bet · GD01JuU5 · 1989-12-31 00:00:00 — Informationtill målsäganden får ske även om den intagne motsätter sig det, ochinformationen skall omfatta bl,a, permissioner, rymning och tidpunkt förfrigivning. Här kan också nämnas att möjligheterna attsekretessbelägga uppgifter om enskildas personliga förhållanden utvidgats frånden , Lagändringen tar sikte bl.a, på sådana fall som de häraktuella. Frågan om tekniska skyddsanordningar för vissa utsattakvinnor har diskuterats i olika sammanhang . Justitieministernhar därvid i en debatt i (se snabbprol, 1988/89:106 s, 97) uttalatatt hon anser att det behövs åtgärder när det gäller utnyttjandet av tekniskahjälpmedel. Förslag om tekniska skyddsanordningar finns också i BRA:s tidigarenämnda utvärdering av besöksförbudslagen, som övervägs inomregeringskansliet, RPS anför i sitt yttrande över utvärderingen att tekniskaskyddsan ordningar endast i extrema undantagsfall torde komma till användning och då vid hot om eller risk för betydligt grövre brott än en överträ delse av besöksförbud. RPS pekar också på att sådana tekniska anord ningar är kostnadskrävande och att förslag om finansiering saknas i 19 utvärderingen. har åtskilliga förändringarvidtagits i förundersökningskungörelsen och i polisförordningen samt i olikamyndigheters anvisningar som syftar till att förbättra informationen till målsägandenom bl.a. möjligheter att S hjälp och stöd. Ett stort ansvar åvilar i dettahänseende polisen, som ofta först kommer i kontakt med en person som justdrabbats av brott. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att frågor ombrottsoffer utgör en integrerad del i polisutbildningen; inte minst viktigt äratt polisaspiranterna under den teoretiska och praktiska utbildningen fårerfarenhet av att möta människor i kris och att de Sr tillSlle att diskuteraolika etiska spörsmål som har samband med de svåra, allmänmänskliga frågor dethär gäller. Också när det gäller informationen om handläggningen avt.ex. en anmälan om brott har polisen ett stort ansvar. Här har också åklagarenoch inte minst domstolarna en betydande roll att spela när det gällerinformationen om t.ex. möjligheterna till skadestånd och ersättning enligtbrottsskadelagen och om rättegångsförfarandet, I denna del kan konstateras attåklagarna ålagts informationsskyldighet i förundersökningskungörelsen och attdomstolsverket tagit fram informationsmaterial om rättegången. har således en rad åtgärder vidtagits, ochdet är enligt utskottets mening numera tillfredsställande sörjt för att på ettenkelt sätt lämna information till målsäganden i nu berörda hänseenden.Utskottet anser således inte att några åtgärder från sida ärerforderliga när det gäller yrkandet i motion Ju817 om målsägandensinformationsbehov om regelsystemet m,m, och utskottet avstyrker bifall tillmotionen. Utskottet vill dock tillägga att det är självklart attmålsägandens informationsbehov och behov av personligt stöd inte alltid kantillgodoses genom åtgärder från polisen, åklagarna och domstolarna, I dettasammanhang har inte minst brottsofferjourerna en stor funktion att fylla, Ivissa fall kan det också bli fråga om att förordna ett biträde åt målsäganden.Det får också, anser utskottet, förutsättas att det informationsmaterial somriktas till målsäganden och andra som har att ta del i ett brottmålsförfarandekontinuerligt ses över och förbättras. När det sedan gäller yrkandet i motion Ju817 ommålsägandens rätt till information om t.ex, polisutredningen, beslut om åtaloch tidpunkt för rättegången framgår av ovan redovisade regler iförundersökningskungörelsen m.m. att åklagaren och domstolarna i princip harskyldighet att hålla målsäganden informerad om han eller hon begär det.Motionsönskemålet får således anses tillgodosett och bör inte föranleda någonåtgärd från sida. 1 motionerna Ju808 och Ju643 tas upp frågan om ettvåldsoffers rätt till information när gärningsmannen t.ex. friges från ett Sngelsestraff.Denna fråga har bringats till sin lösning genom attkriminalvårdsstyrelsen utSrdat allmänna råd om information till den som utsattsför våldsbrott eller hot om våld. Sådan information skall alltså lämnas ommålsäganden önskar det. Utskottet vill i sam- manhangetsärskilt peka på att målsäganden skall underrättas även om 1989/90:JuU5 gärningsmannenmotsätter sig det och att underrättelseskyldigheten omfattar också t,ex,rymningar. Även dessa motionsönskemål är således tillgodosedda, och inte hellerhär är någon åtgärd av påkallad. När det gäller yrkandet i motion Ju808 om utnyttjandet avtekniska skyddsanordningar, t.ex, trygghetslarm, är den frågan som framgåttaktuell i utvärderingen av lagen om besöksförbud. Överväganden pågår förnärvarande i . bör mot den bakgrunden inte nu göranågra uttalanden i denna fråga. I den del yrkandet avser förbättratsekretesskydd för utsatta kvinnor är motionen tillgodosedd redan genom gällanderegler. Motion Ju808 avstyrks i här behandlad del. I motionerna Ju613, Ju619 och Ju808 framförs önskemål omutvidgning av rätten till målsägandebiträde, I motionerna Ju613 och Ju808gäller kraven rätten till målsägandebiträde vid sexuella övergrepp och imotionerna Ju613 och Ju619 rätten till målsägandebiträde vid misshandel, Imotion Ju621 begärs att rätten till målsägandebiträde för barn som utsatts försexuella övergrepp skall utvidgas och omfatta även överprövning avåklagarbeslut och överklagande av domslut. Lagen om målsägandebiträde trädde i kraft (prop, 1987/88:107, bet. JuU 33, rskr. Genom fagstiftningen infördes enmöjlighet för målsäganden att på statens bekostnad få ett särskilt juridisktbiträde målsägandebiträde under förundersökning och rättegång rörandevis.sa brott. Även sådana målsägande som inte är parter i rättegången utanendast skall höras i anledning av åklagarens talan har möjlighet att erhållamålsägandebiträde, Målsägandebiträdets främsta uppgift är att ge målsägandenstöd och hjälp för att lindra påfrestningarna i samband med utredningen rörandeett allvarligt och integritetskränkande brott (se prop, s. 23). I processuellthänseende är målsägandebiträdet ett rättegångsbiträde och inte ett ombud,kan alltså inte självständigt vidta åtgärder förmålsägandens räkning i rättegången, Målsägandebiträde skall i allmänhet förordnas när detgäller mål som rör allvarliga sexualbrott såsom våldtäkt, sexuellt tvång,sexuellt utnyttjande, sexuellt utnyttjande av underårig och sexuellt umgängemed barn, avkomling eller syskon samt försök till sådana brott. Undantag görsför de fall där det kan antas att behov av biträde saknas, 1 mål om vissa andra typer av grövre brott med inslag avvåld eller annan integritetskränkning Sr målsägandebiträde förordnas om det med hänsyn till målsägandens personliga förhållanden och övriga 21 omständigheterkan antas att målsäganden har ett särskilt starkt behov Här avses bl.a. sexuellt ofredande, koppleri, förförelse av 1989/90:JuU5 ungdom,misshandel som inte är ringa, försök till mord, olaga frihetsberövande ocholaga hot. För att målsägandebiträde skall få förordnas i sistnämndafall krävs enligt vad som uttalades i lagstiftningsärendet (prop. s, 38) attbrottet i det enskilda fallet har varit av kvalificerat slag och har inneburiten svår kränkning av offret. Vidare bör bevisläget och det processuella läget iövrigt vara sådant att man måste räkna med att målsäganden kommer att utsättasför ingående eller pressande förhör. Ytterligare en förutsättning är attmålsägandens fysiska eller psykiska tillstånd är sådant att han eller hon kanantas ha väsentlig nytta av ett juridiskt biträde, Målsägandebiträde får inte förordnas sedan åklagaren harbeslutat att allmänt åtal inte skall väckas eller att sådant åtal skall läggasned eller sedan åklagaren avstått från att fullfölja talan mot dom i målet. Utskottet uttryckte i sitt av godkändabetänkande sin tillfredsställelse över att förslag om målsägandebiträde lagtsfram för . Utskottet ställde sig bakom de avgränsningar som gjorts ipropositionen. Utskottet ansåg emellertid att en utvärdering borde ske så snarttillräckliga erfarenheter av den nya regleringen vunnits för att skapa underlagför överväganden om möjligheten till biträde bör utsträckas även till andratyper av brottmål. Regeringen avser att låta inleda en utvärderingav lagstiftningen. Lagstiftningen om målsägandebiträde trädde i kraft den 1juli 1988. I lagstiftningsärendet anförde utskottet som ovan framgått bl.a. atten utvärdering av reglerna borde ske så snart tillräckliga erfarenheter av dennya regleringen vunnits för att skapa underlag för överväganden om möjlighetentill biträde borde utvidgas även till andra typer av brottmål. Med stöd av gjorda erfarenheter kan enligt utskottetsmening redan nu konstateras att möjligheterna att få målsägandebiträde intemotsvarar aktuella behov. Rätten till målsägandebiträde bör således utvidgastill att utan begränsningar gälla i mål om sexualbrott enligt 6 kap. BrB.Rätten till målsägandebiträde bör också väsentligt utvidgas när det gäller målom misshandel. Vad utskottet nu med anledning av motionerna Ju613, Ju619,Ju621 och Ju808 förordat kräver lagändringar, och regeringen bör få i uppdragatt skyndsamt lägga fram förslag härom för . Detta bör somsin mening ge regeringen till känna. Domstolsväsendetskompetens vid våldsbrott m.m. l989/90:JuU5 I motion Ju416 föreslås en obligatorisk utbildning ijämställdhetsfrågor för nämndemän. Motionärerna pekar på att det förekommitt.ex. i våldtäktsmål att nämndemän uttalat att en kvinna som följer med en mantill en lägenhet praktiskt taget Sr skylla sig själv. Bakgrunden är liknandenär det gäller yrkandet i motion Ju623 om domstolsväsendets kompetens vidkvinnovåld där förhållandena i den s.k, styckmordsrät-tegången tas till intäktför att kvinnor saknar rättsskydd. Frågor om nämndemännens utbildning har varit aktuella förutskottet vid åtskilliga tillSllen (se t.ex. JuU 1982/83:32,JuU 1986/87:25 och JuU 1987/88:38 samt 1988/89:JuU10). Utskottet har tidigare i dessa av godkändabetänkanden intagit den ståndpunkten att någon mer organiserad eller permanentverksamhet syftande till en egentlig juridisk utbildning av nämndemännen intekan anses lämplig med hänsyn till den ställning som lekmän som nämndemännenintar inom rättskipningen. Vidare har utskottet understrukit att det åliggerrättens ordförande, som är yrkesdomare, att vid överläggningen orientera dedeltagande nämndemännen om den föreliggande sakfrågan och om tillämpligarättsregler. Vid frågans behandling påpekade utskottet attdessa uttalanden tog sikte på utbildning syftande till ökade kunskaper om detmateriella innehållet på olika rättsområden. Utskottet ansåg det emellertiderforderligt med ökade informations- och utbildningsinsatser om de regler somstyr rättegångsförfarandet och om regler rörande t.ex. sekretess ochtystnadsplikt. Sådana utbildningsinsatser har genomförts församtliga nämndemän sedan medel för ändamålet anslagits på tilläggsbudget (seprop. 1988/89:25, bil. 1. bet. JuU 10, rskr. En nybliven nämndeman Sr genom sin domstols försorg engrundläggande information om den dömande verksamheten, och hargett ut elt informationshäfte om nämndemannauppdraget. är myckel aktivt när det gäller utbildningsfrågorna och tilldelasmedel härför över budget, Nämndemannaföreningarnatillhandahåller ett varierat utbud av föredrag, seminarier och studiebesök medolika inriktning. 1 sådana sammanhang tas upp frågor om våld mot kvinnor ochbarn och sexuella övergrepp. Här bör också nämnas att ,, riksåkla garen och gav ut en informationsskrift Miss handel och sexuella övergrepp mot kvinnor och barn. Skriften är tänkt att användas som en sammanfattande handledning, en kortfattad information och ett utbildningsunderlag för bl.a. personal inom rätts väsendet. I skriften ägnas uppmärksamhet bl.a. åt de psykiska reaktio- 23 ner som kan drabba ett offer för vålds- och sexualbrott. att utredningen om brottet ofta är mycket påfrestande /90:JuU5 målsägandenoch att den som leder förhören måste ha känsla för målsägandens svårasituation. Skriften har Stt en vid spridning bl.a. inom rättsväsendet. Frågor som rör våld mot kvinnor och barn behandlas äveninom ramen såväl för fiskalsutbildningen (grundkurs för domare) som för destraffrättsseminarier som anordnas i regi. Det förekommerockså att bekostar extern utbildning för domare i nu berörthänseende. I motionerna Ju416 och Ju623 tas upp frågor om synen påvålds- och sexualbrott hos representanter för den dömande verksamheten. I motionJu416 tar motionärerna avstånd från uttalanden av innebörd att en kvinna somföljer med en främmande man Sr skylla sig själv om hon blir våldtagen. I motionJu623 pekas på förhållandena i den s.k, styckmordsrättegången. Utskottet vill för sin del understryka vikten av att såvälnämndemän som yrkesdomare en ökad insikt om hur offret för vålds- ochsexualbrott drabbas och vikten av att målsäganden bemöts utan en moraliserandeattityd. Härvidlag vilar ett stort ansvar på rättens ordförande. Utskottetvill liksom tidigare (JuU 1983/84:25 s. 18) betona vikten av att förhören medoffret vid brottsutredningen liksom under rättegången uppfyller anspråken pårespekt för den personliga integriteten. Utskottet vill också med anledning av vad som anförts imotion Ju623 peka på risken att indignationen över ett brott leder till attviktiga rättsprinciper sätts på undantag. Kravet på bevisning Sr självfalletinte sättas lägre i mål där händelseförloppet varit av uppseendeväckande slagän vad som eljest skulle ha varit fallet. Sammanfattningsvis vill utskottet anföra att sådanaattityder som tas upp i motionerna givetvis måste bearbetas inom rättsväsendetlika väl som i övrigt i samhället. Den utbildning som bedrivs inomrättsväsendet är enligt utskottets uppfattning väl ägnad att öka insikten i denaktuella problematiken, och utskottet anser inte att några särskilda åtgärderär erforderliga från sida. Utskottet avstyrker bifall tillmotionerna Ju4l6 och Ju623. 1 motion Ju621 begärs åtgärder för att underlätta för barnsom hörs under förundersökning eller i rättegång och som utsatts för brott,särskilt sexuella övergrepp. Bakgrund l989/90:JuU5 1 17 §19 § förundersökningskungörelsen finns generellaföreskrifter om förhör med barn. Bestämmelserna innebär sammanfattningsvis attförhör skall verkställas så att barnet inte tar skada därav; särskilt storvarsamhet bör iakttas i fall som berör sexuallivet. Om möjligt bör förhörhållas endast en gång, och det bör hållas av en person med särskild fallenhetför uppgiften. 1 vissa fall bör t.ex. barnpsykolog biträda vid förhöret elleryttra sig angående värdet av barnets utsaga. I allmänna råd om utredning av brottav barn mm. (FAP 403-1) framhålls bl.a. att förhör med barn skallske på en för ändamålet lämplig plats, t.ex. i hemmet. Förhöret bör planerasnoga och hållas av en polisman med särskild fallenhet för uppgiften.Undersökningsledaren bör med beaktande av förhörets art pröva ombandspelare eller videokamera skall användas för dokumentation av förhöret, ochbehovet av biträde av barn- eller vittnespsykolog bör beaktas. Vårdnadshavarenbör normalt vara närvarande vid förhör med barn . har gett ut två rapporter om misshandeloch sexuella övergrepp (RPS/Rapport 1987:5 och 6) Familjevåld del I och 11. lämnas allmän information om insatser vid familjevåld och sexuellaövergrepp, och i del II behandlasförhör med barn. I rapporten framhålls bl.a. att förhör med barn i ärenden omsexuella övergrepp är en känslig uppgift som kräver noggrann planering och attarbetsmetoder och andra rutiner bör utarbetas i samråd med berörda myndigheter. I 5 kap. RB finns regler om offentlighet vid rättegång.Den grundläggande principen om offentlighet kan inskränkas i bl.a. mål omsexualbrott, och förhandlingen i sådana mål kan alltså äga rum inom stängdadörrar. Detsamma gäller oavsett måltyp vid förhör med barn . Vidare finns regler om vittnes- och målsägandeförhör i 36kap. och 37 kap, RB, Regleringen innebär bl.a. att förhör Sr ske utan att dentilltalade är närvarande om det finns anledning att befara att den hörde eljestinte vågar fritt berätta sanningen. Vittne eller målsägande kan också i vissafall höras utom huvudförhandlingen. Barn under15 år får inte höras under ed. Det finns också viss möjlighet att som bevisning åberopauppgifter ur förundersökningsprotokollet. Barnet behöver i dessa fall intehöras i domstolen utan bandupptagningen eller videoinspelningen från förhöretspelas upp. har i ett avgörande (NJA1986:821) gjort vissa principiella uttalanden om förhör ined barn som utsattsför brott, I domenuttalade HD bl,a, följande (s, 827), I den mån barnets uppgifter under förundersökningen är avbetydelse i målet förebringas de i regel inför rätten genom uppspelning eller utskriftav ett bandinspelat förhör med barnet. förhörethålls ofta vittnesförhör med utredningsmannen till styrkande avomständigheterna vid förhöret med barnet. måste höga krav ställas på förhör som hålls med ett barn under förundersökningen.Detta gäller både metodik och innehåll. En spön- 1989/90:JuU5 tanberättelse av barnet bör så långt möjligt säkras. därefterberättelsens hållbarhet belysas och uppgifterna kompletteras i syfte attsäkert klarlägga om rekvisiten för ett brott är för handen eller Slutligen bör i detta sammanhang nämnas att BRA nyligenpublicerat en rapport (1989:1) Sexualbrott mot barn. Rapporten innehåller ensystematisk framställning av det aktuella sociologiska och kriminologiskakunskapsläget vad gäller sexuella övergrepp mot barn. Den är en del i ettpågående forsknings- och utredningsprojekt som beräknas bli avslutat underinnevarande budgetår. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden liknandedet nu aktuella (se JuU 1985/86:3 och 1988/89:JuU6). Vid sakens behandlingförra året ansåg utskottet bl.a. att formerna för förhör med barn visade attdet hos berörda myndigheter fanns en medvetenhet om att förhör med barn måsteske under hänsynstagande till att barnet inte tar skada. Vidare ansåg utskottetatt det regelsystem som är tillämpligt på förhör med barn fick anses vara ihuvudsak tillfredsställande, bl.a. genom att det möjliggör för domstolar ochandra myndigheter att anpassa förfarandet vid förhören efter omständigheternai det enskilda fallet. Utskottet kan instämma i vad som anförs i motionen om attinriktningen vid förhör med barn måste vara att kräva största möjliga hänsyntill barnet utan att göra avkall på kravet på rättssäkerhet för den tilltalade.Enligt utskottets mening är också det regelsystem som utskottet ovan redogjortför väl ägnat att göra detta möjligt. I likhet med motionärerna vill utskottetockså understryka vikten av att barn-psykologi.skoch vittnespsykologiskexpertis anlitas när det finns behov av det liksom att lämplig teknisk utrustninganvänds för att dokumentera förhör. Det är därför med tillfredsställelse somutskottet nu liksom konstaterar att regelsystemet gör det möjligtför domstolarna och andra myndigheter att anpassa förfarandet vid förhörenefter omständigheterna i det enskilda fallet. Utskottet vill i sammanhanget något kommentera förslaget imotio nen om videoinspelning av förhör med barn i tingsrätten. Motionärer nas syfte är att härigenom kunna undvika att barnet behöver utsättas för ytterligare ett förhör i hovrätten om domen överklagas. Detta är ett syfte som utskottet har stor förståelse för. Emellertid skulle en sådan ordning kunna komma i konflikt med regler. Inne börden i den s.k. tilltrosparagrafen i 51 kap. 23 § RB är nämligen att hovrätten i princip inte får ändra en dom till den tilltalades nackdel utan att ha hört om de vittnen vars uppgifter varit avgörande för utgången i tingsrätten. Åtminstone efter en frikännande dom i tingsrät ten torde det således vara nödvändigt att höra om barnet i hovrätten för en fållande dom där. 1 5 kap. 9 S RB finns en annan regel som är av betydelse i sammanhanget. Där stadgas bl.a. förbud mot fotografe ring i rättssalen. Som framhölls i proposition 1979/80:87 (s. 12) fyller -b förbudet en funktion från såväl integritetsskydds- som ordningssyn- punkt.Förbudet omfattar inte endast fotografering utan även elektro- 1989/90:JuU5 niskbildupptagning såsom vid inspelning för TV. En annan sak är att hinder intemöter mot uppspelning i hovrätten av en bandupptagning eller videoinspelningsom gjorts under förundersökningen och som spelats upp i tingsrätten. Sammantaget finner utskottet inte anledning att frångåsitt ställningstagande . Utskottet anser alltså alltjämt att detnuvarande regelsystemet när det gäller förhör med barn Sr anses i huvudsaktillfredsställande. Utskottet avstyrker bifall till motion Ju621 i härbehandlad del. I motionerna Ju225, Ju807, Ju808 och Ju817 begärs ökatstöd till kvinno- och brottsofferjourer m.m. De första kvinnojourerna startade sin verksamhet förungeSr . finns drygt 100 jourer med omkring 10 000 medlemmar.Kvinnojourerna är samlade i en riksorganisation, RÖKS. Kvinnojourerna riktarin sitt arbete på hjälp och stöd åt misshandlade och förföljda kvinnor ochderas barn. I landet finns också ett mansjourer. De har en någotannorlunda inriktning på sitt arbete och vänder sig i första hand till män ikris, t.ex. i samband med separation. har vid flera tillSllen prövat frågor ommedel till jourernas verksamhet. Såväl kvinno- som mansjourer får statligtstöd. Medlen fördelas över anslaget H 4. Utvecklings- och försöksverksamhet(bil. 7, ) och över anslaget H 5. Bidrag till kvinnoorganisationernascentrala verksamhet (bil. 15, ). Dessutom erhåller jourernakommunala bidrag i varierande utsträckning. har vid tidigare behandling avmotionsyrkanden om jourer (se JuU 1987/88:6) bl.a. framhållit att kvinno- ochmansjourerna utför ett förtjänstfullt arbete som i stor utsträckning baseraspå frivilliga insatser. Utskottet konstaterade också att det inte gick att fåen klar bild av samhällsstödet till jourerna och uttalade förståelse för kravetpå en utredning därvidlag. Utskottet anslöt sig emellertid till uttalanden isocialutskottet av innebörd att ett mer permanent stöd i första hand får ansesvara en angelägenhet för kommunerna genom socialnämnderna. 1 våras gav , med anledning av socialutskottetsbetänkande (1988/89:SoU20, rskr. 220), som sin mening regeringen till känna att en utvärdering av kvinno- och mansjourernas verksamhet borde kom ma till stånd. Med anledning härav har regeringen gett i uppdrag att genomföra en sådan utvärdering. Uppdraget skall redovisas 27 I landetfinns mellan fem och tio brottsofferjourer samt centralorga- 1989/90:JuU5 Statliga medel till brottsofferjourer ochliknande verksamhet har såväl som reserverats under anslaget G5. : Ersättning för skador på grund av brott. Vissa jourer Srockså kommunalt stöd till sin verksamhet. Regeringen har beslutat om ett engångsbidrag på500 , till , Av bidraget skall 250 000kr. användas till utvecklingsarbete vid brottsofferjourerna. Återstoden skallanvändas för att starta nya jourer och för att utbilda stödpersoner. Frågor om brottsofferjourer tas upp i BR.Å:s rapport ombrottsoffer. Som framgår av årets budgetproposition (bil, 4 s, 33) harregeringen lämnat bidrag till försöksverksamhet vid två brottsofferjourer föratt ge ytterligare underlag för att bedöma hur åtgärder fÖr stöd och hjälp åtbrottsoffer bör utformas. När försöksverksamheten har redovisats och BRÅ:srapport om brottsoffer beretts Srdigt i kommer regeringenatt ta ställning till vilka åtgärder som kan vidtas för att på detta sättytterligare stärka brottsoffrens ställning. Ett förslag kommer enligt uppgiftfrån att läggas fram för , I detta sammanhang bör också nämnas att regeringen den 9november anordnade en hearing om gatuvåldet i , I hearingendeltog utöver statsministern och andra representanter för regeringen bl,a,brottsoffer, ungdomar, polismän och socialarbetare. Här bör också erinras om , som utarbetats i syfte att främja tillkomsten avbroitsofferjourer. Där betonas bl,a. att en väsentlig förutsättning för att enbrottsofferjour skall kunna fungera är att ilen har den lokala polisens stöd. Kampen mot brottsligheten bygger på enskilda människorsengagemang och deltagande.