bet · GD01JuU22 · 1989-12-31 00:00:00 — Utskottet behandlade liknande molionsönskemål.Utskottet konstaterade att antalet vårdplatser för intagna med speciella vårdbehov,exempelvis psykiskt störda missbrukare, var begränsat och inte motsvaradebehovet. Utskottet inhämtade emellertid alt arbete pågick med tillskapandet avsådana platser och ansåg mot bakgrund härav att det saknades anledning förriksdagen att göra något särskilt uttalande i frågan (l989/90:JuU9, s. 21).Riksdagen följde utskottet. Enligt vad utskottet nu inhämtat frånkriminalvårdsstyrelsen har läget förbättrats något sedan utskottet senast hadeatt ta ställning i ämnet. Utskottet utgår från att arbetet på att tillskapaerforderliga platser fullföljs. Under hänvisning lill det anförda finner utskottet att detäven nu saknas anledning för alt här göra något särskilt uttalande.Motionsyrkandet avstyrks. I motion JuSOl hemställs att hos regeringenbegär all kriminalvårdsverket får i uppdrag att på försök starta ettövergångshem i för bl.a. frigivna från anstalt. Som motiveringanförs bl.a. att bristen på egen bostad har en stor negaliv inverkan på delrehabiliteringsarbete som genomförs på anstalten. Inom kriminalvården finns s.k. frivårdshotell ellerinackorderingshem. Dessa tillkom mot bakgrund av 1960-talets bostadsbrist. Dåbostadssituationen under 1970-lalet på många håll förbättrades komanläggningarna all nyttjas i mindre grad än väntat. Nyttjandet försköts i endel fall alltmer från kravlöst boende till behandlingsmässiga insatser för denmest socialt handikappade klienlgruppen. I början av 1980-lalet omvandladesflera frivårdshotell till anstalter eller anstaltsavdelningar och personalendär överfördes från frivården lill anstaltsorganisationen. återstår inomkriminalvården frivårdshotell eller inackorderingshem i Slockholm, ochBorås. Totalt disponerar dessa 35 platser. Samtliga institutioner har ettprogram med fritidsaktiviteter m.m. för de boende. Av utskottets ovan gjorda redogörelse framgår att detredan i dag inom kriminalvården finns den typ av "övergångshem" sommotionären efterlyser i motionen. Behov av en försöksverksamhet på områdetsaknas således. Utskottet avstyrker bifall lill motion JuSOl. Regeringen har under punkt E 3 (s. 99101) föreslagitriksdagen alt lill Frivården för /91 anvisa ett förslagsanslagpå . 1989/90:514 av m.fl. vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anföris omsynpunkter och förslag vid förändringar av kriminalvården. 1989/90:Ju607 av m.fl. (c) vari yrkas 42. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utveckling av frivården, 43. att till Frivården för /91anslår . utöver vad regeringen har föreslagit eller således . 44. att som sin mening ger regeringen lill kännavad i motionen anförts om en utvidgad försöksverksamhet med samhälls tjänst. 1989/90:Ju627 av () vari yrkas 2. alt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kontraktsvård för män som våldfört sig på kvinnor. 1989/90:Ju809 av m.fl. (fp) vari yrkas 15. alt som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skyddskonsulentverksamheten. l989/90:Ju8lO av m.fl. (fp) vari yrkas 5. att hos regeringen begär förslag tillförsöksverksamhet med .samhällstjänst för 15-17-åringar enligt vad i motionenanförts. 1989/90:Ju822 av m.fl. (vpk) vari yrkas 2. alt riksdagentill anslaget E 3 Frivården för /91 anslår . utövervad regeringen har föreslagit lill försöksverksamheten med projektsamhällstjänst, 3. att rik.sdagentill anslaget E 3 Frivården för /91 anslår . utövervad regeringen har föreslagit för att utvidga kontraktsvård, handledning samtandra åtgärder mot återfalls-broU. Frivårdens verksamhet är huvudsakligeninriktad på personundersökningsverksamhet, övervakningsverksamhet och arbete påhäkten och lokalanstalter. Enligt anslagsframställning /91 bar kriminalvården noterat en väsentligt högre belastning påsåväl frivården som häkten och anstalter. Bl.a. har kontraktsvårdsrefor=-menmedfört en påtagligt ökad arbetsbelastning för frivården. Således utfördesunder /90 ca 550 konlraktsvårdsutredningar. Elt växande problemuppges också vara gränsdragningen enligt normaliseringsprincipen mellanfrivården och andra samhällsorgan oavsett huvudman. I motion JuS09 begärs ett uttalande om ökad uppmärksamhetål frivårdens nuvarande problem och i motion Ju607 begärs ett uttalande om enutvecklad frivård där ökat samarbete med folkrörelser, fackföreningar ochkristna samfund m.m. förordas. I motion JuSl4 begärs överväganden om attöverlämna väsentliga delar av frivårdens arbetsuppgifter, främst dåfrigivningsförberedelser och andra rehabiliterande insatser, lillsocialtjänsten. Bakgrunden uppges vara svårigheterna med gränsdragningsproblemmellan olika myndigheter såvitt gäller kriminalvårdens klienter. Utskottet kan, i likhet med vad justitieministern anför iårets budgetproposition (s. 38), konstatera att kriminalvårdens klienter tillstor del är starkt missgynnade både socialt och i de flesta andra avseenden.Enligt utskottets mening måste kriminalvårdens ambitionsnivå vara hög för attfrämja de dömdas anpassning men här krävs också medverkan från andrasamhällsorgan för att ge dem en rimlig social plattform. Utskottet villunderstryka alt kriminalvårdens klienter har samma principiella rätt som andramedborgare till den service och omsorg som samhället tillhandahåller. Avsikten med den översyn av frivården som pågår inomregeringskansliet är bl.a. all åstadkomma underlag för ställningstaganden tillfrivårdens framtida roll och arbetsuppgifter. Översynen omfattar såledesfrågeställningar rörande frivårdens roll i kriminalvårdsarbelet liknande demsom las upp i motionerna Ju607 och Ju809. I nuvarande beredningsläge saknasdet, enligt utskottet mening, anledning för att i ifrågavarandesammanhang göra några särskilda uttalanden i anledning av motionerna. Utskottetavstyrker därför bifall till motionerna Ju607 och Ju809 i nu behandlade delar. Inom ramen för översynen skall bl.a. frivårdensansvarsområde i förhållande till andra myndigheter utifrån den s.k.normaliseringsprincipen och möjligheterna att renodla frivårdens uppgifterbelysas. De överväganden som efterlyses i motion JuS14 gäller således frågorsom är föremål för uppmärksamhet i . I detta läge saknas det,enligt utskottets mening, skäl för att göra sådana uttalan-den somefterlyses i motionen. Anslaget 1989/90:JuU22 Från anslaget betalas kostnaderna förfrivårdsorganisationens och övervakningsnämndernas verksamhet samt ersättninglill övervakare. Regeringen föreslår ett anslag till frivården på 282 459 000kr. I motion Ju822 framhålls att det är viktigt attförsöksverksamheten med samhälbtjänst kan genomföras på ett tillfredsställandesätt. För detta syfte begärs att anslaget ökas med 2,5 milj. kr. I motionenförordas också en ytterligare satsning på bl.a. kontraktsvårdsärenden. Enligtmotionärerna kommer satsningar på alternativ till fangelse alt ledalill nedskärningar av antalet fångelseplatser och minskadålerfallsbrottslighet. För utvecklandet av olika öppna behandlingsformerföreslås en ökning av anslaget med ytterligare 50 milj. kr. I motion Ju607 begärs en ökning av anslaget med 5 milj.kr. Yrkandet bar sin grund i motionärernas krav på bl.a. höjd ersättning tilllekmannaövervakarna. Denna fråga behandlar utskottet i ett följande avsnitt idetta betänkande. Som framgår där kan det inte anseserforderligt med den ytterligare medelsanvisning som förordas i motionen. Utskottet kan konstatera att regeringens förslag lillmedelsberäkning för frivården innebär dels att frivården undantagits fråntillämpning av huvudförslaget om besparing, dels en ökning med nästan 23 milj.kr. jämfört med innevarande budgetår. Av budgetpropositionen framgår att den totala kostnadenför försöksverksamheten med samhällstjänst under ett budgetår beräknas uppgåtill 2,4 milj. kr. För kommande budgetår beräknas alt nämnda kostnader rymsinom ramen för anvisade medel. Regeringens förslag till medelsanvisning bör enligtutskottets uppfattning godtas. Utskottet kan därför inte ställa sig bakomkraven i motion Ju822 på högre anslag till frivården. Utskottet avstyrkersåledes bifall till motion Ju822 i nu behandlad del. Utskottets ställningstagande innebär emellertid inte altutskottet är omedvetet om det ansträngda arbetsläge som råder inom frivården.Sedan lång tid tillbaka har minskad användning av fångesestraff varit etthuvudmål i det kriminalpoliliska utvecklingsarbetet. Som tidigare uttalats ärdet därför angelägel att försöksverksamheten med samhällstjänst inte ger ettmissvisande utslag på grund av otillräckliga resurser och vidare är delangeläget all erforderligt förberedelsearbete inför s.k. kontraktsvård kan ske.Av det anförda följer att anslagsutvecklingen här måste följas noga avstatsmakterna. I motionerna Ju607 och Ju809 tas upp spörsmålet omersättningen till lekmannaövervakarna. Motionärerna anser att ersättningen är för låg och att den bör höjas. Yrkandet i motion Ju607 ligger bakom elt yrkande om ökat anslag som utskottet behandlat i ett föregående avsnitt. I motion Ju809 uttalas att den höjda ersättningen kan erhållas genom en omdisponering av frivårdens resurser. per 1989/90:JuU22 månad ochuppdrag, varav hälften utgör en schabloniserad kostnadsersättning. Därutöverkan ersättning utgå med . i arvode vid särskilda insatser. Detfinns också möjligheter till ersättning för särskilda kostnader. Under budgetberedningen i under förra riksmötetbehandlade utskottet en motion med begäran om en översyn avlekmanna-övervakarnas villkor, där den ekonomiska ersättningen särskilt bordeuppmärksammas. Utskottet ansåg att motionsyrkandet fick anses tillgodosettgenom den översyn av frivården inom som då aviserats och därbl.a. övervakarnas ekonomiska villkor skulle behandlas. Utskottet underströkviklen av detta arbete (1988/89:JuU17 s. 13 O-Riksdagen följde utskottet. Då frågan om övervakarnas villkor ärföremål för överväganden inom saknas det, enligt utskottetsuppfattning, anledning för att nu göra något särskilt uttalande ifrågan om övervakarnas ersättning. Utskottet avstyrker därför bifall lillmotionerna Ju607 och Ju809 i nu behandlade delar. 1 motion Ju607 begärs ett uttalande om en utvidgning avförsöksverksamheten med samhällstjänst. Motionärerna anser dels attförsöksverksamheten bör omfatta hela landet, dels att andra arbetsuppgifter ände som de ideella organisationerna kan erbjuda skall utnyttjas. Motionärernaanser också, vilket även förespråkas i motion Ju810, att samhällstjänst börkunna användas som påföljd för unga lagöverträdare även näralternativet inte är fångelse. antog lagen (1989:928) omförsöksverksamhet med samhällstjänst. Lagen, som trädde i kraft den 1 januari1990 och upphör att gälla vid utgången av , innebär alt rätten ibrottmål i vissa fall får döma till skyddstillsyn med föreskrift att den dömdeskall ulföra oavlönat arbete i angiven omfattning (samhällstjänst).Försöksverksamheten omfattar brottmål som prövas av , ,, och tingsrätter. I samband med behandlingen av lagstiftningsärendet omsamhällstjänst avstyrkte utskottet (prop. 1989/90:7, JuU 10) bifall tillliknande molionsönskemål som de nu aktuella. Ulskoltet anslöt sig således lill förslaget ipropositionen att lokalt begränsa försöksverksamheten med samhällstjänst tillvissa domstolar. För detta talade bl.a. resursskäl. Vidare hänvisades till attdet i andra fall både utom och inom landet gjorts lokalt begränsade försök pådet kriminalpolitiska området. Utskottet erinrade vidare om att det vid eneventuell förlängning av försöksverksamheten kunde bli aktuellt alt utöka denlill att omfatta även andra delar av landet. Utskottet vidhåller denna uppfattning och avstyrker bifalltill motion Ju607 i nu berörd del. Beträffande molionsönskemål om att även andraarbetsupppgifter än de som finns hos de ideella organisationerna borde komma ifråga för samhällstjänstunderströk utskottet bl.a. vad som härvidlag anfördes i 1989/90:JuU22 propositionen,nämligen att arbetsuppgifterna för samhällstjänst i första hand skall skaffasinom den ideella föreningsverksamheten och så långt det är möjligt bör vara avden arten att de normalt inte utförs av anställda. Utskottet saknar anledning all frångå denna bedömning ochavstyrker bifall till berört yrkande i motion Ju607. När del sedan gällde önskemålen om att samhällstjänstskulle kunna användas som påföljd för unga lagöverträdare mellan 15 och 17 åräven om alternativet inte är fångelse erinrade ulskoltet om att det huvudsakligamålet med försöksverksamheten med samhällstjänst är att minska användningen avfångelsestraff. Härtill kom principen att unga lagöverträdare skall uppmärksammasav de sociala myndigheterna och endast i begränsad utsträckning bör bli föremålför domstolsprövning och åtgärder inom kriminalvårdens ram. Utskottet vidhåller här sin tidigare bedömning ochavstyrker därför bifall lill här behandlade yrkanden i motionerna Ju607 ochJu810. I motion Ju627 begärs elt uttalande om att kontrakisvårdskall användas som påföljd för män som våldfört sig på kvinnor. Utskottet har tidigare vid flera lillfållen behandlatmotioner om tillämpningsområdet för kontrakisvård. 1 samband med att kontraktsvård,som är en särskild form av skyddstillsyn, infördes (prop.1986/87:106, JuU32, rskr. 279) behandlade och avstyrkte utskottet bifall lillmotioner om att denna påföljdsform skulle få tillämpas enbart beträffandepersoner med missbruksproblem. Under innevarande har utskottet vidareavstyrkt bifall till motioner med önskemål om lagförslag beträffandekontrakisvård vid sexualbrott och grova misshandelsbrolt (1989/90:JuU8).Riksdagen har följt utskottet. 1 höstas (l989/90:JuU8 s. 12) konstaterade utskottetsålunda att kontrakisvård tillämpas i viss om än ringa omfattning när det ärfråga om sexualbrott eller misshandelsbrolt. Utskottet ansåg att denna praxisär väl förankrad i förarbetena lill lagstiftningen. Ett riksdagsbeslut syftandetill en utvidgning av tillämpningsområdet var enligt utskottets mening då inteaktuellt; härför krävs, ansåg utskottet, en längre lids tillämpning av de nyareglerna och en utvärdering av dem. Vad utskottet uttalade i saken har alltjämtgiltighet. Utskottet avstyrker därför bifall till motion Ju627 i här behandladdel. Regeringen har under punkt E 4 (s. 101) föreslagitriksdagen all lill Maskin- och verktygsutrustning m.m. för /91 anvisa ett reservationsanslag på . Utskottet 1989/90:JuU22 Utskottettillstyrker regeringens förslag. Regeringen har under punkt E 5 (s. 102) föreslagitriksdagen att till Engångsanskaffning av inventarier m.m. för budgetåret1990/91 anvisa ett reservationsanslag på . Utskottettillstyrker regeringens förslag. Regeringen har under punkt E' 6 (s. 102103) föreslagitriksdagen att till Utbildning av personal m.fl. för /91 anvisaett reservationsanslag på . Ulskoltet tillstyrker regeringens förslag. 1989/90:Ju408 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en utredning med syfte att förkortahäklningstiderna på så sätt som i motionen angivits. 1989/90:Ju507 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av åtgärder för att förbättra förhållandena vidhäktena. 1989/90:Ju607 av m.fl. (c) vari yrkas 47. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kontraktsvården. 1989/90:Ju712 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom behovet av förändringar i reglerna om restriktioner för häktade. 1989/90:Ju802 av m.fi. (m) vari yrkas 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna ,vad i motionen anföris omvillkorligt fångelse, 8. att som sin mening ger regeringen lill känna vad i 26 motionen anförts om stramareskyddstillsyn. 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i 1989/90:JuU22 motionen anförts om strängare straff vid vanebrottslighel. 1989/90:Ju804 av m.fl. (fp) vari yrkas 2. all beslutar om sådana ändringar i lagen omkontrakts-vård som föranleds av motionens förslag, 5. att hos regeringen begär förslag till ändringi tillämpliga lagar som föranleds av vad i motionen anförts om skärpning avstraff vid återfall, 10. all hos regeringen begär förslag lillregler om villkor lig fångelsedom, enligt vad i motionen anförts. 1989/90:Ju810 av m.fl. (fp) vari yrkas 2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anföris om straffsatser vid upprepad brottslighet. I motionerna Ju802 och JuS04 hemställs att villkorlig domskall ersättas med villkorligt fångelse. Motionärerna konstaterar alt envillkorlig dom ofta uppfattas som ett frikännande. Den villkorliga domen bördärför bytas ul mot ett villkorligt anstånd med ett fångelsestraffeverkställande. I motionerna Ju607 och Ju804 begärs att villkorligt fångelseskall införas vid kontraktsvård. Frågan om villkorligt fångelse har behandlats av riksdagenvid flera tillfållen . Sålunda var frågan aktuell både i ärendetom kontraktsvård (prop. 1986/87:106, JuU32, rskr. 279) och i ärendet omnya bestämmelser för straffmätning och påföljdsval (prop. 1987/88:120,JuU45, rskr. 404) saml i samband med behandlingen av vissa motioner ompåföljdssyslemet (1989/90:JuU8). Utskottet har här i sina avriksdagen godkända betänkanden avstyrkt bifall till motionsönskemål ominförande av villkorligt fångelse. Vid des.sa tillfållen har utskottet ansett att villkorligtfångelse inte bör införas som en självständig påföljd i brottsbalkenspåföljdssystem, vare sig med eller utan kombination med kontrakisvård. Skälen härförvar flera. Utskottet ansåg alt det var svårt att bortse från de olägenheter somdet skulle innebära att införa villkorligt fångelse som en självständigfrivårdspåföljd. Riskerna var påtagliga för att frivårdssystemet skulle blisvårhanterligt om villkorligt fångelse infördes utan att villkorlig dom ochskyddstillsyn avskaffades. Utskottet pekade också på all det fannsrisk för en ojämn och varierande praxis inom ramen för ett frivårdssystem meddessa olika påföljdsvarianter. Utskottet ifrågasatte slutligen om införandetav villkorligt fångelse en reform av ett relativt begränsat slag kundemotivera ett så pass kraftigt ingrepp i påföljdssyslemet och lagstiftningen iövrigt som det skulle vara frågan tidigare uttalat har alltjämt giltighet. Utskottet anser 1989/90:JuU22 såledesatt villkorlig dom inte bör ersättas med villkorligt Sngelse. Utskottetavstyrker därför bifall till nu aktuella yrkanden i motionerna Ju802 och Ju804. Inte heller anser utskottet att villkorligt fångelse börinföras vid kontraktsvård. Yrkandena härom i motionerna Ju607 och Ju804 avstyrks. Straffskärpning vid återfall in.in. I flera motioner tas upp olika frågor om påföljdsval ochstraffmätning vid ålerfallsbrottslighet. I motionerna Ju802 och Ju804 framförssynpunkten att möjligheten till straffekärpning vid återfall är alltför begränsadenligt nuvarande bestämmelser och att här krävs en ändring i skärpanderiktning. I motion Ju802 kritiseras vidare möjligheten att låta en tidigare dompå skyddstillsyn omfatta också brott som begåtts efter skyddstillsynsdomen. Imotion JuSlO betonas att det genom straffskärpning vid återfall även vidungdomsbrottslighet bör klargöras alt återfall i brott är en försvårandeomständighet. Som framgått ovan beslutade om nyaregler för straffrnätning och påföljdsval (prop. 1987/88:120, JuU45, rskr.404). De nya reglerna trädde i kraft . Utskottet behandladedå utförligt frågan om slraffbeslämningen vid återfall (se JuU45 s. 33 ff) ochställde sig bakom förslagen i propositionen. Utskottet avstyrkte bifall tillflera motioner i vilka framställdes krav på strängare regler vid återfall än deföreslagna. I sin motivering härför framhöll utskottet bl.a. att dennya ordningen innebär en skärpning i förhållande lill tidigare reglering,särskilt i fråga om straffmälningen vid upprepade återfall i allvarligbrottslighet. Det är också, ansåg ulskoltet, i första hand för dessa fall somen uppstramning av regelsystemet är påkallad. Under innevarande har också behandlatfrågan om straffekärpning vid återfall (se 1989/90:JuU8 s. 9 f). Utskottetavstyrkte då bifall till motionerna under hänvisning dels lill att den nyalagstiftningen endast varit i kraft i knappt elt år, dels till att utskottetsaknade anledning alt frångå sina ställningstaganden i frågan från ärendet omstraffmätning och påföljdsval. Utskottet behandlade då också motioner medönskemål om att fangelse skall vara normalpåföljd vid återfall i brott efteren dom på skyddstillsyn. Också frågan om påföljd i dessa situationer bordeenligt utskottets uppfattning avgöras efter en prövning i enlighet med deriktlinjer som lades fast i det nyssnämnda ärendet. Utskottet avstyrkte såledesbifall lill molionsön-skemålet. Utskottet vidhåller sin tidigare bedömning när det gällerstraffekärpning vid återfall i brott och avstyrker bifall till motionernaJu802, Ju804 och Ju810 i nu behandlade delar. Ävenyrkandet i motion Ju802 om stramare skyddstillsyn vid åter- Vissahäktningsfrågor 1989/90:JuU22 I motion Ju408 begärs en utredning med syfte att förkortahäktningstiderna. Utredningen bör, enligt motionären, bl.a. övervägainförandet av en tidsgräns, efter vilken det skulle krävas synnerliga skäl föratt häktningsbeslutet skall bestå. Utskottet har behandlat en liknande motion underinnevarande (1989/90:JuU9 s. 21 ff). Utskottet avstyrkte motionenunder hänvisning bl.a. lill alt en utredning så sent som sedanuppmärksammat frågan om häktningstiderna men inte funnit anledning att föreslånågra genomgripande förändringar på delta område. Utskottet erinradeavslutningsvis om att i den mån långa häktningstider kan vara att hänföra tillbristande polis- eller åklagarresurser, så är delta en fråga som uppmärksammasi det återkommande budgetarbetet. När frågan nu åter är aktuell saknar utskottet anledningatt frångå sina tidigare överväganden. Utskottet avstyrker därför bifall lillmotionen. 1 motion Ju507 begärs ett tillkännagivande om behovet avåtgärder för att förbättra förhållandena vid häktena. Enligt motionärerna s.k. häklningsreformen, med bl.a. förkortad tidsfrist för domstolsprövning,försvårat personalförhållanden m.m. på häktena. Som motionärerna anför har den s.k. häktningsreformeninneburit stora påfrestningar på kriminalvårdens personal trots attförstärkningar gjorts i form av bl.a. ökade personalresurser. Detta framgår avdomstolsverkets utvärdering av reformen (1989:9) Häktningsreformen.Emellertid har, som redovisas i budgetpropositionen (s. 38),sett över personaldimensioneringen och resursutnyttjandetinom häktes- och anstallsorganisaiionen. Utredningen, som avslutades iseptember 1989, har föreslagit bl.a. alt resurserna skall omfördelas mellanolika anstalter i syfte att åstadkomma en jämnare personaldimensionering vidlikvärdiga enheter. Förslaget innebär totalt sett en personalförstärkningvid bl.a. häktena. Förslaget remissbehandlas ochkriminalvårdsstyrelsen avser att redovisa resultatet av översynen i samband mednästa års anslagsframställning. Utskottet utgår ifrån att det ansträngda lägetvid landets häkten uppmärksammas i detta arbete ulan något särskilt uttalandefrån sida. Vad utskottet nu anfört betyder att ulskoltet avstyrkerbifall till motion Ju507. I motion Ju712 begärs ett tillkännagivande om behovet avförändringar i reglerna om restriktioner för häktade. Motionärerna föreslåratt beslut om restriktioner för häktade skall fattas av domstol med möjlighetför åklagare att häva sådana restriktioner. Beträffande den som är häktad på grund av misstanke ombrott ankommer det på undersökningsledaren eller åklagaren att avgöra om elleri vad mån den häktade kan, med hänsyn lill risken för alt bevis undanröjs ellerbrottsutredningen annars försvåras, få medgivande alt vistastillsammans med annan häktad, avsända eller ta emot brev eller 29 försändelse av annat slag utan föregående granskning avinnehållet, ta emot besök,ha telefonsamtal eller lämna förvaringslokalen. Undersök- 1989/90:JuU22 ningsledareneller åklagaren får också besluta om inskränkningar helt ellerdelvis i den häktades rätt att ha tillgång till tidskrifter, tidningar,