bet · GD01KU5 · 1989-12-31 00:00:00 — Vidare anser motionärerna att den i förhållande till skrift tryckti något längre gående inskränkning i meddelarfriheten som gäller förtidningar tryckta utomlands (13 kap. 5 § TF) avsedda /90;KU5 Motionärerna anser att en översyn av dessa bestämmelserbör komma till stånd (yrkande 2). Sistnämnda fråga tas även upp i motion 1988/89:K811 avIngegerd och (båda s). I motionen begärs att hosregeringen begär förslag till sådan ändring i tryckfrihetsförordningen att debestämmelser som reglerar meddelarfriheten för svenska skrifter, vilka trycksoch utges i , utsträcks till att omfatta även utrikes tryckta svenskaskrifter som utges i . I tilläggsdirektiv (dir. 1989:3) tillmeddelarskyddskommittén (Ju 1988:03), beslutade , tas debåda i motionerna aktualiserade frågorna upp. Genom direktiven ges kommitténbl.a. i uppdrag att överväga justeringar av 3 kap. 3 § 4 och 5 tryckfrihetsförordningen(TF). I denna del anförs i direktiven bl.a. följande. Enligt vad som tidigare gällde hade vittnespliktengenerellt företräde framför tystnadsplikten enligt TF. Genom den reform sombeslutades ersattes den tidigare ordningen med en reglering som byggerpå en avvägning emellan de två viktiga samhälleliga intressen som står motvarandra. Dessa är dels intresset att kunna beivra allvarlig brottslighetm.m., dels skyddet för bl.a. massmediernas källor. För min del anser jag attden avvägning som då gjordes är i huvudsak riktig. Det finns därförinte anledning att se över reglerna annat än i begränsad utsträckning. Vad jagsyftar på är främst att det kan behöva undersökas i vad mån det är oklart vilkafrågor som får ställas vid förhör enligt 3 kap. 3 § 4 TF. Saken har diskuteratsför det fallet att en misstänkt person inte har velat vara anonym när hanmeddelat uppgifter för publicering men det finns ett behov av att få bekräftathuruvida han då har begått ett brott eller inte. 1 sammanhanget bör ocksåpunkten 5 i samma paragraf uppmärksammas (jfr 36 kap. 8 § andra stycket och 49kap. 4 § första stycket 3 ). Den är en mera generell bestämmelsesom kan vara tillämplig i olika situationer. Kommittén bör således överväga om det i klarhetensintresse finns ett behov av att justera de nämnda bestämmelserna i 3 kap. 3 §TF. Också motsvarande föreskrifter i den radiorättsliga regleringen bör tas medi översynen. Om kommittén finner att det behövs lagändringar, bör denlämna förslag till sådana. Vidare ges kommittén i uppdrag att överväga om TF:ssärskilda föreskrifter om skrifter som är tryckta utomlands är lämpligtutformade på vissa punkter. Det gäller friheten att lämna meddelanden förpublicering, om det är fråga om skrifter som är huvudsakligen avsedda förspridning här i landet, och att anskaffa uppgifter i sådant publiceringssyfte. Utskottetsbedömning 1989/90:KU5 De båda i motionerna 1988/89:K425 (vpk) och 1988/89:K811(s) aktualiserade frågorna är, som framgått, föremål förmeddelarskydds-kommitténs överväganden. Kommittén beräknas avsluta sitt arbetei 1990. bör inte föregripa kommitténsöverväganden i saken genom att nu ta ställning till de i motionerna upptagnafrågorna. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna I988/89:K425 (vpk) och1988/89:K811 (s). Talerätten mot beslut varigenom framställning att utfåallmän handling avslagits I motion 1987/88:K432 yrkande 1 av () yrkasatt såsom vilande grundlagsändring antar ett i motionen framlagtförslag till ändring av 2 kap. 15 § tryckfrihetsförordningen (TF). Enligtförslaget skall talan mot statsråds beslut att vägra utge handling eller geinskränkande förbehåll i sökandens rätt att förfoga över handlingen föras hosregeringsrätten i stället för som hos regeringen. Till grund för motionsyrkandet anges bl.a. att det vore enfördel för det politiska livet om fick fasta normer när detgäller vad som är hemligt och offentligt, en avvägning som enligt motionäreninte passar in i den politiska beslutsprocessen. Enligt 2 kap. 15 § TF skall talan mot beslut av statsrådatt avslå begäran att få ta del av handling eller lämna ut allmän handling medförbehåll föras hos regeringen. Besvärsbestämmelsen tillkom efter ett förslaghärom av (KU 1975/76:48, KU 1976/77:1) i samband medbehandlingen av prop. 1975/76:160 om nya grundlagsbestämmelser angåendeallmänna handlingars offentlighet. Enligt då gällande rätt kunde beslut avdepartementschef rörande avslag på framställning att ta del av handling inteöverklagas. I propositionen föreslogs att den utvidgade besvärsrätten ocksåskulle gälla statsråd som inte är departementschef. I två motioner (fp resp.vpk) förordades att besvärsrätt infördes över statsråds beslut av aktuelltslag. 1 motionerna föreslogs som besvärsinstans regeringsrätten (fjj-motionen)resp. (vpk-motionen). Utskottetanförde i saken bl.a. följande: Tillgången till handlingar från ärsjälvfallet av största intressenär det gäller den bevakning av det offentliga livet som är det ytterstaändamålet med offentlighetsprincipen. omutgivande av en allmän handling skall självklart göras utifrån de grundersom uppställts härför i grundlag och annan lag. prövningskall få största möjliga allsidighet är det dock enligt utskottets meningmotiverat med någon form av besvärsrätt också mot enskilt 12 statsrådsbeslut i sådana frågor. I vårt konstitutionella system är det enligtutskottets uppfattning mest följdriktigt att frågan i sista hand /90;KU5 Utskottet är således inte berett att tillstyrka motionsyrkandena omatt besvärsinstans skall vara domstol eller detta utskott. Två reservationer (fp resp. vpk) avgavs. På förslag av utskottet infördes från den 1 januari 1978rätt att överklaga statsråds beslut att avslå begäran att få ta del av handlingeller lämna ut allmän handling med förbehåll. 1 sina överväganden angåendevilket organ som skulle vara besvärsinstans hade utskottet bl.a. att taställning till ett motionsyrkande av samma innebörd som det nu aktuella, dvs.att regeringsrätten skulle vara besvärsinstans. Utskottet uttalade emellertidatt det i vårt konstitutionella system är mest följdriktigt att frågan i sistahand avgörs av regeringen (KU 1975/76:48 s. 13). Enligt utskottets mening hardet inte i ärendet framkommit något som givit anledning att frångå dettaställningstagande. Med det anförda avstyrker utskottet motion ]987/88;K432yrkande 1 (m). 1 motion 1987/88:K432 yrkande 2 av ()hävdas i motsats till den inom rådande uppfattningen attden lista över regeringsärenden, som i regeringsammanträde deltagande statsrådmedför till sammanträdet, är att betrakta som allmän handling sedansammanträdet avslutats. Enligt motionen är nämligen handlingen då med deeventuella tillägg och ändringar som statsrådet gjort under sammanträdet attbetrakta som upprättad. Enligt motionären skall den därför efter sammanträdetåterföras till berört departement för arkivering. Motionären anser attriksdagen bör ge regeringen detta till känna. Det finns inga författningsbestämmelser om hanteringen avförteckningarna över de ärenden som förekommer vid regeringssammanträdena. Uppgifter om sådana förteckningar har tagits upp istatsrådsberedningens handbok och expeditioner i (den s,k. Gula boken). Nedan återges vissa av dessa uppgifter, varvid bortsesfrån de förteckningar som gäller ärenden i vilka beslutet skall tas in i dets.k. Inför ett regeringsammanträde upprättar varje departementen förteckning (föredragningslista) över de ärenden som hör till departementet.Dagen före regeringssammanträdet delas ärendeförteckningarna ut enligtsedvanlig rutin inom departementen samt tillställs protokollföra- De ställs normalt till massme- 1989/90:KU5 De exemplar av ärendeförteckningar som tillställs resp.föredragande statsråd är kompletterade med en högerkolumn innehållandeuppgifter som anger vilka beslut föredraganden föreslår. Efter sammanträdetsamlar protokollföraren in dessa exemplar. Sedan protokollföraren gjorterforderliga anteckningar och kompletteringar sänds förteckningarna till resp.departements kontaktman. På grundval av förteckningarna ges de beslut det gällerslutlig avfattning. Sedan från ett departement samtliga beslut har expedieratsupprättas inom departementet ett s.k. underprotokoll. Detta innehållerregeringens beslut och vad föredraganden eller något annat statsråd finner varaav betydelse att anteckna inför ärendets avgörande. Underprotokollet och denursprungliga ärendeförteckningen sänds därefter över till protokollföraren.För det fall att ärendeförteckningen kompletterats eller ändrats vidregeringssammanträdet ersätts den dock av en ny version innehållandeändringarna. De ärendeförteckningar som slutligen översänds tillprotokollföraren vid regeringssammanträdet innehåller ej uppgifter om fattadebeslut (saknar högerkolumn). Inom statsrådsberedningen upprättas därefterhuvudprotokoll till vilket fogas ärendeförteckningarna i deras slutliga skick.Sedan huvudprotokollet blivit justerat kan departementen makulera deföredragande statsrådens egna ärendeförteckningar. I handboken görs följande uttalande angående frågan omärendeförteckningarna är att betrakta som allmänna handlingar (Gula boken s. 12): Om ärendeförteckningarna till ett visstregeringssammanträde bara hade funktionen att utgöra en del av protokollet överbesluten vid sammanträdet, skulle de bli allmänna handlingar först då huvudprotokollethar justerats, något som i allmänhet dröjer . Före denna tidpunktföreligger inget protokoll. Som har nämnts i punkt 2 delas emellertidärendeförteckningarna före regeringssammanträdet ut inom departementen ochställs i stor utsträckning till massmediernas förfogande. Förteckningarna måstedärför rimligen betraktas som självständiga handlingar som upprättas av bl.a.serviceskäl och som blir allmänna handlingar i och med att de harfårdigställts. Statsrådens exemplar med tillfogade uppgifter om de beslut somföreslås intar en särställning. De får anses vara sådana minnesanteckningar sominte blir allmänna handlingar om de inte omhändertas för arkivering. Sista meningen syftar på 2 kap. 9 § första stycket TF.Enligt denna bestämmelse gäller att hos myndigheten tillkommen minnesanteckningblir allmän handling om den expedieras eller om den tas om hand för arkiveringnär ärendet har slutbehandlats, 1 beslut har regeringen avslagit enframställning om utfående av statsråds exemplar av ärendeförteckningar somovan nämnts. Enligt beslutet får dessa ärendeförteckningar anses vara sådanaminnesanteckningar som avses i 2 kap. 9 § första stycket TF. De har inte tagitsom hand för arkivering och skall därför inte anses som allmänna handlingar, Utskottetsbedömning I989/90;KU5 Med anledning av vad som anförts i motion 1987/88:K432 (m)om vissa ärendeförteckningar har utskottet i det föregående lämnat en utförligredovisning av hanteringen inom av förteckningarna över deärenden som förekommer vid regeringssammanträdena. Utskottet delar denbedömning som regeringen gjort i frågan om ärendeförteckningarna är attbetrakta som allmänna handlingar. Det anförda innebär att utskottet avstyrkermotion 1987/88;K432 yrkande 2 (tn), Förbättrad tillgänglighet till regeringsprotokollen I motion 1987/88:K432 yrkande 3 av ()hemställs att begär förslag från regeringen som görregeringsprotokollen bättre tillgängliga för allmänheten. Enligt motioneninnebär gällande ordning bl.a. följande. Det är praktiskt taget omöjligt att fådel av regeringsprotokollen tidigare än efter det att de har upprättats.Det tar alla departement expedierat sina handlingar såatt huvudprotokollet kan fårdigställas. Därefter går handlingarna tillinbindning. Nästa åtgärd är att de inbundna handlingarna går till förgranskning. Då de därifrån återkommer till har det gått niotill från det att sammanträdet ägt rum. går dedärefter till arkivering. Motionären hävdar att tillämpar denordningen att uppgifter från ett regeringsprotokoll inte lämnas ut förränprotokollet är i alla avseenden fullständigt. Hinder mot utlämnande ansesföreligga så länge någon handling, som skall ingå i protokollet, saknas. Dettainnebär enligt motionen en felaktig tillämpning av 2 kap. 7 § TF. I motionenförordas vidare att huvudprotokollen arkiveras först , eftersom denonödigt tidiga arkivläggningen allvarligt försvårar insynen iregeringskansliet. Huvudprotokollet från ett regeringssammanträde består tillstörsta delen av slutliga versioner av förteckningarna över de ärenden somhandläggs vid sammanträdet med uppgift om vem som har varit föredragande i deolika ärendena. Huvudprotokollet innehålller vidare uppgifter om närvarandestatsråd, om ordförande och om protokollförare. Undantagsvis tas ihuvudprotokollet in regeringens beslut, nämligen i ärenden som faller inom tvåeller flera departements verksamhetsområden, främst gemensamma propositioner.Härvid tas också in i huvudprotokollet vad föredraganden eller annat statsrådfinner böra antecknas till sammanfattning inför ärendets avgörande. Inom varje departement upprättas ett s.k. underprotokoll.Dessa innehåller regeringens beslut i fråga om alla ärenden utom det fåtal ivilka beslutet tas in i huvudprotokollet. upptagnaärenden kan dessutom tas med vad föredraganden eller något 1989/90;KU5 annatstatsråd finner vara av betydelse att anteckna inför ärendets avgörande. Närsamtliga departement har underrättat statsrådsberedningen (protokollförarenvid regeringssammanträdet) om att underprotokollen från ettregeringssammanträde är justerade, sammanställer protokollförarenhuvudprotokollet, skriver under det och ser till att protokollet justeras. Huvudprotokollet och underprotokollen i original sändstill för granskning. Departementen har kvar dels kopiorav alla handlingar i de avgjorda ärendena, dels kopior av de ärendeförteckningarsom ingår i huvudprotokollet. Beträffande arkiveringen av regeringens protokoll gällerföljande. Överlämnande av arkivhandlingar från departement till regeringskanslietscentralarkiv sker som bestäms av den arkivansvarige pådepartementet och chefen för centralarkivet. Överföringen sker i de flestadepartementen . På motsvarande sätt överenskommer chefen förcentralarkivet och med stöd av 16 § förordningen (1976:1105) omarkiv hos om när handlingarna skall lämnas vidare tillriksarkivet. Som regel sker detta räknat från det atthandlingarna överlämnades till centralarkivet. Med anledning av klagomålen i motion 1987/88;K432 (m) överregeringsprotokollens tillgänglighet har utskottet i det föregående lämnat enutförlig redovisning av hanteringen inom av protokollen överregerings-sammanträdena och arkiveringen av dessa. Den tillämpade ordningeninnebär i och för sig att det kan ta innan det blir möjligt förallmänheten att hos statsrådsberedningen få ta del av huvudprotokollet från ettregeringssammanträde, eftersom detta justeras först sedan samtligaunderprotokoll från sammanträdet är justerade. Detta är självfallet intetillfredsställande. Utskottet utgår ifrån att regeringen har sin uppmärksamhetriktad på frågan och i möjligaste mån verkar för att tiden förhuvudprotokollens fårdigstäl-lande förkortas. I sammanhanget vill utskottetdock framhålla att den gällande ordningen i allmänhet inte torde innebära någraolägenheter eftersom hos varje departement finns dels kopior av departementetsi huvudprotokollen ingående ärendeförteckningar, dels själva handlingarna i deärenden som berör departementet. En enskild som önskar skaffa sig informationom visst ärende som avgjorts vid regeringssammanträde kan alltså, i den månsekretess inte lägger hinder i vägen, göra detta genom att vända sig till detberörda departementet. Vad som sålunda och i övrigt framkommit ger inteutskottet anledning att vidta någon ytterligare åtgärd. Med det anförda avstyrkerutskottet motion 1987/88:K432 yrkande 3 (m). 10,Dataregister enligt 15 kap. 11 § sekretesslagen och 1989/90;KU5 7 a §datalagen 1 motion 1987/88:K432 yrkande 4 av ()hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att samtligadepartement och statsrådsberedningen bör upprätta förteckningar enligtsekretesslagen 15 kap. 11 § och 7 a § datalagen. Enligt motionären har först hösten1987, dvs. , upprättat beskrivningar enligt angivnalagrum, vilka beskrivningar alltjämt är ofullständiga. Enligt 15 kap. 11 § sekretesslagen skall varje myndighetför allmänheten hålla tillgänglig beskrivning av de register, förteckningareller andra anteckningar hos myndigheten som förs med hjälp av automatiskdatabehandling (ADB-register). Sådan skyldighet föreligger dock inte i fråga omADB-register som inte till någon del anses som allmän handling hos myndigheten.Myndigheten är inte heller skyldig att tillhandahålla beskrivning somuppenbarligen skulle vara av ringa betydelse för enskildas rätt att ta del avallmänna handlingar hos myndigheten. Bestämmelsen trädde i kraft den 1 juli1982. I fråga om ADB-register som börjat användas före ikraftträdandet skullebeskrivning av angivet slag hållas tillgänglig . Bestämmelsen tillkom i syfte att göra det möjligt för densom vill ta del av en myndighets allmänna handlingar som utgörs av ADB-upptagningaratt få en överblick över vilka ADB-upptagningar som är tillgängliga förmyndigheten på ett sådant sätt att han får rätt att ta del av dem (prop,1981/82:37, KU 21), Enligt 7 a § datalagen skall hos den regbteransvarigefinnas en aktuell förteckning över de personregister som han är ansvarig för.Bestämmelsen trädde i kraft . (Med personregister avsesregister, förteckning eller andra anteckningar som förs med hjälp av automatiskdatabehandling och som innehåller personuppgift som kan hänföras till den somavses med uppgiften.) Rättschefen i statsrådsberedningen har i en skrivelse tilldepartementen erinrat om den i de förut återgivna bestämmelserna angivnaskyldigheten att föra dataregister. De departement som omfattas av dessabestämmelser skall numera ha upprättat sådana register. Med anledning av vad som i motion 1987/88:K432 (m) anförtsi fråga om statsdepartementens dataregister har utskottet infordrat dels derekommendationer i saken som rättschefen i statsrådsberedningen utfårdat tilldepartementen, dels de dataregister som justitie- och finansdepartementenupprättat. Därvid har inte framkommit något som givit utskottet anledning tillnågot särskilt uttalande eller annan åtgärd. sammanhangetskall nämnas att utskottet, som i sitt 1989/90:KU5 granskningsarbetevid flera tillfållen tagit upp regeringens handläggning av olika datafrågor,/granskning uppmärksammade att olika uppfattningar då rådde iregeringskansliet beträffande registeransvaret för vissa register (se KU1985/86:25 s. 25). Mot angiven bakgrund överväger utskottet att i åretsgranskning återkomma till den i motionen upptagna frågan. Med det anfördaavstyrker utskottet motion 1987/88:K432 yrkande 4 (m). 1 motion 1987/88:K432 yrkande 5 av ()hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att inpasseringskontrollentill skall anses vara en del i dess myndighetsutövning. Motionären anför att ABAB-vakterna vid ingången tillfinansdepartementet kontrollerar vilka de personer är som begär att få ta delav departementets allmänna handlingar. Enligt motionären hävdar finansdepartementetsexpeditionschef att förfarandet inte innebär ett åsidosättande avtryckfrihetsförordningens bestämmelser om förbud att, när någon önskar ta delav allmän handling, efterforska vem denne är, eftersom förbudet inte gäller förABAB. Enligt motionen gäller emellertid detta förbud även för ABAB, eftersomkontroll av besökare till en myndighet utgör myndighetsutövning. Motionärenframhåller att de besökslistor som ABAB för med anteckningar om besökaretillhör och är att anse som allmänna handlingar. 1 motionen hemställs vidare att som sin meningger regeringen till känna att varje tillämpning av offentlighetsprincipen somförutsätter inlåsning av medborgare bör utmönstras av regeringen (yrkande 6).Enligt motionären hålls det rum i vilket en besökande hos finansdepartementetsregistratur tar del av allmänna handlingar under ett sådant besök låst. 1 av regeringen utfårdade föreskrifter om säkerhetsskyddeti m.m. anges i 3 kap. (Tillträdesskydd) 24 § bl.a. följande:Om någon som inte har blivit förhandsanmäld vill besöka regjstratorn i ettdepartement för att ta del av innehållet i en handling, får personen intetillfrågas om sitt namn. Sedan kontakt tagits med registratorn skall personeneskorteras till regjstratorskontoret. Vad som sägs i första stycket om besökhos registratorn gäller också besök hos någon annan departementstjänsteman isyfte att ta del av innehållet i en handling. I av ABAB utfårdade anvisningar för dess personal anges under rubriken registrator bl.a. följande: För besöktill registrator på departementet för att ta del av innehållet i 1989/90:KU5 en handlinggäller följande. Tryckfrihetsförordningen garanterar var och en rätt att tadel av allmänna handlingar. Den som vill ta del av en allmän handling hos texregistratorn i ett departement behöver inte uppge varför han/hon vill titta påhandlingen. Detta medför också att den som vill besöka registratorn i nyssangivet ärende inte behöver legitimera sig. De rutiner som normalt gäller förbesökskontrollen i kan alltså inte följas om den situationinträffar att någon säger sig vilja besöka registrator för att ta del avinnehållet i en handling. Istället skall i det läget följande rutinertillämpas: -Fråga inte om personens namn eller dennes legitimation. - Be denbesökande vänta. -Underrätta registrator, -Tillkalla en kollega, orientera omsituationen och be honom eskortera den besökande till registratorn. -Den eskorterande följer besökarenoch ser till att endast registratorn besöks och att den besökande sedanåtervänder ut. Eskortören skall självfallet inte underrätta sig om vilkenoffentlig handling besökaren är intresserad av eller fråga om namn ellerlegitimation. -Flera besökare än som kan följasoch övervakas bör inte tillåtas besöka registratorn . - Drar besöket ut och densom utför eskorten behövs för annan uppgift skall säkerhetsansvarig (säkchefstf) rådfrågas om vi kan slutföra eskorten och låta någon annan ta ansvaret för den besökande. Denne ansvarar även för att besökaren följs ut. Vad som här sägs om besök till registrator gäller ocksåför besök hos annan departementstjänsteman i syfte att ta del av innehållet ien handling. I beslut av regeringen avslogs enbegäran om utfående av kopior av ABAB-personals legitimationshandlingar ochnamnbrickor under hänvisning till att handlingarna i fråga inte förvarades hosfinansdepartementet och därför inte var att anse som allmänna handlingarenligt 2 kap. 3 § TF. Vid kontakt med expeditionschef medanledning av uppgiften i motionen om inlåsning har bl.a. följande upplysts.Den som hos registratorn i departementet önskar ta del av en allmän handlingfår göra detta i ett särskilt avskärmat utrymme intill registratorn. Dettautrymme har en egen ingång från trapphallen och förbindelse medregistratorskontoret genom en disk med glasfönster. Det är försett med läs- ochskrivfaciliteter. var dörren till besöksutrymmet försedd med ett låssom öppnades med en låsknapp från registratorskontoret när en besökandebereddes tillträde till rummet eller önskade lämna det efter avslutat besök.Efter en ombyggnad har låsanordningen i dörren tagits bort, varfören besökare numera kan komma in i och lämna rummet utan registratorns medverkan. Utskottetsbedömning 1989,'90:KU5 1 motion 1987/88:K432 (m) ifrågasätts omoffentlighetsprincipen tillämpas på ett korrekt sätt i finansdepartementet.Motionären hävdar bl.a. att ABAB-vakterna vid ingången till finansdepartementetåsidosätter tryckfrihetsförordningens bestämmelser genom att kontrollera vilkade personer är som begär att få ta del av departementets allmänna handlingar. Utskottet, som från erhållit vissaupplysningar i saken, får anföra följande. Av 2 kap. 1 §tryckfrihetsförordningen framgår att envar skall äga fri tillgång tillmyndigheternas allmänna och offentliga handlingar. Härav följer rätt alt ta delav sådan handling utan att vederbörande behöver uppge sitt namn eller syftetmed sin begäran att få ta del av handlingen.