras konsekvenser För den civila delen av totalförsvaret anmäls att ÖCBavser att ta initiativ till ett större forskningsprogram (ramforskningsprogram)inom universitets- och högskolesektorn för att bygga upp forskningskompetensför det civila försvarets behov. Vissa medel för detta har avsatts iplaneringsramen för totalförsvarets civila del. Härutöverredovisas att delegationen för icke-militärt motstånd an- 1989/90:FöU7 malt behovav forskning om befolkningens reaktioner i händelse av en ockupation. Studiernaav förutsättningarna för icke-militärt motstånd kommer att fortsätta. Försvarsministern understryker avslutningsvis betydelsenav att det svenska totalförsvaret kan utformas med egna värderingar och egetkunnande som grund. Forskningen för totalförsvaret skall i linje härmed stödjautvecklingen genom att tidigt upptäcka, identifiera och analysera sådanaförändringar som har betydelse för våra försvarsansträngningar. Det är vidareen långsiktig uppgift att finna lämpliga former för att hantera frågan omsårbarhet och beredskapshänsyn i samhällsutvecklingen. För detta krävs enbetydande kompetensuppbyggnad. Utskottet har redovisat sin övergripande syn påförsvarsforskningens inriktning betänkande om ett nytt långsiktigtförsvarsbeslut (FÖU 1986/878:11 s. 123, rskr. Denna fråga har ävenbehandlats i tre senare betänkanden, (FöU 1987/88:11 s. 72, 1988/89:FöU7 samt1989/90:FöU14s. Utskottet konstaterar att vad föredragande statsrådet haranfört är i linje med inriktningen försvarsbeslut och därför börlämnas utan erinran. Tre motioner från den allmänna motionstiden behandlarlokalbe-ringen av vbsa delar av (). Sålundaframhålls i motion FÖ601 (s) behovet av att dämpa överhettningen iStockholmsregionen och att därvid en omlokalisering av delar av FOA tillVästerås vore en utmärkt lösning. har också behov av ett statligt verk.Goda kommunikationer och möjligheter att skapa en bra forskningsmiljötillsammans med är ytterligare argument härför. Med ungefårsamma motiv förordas också i motion FÖ602 (fp och c) somlokaliseringsort för forskningsanstaltens Stockholmsdelar. Motionären i FÖ605(fp) pekar å sin sida på att börjat visa intresse för attutnyttja den del av Järvafåltet som FOA disponerar och har tänkt använda för dedelar av anstalten som befinner sig på . Det bör enligt motionärenligga fördelar i att samlokalisera FOA till och ta i anspråkingenjörregementets (1) lokaler vid , vilka regementet snart lämnar.Detta skulle ge ett välkommet tillskott med kunskapsintensivverksamhet som bortfallet av arbetstillfållen i samband medregementets flyttning till skulle kompenseras. Ubkottet vill för sin del fåsta uppmärksamheten på attfrågan om lokaliseringen av FOA:s Stockholmsdelar varit en långdragen process där inriktningen ändrats ett flertal gånger. Regeringen beslutade sålun da att samla FOA:s Stockholmsdelar från i huvudsak tre platser till två Ursvik och . Beslutet ändrades till ~.q att gällaBotkyrka och . Projekteringen av anläggningen i Botkyrkaavbröts 1981 och regeringen inriktade ånyo plane- 1989/90;FöU7 ringen motUrsvik och . Överbefålhavaren har i sin delrapport 13till perspektivplanen föreslagit en lokalisering till () ochGrindsjön.