bet · GD01FöU3 · 1989-12-31 00:00:00 — Utifrån denna grundinställning övergår utskottet till attbehandla yrkande 2 i partimotion Fö 15 där motionärerna föreslåren direktrekrytering av värnpliktiga även tid civilförsvaret. Dessa skulle,enligt motionärerna, kunna ges utbildning vid den nya totalförsvaretsskyddsskola eller vid skolor, för krigsplacering inomcivilförsvaret. En sådan åtgärd innebär en angelägen föryngring ochkvalitetsförstärkning av civilförsvaret och skulle bidra till en snabbareavveckling av kvarståendeläget beträffande värnpliktiga, anser . Utskottet har tidigare behandlat och avstyrktmotionsyrkanden från rörande direktrekrytering av värnpliktiga tillcivilförsvaret i syfte att föryngra civilförsvarets organisation (FöU 1985/86:8s. Utskottet ansåg då att frågan borde behandlas i det utredningsarbetesom pågick års försvarsbeslut. Totalförsvarets personalförsörjningkom sedan att behandlas 1987. lämnade därvidutan erinran föredragande statsrådets uppfattning att civilförsvaretspersonalförsörjning borde inriktas på att föryngra organisationen. Vidaregodtas att bl.a. vapenfria tjänstepliktiga i ökad omfattning borde utbildas ochkrigsplaceras inom bl.a. civilförsvaret på befattningar som kräver längreutbildning, exempelvis personal inom området skydd mot ABC-stridsmedel. Utskottet konstaterar att motion Fö 15 yrkande 2, i ochför sig ligger i linje med det försvarsbeslut dokumenterade behovetav föryngring av civilförsvaret som det innebär en inte oväsentligförändring av de grundläggande principerna för totalförsvaretspersonalförsörjning enligt detta beslut. Utskottet anser dock att det finnsskäl att överväga olika åtgärder som kan bidra till en reducering av den ickeönskvärda delen av kvarståendeläget för värnpliktiga, varav endirektrekrytering av värnpliktiga till civilförsvaret kan vara en. mening bör dessa frågor sättas in i ett större sammanhang och gesen samlad bedömning i ett säkerhets- och försvarspolitiskt perspektiv. Dettabör enligt utskottets mening göras av den nu arbetande försvarskommittén.Riksdagen bör som sin mening ge regeringen detta till känna. Beträffande förbandsomsättningssystemet redovisarcenterpartiet i sin kommittémotion Fö23 yrkande 2, en positiv inställning kortare förbandsomsättningstid. Bl.a. anser motionärerna att fåltförbandenskvalitet och stridsförmåga skulle höjas med ett sådant system. derasmening har emellertid frågan om omsättningstidens längd inte 1989/90:FöU3 belysts påett tillfredsställande sätt. De beräkningar som presenteras har,framhåller de, haft betydande skillnader i utfallet, varför det inte går att av dem dra några säkra slutsatser. Frågan bör därför, menarmotionärerna, ges en noggrann genomlysning och prövas i 1991 Ubkottet anser i likhet med motionärerna att en kortförbandsomsättningstid har flera fördelar. Utskottet konstaterar emellertidatt föredragande statsrådet i likhet med försvarskommittén anser att en kortförbandsomsättning är mer resurskrävande än ett system med en längreomsättningsperiod, bl.a. genom att ett större antal värnpliktiga skulle behövages minst 7,5 månaders grundutbildning. Vidare medför en kortförbandsomsättningstid ökade övnings- och underhållskostnader samt ett störrebefålsbehov för att klara den ökade utbildning som följer av ett sådant system.En kort förbandsomsättningsperiod skulle vidare, generellt tillämpad, medföraen ökad förslitning på brigadernas materiel, eftersom denna skulle behövautnyttjas i utbildningen med tätare intervall. Speciellt gäller detta för demekaniserade förbanden. Såsom försvarsministern anför medger ett system med enlångsammare förbandsomsättning, upp till , också att två brigaderkan utbildas vid ett och samma regemente. Utskottet delar sålunda försvarsministernsuppfattning att det utöver ekonomiska skäl också finns en rad andra motiv somtalar för att man inte generellt bör tillämpa principen med kortförbandsomsättning. föreslås därför avslå motion Fö23 yrkande 2 (c). Fyra motioner tar upp frågan om försök med förkortadgrundutbildning. Moderata samlingspartiet framför i sin partimotion FölOyrkande 1, vissa farhågor rörande försvarsministerns förordande av att 5månaders grundutbildning får ligga till grund för planeringen avterritorialför-svarsförbandens utbildning. Detta kan enligt motionärerna tolkassom att den förkortade utbildningen nu permanentas. De anser att försöksverksamheten,såsom angavs i beslut, skall genomföras , varefter denutvärderas. Även i motion Fö21 yrkande 1 (s), anförs att försöken medutbildningstidens längd måste utvärderas innan de kan läggas till grund förplaneringen. I kommittémotion Fö23 yrkande 3, avvisasuppfattningen att grundutbildningen skall differentieras ytterligare. Motionärernaanser att det inte finns något underlag som motiverar en förändrad principiellinställning till grundutbildningens omfattning eller längd. Ett minimikrav är,anser de, att nu pågående försöksverksamhet noggrant utvärderas. Utskottet vill inledningsvis peka på att , närden behandlade frågan om förkortad grundutbildning (1988/89:FöU14), inte hade någon erinran mot att en sådan försöksverksamhet genom fördes i avvaktan på nästa försvarsbeslut. Försöksresultaten kommer, erfar utskottet, att lämnas till försvarskommittén inför dess slutliga 12 ställningstagandei denna fråga. Med hänsyn till den framförhållning somplaneringsmässigt erfordras inför t.ex. inskrivning och uttagning /90:FöU3 avvärnpliktiga förordar försvarsministern att 5 månaders grundutbildning förterritorialförsvarsförband får ligga till grund för den fortsatta planeringenav dessa förband. Utskottet har, med hänvisning till vad som sålundainhämtats, ingen erinran mot vad föredragande statsrådet anfört om förkortadgrundutbildning av värnpliktiga. Utskottets ställningstagande innebär att riksdagenbör avslå motionerna FölO yrkande 1 (m), Fö21 yrkande 1 (s) och FÖ23 yrkande 3(c). Motion FÖ21, yrkande 2 (s), tar upp frågan om en förkortadgrundutbildnings innehåll. Motionären bedömer att grundutbildningstiden förterritorialförsvarsförband i realiteten kommer att bli kortare än 5 månader,eftersom dessa avses användas till beredskapsuppgifter. För att slå vakt omutbildningsinnehållet anser hon att den i försöket fastlagda5-månaderstjänstgöringen uteslutande bör innehålla utbildning. Utskottet anser att det är viktigt för upprätthållandet avvår beredskap att ett antal förband under grundutbildning kan vara disponiblaför olika beredskapsuppgifter. Dessa bör, såsom försvarsministern framhåller, iförsta hand åläggas försvarsområdesförband inom ramen för den tillämpadeutbildningen under den senare delen av grundutbildningen. Enligt utskottetförutsätter detta en rationell och effektiv utbildning som medger attberedskapstjänstgöring kan integreras i utbildningen på ett lämpligt sätt.Utskottet utgår ifrån att detta beaktas vid det slutliga ställningstagandet omgrundutbildningstidens längd. Motion FÖ21 yrkande 2 (s), bör därför avslås avriksdagen. kommunisternas partimotion Fö27 yrkande 1,gäller uppföljning av försöken med förkortad grundutbildning. I motionenuppmärksammas den ökande differentieringen av grundutbildningens längd. Även omen differentiering till viss del måste anses nödvändig, finns enligtmotionärerna en gräns för hur långt denna kan drivas. En skillnad på 10 månadermellan längsta och kortaste grundutbildning medför svårigheter att kompenseradem som går igenom den längre utbildningen. Motionärerna anser att kraven frånsamhällets sida på den enskilde måste uppfattas som rättvisa. De föreslårdärför att begär att regeringen skall inrätta ett parlamentariskt sammansattorgan för att kontinuerligt följa försöksverksamheten med förkortadgrundutbildning av värnpliktiga. Ubkottet erinrar om att den nu arbetandeförsvarskommittén, som bl.a. har att ta ställning till resultat ocherfarenheter från försöken med förkortad utbildning, är parlamentarisktsammansatt. Därmed är enligt utskottets uppfattning motionens syfte att skapaen parlamentarisk insyn i försöksverksamheten tillgodosett. Motion Fö27 yrkande1 (vpk), bör därför avslås. Utbildningen av värnpliktiga läkare tas upp i ett yrkandei folkpar tiets partimotion Fö 15 (yrkande 3). Motionärerna betonar att det är utomordentligt angeläget att sjukvården kan utnyttja personalen så effektivt som möjligt efter beredskap. Fördelningen av sjukvårdsperso- 13 nal mellanmilitär och civil sjukvård måste ägnas stor uppmärksamhet. Bara detantal läkare som oundgängligen behövs inom den militära 1989/90:FÖU3 sjukvårdsorganisationenbör få undantas från civil sjukvård vid mobilisering, anser man. Motionärernakan mot denna bakgrund godta att läkare för försvarsmakten väljs ut blandbefålsuttagna värnpliktiga som genomgått grundutbildning. anserdock att möjligheten till delad utbildning bör finnas kvar i den mån intebehovet täcks den första vägen. Ubkottet har tidigare i flera sammanhang behandlat frågorrörande hälso- och sjukvården i krig och därvid betonat dess utomordentligtstora betydelse för totalförsvaret som helhet. Utskottet vill därför, i likhetmed motionen, peka på betydelsen av att läkare och övrig sjukvårdspersonalkrigsplaceras och utnyttjas inom totalförsvaret på ett så effektivt sätt sommöjligt. Utbildningen av värnpliktiga läkare sker på tvåolika sätt. De värnpliktiga som vid inskrivningen uppger att de avser utbildasig till läkare tas ut till en tjänstgöring som innebär grundutbildning uppdeladpå tre eller flera tjänstgöringsperioder under pågående civilmedi-cinskutbildning. Huvuddelen, , av de värnpliktiga läkarna förkrigsorganisationen tas ut efter genomförd civilmedicinsk utbildning. Dessa hardessförinnan genomfört "ordinarie" grundutbildning. Kompletterandemilitärmedicinsk utbildning ges vid försvarets sjukvårdshögskola. Utskottet kan konstatera att försvarskommittén ochföredragande statsrådet redovisat flera negativa effekter av dagens system. Somen fördel kan emellertid anföras den höga grad av flexibilitet som systemetinnebär. Det av försvarsministern redovisade nya systemet förutbildning medför att uttagningen av värnpliktiga läkare sker efter genomfördmilitär grundutbildning som befålsuttagen värnpliktig och genomförda medicinskastudier. Utskottet förutsätter att berörda myndigheter följer ochutvärderar det nya systemet för utbildning av värnpliktiga läkare samt nogaöverväger alla möjligheter att säkerställa totalförsvarets behov av läkare ikrigsorganisationen. Mot denna bakgrund anser utskottet att inte börgöra något uttalande i enlighet med vad som föreslås i folkpartimotionen Föl5,yrkande 3. Utskottet har inget att erinra mot vad försvarsministern iövrigt har anfört om arméns utbildning och förbandsomsättning. Under dennarubrik behandlar utskottet regeringens förslag om förändringar i arménsgrundorganisation (s. 1934) uppdelat i delavsnitt. Vidare behandlas motionerna1989/90:Föl (c), Fö4 (s), Fö5 (s), Fö6 (s), FÖ8 (fp), FÖ9 (fp), FölO yrkandena2-6 (m). Föll (fp), Föl2 (fp), FÖ14 (fp), FÖ15 yrkande 1 (fp), Föl6 (s, m, fp,c, vpk, mp), Föl8 (m, c), FÖ19 (c, vpk), FÖ20 (m), Fö23 yrkandena 46 (c), Fö24(c) och FÖ25 (m). Utskottet 1989/90:FöU3 Utskottet behandlar inledningsvis tre motionsyrkanden somgäller övergripande ställningstaganden rörande de i propositionen föreslagnariktlinjerna för förändringarna i arméns grundorganisation. Två (FÖ15 yrkande 1och Föl8 yrkande 1), rör behandlingen av propositionens förslag tillförändringar av arméns grundorganisation i dess helhet. I en tredje motion(Fö6) föreslås att försvarskommittén genomför en analys av den framtidaförsvarsorganisationen. 1 motion FÖ18 yrkande I (m, c), föreslår motionärerna attriksdagen beslutar att frågan om arméns grundorganbation skall uppskjutas tillår 1991 och då behandlas i det planerade försvarsbeslutet. Som motiv härförpekar motionärerna på att regeringen föreslår en genomgripande förändring avarméns fredsorganisation innan beslut fattats om försvarsmaktens övergripandemålsättning och ställning tagits till hur krigsorganisationen skall se ut. Deanser att arbetsgången borde vara att först utreda det säkerhetspolitiska lägetoch därefter totalförsvarets och därmed försvarsmaktens uppgifter, målsättningoch storlek. Utskottet vill inledningsvis erinra om att det i 1987 årsförsvarsbeslut konstaterades att underlaget rörande fredsorganisationensutveckling inom armén var otillräckligt och därför skyndsamt måste tas fram förett riksdagsbeslut . Det nu behandlade regeringsförslaget rörandearméns grundorganisation har sin grund i detta ställningstagande ochbör sålunda ses som en senarelagd del av försvarsbeslut. Utskottet ansermot denna bakgrund att det är angeläget att tar ställning idenna organisationsfråga, bl.a. för att därigenom åstadkomma bättreförutsättningar för främst arméns utbildning samt till en förbättrad balansmellan uppgifter och resurser. Utskottet vill i detta sammanhang hänvisa tillde beräkningsgrunder som föredragande statsrådet har redovisat i propositionen(s. 3234). Av denna redovisning framgår bl.a. att kostnadsreduceringarföranledda av de föreslagna strukturförändringarna i arméns grundorganisationuppgår till ca /922011/12. Medhänvisning till det anförda föreslår utskottet att avslår motion FÖ18yrkande 1 (m, c). I motion FÖ15 yrkande 1, hemställer attriksdagen avslår regeringens förslag om förändringar i arméns grundorganisationoch godkänner i motionen redovisade riktlinjer för utveckling av det militäraförsvaret. Grundtanken i riktlinjerna är att vårt land i första hand bör satsapå förband och system som tidigt och uthålligt kan ge stor effekt. Folkpartietssyn på hur försvarsmakten bör utvecklas in i nästa sekel överensstämmer i stortmed den som överbefålhavaren redovisar i den framlagdaperspektivplanen. Denna innebär bl.a. en annan avvägning mellan numerär ochkvalitet till förmån för kvaliteten. Motionärerna framhåller det somoroväckande att driftkostnaderna ligger dramatiskt högre än vad som angavs avmyndigheterna års försvarsbeslut. Man anser därför att försvaretmåste tillföras ytterligareresurser och att behovet av rationaliseringar och effektivise- 1989/90:FÖU3 ringar idriften nu blir större än vad man tidigare räknat med. anser vidareliksom överbeSlhavaren att den moderniserade fåltarmén bör innefatta omkring20 brigader med tillräcklig kvalitet och fler mekaniserade förband än i dag.För att uppnå detta mål krävs enligt en ökad differentiering avutbildningstiderna och ytterligare omstruktureringar inom armén. De redovisadebristerna i arméns nuvarande förband visar också enligt motionärerna att det ärhelt nödvändigt med ekonomiska förstärkningar om de övriga reformerna skallbli trovärdiga. Motionärerna är vidare kritiska mot att regeringen interedovisar sin syn på vilket antal brigader som skall ingå i en framtidakrigsorganisation och inte heller anger en rimlig kvalitet för krigsförbanden.Med utgångspunkt finns enligt motionärerna inte behov av attdjupare penetrera eller att nu ta ställning till vilka förband som bör behållaseftersom regeringen bara till en begränsad del godtar överbefålhavarenssammanhängande förslag i FU 88 (försvarsmaktsutredningen). Utskottet konstaterar att motion FÖ15 (fp) redovisar enpositiv inställning till en strukturomvandling av arméns grundorganisation.Man vill i detta avseende gå ett steg längre än vad regeringen föreslår. Bl.a.anser motionärerna att försök bör genomföras med en kortaste utbildningstid om2,5 månader. Utskottet vill beträffande denna uppfattning erinra om sinbehandling av frågan om förkortad grundutbildning i det föregående. Däravframgår att det pågår försök med 5 månaders grundutbildning förett begränsat antal värnpliktiga i syfte att ta fram underlag för en framtida inriktningi försvarsbeslut. Utskottet anser att inte bör godkänna eninriktning som ändrar förutsättningarna för dessa försök. När det gäller det av motionärerna påtalade behovet avresursförstärkning vill utskottet peka på att efter förslagfrån regeringen har beslutat om särskilda resursförstärkningar till det militäraförsvaret (1988/89:FöU 14, rskr. Behovet av att tillföraresurser för att höja krigsförbandens kvalitet utreds av 1988års försvarskommitté. Mot denna bakgrund kan utskottet inte heller stödjamotionärerna på denna punkt. Motion Fö 15 yrkande 1, om avslag på regeringens förslagrörande arméns grundorganisation med ett godkännande av vissa imotionen angivna riktlinjer bör sålunda inte bifallas av . I motion Fö6 (s) föreslår motionären att försvarskommitténfår i uppdrag att genomföra en förutsättningslös analys av en framtida organisation.Denna skulle bygga på mindre enheter, klarare profil och renodladeresultatenheter med såväl verksamhetsansvar som ekonomiskt ansvar. Utskottet anser att både överbefålhavaren ochförsvarskommittén noga analyserat förutsättningarna för och ingående behandlatinriktningen av bl.a. utvecklingen av arméns grundorganisation. Kommitténarbetar, erfar utskottet, bl.a. med att föreslå inriktning ochomfattning av den framtida försvarsorganisationen. Enligt utskot- 1989/90:FöU3 tets mening bör därför inte uttala sig i enlighet medmotionens förslag. Motion Fö6 bör avslås. Försvarsministern anger (s. 1924) riktlinjer förförändringar beträffande de brigadproducerande regementena inom armén. Hansförslag överensstämmer i princip med försvarskommitténs förslag. Försvarsministernsförslag innebär att följande regementen läggs ned: -Livregementets grenadjärer(I 3/Fo 51) i , -(I 11/Fo 16/18) i och-Bohusläns regemente (I 17) i . -Dessutom föreslås att P 6:sanläggning i avvecklas. Förslagen om nedläggning medför attförsvarsområdesmyndigheter bör bildas i och . De överväganden som försvarsministern gör sker motbakgrund av kravet på handlingsfrihet vad avser såväl antal som typ avbrigader. Dessutom anser han liksom försvarskommittén att alla möjligheter tillbesparingar måste tas till vara. Försvarsministern redovisar därefter ettomfattande uteslutningsresonemang som mynnar ut i det förslag som redovisatsovan. Ett stortantal motionsyrkanden rör de nämnda regementena. Motionerna Fö4 (s), Fö8 (fp), FölO yrkande 3 (m), FÖ19 (c,vpk) och FÖ23 yrkande 4 (c), innehåller yrkanden om avslag på eller uppskov medbeslut om nedläggning av / 3/Fo 51. Motionerna Föl (c), Fö5 (s), FölO yrkande 3 (m), Föl2(fp), Fö23 yrkande 4 (c) och FÖ25 (m) syftar samtliga till avslag påregeringens förslag om nedläggning av / 11/Fo 16/18. Motionerna FölO yrkande 3 (m), FÖ16 (s, m, fp, c, vpk, mp)och FÖ23 yrkande 4 (c), innehåller förslag mot nedläggning av / 17. Motion FÖ24 yrkande 1 (c), innebär att förslaget omnedläggning av P 6 avslås. Motionären anser vidare i yrkande 2, att P 6 skallha kvar sin myndighetsstatus. Även i motion Fö23 yrkande 5 (c), anser motionärernaatt det är angeläget att bevara förbandets självständiga myndighetsstatus. Deanser emellertid att det är rimligt att frågan om en avveckling av P 6:sanläggningar underställs för beslut. I motionerna FölO yrkande 3 (m)och Föll yrkande 1 (fp) godtas förslaget om avveckling av P 6:s anläggning föratt genom samlokalisering uppnå effektiviseringar och besparingar.Motionärerna anser dock att P 6 skall bevara sin ställning somregemente. Utskoitei har vid sina överväganden rörande nedläggning avvissa brigadproducerande regementen haft vissa grundläggande utgångspunkter.Vid val av de brigadproducerande regementen som bör läggas ned har utskottetfåst stor vikt vid möjligheterna att på ett rationellt, effektivt ochkostnadsbesparande sätt utbilda och vidmakthålla krigsförband. Utskottet har dessutom tagit stor hänsyn till behovet av 2 1989/90. samträningoch samövning för brigaderna. Vidare har utskottet sökt 1989/90:FöU3 väga in dels operativa krav,, dels miljökrav i utbildningen. Varjeförband behandlas i det följande för sig. Beträffande / 3/Fo 51 har utskottets överväganden letttill uppfattningen att bör godkänna propositionens riktlinjer beträffandenedläggning av detta förband. Detta innebär att bör avslå motionernaFö4 (s), Fö8 (fp), FölO yrkande 3 (m) i denna del, Fö 19 (c, vpk) och FÖ23yrkande 4 i nu behandlad del. Utskottet har på motsvarande, sätt vid en sammanvägning avde i propositionen och motionerna framförda motiven för och emot en nedläggningav / 11/Fo 16/18 funnit att övervägande skäl talar för att detta regemente börläggas ned. Därav följer att motionerna Föl (c), FÖ5 (c), FölO yrkande 3 (m) ihär berörd del, Föl2 (fp) och FÖ23 yrkande 4 till den del det rör I 11, samtFö25 (m) bör avslås av . I sina slutliga överväganden i fråga om debrigadproducerande regementenas inriktning har utskottet funnit att även / 17bör läggas ned. Därmed bör motion FölO yrkande 3 i nu berörd del (m), FÖ16 (s,m, fp, c, vpk, mp) och FÖ23 yrkande 4 (c) såvitt nu är i fråga, inte bifallas. Beträfiande P 6 har utskottet funnit att börgodkänna föreslagna riktlinjer i fråga om en avveckling av förbandetsanläggning i . Vidare förordar utskottet, i enlighet medförsvarsministern, att om det i samband med nästa försvarsbeslut bedöms attKristianstadsbrigaden skall bevaras, så bör P 6 och A 3 samlokaliseras i NorraÅsum. bör därför avslå motionerna FölO yrkande 3 (m) i denna del.Föll yrkande 1 (fp), Fö23 yrkande 5 (c) och FÖ24 yrkandena 1 och 2 (c). Utskottet övergår till att avslutningsvis behandla tvåyrkanden i moderata samlingspartiets motion FölO (yrkandena 2 och 6). Enligtmotionärernas uppfattning (yrkande 2) bör förbandsproduktionen ske videnbrigadregementen. Ett sådant system underlättar bl.a., enligt deras mening,en integrering av specialtruppslagen med utbildningen av brigadens övrigadelar. Vidare pekar motionärerna på att förutsättningarna förfrivilligverksamheten kommer att radikalt förändras (yrkande 6). De anser attkonsekvenserna för denna verksamhet inte har beaktats tillräckligt ipropositionen. Utskottet erinrar om att intill beslut(1988/89:FöU14, rskr. 294) om avveckling av de äldre infanteribrigaderna (IB66), så utbildades 8 av brigaderna vid s.k. dubbelbrigadregementen. Utskottetanser att möjligheterna till utbildning av flera brigader vid samma regementebör kunna tillvaratas vid de regementen där förutsättningarna finns. Det kaninte anses lämpligt att nu besluta om principen "ett regemente enbrigad" och därigenom föregripa försvarskommitténs arbete och det kommandeförsvarsbeslutet. Motion FölO yrkande 2 (m), bör därför avslås. Beträffande frivilligverksamheten har utskottet anledningatt betona dess betydelse för det svenska totalförsvarets trovärdighet och förmåga. Insatserna av frivilliga utgör ett bidrag till det svenska försvarets folkligaförankring som inte kan överskattas, och det är därför angelä- 1989/90:FöU3 getmed en väl fungerande frivilligverksamhet. Utskottet konstaterar att de nuföreslagna förbandsnedläggningarna kommer att ändra villkoren förfrivilligförsvaret i de berörda länen. Utskottet utgår ifrån att behovet avstöd till detta kommer att tillgodoses av berörda myndigheter vid denförestående omstruktureringen av brigadmyndigheterna. Något uttalande avriksdagen enligt FölO yrkande 6 (m) erfordras därför inte. Försvarsministern anger (s. 2427) riktlinjer förförändringar beträffande arméns specialtruppslag. Hans förslag överensstämmeri huvudsak med vad försvarskommittén har förordat. Riktlinjerna innebär -förluftvärnet att (Lv 7) omlokaliseras till - föringenjörtrupperna att (1) i flyttas tillSträngnäs och där samlokaliseras med (P lO/Fo 43) samtatt (I 21/Fo 23) i tar över en del av denutbildning som bedrivs vid Bodens ingenjörregemente (3) - förträngtrupperna att (T 3) i och Skånskaträngregementet (T 4) i läggs ned samt att I 21/Fo 23 och något avarméförbanden i resp. Skånska dragonregementet (P 2) i taröver delar av den utbildning som bedrivs vid T 3 och T 4. Till grund för förslagen redovisar försvarsministern sinprincipiella syn på specialtruppslagens lokalisering i landet. Utbildningen avkrigsorganisationens stödförband bör enligt hans mening spridas till flerregioner än .