bet · GD01UU15 · 1989-12-31 00:00:00 — Samtliga områden måste omfattas inkl. enutvecklingsfrämjande miljö, fysiska och sociala investeringar, miljöhänsyn ochinstitutionell utveckling. IMF och har också fått kritik för vadsom upplevts som institutionernas ensidiga betoning och förväntningar påkortsiktiga ekonomisk-politiska åtgärder vilket haft negativa sociala effekter.På grund av denna kritik söker nu anlägga ett mer långsiktigtperspektiv på sin verksamhet med de skuldtyngda länderna och ökad hänsyn tillde sociala områdena och miljön. Detta framgår av den långsiktigaperspektivstudie för som presenterade . Större delenav den utlåning som ger till stöd för anpassningsprogrammen iAfrika går till projekt som i många fall är inriktade på befolkningensgrundläggande behov som hälsovård, vattenförsörjning, transporter, energi ochutbildning. har enligt vad utskottet erfar ett programi samarbete med , och Afrikanskautvecklingsbanken varigenom den sociala dimensionen av anpassning analyserasoch där man söker utveckla bättre metoder för att nå grupper som drabbas understrukturanpassningsprocessen. bidrar till detta program. Världsbankenhar också i sin långivning för strukturanpassning utvecklat låneprogram som ärinriktade på särskilt utsatta grupper. Utskottet har redan tidigare anfört att anpassningen i deberörda länderna självfallet måste ske i socialt acceptabla former. Detta harockså upprepade gånger internationellt framförts av regeringen. Utskottet utgår från att regeringen fortsätter agera föratt och i sina anpassningsprogram tar hänsyn till de sämstställda grupperna i de berörda länderna. vill dock utskottet framhålla att de allvarligakonsekvenser som skuldsättningen och den därmed påföljande ekonomiska krisen fått för i hög grad drabbat de svagaste i samhället. ekonomiskakrisen inte övervinns är det inte möjligt att åstadkomma Det är också fel att tro att de sämst ställda 1989/90:UU 15grupperna har enbart nackdel av strukturanpassningsprogrammen. Stigandejordbrukspriser gynnar lantbruksbefolkningen som i de flesta är den heltövervägande majoriteten. Det yttersta syftet med reformpolitiken är ju ocksåatt stödja en bärkraftig ekonomisk tillväxt som kan komma alla även defattigaste till godo. Det är också viktigt att klarlägga vad som är orsak ochverkan i krisförloppet. Det är alltså den ekonomiska krisen i sig inteansträngningarna för återhämtning som lett till de största påfrestningarnapå de fattiga och på de sociala sektorerna. Om någon form avstrukturanpassningsåtgärder inte sätts in kommer de afrikanska ländernasekonomier i alla händelser förr eller senare att behöva anpassa sig till denekonomiska verkligheten. Även om skarp kritik mot bl.a. bristande social hänsyn harframförts från bl.a. och ekonomiska kommission för (ECA) kritik som alltså och tagit intryck av ifrågasätter inteheller dessa organ behovet av strukturanpassning. ECA:s alternativa rapport"anpassning med omvandling" framför i många fall en med Världsbankenoch IMF gemensam syn. Det finns alltså vad utskottet kan förstå föga fog föratt påstå att u-landsskulden och strukturanpassningspolitiken skulle vara ettbrott mot FN-deklara-tionen om rätten till utveckling som framförs i motionU213. Åtgärderna kan emellertid inte genomföras utan atti-länderna deltar med stödåtgärder av olika slag. I de flesta fall innebär detatt stödet måste samordnas internationellt. spelar här en viktigroll. Genom sitt särskilda program för (SPA) som inleddes harVärldsbanken lyckats mobilisera givarländerna till ökat biståndsflöde till deafrikanska länder som vidtar anpassningsåtgärder. Under anslagsposten Särskildainsatser i skuldtyngda länder (C 3) får utskottet anledning återkomma till desvenska insatser som gjorts inom ramen för detta program liksom övriga svenskabidrag till skuldlättnadsåtgärder. Som utskottet redan tidigare konstaterat går endast enmindre del av det svenska biståndet till skuldlättnadsoperationer i ordetsegentliga mening som t.ex. nedskrivning av lån eller uppmjukning av lånevillkor.Huvuddelen av biståndet har använts till stöd för strukturanpassningsprogram ide svenska programländerna i samarbete med andra givare. Det svenska biståndetär inte, som påstås i motion U213 (vpk), avhängigt av mottagarländernas överenskommelsermed IMF utan gör sina egna bedömningar av programmen och beslutardärefter om eventuellt stöd. Med det ovan anförda får berörd del av yrkande 32 i motionU204 (fp), yrkande 1 i motion U213 (vpk) och yrkande 3 i motion U244 (c) ansesbesvarade. Yrkandena 3 och 7 i motion U213 (vpk), yrkandena 1 och 2 i motionU2I6 (vpk) samt yrkande 2 i motion U251 (vpk) avstyrks. 1 motionerna U204 (fp), U244 (c) och U235 (c) framhållsbehovet av 59 att främja export och att bättre anpassa dehandelspolitiska spelreglerna till förutsättningar. Detta framhålls även i 1989/90:UU15 propositionendär det konstateras att "den internationella ekonomiska miljö somu-länderna möter är av utomordentligt stor betydelse. I-ländernas tillväxt, tillgång tilli-ländernas marknader, det internationella ränteläget, internationellaråvaruöverenskommelser m.m. är exempel på områden där i-ländernas agerande kanfå avgörande konsekvenser för ." Utskottet konstaterade i förraårets betänkande (1988/89:UU18) att den enda vägen mot en hållbar utvecklingför var att dessa fick möjligheter att på likvärdiga villkor delta iinternationell handel och ekonomiskt samarbete över gränserna. En avförutsättningarna härför, framhöll utskottet, var att i-länderna avvecklar derestriktioner på bl.a. textil- och jordbruksområdena som är ett hinder för enökad export från . Utskottet får konstatera att dessa frågor behandlas såvälinom ramen för de pågående handelsförhandlingarna inom , den s.k. Uruguay-rundan,för handel och utveckling (), som handelskommittéoch de internationella råvaruavtalen. Vissa framsteg har nåtts bl.a. inom Uruguay-rundan genomatt handelshinder sänkts för vissa tropiska produkter och en frysning av stödtill och skydd för jordbruksområdet kunnat överenskommas. Ytterligareliberaliseringar av världshandeln som även kan komma till del kommerförhoppningsvis att kunna genomföras. Häri ingår ytterligare reform avjordbrukspolitiken, liberalisering av tekohandeln, förbättrat marknadstillträdeför och nya multilaterala överenskommelser om handelsrelateradimmaterialrätt och tjänstehandel. Enligt utskottets uppfattning ger Uruguay-rundan enmöjlighet till ökad integration av i det multilateralahandelssystemet i takt med deras ekonomiska utveckling. I står frågan omu-ländernas integration i det internationella handelspolitiska samarbetet pådagordningen. Den förra konferensen för handel och utveckling (VII) somhölls behandlade särskilt de minst utvecklade ländernas problem. Enuppföljning av dessa frågor kommer att äga rum vid om de minst utvecklade länderna. handelspolitiska situation och åtgärder föratt stimulera tillväxten och utvecklingen i dessa länder genom deras aktivamedverkan i den internationella ekonomin kommer även att diskuteras vid detextra möte med generalförsamlingen som skall sammankallas . Utskottet utgår från att regeringen fortsätter att irelevanta internationella fora aktivt stödja integrering ivärldsekonomin på deras egna villkor. Detsamma gäller åtgärder för att främjainvesteringar i , en begränsning av den del av multinationella bolagsverksamhet som bedöms skadlig samt åtgärder för att främja tekniköverföringtill dessa länder. Vad övrigtgäller multinationella företag arbetar FN:s kommission 60 förmultinationella företag (UNCTC) på att sökautarbeta en uppförandekod för multinationella företag. Arbetet 1989/90:UUl5 går docktrögt bl.a. på grund av ointresse från sida. har aktivtdeltagit i detta arbete. Det svenska intresset gäller emellertid enbart attpåverka de multinationella företagens uppträdande, inte att motverka derasverksamhet, vilket krävs i motion U220 (mp). Härmed får berörd del i yrkande 32 i motion U204 (fp),berörd del i yrkande 3 i motion U244 (c) och yrkande 1 i motion 235 (c) ansesbesvarade. Yrkande 17 i motion U220 (mp) avstyrks. Såväl (U204) som (U244) påtalarbehovet av ökade insatser inom bostadssektorn. Anledningen härtill är den kraftigtökande urbaniseringen i med åtföljande slum och social misär.Sverige bör därför, främst genom SIDA, börja med ett rätt utformatbostadsbistånd, där de boende själva engageras, anser . Samtidigtbetonar båda partier fortsatt kraftig satsning på landsbygdsutveckling eftersomdet är på landsbygden den övervägande delen av u-landsbefolkningen lever. Detär på grund av fattigdomen på landsbygden som människorna tvingas flytta tillstäderna. Åtgärder för att höja levnadsstandarden på landsbygden börprioritetas bl.a. genom förbättrad odlingsteknik i kombination med satsningarpå enklare tillverkningsprocesser, framför . I enskild motion U201 (s) föreslås biståndsinsatser förutveckling av postväsendet i . har tillkomst 1978 aktivt stött FN:scenter för boende och bebyggelsefrågor, HABITAT. HABITAT:s uppgift är attmedverka till att själva satsar ökade resurser till boende ochbebyggelseåtgärder. En global bostadsstrategi fram har utarbetatsinom centret. Utskottet har tidigare intagit en tveksam inställning tillbilateralt bistånd till bostadssektorn. Skälen härtill har bl.a. varit derättsliga aspekter som medföljer fast egendom samt erfarenheten att de bostädersom tidigare byggts med biståndsmedel inte alltid kommit de mest behövande tilldel. Med dessa reservationer har utskottet tidigare framfört att det inte haftnågot att invända emot ett framtida svenskt engagemang inom avgränsade delar avden sociala bostadssektorn. Den snabba urbaniseringen inom som inneburitatt fattigdom och miljöproblem alltmer kommit att koncentreras tillstorstäderna har enligt utskottets uppfattning drivit fram ett behov avinsatser även på detta område. Anledningen härtill är också att det är de fattigaste som drabbas hårdast av den ohälsosamma 1989/90:UU15 omgivningsom den miljön utgör. Bland dessa drabbas främst kvinnor och barn. Enligt vad utskottet erfar kommer en arbetsgrupp på SIDAatt undersöka vad som kan göras för att bistå i deras urbaniseringsproblem.Frågan skall utredas inom ramen för ett större projekt rörande sambandet miljö,fattigdom och utveckling. Åtgärdsförslag skall presenteras . Enligt utskottets mening bör emellertid, som framförs imotionerna U204 (fp) och U244 (c), även fortsättningsvis huvudvikten i detsvenska biståndet ligga på landsbygdens utveckling med insatser av typenförbättrad odlingsteknik och stöd till småindustri och hantverk. Yrkande 31 i motion U204 (fJD) och yrkande 5 i motion U244(c) får härmed anses besvarade. Vad gäller bistånd till postväsendet i erfarutskottet att det pågår två insatser på detta området inom ramenför det svenska engagemanget i samarbetsorganisationen (SADCC). Insatserna gäller en postterminali och postsortering i och . Insatserna är av försökskaraktäroch är kostnadsberäknade till 5 milj.kr. Därmed fårmotion U201 (s) anses besvarad. framför i motion U220 uppfattningen attbiståndsprojekt skall föregås av sociala konsekvensanalyser. Såväl (U204) som (U220) anser attökat bistånd bör gå till familjeplaneringsinsatser. Den långa tradition och degoda kunskaper som har på familjeplaneringens område bör användas,anser . Insatserna bör göras på bred front även utanförprogramlandskretsen. Enligt motionärerna bör markera att biståndetpå befolkningsområdet skall ges större utrymme och dignitet än tidigare.Folkpartiet kräver också att en redovisning av vidtagna åtgärder skall lämnas inästa budgetproposition. kräver att regeringen utarbetar en planför kraftigt utvidgat bistånd på familjeplaneringsområdet. Ökade insatser bör göras för kvinnorna, kräver (U204), (U244) och (U220). I en enskild motion U607 (m) yrkas ökade insatser för kvinnorna i . anser att SIDA.s handlingsprogram för kvinnoinriktat bistånd måste genomsyra SIDA:s verksamhet i varje led. De kvinnohandläggare som tillsatts på biståndskontoren bör vara utsända och inte lokalt anställda kvinnor, anser motionärerna. Vidare krävs att statistiken rörande ut vecklingssamarbetet skall vara uppdelad på kön. kräver också att förstärks. Eftersom kvinnor ofta har huvudansvaret förfamiljens 1989/90:UUl5 livsmedelsförsörjning bör insatser för förbättringar föru-ländernas befolkning utgå från att förbättra kvinnornas situation, ansercenterpartiet. Utbildningsinsatser bör också i högre utsträckning inriktas påkvinnorna, anser motionärerna. Nyckeln till utvecklingen såväl på landsbygdensom i storstäderna ligger i insatser som förbättrar kvinnornas situation,hävdar . Samma uppfattning framförs av (U220) somföreslår omprioriteringar inom programländernas landramar så att kvinnorna nåsi högre utsträckning. Frivilligorganisationernas värdefulla erfarenhet avkvinnobistånd bör tas till vara bl.a. genom direktstöd till kvinnorörelser iu-länderna, anser . Två enskilda motioner, U236 (s) och U240 (fp), tar uppbehovet av ökade insatser såväl bilateralt som inom FN för att stävjaalkoholmissbruket i . I motion U240 efterlyses en utredning meduppgift att spegla på vilket sätt alkoholproblematiken kan beaktas vidutformningen av svenskt bistånd. Vidare krävs ökad forskning på området. Ävenfolkpartiet tar utan yrkande upp det växande problem som den ökandealkoholkonsumtionen i många för med sig. Barnens situation, framför allt de fattigaste barnens, böri ökad grad uppmärksammas i FN, anser . bör därför tainitiativ till en debatt om barnens situation i , bl.a.vad gäller implementeringen av den antagna . Omsorgenom barnens utveckling bör vidare vara ett prioriterat område i vårbiståndspolitik, anser . Vad gäller frågan om sociala konsekvensanalyser som tasupp i motion U 220 (mp) får utskottet konstatera att eftersom det svenskabiståndet har som sitt mål att höja de fattigaste folkens levnadsnivå och attinom detta totalmål arbeta för resurstillväxt, ekonomisk och social utjämning,ekonomisk och politisk självständighet, demokratisk samhällsutveckling samtframsynt hushållning med naturresurser och omsorg om miljön mål som samtligahar sociala konsekvenser så bör vart biståndsbeslut innefatta en analys av desociala konsekvenser som insatsen får. Detta gäller såväl svenska bilateralainsatser som svenskt stöd till FN:s och andra internationella organisationersbiståndsprogram. Som utskottet har konstaterat har t.ex. Världsbankenoch IMF i sina ekonomiska anpassningsprogram bl.a. av anklagats förbristande social hänsyn, något som dessa organ nu söker rätta till. Naturligtvis sker misstag både i bilateralt ochmultilateralt bistånd. Projekt har fått icke önskvärda sociala effekter ofta pågrund av brist på erfarenhet och okunnighet men också på grund av socialaeffekter av projektet som inte kunnat förutses. Genomförbättrade och utökade analysmetoder, utbyte av erfarenhe- 63 terbiståndsgivare emellan och information skall dock de sociala kon- sekvensernaallt bättre kunna analyseras i förväg och förhoppningsvis 1989/90:UU15allt fårre misstag göras. Det är en självklarhet enligt utskottets uppfattningatt svensk biståndsadministration, såväl statlig som enskild, arbetar meddetta mål för ögonen. Yrkande 3 i motion U220 (mp) får därmed anses varabesvarat. Befolkningsökningen bidrar starkt till den tilltagandefattigdomen i . Ett fortsatt kraftigt stöd till insatser på områdetär därför befogat enligt utskottets uppfattning. Det svenska bidraget till demultilaterala program som finns på detta område ökar också underinnevarande budgetår. hör till de länder som bidrar mesttill de familjeplaneringsinsatser som görs av FN (UNFPA)och av Internationella familjeplaneringsfederationen (IPPF). har ocksåtraditionellt spelat en aktiv roll för att främja befolkningsinsatser iu-länder. är åter medlem i . Befolkningsfrågans stora aktualitet och betydelse visarsig bl.a. i att beslutat om en ny världskonferens ombefolkning som skall äga rum . har även stött WHO:s olika programrörande familjeplanering och reproduktiv hälsa (dvs. I detbilaterala biståndet har befolkningsinsatser ofta ingått i andra sektorstöd.Enligt vad utskottet erfar utarbetar SIDA riktlinjer förbistånd på befolkningsområdet. SAREC har ett program för reproduktiv hälsa.Inom ramen för detta program pågår eller förbereds tvärvetenskapligaforskningsprojekt i flera länder med bl.a. tonvikt på tonårsgraviditeter. Enligt utskottets uppfattning är det svenska engagemangetpå familjeplaneringsområdet redan betydande, och utskottet finner att denredovisning av insatserna som görs i budgetpropositionen är till fyllest. Därmed får yrkande 33 i motion U204 (fp) och yrkande 18 imotion U220 (mp) anses besvarade. Vad gäller biståndsinsatser för kvinnor delar utskottetden uppfattning som framförs såväl i propositionen som i motion U244 (c) och U220 (mp) om det grundläggande i att få med kvinnor i planerade och pågående utvecklingsprogram och i beslutsprocessen i . Det handlingsprogram som SIDA utarbetat har som mål att öka kvinnor nas deltagande i de verksamheter som ingår i landprogrammen. Kvin noaspekten skall praktiskt integreras i sektorer och projekt i det bilaterala biståndet. kan det vara nödvändigt att komplettera arbetet med specifika kvinnoprojekt. Inte heller om denna fråga torde det föreligga skillnader mellan regeringens och de olika partiernas uppfattningar. Enighet torde också föreligga rörande behovet av att det kvinnoinriktade biståndet utvecklas och förbättras. Som ett led i detta o4 arbetekommer enligt vad utskottet erfar en särskild översyn att göras under år1990 av i första hand det bilateralt kvinnoinriktade biståndet. Desynpunkter som framförts i motion U204 torde därmed komma att beaktas. Förslagkommer därefter att framläggas om hur biståndet kan förbättras i kvin nohänseende. Vad gäller yrkande att bistånd skall gådirekt till kvinnoorganisationer i får utskottet konstatera att såredan sker. Därmed får yrkande 34 i motion U204 (fp), yrkande 4 imotion U244 (c) samt yrkande 20 i motion U220 (mp) anses besvarade. Motion U607 (m) tar upp en obeaktad fråga,nämligen den mycket eftersatta sociala sektorn och diskrimineringen av kvinnori . Den sociala sektorn har inte tillnärmelsevis erhållit det stöd somges i grannländerna. Detta har medfört att endast en bråkdel av kvinnorna kanläsa och skriva. Deras förutsättningar att delta i samhällslivet är ocksåstarkt kringskurna. Den nya regimen i har emellertid initierat ettnytänkande med insatser som riktar sig speciellt till kvinnor. En särskildminister för kvinnofrågor har tillsatts. Fem kommittéer har tillsatts förutredningar som skall ge underlag för regeringsförslag för att förbättrakvinnornas utvecklingsmöjligheter. Den har redan tagit uppsociala frågor inkl. kvinnornas situation i samtal och överläggningar somförts med pakistanska regeringsföreträdare, t.ex. vid biståndsministerns besöki . Enligt vad utskottet erfar ingår sociala frågor inkl.kvinnofrågor i regeringens uppdrag till BITS om fortsatta insatser i Pakistan.Redan pågår diskussioner mellan och om innehållet i ett utvidgatsamarbete. Därmed får motion U607 (m) anses besvarad. Barnen bör få en mer central roll i biståndet, föreslåsdet i motion U244 (c). Enligt utskottets mening är så redan i hög grad fallet.Sverige har länge varit en av de två största bidragsgivarna till FN:s barnfondUnicef. som vi ger stora bidrag har i Unicefe styrelsearbetat för att barnfondens verksamhet skall utvidgas genom fondenssamarbetsländer, andra FN-organ och internationella organisationer. Eftersom mer än halva befolkningen i ett u-land är justbarn kommer barnen också i hög grad i åtnjutande av alla andra former avbistånd som ger, såväl bilateralt som multilateralt. Exempel pååtgärder som direkt syftar till att förbättra barnens förutsättningar är detsvenska stödet till primärhälsovård, AIDS-bekämpning och -kontroll,familjeplanering, nutrition, vatten och sanitet m.m. har redan tagit initiativ till ett särskilttoppmöte om barnens villkor. Mötet skall äga rum i början av FN:sgeneralförsamling . Förhoppningen är att detta möte skall fåkonkreta 5 1989/90. resultat genom att ratificering och tillämpning 1989/90;UU15 påskyndas samt i form av åtaganden i anda. Barnkonventionenplaneras antas av . Härmed fåryrkandena 1 och 2 i motion U244 (c) anses besvarade. Utskottet delar den oro för alkoholmissbrukets verkningarsom framförs i motionerna U236 (s) och U240 (fp). Alkoholmissbruket skaparmånga allvarliga problem för såväl individ som samhälle i . uppfattning bör alkoholfrågan ses i ett helhetsperspektiv. Den måstelänkas till olika företeelser och verksamheter i samhället och angripas inomramen för den sociala och ekonomiska utvecklingen i länderna, t.ex. medsysselsättningsskapande åtgärder, hälsovårdsinsatser och utbildning. Biståndettill landsbygdsutveckling t.ex. är därför viktigt eftersom det kan engagera ochskapa syselsättning för såväl män som kvinnor. Inom det bilaterala hälsovårdsbiståndet görs insatser föratt minska och bekämpa alkoholmissbruk, bl.a. inom den allmänna primärhälsovården.Undernäring bland såväl vuxna som barn är som framförs i motion U236 (s) oftaett resultat av alkoholmissbruk även om dess relation till alkoholmissbruk intealltid uppmärksammas. Som framförs i motion U240 (fp) är upplysningen omalkoholens skadeverkningar viktig. 1 det stöd som ges till svenska enskildaorganisationer finns också stöd till alkoholupplysning. Exempel härpå är10GT/UNF/NT0:s arbete i , och Sri Länka. Bistånd föralkoholupplysning går även till arbete i och planeringav insatser i . Vilka kanaler som väljs för information är också avbetydelse för genomslagskraften. Utbildning i skolorna är därför viktig.Exempel på projekt är ett trafiksäkerhetsprogram i och därspeciella kampanjer har initierats som bl.a. innefattar skolorna. Utskottet inser också betydelsen av att biståndsarbetarnasjälva föregår med gott exempel. 1 SIDA:s speciella kurser för utresandebiståndspersonal ges alkoholfrågorna ett betydande utrymme. Vad gäller behovet av forskning om alkohol somutvecklingshinder som framförs i motion U240 erfar utskottet att SAR£Cgenomfört forskningsprogram om olika former av stimulantia inkl. alkohol. Inom FN är det som harhuvudansvaret för alkoholfrågor. WHO har ett globalt program med syfte attförhindra och kontrollera alkohol- och drogmissbruk. Därtill har WHO regionalaprogram i var och en av de sex regionerna. Inom WHO:s Europaregion harmedlemsländerna ställt sig bakom en målsättning att minska alkoholkonsumtionenmed . Medan det tidigare mest varit i-länder () ocharabländer som intresserat sig för alkoholproblematiken så kan från mitten av1980-ta-let märkas en rörelse mot ökat engagemang även bland . Flera utvecklingsländerhar tagit upp alkohol- konsumtionsom ett hälsoproblem. Ökade resurser har också avsatts 1989/90:UUI5 inom fleraregioner, bl.a. , för att begränsa alkoholkonsumtion och användning avnarkotika. Främst är insatserna inriktade på hälsoupplysning och att få tillstånd en samordnad alkoholpolitik. har tillsammas med de andranordiska länderna drivit frågan om ytterligare resurser för WHO:s globala alkoholprogram. Mot denna bakgrund och med tanke på FN:s ansträngdafinansiella situation anser utskottet det inte befogat med ett nyttspecialprogram inom FN. Inte heller kan ECOSOC etablera alkoholfrågorna som etteget insatsområde vilket krävs i motion U236. ECOSOC har ingen egen operativverksamhet utan fungerar som beslutande församling. Enligt utskottets uppfattning är det dock viktigt att WHOsom huvudansvarigt organ inom FN ökar sina insatser för att bekämpaalkoholmissbruket, såväl det traditionella som det utifrån införda. Härvidlagspelar naturligtvis kampanjer mot alkoholreklam en roll. Utskottet utgår ifrånatt regeringen fortsätter att få denna fråga uppmärksammad i bl.a. WHO. Vadgäller marknadsföring av alkohol uppmanade under senastevärldshälsoförsamlingen WHO att i sitt fortsatta arbete aktivt driva eninternationell samordning av regleringen av marknadsföring av tobak ochalkohol. Denna fråga har också tagits upp direkt av socialministern medföreträdare för .