bet · GD01UU15 · 1989-12-31 00:00:00 — Strategin måsteomfatta miljön, fysiska och sociala investeringar, och institutionellutveckling. Det är regeringens avsikt att anlägga detta långsiktiga perspektivinte bara i vårt bilaterala bistånd, utan även i vårt bidrag till detinternationella samarbetet. En långsiktig biståndspolitik syftar framför allt till attskapa en utvecklingsfrämjande miljö och till att stödja kunskapsutveckling. Ipropositionen anges några viktiga aspekter: - Investeringaroch sparande, -Sociala sektorer, - Befolkningsfrågor,-Kvinnor och utveckling, -Utvecklingav förvaltning och samhällsinstitutioner. Vidare anger regeringen att hållbara lösningar på deekonomiska och sociala utvecklingsfrågorna är beroende av en demokratisk samhällsutveckling. Bistånd iprocesser mot fred och demokrati 1989/90:UU15 Regeringen konstaterar att harfredsprocesser inletts för flera av de utdragna regionala konflikterna i tredjevärlden. Många länder som länge präglats av diktatur eller centralstyrning harutvecklats mot demokrati och ökad öppenhet. Aktiva fredsprocesser har pågåttrörande , /, , /, ,och . FN har kunnat spela en konstruktiv roll i fleraav dessa. Viktiga framsteg kan noteras : har nåttfrihet och självständighet. De utländska trupperna har lämnat /\fghanistan ochKambodja; de centralamerikanska presidenterna har lagt fast en plan fördemobilisering av contras under övervakning av FN. präglaskonfliktområdena i många fall fortfarande av mycket komplicerade politiskaproblem och mänskligt lidande. Som inledning till en ny politisk epok har historiska valhållits i länder som , och . kan avdiktatur påbörja återuppbyggnaden av demokratin. Efter fria och demokratiskaval har nationell självständighet uppnåtts i . I liksom på andrahåll i har en ny period av ekonomisk och politisköppenhet inletts. Regeringen konstaterar att svenskt bistånd lämnas i mångaformer i de politiska och ekonomiska processerna från krig till fred och fråndiktatur till demokrati. Biståndet präglas av flexibilitet, vilket kan göra dettill ett effektivt instrument i olika politiska utvecklingsskeden. Bistånd försocial uppbyggnad spelar en stabiliserande roll i många samarbetsländer. Ettlångsiktigt bilateralt och multilateralt samarbete kan motverka ekonomiska ochsociala orättvisor och konfliktframkal-lande beroendeförhållanden. Ett sätt att lindra och förebygga konflikter är enligtpropositionen att bidra till utvecklingsansträngningar med inriktning på fattigdomsproblemen.Stöd till fattiga människors utbildning och utveckling är en långsiktiginvestering i demokrati och jämlikhet. I situationer av krig, konflikter och politiskt förtryckges redan omfattande stöd till flyktingar, hemlösa och politiskt förföljda samttill krafter som verkar för fred och demokrati. I övergångsskeden kan dessabiståndsformer kombineras med exempelvis stöd till insatser i samverkan med FNeller med regionala samarbetssträvanden. I propositionen ges exempel på hur bistånd flexibelt kananpassas till politiska skeenden. Under en följd av år har omfattande humanitärtbistånd lämnats till offer för apartheid och kolonialism i . Underövergångsskedet inför självständigheten bidrog till repa-trieringen ochrehabiliteringen av flyktingar, såväl genom FN-systemet som genom enskildaorganisationer. har också genom civilpoliser och valövervakaredeltagit i FN:s Namibiakår (UNTAG). I och med att landet blir fritt ochsjälvständigt föreslår regeringen att samarbetet övergår till ett merlångsiktigt stöd för utveckling och att blir samarbetsland för svensktbistånd. 3 1989/90. Enligtpropositionen bör mångåriga stöd till de demokratis- 1989/90:UU15 kakrafterna i nu omvandlas till ett stöd i bilaterala former. Iåteruppbyggnadsskedet av demokratin i föreslås att projektbiståndlämnas, främst till uppbyggnad på det sociala området. Regeringen föreslårockså stöd genom enskilda organisationer och bistånd genom SAREC. har under en följd av år präglats avkonflikter inom och mellan länderna. Den fredsplan, Esquipulas II, som utarbetades av decentralamerikanska presidenterna , har trots fortsatta problem startaten process mot fred och försoning i regionen. har genom enskilda organisationer och FN-systemetlämnat omfattande stöd till flyktingar, hemlösa och andra offer för krig ochförföljelse i . En fortsatt hög beredskap är enligt propositionen befogadvad beträffar humanitärt bistånd till . kan svensktbistånd spela en fortsatt viktig roll i ansträngningarna att stärka inhemskainitiativ till fred och utveckling. Regeringen förordar en kraftig ökning avanslagsposten för regionala insatser i . Andra konfliktområden där internationella hjälpinsatser ärviktiga är , och de ockuperade områdena ochVästbanken. Regeringen anser att det är angeläget att det finns beredskap attstödja mer omfattande återuppbyggnadsinsatser när förhållandena så medger idessa och andra områden som drabbats av interna konflikter eller krig. Stöd till demokrati och mänskliga rättigheter integreras ien rad sektorer och landprogram inom det bilaterala samarbetet. Många avSveriges samarbetsländer har uttalat ett starkt intresse för svenskaerfarenheter av samhällsplanering, demokratiska beslutsprocesser ochbiandekonomi. En mycket stor del av de bilaterala insatserna bidrar enligtpropositionen till en utveckling i demokratisk riktning. Det gäller områden somutbildning, kvinnoinsatser, stöd till massmedia och kultur,förvaltningsbistånd, landsbygdsutveckling, humanitärt bistånd m.m. Många insatser med ett annat biståndsmålgenomförs på ett sådant sätt att arbetsmetoden är en del av demokratimålet.Propositionen anger att det finns ett fortsatt behov av att komplettera dessainsatser med ett ökande stöd från anslagsposten Särskilda program, delpostenFrämjande av demokrati och mänskliga rättigheter. Till följd av det fortsatta stora behovet att främjademokrati och mänskliga rättigheter samt det höga medelsutnyttjandet hittillsföreslås en kraftig höjning av delposten Främjande av demokrati och mänskligarättigheter. Miljö ochutveckling /90:UU15 Inom det övergripande biståndsmålet att höja de fattigafolkens levnadsnivå spelar miljömålet en kompletterande och förstärkande rolli förhållande till de övriga målen för det svenska utvecklingssamarbetet. Dettainnebär enligt propositionen att miljöbiståndet sätts in i ett brett ekonomisktoch socialt utvecklingsperspektiv. Miljöhänsyn och hushållning mednaturresurser utgör grunden för en hållbar utveckling. Den pågående globala utvecklingen hotar enligtpropositionen leda till en utarmning av de naturresurser och den miljö som ärförutsättningen för all ekonomisk utveckling. I-länderna har de ekonomiska ochtekniska förutsättningarna för att vända denna utveckling, medan harsvårt att satsa tillräckliga resurser på att integrera ett långsiktigtmiljöbeaktande i sina utvecklingssträvanden. Fattigdomen i sig utgör sålundadet största miljöhotet i . I propositionen konstateras att ökenspridning,skogsskövling, vattenbrist samt en alltför snabb befolkningsökning hotarutvecklingen i en stor del av tredje världen. Särskilt destruktiva uttryck tarsig sambanden mellan fattigdom och miljöförstöring i söder om ,där flera länder har negativ ekonomisk utveckling och otillräckliglivsmedelsproduktion. Regeringen anger att miljöhoten kräver biståndsinsatsersärskilt i de fattigaste . En ökad resurs- och tekniköverföring är enförutsättning för att dessa länder skall kunna vidta nödvändiga åtgärder för enhållbar utveckling. En annan förutsättning är att sådana åtgärder kompletterasmed en för icke-diskriminerande handel. Det ömsesidiga beroendet mellan i- och har blivitalltmer uppenbart. I spåren av den ökade fattigdomen i följer en såomfattande miljöförstöring att även utvecklingen i den industrialiseradevärlden hotas. 1-länderna har ett ansvar att tillsammans med skapaförutsättningar för en hållbar utveckling. Regeringen anser att konferens om miljö ochutveckling bör fokuseras på de globala miljöfrågorna utifrån ett brettutvecklingsperspektiv. verkar för att konferensen skall blihandlingsinrik-tad och att konkreta aktionsplaner och konventioner inomcentrala problemområden antas. Propositionen konstaterar att bör spelaen aktiv roll i förberedelsearbetet inför konferensen och verka för ett brettu-landsdeltagande. För innevarande budgetår har beviljat väsentligtutökade anslag för specifika multilaterala och bilaterala åtgärder på miljöområdet. Regeringen menar vidare att det krävs fortsatta svenskainsatser för att förstärka miljöarbetet inom det multilaterala systemet. De förstärkningar av kapaciteten som pågår inom demultilaterala organisationerna syftar till konkreta åtgärder för en framsyntoch hållbar hushållning med naturresurser. För att uppnå detta krävs betydanderesurser utöver nuvarande biståndsflöden. Det är nödvändigt att medkraft verkar för att denna fråga hamnar högt på den internationella dagordningen. SIDA har idet bilaterala biståndssamarbetet arbetat 1989/90:UU15 med ettökat hänsynstagande till miljön. Utöver tillgängliga medel inom landprogrammen,katastrofbiståndet och stödet genom enskilda organisationer har regeringenunder innevarande budgetår beslutat om användningen av 225 milj. kr. underanslagsposten Särskilda miljöinsatser. Tyngdpunkten har lagts på mark- ochskogsvård, där ett betydande svenskt kunnande byggts upp. Medel har ävenavsatts för insatser rörande den moderna sektorns miljöproblem, vattenresursplanering,marin miljövård och åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden. Det svenska bilaterala miljöbiståndet bör enligtpropositionen vara handlingsinriktat med tonvikt på insatser inom områden därden svenska kompetensen är stark. Ny kunskap måste också utvecklas och spridas,såväl i mottagarländerna som i . Propositionen framhåller särskiltvikten av stöd till utarbetande av miljö- och naturresursstrategier samt avatt ändamålsenliga miljökonsekvensbedömningar görs vid beredning avbiståndsinsatser. Det är enligt regeringen angeläget att enskildaorganisationer kan fortsätta och vidareutveckla insatserna på miljöområdet ochi samarbete med u-Iändernas egna organisationer få ökad medvetenhet ombetydelsen av miljöfrågorna. Miljöbiståndet engagerar också andra biståndsmyndighetersåsom SAREC och BITS. Regeringen avser fåsta särskild vikt vid myndigheternasarbete med kunskaps- och kapacitetshöjande insatser. Ökad tonvikt kommer attläggas på projekt vars huvudsyfte är att främja miljöområdet, och en växandeandel av verksamheten avser stöd till miljöprojekt. Propositionen redogör för de senaste årens omfattande utrednings-och analysarbete inom centrala delområden av det svenska utvecklingssamarbetet.Syftet är att se hur inriktning, organisation och arbetssätt inom biståndet kanutvecklas och effektiviseras för att ta till vara möjligheter iutvecklingssamarbetet och möta nya krav. Aktuella större projekt är biståndettill , organisation och arbetsformer i det bilateralabiståndet, utvärdering och lärande i biståndet, FN i utvecklingssamarbetetsamt en parlamentarisk översyn av det multilaterala biståndet. Slutsatserna från det omfattande projektet om bistånd tillAfrika redovisades i förra årets budgetproposition. har enligt propositionen projektet följts upppå olika sätt, både internationellt och inom . Konkreta exempel där de av projektet angivna riktlinjerna spelat en roll är vid utformandet av långsiktiga perspektivstudie för och i arbetet med DAC:s riktlinjer för biståndet . Vidare tjänar riktlin jerna nu som underlag vid utformandet av utvecklingssamarbetet med programländerna i liksom i den direkta dialogen med dessa. Utredningenom organisation och arbetsformer i det bilaterala bi- 1989/90:UU15 ståndetskall enligt propositionen se över organisationen, främst SIDA, BITS ochSWEDFUND, och arbetsformerna med huvudsaklig inriktning på det bilateralabiståndet utanför kretsen av programländer. Utredningsuppdraget genomförs av en parlamentarisktsammansatt kommitté. Översynen beräknas vara slutförd . 1 syfte att ytterligare studera utvärdering och lärande ibiståndet anmälde regeringen i förra årets budgetproposition att ett särskiltanalysarbete om effektivitetsfrågorna i biståndet skulle initieras. Analysarbetet syftar till att pröva om det föreliggerbehov av förändringar i fråga om utvärderingsverksamhetens organisation ochmetoder samt av formerna för resultatuppföljning. Arbetet syftar till att geunderlag för utformningen av myndighetsspecifika direktiv avseende fördjupadeanslagsframställningar. Regeringen avser återkomma till slutsatser ochrekommendationer i nästa års budgetproposition. I förra årets budgetproposition redovisade regeringenbakgrunden till och inriktningen på det nordiska projektet iutvecklingssamarbetet. Arbetet, som skall pågå , syftar tillatt beskriva olika delar av FN:s arbete och därvid även peka på brister ochsvagheter, både i fråga om arbetsformer, organisation och inriktning samtbidra till att FN:s komparativa fördelar på utvecklingsområdet identifieras. har funnit det motiverat att regeringen någotnärmare belyser det multilaterala biståndet. Med anledning av beslutvåren tillkallades en parlamentarisk kommitté med uppgift att göra enöversyn av det multilaterala biståndet och bedöma på vilka sätt det bidrar tillatt uppfylla biståndspolitiska mål. Olika metoder att främja dessa mål på det multilateralaområdet kommer att analyseras liksom även det nordiska samarbetets roll.Utredningen skall enligt propositionen vara avslutad . I förra årets budgetproposition redovisades övervägandenmed anledning av förslagen från utredningen om den statligt finansieradeu-lands- och biståndsinformationen, avseende såväl organisationernas sommyndigheternas verksamheter. beslutade i enlighet med regeringensförslag. Regeringen konstaterar att en viktig del i de riktlinjersom drogs upp för informationsarbetet är att den statligtfinansierade biståndsinformationen skall ge en bred bild av det samladesvenska biståndet. De nya riktlinjerna har inneburit aU biståndsmyndighetersom SA REC och BITS har lagt ökad vikt vid arbetet med att förbättra informationen om sina insatser. Sådan information finansieras genom att myndigheterna i enlighet med regeringens och anvis ningar avsätter medel inom sina verksamhetsanslag. När det gäller den ,_ multilaterala biståndsverksamheten har avdel- ning förinternationellt utvecklingssamarbete avsatt ökade resurser /90:UU15 sina egnainformationssatsningar men också för samarbete med bl.a. . har även startat utgivningen av en nyinformationsskrift som skall behandla angelägna frågor i biståndsarbetet påett mer utförligt sätt än vad korta informationsbroschyrer vanligtvis gör. Folkrörelser och enskilda organisationer har alltid spelaten central roll i informationsarbetet. Denna roll har de kunnat spela bl.a.tack vare förhållandevis stora statliga bidrag. Det är enligt regeringensmening angeläget att staten även ger sådana bidrag tillorganisationerna. har SIDA beslutat om ökade bidrag tillorganisationerna i enlighet med de nya riktlinjerna. För att uppnå en likartad anslagskonstruktion för samtligabiståndsmyndigheter föreslår regeringen en mindre anslagsförändring. innevarande budgetår anvisas under anslaget C 9. /91 anvisas under anslaget C 2. Den del av medlen som avser organisationernasinformationsverksamhet kommer att redovisas under anslagsposten Bistånd genomfolkrörelser och andra enskilda organisationer. Medlen till SIDA:s egeninformationsverksamhet anvisas under en ny anslagspost Information genom SIDA. Partimotioner på biståndsområdet har väckts av moderatasamlingspartiet (U202 och U246), (U204), (U244),kommunisterna () samt av (U220). I det följande sammanfattas partimotionernas förslag ochsynpunkter på de allmänna riktlinjerna för utvecklingssamarbetet, varefterföljer utskottets överväganden område för område. Därefter behandlas regeringensanslagsförslag och de motionsyrkanden (såväl partimotioner som enskildamotioner) som hänförs till dem. Biståndets roll och förutsättningar Moderata samlingspartiet framför i motion U202 krav på enny svensk biståndspolitik som främjar demokrati och marknadsekonomi. Skall kunna ta sig ur sin fattigdom krävs det liksom för Östeuro pa en utveckling mot både demokrati och marknadsekonomi anser motionärerna. Möjligheten för korrupta regeringar försvinner också enligt motionärerna om frihet och demokrati råder. Det utvecklingsbi stånd som ger får inte som innebära stöd för diktaturer eller för planhushållning. Redan har alltför mycket av biståndspengar na bidragit till detta, anser moderata samlingspartiet. Även betonar i motion U204 det ansvar vi sombistånds- 1989/90:UU15 givare har att inte bara tillse hur våra biståndsmedelanvänds på fåltet utan även hur den politiska och ekonomiska miljön ser ut tillvars utveckling vi bidrar. Med den politiska miljön avser respektenför de mänskliga rättigheterna inom mottagarlandet och respekten för andrasuveräna nationer. Ansvaret för den ekonomiska miljön innebär ansvar för attenskilda biståndsprojekt inte går till spillo som följd av t.ex. en missriktadplanhushållning eller en korrumperad statsapparat. Vi måste alltsåenligt i en fortlöpande dialog ställa villkor på mottagarländerna.För att göra vårt bistånd mer effektivt måste vi vidare enligt motionärernavisa ökad känslighet inför mottagarländernas egna prioriteringar, framför alltvad gäller mellan sektorer och formerna för biståndsöverföringar, och vi måstei mycket högre grad samordna vårt bistånd med andra biståndsgivare för att läraav varandra och undvika misstag. anser också att vi måste minskaantalet nya projekt i synnerhet i länder med svag förvaltning som inte kanadministrera mer än ett visst antal projekt, s.k. project stocking. Ettresultat av projektöverflödet är att finansieringen av det löpande underhålletförsummats både av biståndsgivare och mottagare. Mot bakgrund av u-ländernassvåra ekonomiska situation lägger ansvaret på givarna, eftersomdet är orimligt att kräva total driftkostnadsfinansiering av mottagarna. pekar (U244) på faran att vi i alltför höggrad knyter vårt bistånd till Världsbanksgruppens program för ekonomiska reformeroch att insatser för skuldsanering går ut över biståndet till framtidsinriktadeutvecklingsprojekt och minskar egna möjligheter till långsiktigautvecklingsansträngningar. Motionärerna anser att ambitionerna om en "ny ekonomiskvärldsordning" är aktuella vad gäller att anpassavärldshandelns spelregler bättre till förutsättningar.Centerpartiet betonar vidare behovet av att har en total och samordnadu-landspolitik vilket även inkluderar handelspolitik, internationellmiljöpolitik etc. tar även upp sambandet mellan ett demokratisktstyrelseskick och en stabil positiv ekonomisk utveckling. Vad gäller detsvenska biståndet anser att demokratiaspekterna bör beaktas ialla biståndsprojekt och att som biståndsgivare måste ställa krav påmottagarländernas regeringar att respektera mänskliga rättigheter. kommunisterna framför (U215) liksomtidigare år behovet av nya mått för att mäta resurser och utveckling.Motionärerna föreslår bl.a. miljö-BNP eller det mått baserat på socialaindikatorer som utvecklat för att mäta utveckling (U5MR). anser (U220) att den svenskabiståndspolitiken bygger på en felaktig analys av underutvecklingens orsaker och utvecklingens möjligheter. I stället för den tillväxt-ekonomiska och exportinriktade politik som alltmer fårgar biståndspolitiken och skapar ökat beroende hos anser att en ny biståndspolitik krävs som siktar på att öka självtillit. vill byta ut det svenska biståndsmålet om ekonomiskt och politiskt oberoende mot ett 39 biståndsmålsom syftar till ökad självtillit i . Biståndet skall enligt motionärerna tillgodose faktiskamänskliga 1989/90:UUl5 behov, rätta till de materiella orättvisorna och främjaen utveckling som är hållbar från miljö- och resurssynpunkt. Biståndet skiillbaseras på egna behov och värderingar. Biståndet skall inriktas påatt ge de allra fattigaste människorna förutsättningar att tillgodose sinagrundläggande materiella och andliga behov. För att uppnå detta måste Sverigeha ett helhetsperspektiv på sina relationer med världens fattiga länder.Tillväxtmålet kan inte inriktas på en generell industriell tillväxt utan måstetydligt definieras utifrån ekologiska villkor och tillväxtens innehållanpassas efter de fattigas behov, anser . har fastslagit det svenskabiståndets övergripande mål: att höja de fattiga folkens levnadsnivå. Inomramen för detta mål skall biståndet bidra till resurstillväxt, ekonomisk ochsocial utjämning, ekonomisk och politisk självständighet, en demokratisksamhällsutveckling samt framsynt hushållning med naturresurser och omsorg ommiljön i mottagarländerna. Dessa mål utgör en enhet. De förstärker ochkompletterar varandra. De har ingen inbördes rangordning utan bidrar vart ochett på sitt sätt till huvudmålet, dvs. att bekämpa fattigdom och förbättra defattigas levnadsvillkor. Denna kamp mot fattigdomen kräver resurstillväxt.Endast genom ekonomisk tillväxt kan de fattigas inkomster öka och grunderna fören social utveckling läggas. Tillväxten behövs också för att denna utvecklingskall kunna bli miljömässigt hållbar. Den stagnation i social utveckling och de miljöproblem somvi sett i vissa , framför allt i , bärnärmast övertydligt vittnesbörd om behovet av tillväxt. Den ekonomiska krisen iexempelvis har bl.a. sin grund i en felriktad jordbrukspolitik men ocksåi att regleringar som uppställs, ofta med syfte att ta till vara inhemskaresurser och gynna inhemsk produktion, i stället lett till att produktionen ochhandeln hindrats. Fördelarna i en växande handel och öppnare marknader hardärmed inte kunnat utnyttjas. Den politik som legat till grund för dettaagerande var ofta motiverad av viljan till Självtillit. Följden av detta iförening med andra försvårande faktorer blev i stället alltför ofta ökatberoende av bistånds- och långivare. delar utskottet uppfattningen, som framförs imotion U220, att det är angeläget för att skapa sådana förhållandenpå den egna marknaden att beroendet av tillförsel utifrån av det som ärgrundläggande för befolkningens försörjning och för den industriellautvecklingen blir så litet som möjligt. Självtillit i betydelsen att fulltutnyttja och bygga på egna krafter och att till slut i ekonomiskt utbyte med omvärldenkunna utvecklas utan bistånd är naturligtvis ett mål som bordesträva efter att uppfylla och som det bör ligga i de biståndsgivande ländernasmål att bidra till. Det är också i den betydelsensom målet om självtillit kan sägas ingå i de biståndspolitiska 1989/90:UU15 målen, dvs. "ekonomisk och politisk självständighet". Något sjätte biståndsmål behövs därför enligtutskottets uppfattning inte. Härmed avstyrks yrkande 1 i motion U220 (mp). Beträffande vad som i övrigt framförs i motionerna ominriktningen för det svenska biståndet delar utskottet den uppfattning somframförs i motion U204 om behovet av ökade krav på mottagarländerna bl.a. vadgäller respekten för de mänskliga rättigheterna och krav på förändringar av ens.k. missriktad ekonomisk politik eller korrumperad statsapparat. Utskottetanser självfallet i likhet med motionärerna i U204 att skall föra enlöpande dialog om dessa frågor. Utskottet anser naturligtvis också i likhetmed motionärerna i U204 och U220 att i samarbetet med olika ländervisar respekt för deras villkor, prioriteringar och kultur. Det är enligtutskottets uppfattning också viktigt t.ex. vad gäller kravet på demokrati i ettmottagarland att vi visserligen skall slå fast detta grundläggande krav ochbedriva vårt utvecklingsarbete utifrån denna övertygelse men att vi inte harrätt att ställa orealistiska krav på vad som är möjligt att uppnå på kort sikt. Utvecklingsarbete måste ske i ett långsiktigt perspektiv.Som utskottet senare i detta betänkande får anledning återkomma till har justdetta krav allt tydligare framkommit mot bakgrund av deerfarenheter som gjorts av de ekonomiska anpassningsprogrammen i afrikanska u-länder.Som framförs i propositionen måste en strategi för en hållbar utveckling under1990-talet vara långsiktigt inriktad.