bet · GD01KU20 · 1989-12-31 00:00:00 — Lag om ändring i riksdagsordningen Bestämmelsernaom vilandeförfarande i 2 kap. 12 § tredje stycket regeringsformen tillämpadesunder föregående i två lagstiftningsärenden förslaget till lag omskydd för företagshemligheter och förslaget till ny utlänningslag. I sambanddärmed har uppkommit vissa problem som gäller tidpunkten för avgörandet av ettlagstiftningsärende i den del som inte omfattas av vilandeförfarandet.Utskottet anser att frågan bör lösas genom en ändring av bestämmelserna iriksdagsordningen om uppskovsförfarandet. Med begagnande av sin initiativrättlägger utskottet sålunda i detta betänkande fram ett förslag till lag omändring i riksdagsordningen. Idet följande lämnas till en början en kort redogörelse för bestämmelserna iregeringsformen om det särskilda förfarandet vid lagstiftning som rörbegränsning av de grundlagsskyddade fri- och rättigheterna. Utskottet kommer ibetänkandet 1989/90;KU12 att behandla motionsyrkanden i olika grundlagsfrågor.1 det sammanhanget kommer bestämmelserna att ägnas uppmärksamhet ur ett vidareperspektiv. I2 kap. regeringsformen finns bestämmelser om de grundläggande fri- ochrättigheterna. Några av dessa kan begränsas genom lag. För sådanrättighetsbegränsande lagstiftning finns i samma kapitel bestämmelser om ettsärskilt lagstiftningsförfarande som skall ge möjligheter till ytterligareöverväganden innan det slutliga beslutet fattas. Förfarandet gäller med vissaundantag förslag till lag som rör begränsning av yttrandefriheten,informationsfriheten, mötesfriheten, demonstrationsfriheten,föreningsfriheten, den kroppsliga integriteten, rätten till förtroligmeddelelse, rörelsefriheten och rätten till offentlig domstolsförhandling. Ettförslag till sådan lag eller till lag om ändring eller upphävande av sådan lagskall, om det ej förkastas av , på yrkande av lägst tio av dessledamöter vila från det att utskottsyttrandet överförslaget anmäldes i kammare. Utan hinder av detta kan emellertidriksdagen anta förslaget, om minst fem sjättedelar av de röstande förenar sigom beslutet. 1989/90 KU20 Det särskilda lagstiftningsförfarandet kan bara tillämpaspå de före- 1989/90:KU20 skrifter i ett författningsförslag som rör begränsningav de nämnda fri-och rättigheterna. Ett författningsförslag innehålleremellertid ofta både föreskrifter som kan omfattas av det särskilda förfarandetoch föreskrifter som inte kan omfattas av det. Till detta kommer också att ettyrkande om det särskilda förfarandet kan begränsas till att avse endast någoneller några av de rättighetsbegränsande föreskrifter som kan finnas i ettförfattningsförslag. Olika beslutsförfaranden kan således komma att gälla förolika delar av ett författningsförslag. Ett exempel på olika beslutsförfaranden i sammalagstiftningsärende är det förslag till ny utlänningslag som riksdagenbehandlade strax före slut . Den föreslagna lagen innehöll mångaföreskrifter av rättighetsbegränsande natur. Yrkanden om att det särskildaförfarandet skulle tillämpas framställdes dock bara beträffande några av föreskrifterna(5 kap. 2 § första stycket, 6 kap. 1 3 §§ och 4 § första stycket). Dessaföreslagna föreskrifter vilar medan förslaget till utlänningslag i övrigtantogs (med vissa justeringar i övergångsbestämmelserna). Lagen trädde i kraftden (SFS 1989:529). Föreskrifterna i ett förfaitningsförslag kan hänga sammanmed varandra på ett sådant sätt att ett vilandeförfarande beträffande en delav föreskrifterna i praktiken innebär att också de andra föreskrifterna måstevila. I förarbetena till regleringen av vilandeförfarandet uttalas att det inteblir någon mening med att besluta om dessa andra föreskrifter för sig eftersombeslutet då måste förses med villkoret att också de övriga bestämmelsernasedermera antas (SOU 1978:34 s. 93- 94). En komplikation i detta sammanhang som inte berördes iförarbetena är bestämmelserna om hur långt ett uppskov med behandlingen avärende till nästa får vara. Enligt 5 kap. 10 § första stycketriksdagsordningen kan genom ett särskilt beslut skjuta uppbehandlingen av ett ärende till närmast följande lagtima . Beslut omuppskov kan upprepas. I paragrafens tredje stycke finns en föreskrift som angerhur länge ett ärende kan vara uppskjutet. Enligt denna föreskrift skall ettärende avgöras före , utgången av kalenderåret efter det då ärendet väcktes.Lagförslag som har vilat enligt 2 kap. 12 § tredje stycketregeringsformen skall dock prövas före utgången av det kalenderår som följerefter viloperio-dens slut. Ett lagstiftningsärende där ett vilandeförfarandetillämpas kan alltså innehålla två delar fÖr vilka olika tidsfrister kommer attgälla. Om vilandeförfarandet omfattar de centrala bestämmelserna i ett författningsförslag,kan den situationen uppkomma att först måste fatta beslut om deövriga föreskrifterna trots att dessa kanske inte har någon självständigbetydelse. Resultatet kan bli en i många avseenden ofullständig författning.Bestämmelsen i 8 kap. 19 § regeringsformen om att en beslutad lagskall utfårdas av regeringen utan dröjsmål gäller 1989/90 :KU 20 dock även iett sådant fall. När vilotiden är till ända kan beslutet om de centralabestämmelserna fattas med de justeringar som kan bli följden av ytterligareöverväganden. Sådana justeringar kan i sin tur föranleda behov av ändringar idet tidigare beslutet. Somett exempel på ett sådant lagstiftningsärende kan nämnas det förslag till lagom skydd för företagshemligheter som behandlade våren 1989.Förslaget grundar sig på proposition 1987/88:155 som avlämnades våren 1988.Enligt den nämnda huvudregeln skall ärendet alltså avgöras före utgången av1989. Till följd av ett vilandeyr-kande skall emellertid det särskildavilandeförfarandet tillämpas på åtskilliga av de centrala bestämmelserna iförfattningsförslaget, nämligen 1 4, 8 §§, 11 § första och fjärde styckena,12 §, 13 § första stycket och punkten 2 första meningen övergångsbestämmelserna(se härom 1988/89;KU40 och prot. Tolvmånadersfristen går ut den 3 maj1990. När det gäller dessa bestämmelser skall ärendet avgöras före utgången av1991. Övriga delar av författningsförslaget består av paragrafer medföreskrifter som inte har någon självständig betydelse. I dessa delar skallärendet avgöras före utgången av 1989, bör frågan lösas på det sättet att bestämmelsen i 5 kap. 10 § tredjestycket riksdagsordningen om utsträckt tidsfrist för vilande lagförslag ändrasså att den även omfattar lagförslag som har ett nära samband med de vilandelagförslagen. Ensådan ordning innebär en utvidgning av uppskovsinstitutet. Beslut om uppskovfattas av . Det bör därför ankomma på att besluta i frågorom utsträckt tid för avgörande av lagförslag som har ett nära samband medvilande lagförslag. 1 likhet med den ordning som gäller i fråga om uppskov iövrigt bör beslutet fattas på framställning av det utskott till varshandläggning ärendet hör, I frågor om uppskov skall yttrande inhämtas fråntalmanskonferensen. Enligt utskottets mening torde något sådant yttrande intevara erforderligt i de nu aktuella fallen. Medbegagnande av sin initiativrätt lägger utskottet fram ett förslag till lag omändring i riksdagsordningen. Förslaget har utformats i enlighet med vadutskottet anfört. Det innehåller även vissa ändringar av redaktionell art. Denföreslagna lagen föreslås träda i kraft den . Hemställan 1989/90:KU20 attriksdagen antar det i bilaga till detta betänkande intagna förslaget till lagom ändring i riksdagsordningen. Närvarande:Olle (), (), (), (), (), (), Hans Nyhage (m), (),(), (), (), (), (vpk), Hans Leghammar (mp), (), IngelaMårtensson (fp) och (). Lag omändring i riksdagsordningen Härigenomföreskrivs i fråga om riksdagsordningen' deb att 5 kap. 10 § skall ha följandelydelse, debatt i riksdagsordningen skall införas en ny tilläggsbestämmelse, 5.10.2, avföljande lydelse. 1989/90:KU20 Bilaga Genom särskilt beslut kan till närmast följande lagtima uppskjuta behandlingen av ärende. Ärende som gäller statsbudgeten för närmast följande budgetår får dock uppskjutas endast om det kan ske utan olägenhet för budgetregleringen. Beslut om uppskov kan upprepas. Avslutas med anledning av extra val, skall ärende som icke har hunnit avgöra anses utan särskilt beslut uppskjutet till det första lagtima efter valet. Lagförslag, som har vilat i tolv Lagförslag, som har vilat enligt 2 kap. 12 § tredje månader enligt 2 kap. 12 § tredje stycket regeringsformen,skall prövas före utgången av kalenderåret därpå. Annat ärende skall avgörasföre utgången av kalenderåret efter det då ärendet väcktes. Kan ärende somavses i första eller andra meningen till följd av förordnande om extra valicke avgöras på tid som är föreskriven där, skall det avgöras möjligtefter det att den nyvalda har sammanträtt. stycket regeringsformen,skall prövas före utgången av kalenderåret därpå. Annat ärende skall avgörasföre utgången av kalenderåret efter det då ärendet väcktes. Har lagförslag ettnära samband med lagförslag som vilar enligt 2 kap. 12 § tredje stycketregeringsformen, kan besluta att det får avgöras inom den tid somgäller för prövningen av det vilande lagförslaget. Kan ärende som avses idetta stycke till följd av förordnande om extra val icke avgöras påföreskriven tid, skall det avgöras möjligt efter det att den nyvaldariksdagen har sammanträtt. Beslut enligt 10 § tredje stycket tredje meningen fattas på framställningav det utskott till vars handläggning ärendet hör. Denna lag träder i kraft . 'Riksdagsordningen omtryckt 1988:1446.