bet · GD01SoU12 · 1989-12-31 00:00:00 — 1 samband med att proposition 1987/88:176 om äldreomsorgeninför 90-talet förelades inrättade regeringen en delegation (51988:A) med uppdrag att utarbeta ett förslag till närmare utformning av enförändrad ansvarsfördelning mellan huvudmännen inom samhällets äldreomsorgsamt att analysera organisatoriska, rättsliga och ekonomiska konsekvenser aven sådan förändring, den s.k. äldredelegationen. Delegationen har överlämnatrapporten (Ds 1989:27) Ansvaret för äldreomsorgen. Efter remissbehandlingbereds rapporten i . Äldredelegationen anför i sin rapport (s. 18ö) att detenligt delegationens mening finns skäl att överväga hur statens stöd tillhuvudmännen bör utformas efter en förändring av huvudmannaskapet för äldreomsorgen.Enligt delegationen talar mycket för att en del av statens bidrag tillhuvudmännen bör vara riktad till insatser som bedöms särskilt angelägna attstödja under ett bestämt utvecklingsskede. Utskottet gör följande bedömning. Utskottet har vid flera tillfållen tidigare understrukitatt gruppboende är en lämplig boendeform för dementa och att det är angelägetatt gruppboendet byggs ut. Behovet av platser i gruppboenden lör åldersdementafram har uppskattats, enligt vissa kalkyler, vara mellan 12 000och 15 000 platser och enligt andra vara så högt som 30 000 platser. Det är ialla händelser uppenbart att behovet av platser i gruppboende kommer att varaavsevärt större än den utbyggnad som planeras i kommuner och landsting. Detär därför enligt utskottet nu nödvändigt att prioritera utbyggnaden av dennaform för vård och boende. Vad utskottet anfört med anledning av motion 5o233 (m)yrkande ö bör ges regeringen till känna. Vad sedan gäller kraven i motion Bo226 (fp) på statligabidrag till gruppboende för att stimulera utbyggnaden av sådana vidhåller utskot tet sin inställning i betänkandet I988/89:SoU6 att något särskilt stimu lansbidrag till gruppboende för dementa inte bör utgå. Utskottet erin rar dock om det tidigare uttalandet i betänkandet SoU 1987/88:15 om behovet av en översyn av statsbidragsreglerna inför ett framtida beslut om ändrat huvudmannaskap för äldreomsorgen. Med det anförda 10 avstyrkerutskottet motion Bo226 (fp). I motionSo225 (c) hemställs att rikstlagen som sin mening skall uttala l989/90:SoU 12 attutökade möjligheter till gruppboende är en viktig primärkommunal uppgift(yrkande 5). Motionärerna anser det viktigt att slå fast att en satsning pågruppboendet är en primärkommunal uppgift. Äldredelegationen föreslår i sin rapport föräldreomsorgen att kommunerna skall ges en lagstadgad skyldighet att ansvarabl.a. för gruppboende för åldersdementa samt att de skall ansvara för dagverksamheter.Förslaget har varit föremål för remissbehandling och bereds nu iregeringskansliet. Utskottet konstaterar att äldredelegationen föreslagit enlagstadgad skyldighet för primärkommunerna att ansvara för bl.a. gruppboendeför åldersdementa. Förslaget bereds i . Enproposition torde komma att avlämnas . 1 avvaktan på ettregeringsförslag i frågan anser utskottet att bör avstå från att göranågot uttalande med anledning av motion So225 (c). Yrkande 5 i motionenavstyrks därför. 1. beträffandeinformation om demenssjukdomar attriksdagen avslår motion 1988/89;So459 yrkande I, /(fp. 2. beträffandeforskning om de me rissjukdomar m.m. attriksdagen med anledning av motion 1988/89;So459 yrkande 2 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 3. beträffande regionala centra för forskning ochbehandlingsut veckling inom neurogeriatrik attriksdagen avslår motion 1988/89:So480 yrkande 2, res..3I ni) 4. beträffande särskilda utredningsavdelningar ivarje län att avslår motion 1988/89:So480 yrkande 1. >'Cs. 5. beträffande dagverksamhet m.m. attriksdagen avslår motionerna 1988/89;So480 yrkande 3 och 1988/89,So459yrkande 3, 6. beträffande utbyggnad av gruppboende föråldersdementa attriksdagen med anledning av motion 1988/89:So233 yrkande 6 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, 7. beträffande stimulansbidrag till gruppboendeför dementa att avslår motion 1988/89;Bo226. t. inp) res. 8. beträffande primärkommunernas ansvar förgruppboende att avslår motion 1988/89:So225 yrkande 5. < (L. Ilip) Närvarande; (), (), AnitaPersson (s), (), (), (), IngridAndersson (s), Per Stenmarck (m), (), (),(), (), (), GudrunSchyman (vpk), (), () och (). Vid behandlingen av mom. 1 5 och 8 i hemställan harBarbro (Ip) ersatt och () . Information om demenssjukdomar (mom. 1) (), () ochBarbro () anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjarmed "Ett särskilt" och slutar med "(fp) yrkande 1." bort haföljande lydelse: Utskottet anser i likhet med motionärerna att regeringenbör uppdra åt att utforma en informationskampanj om demenssjukdomar.Kampanjen skall rikta sig till allmänheten och bör utformas i samarbete medanhörigorganisationerna. Vad utskottet anfört med anledning av motion 5o459 (fp)yrkande 1 bör som sin mening ge regeringen till känna. deb att utskottet under mom. 1 bort hemställa: 1. beträffande information om demenssjukdomar attriksdagen med anledning av motion 1988/89;So459 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Forskning om demenssjukdomar m.m. (mom. 2) , , , ,, , och (alla s)anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Utskottet delar" och på s. 6 slutar med "till känna. "bort ha följande lydelse; Delegationen för social forskning ochforskningsrådsnämnden har efter ett regeringsuppdrag utarbetat ett samlatprogram för äldreforsk- ningen.Flera projekt har inletts som rör forskning kring demenssjuk- 1989/90:SoU12domar och möjligheterna till rehabilitering. Även vid utskottsutfrågningen harredovisats olika genomförda och pågående projekt. Utskottet kan såledeskonstatera att forskningen kring ålderssjukdomarna utan riksdagsinitiativ fåtten kraftigt ökad uppmärksamhet . Utskottet erinrar vidare om riksdagsbeslutet om treårigaplaneringsperioder för forskningen och forskarutbildning. har därvidintagit ståndpunkten att i princip bör avstå från att under tidenmellan behandlingarna av dessa forskningspropositioner göra bedömningar ellerprioriteringar av forskningsbehov. Utskottet anser att även när detgäller forskningen om demenssjukdomarna bör avstå från sådana bedömningar ochprioriteringar. Det finns i sammanhanget anledning att erinra om att en nyforskningsproposition skall föreläggas . Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionSo459 (fjp) yrkande 2. deb att utskottet under mom. 2 bort hemställa: 2. beträfiiandeforskning om demenssjukdomar m.m. attriksdagen avstyrker motion 1988/89;So459 yrkande 2, Regionala centra för forskning och behandlingsutveckling inom neurogeriatrik (mom. 3) , Per Stenmarck och (allam) anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. ö börjarmed "Utskottet anser" och slutar med "(m) yrkande 2." bortha följande lydelse; Utskottet delar motionärernas uppfattning att sådanacentra bör inrättas. Vad utskottet anfört bör som sin mening ge regeringentill känna. deb att utskottet under mom. 3 bort hemställa: 3. beträffande regionala centra för forskningoch behandlingsut veckling inom neurogeriatrik attriksdagen med anledning av motion 1988/89:5o480 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Särskilda utredningsavdelningar i varje län (mom. 4) , Per Stenmarck och (allam) anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "Utskottet delar" och slutar med "5o480 (m) avstyrks. "bort ha följande lydelse: Utredningoch vård av dementa är krävande och förutsätter kvalifi- Utskottet anser i likhet med motionärerna att det är nödvändigtatt i varje län ha tillgång till en särskilt ansvarig utred- ningsavdelningmed resurser inom röntgen- och neurofysiologiområ- 1989/90:SoU 12 anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. deb att utskottet under mom. 4 bort hemställa; 4. beträffandesärskilda utredningsavdelningar i varje län attriksdagen med bifall till motion 1988/89;So480 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Dagverksamhet m.m. (mom. 5) (), (), Per Stenmarck (m),(), (), ()och () anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "Vad sedan" och slutar med "(fp) yrkande 3." bort haföljande lydelse: Vad sedan gäller kraven i motionerna So480 (m) och So459(fp) på utformningen av vården för dementa vill utskottet framhålla att det ärangeläget att hälso- och sjukvården anpassas bättre till behoven hos dem somdrabbas av en demenssjukdom. Vården måste bli mer differentierad. Dedemenssjuka måste kunna bo kvar och vårdas i sitt egethem. Detta förutsätter en god samplanering av den vård som ges av den egnafamiljen och av andra vårdgivare. För många demenssjuka är dagsjukvårdkombinerad med eget boende ett gott alternativ. Det är därför enligt utskottetangeläget med en satsning på dagvård för åldersdementa. Ett rimligt mål börenligt utskottet vara att alla dementa skall kunna erbjudas plats i dagvårdinom en tioårsperiod. Vad utskottet anfört bör ges regeringen till känna. deb att utskottet under mom. 5 bort hemställa: 5. beträffandedagverksamhet m.m. attriksdagen med anledning av motion 1988/89;So480 yrkande 3 och 1988/89;So459yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Stimulansbidrag till gruppboende för dementa (mom. 7) (), (). Per Stenmarck (m),(), () och () anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 10 börjarmed "Vad sedan" och slutar med "Bo226 (fp)." bort haföljande lydelse; Ansvaret för inrättandet av gruppboenden åvilar i dagkommuner och landsting. Huvudmännens ambitioner att bygga ut denna boende- och vårdform är naturligtvis beroende av de ekonomiska resurser som de förfogar över. Staten bidrar till olika boendeformer för service och omvårdnad genom t.ex. statsbidrag till social hemhjälp, kommunalt bostadstillägg och räntestöd vid ny- och ombyggnad. En särskild sats ning på gruppboende för dementa är så angelägen att staten enligt '- utskottets mening under ett utvecklingsskede bör ekonomiskt stödja dennödvändiga utbyggnaden av verksamheten. Regeringen bör övervä- 1989/90:SoU 12 ga hur ensådan ekonomisk stimulans till huvudmännen kan utformas och återkommatill med förslag. Vad utskottet anfört med anledning av motion Bo226(fp) bör ges regeringen till känna. deb att utskottet under mom. 7 bort hemställa: 7. beträffandestimulansbidrag till gruppboende för dementa attriksdagen med anledning av motion 1988/89:Bo22ö som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, Stimulansbidrag till gruppboende för dementa (mom. 7) (), (Ip) ochGudrun (vpk) anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 10 börjarmed "Vad sedan" och slutar med "Bo22ö (fp)." bort haföljande lydelse: Ansvaret för inrättandet av gruppboenden åvilar i dagkommuner och landsting. Huvudmännens ambitioner att bygga ut denna boende-ochvårdform är naturligtvis beroende av de ekonomiska resurser som de förfogaröver. Staten bidrar till olika boendeformer för service och omvårdnad genomt.ex. statsbidrag till social hemhjälp, kommunalt bostadstillägg och räntestödvid ny- och ombyggnad. En särskild satsning på gruppboende för dementa är såangelägen att staten enligt utskottets mening under ett utvecklingsskede börekonomiskt stödja en nödvändig utbyggnad av gruppboendet för dementa. Ettsådant stimulansbidrag bör lämpligen utformas som ett investeringsbidragmotsvarande halva investeringskostnaden, dock högst . Förnärvarande planeras en utbyggnad av ca 1 000 platser . En fördubblingtill 2 000 platser skulle innebära en utgift för statskassan om ungefår300 milj. kr. , vilket enligt utskottets mening är en rimligambitionsnivå. Regeringen bör utarbeta ett förslag till stimulansbidragenligt de angivna riktlinjerna och återkomma till . Vad utskottet anfört med anledning av motion Bo22ö (fp)bör som sin mening ge regeringen till känna. deb att utskottet under mom. 8 bort hemställa: 8. beträffandestimulansbidrag till gruppboende för dementa attriksdagen med anledning av motion 1988/89:Bo226 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, Primärkommunernas ansvar för gruppboende (mom. 8) (), () och () anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 11 börjarmed "Utskottet konstaterar" och slutar med "avstyrks därför. "bon ha följande lydelse: '- Äldredelegationenhar förslagit en lagstadgad skyldighet för primär- 1989/90:SoUl2 kommunernaatt ansvara för bl.a. gruppboende för åldersdementa. För att säkerställa enkontinuitet i utbyggnaden av gruppboende för dementa anser utskottet detangeläget att slå fast att det är en viktig primärkommunal uppgift att svaraför sådant. Vad utskottet anfört med anledning av motion So225 (c) yrkande 5bör som sin mening ge regeringen till känna. deb att utskottet under mom. 8 bort hemställa; 8. beträffande primärkommunernas ansvar för gruppboendeatt med anledning av motion 1988/89;So225 yrkande 5 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört. Offentlig utfrågning i socialutskottet om demens ochdemensvård Inbjudnadeltagare i socialutskottets utfrågning: Överläkare , Lasarettet i ChefläkareBarbro , Lasarettet i ÖverläkareLena , Värnhems sjukhus, ElisabethBrandt, ordförande, EivorNäslund, ordförande, rättigheter ,vice ordförande. : God morgon och välkomna till dennahearing med socialutskottet. Hearingen gäller ett mycket viktigt och allvarligtämne, nämligen hur vi tar hand om våra senildementa. Man räknar med att ungefåren på hundra t är drabbad av detta tillstånd. Men denna siffra serlitet annorlunda ut om man funderar på den över ett livsperspektiv. En påhundra är de som just nu är senildementa. Tittar vi på pensionärerna är taletsnarare en på tio eller en på åtta. Ser vi på dem som är handlar detkanske om en på fem, och ser vi på dem som är är det ungefårvarannan som har demens i någon form. Det innebär alltså att många av osskommer att utveckla denna åkomma när vi åldras. Detta är också ett problem somblir allvarligare med växande medellivslängd. Fler och fler blir mycket gamla,och då kommer det sociala och mänskliga problemet att växa. Vi är mycket glada i socialutskottet att vi harkunnat få hit så många framträdande experter på detta område. Vi har ettprogram som vi skall hålla så hårt som möjligt på vad gäller tiderna. Det blirkorta presentationer och sedan tillfålle till att ställa korta frågor. Jag villallra först lämna ordet till överläkare som skall tala om ämnet;"Vad är demens? Varför måste den utredas?" : Jag skall försöka börja med frågan:"Vad är demens?" Demens är ett sjukdomstillstånd. Demens är med andraord inte något normalt, dvs. det utgör inte det normala åldrandet. Den somdrabbas av demens får en rad handikapp. Definitionen är att demens är "ettlångvarigt tillstånd där man får störningar av minnesfunktion ochorienteringsförmåga, språklig förmåga, vilja, omdöme och praktiskförmåga". Alla dessa handikapp kommer inte över eller . 2 1989/90. utan dekommer successivt under en lång följd av år. Demenssjukdo- 1989/90:SoU12 mar ärlångdragna och drabbar en person, individ, lika väl som en Bilaga Demenssjukdomar kan börja . Det är inte allsovanligt med demenssjukdomar , t.o.m. . Vihar silfror lör åldrarna . Där vet vi att ungefår är drabbade aven svår demens. Vi har redan hört siffran , dvs. en femtedel, i åldrarnaöver . En bit in på nästa sekel får vi nästan en tredubbling av antaletäldre pensionärer, dvs. personer , och vi kan beräkna att bara idetta åldersintervall får över 20 000 individer svår demens. Till detta kommerlättare demenstillstånd. Vi ställer oss givetvis frågan vad det är som orsakardemens. När det gäller offentlig statistik får man leta efter svaret på denfrågan. Där står det inte så mycket om dessa ack så vanliga sjukdomar. I Lunddäremot har vi följt upp patienter med demenssjukdomar, och efter döden har viobducerat dem. Då har vi funnit att ungefår har Alzheimers sjukdom, och är drabbade av det vi kallar multi-infarktdemens, dvs. infarkter ochblödningar i hjärnvävnaden. Ytterligare en tiondel av de svåra demenserna harett blandtillstånd med både Alzheimers sjukdom och multi-infarkt demens.Dessutom finns det andra tidigare okända demensformer, speciellt hos de yngre,frontallobsdemens, vi-rusorsakad demens och i gruppen övriga en rad kända menlitet mer ovanliga sjukdomar. Alzheimers sjukdom är den vanligaste. Vi vet numera attdenna sjukdom inte drabbar hela hjärnan, utan den slår hårt mot tinninglobenoch hjässloben. De handikapp man får är minnesstörning, orienteringssvårigheteroch praktiska svårigheter t.ex. när det gäller att klä sig och äta. Det ärmycket svåra handikapp. De inträder under en lång sjukdomstid, 10 till ,till dess att sjukdomen tar patientens liv. Man frågar sig ofta varför man skall utreda patienter närman misstänker demens. Lönar det sig? Det är enkelt att svara ja på den frågan.Det finns faktiskt demenssjukdomar, demensorsaker, som kanbehandlas framgångsrikt. Det kräver givetvis diagnostik. Det finns också en radtillstånd, bl.a. depressionstillstånd, hos äldre och förvirringstillstånd somockså kan behandlas. Om dessa tillstånd inte utreds på rätt sätt kan deförväxlas med demens. Vidare är diagnostik och utredning ett måste för att visom arbetar inom sjukvården skall kunna ge råd och dåd, information och stödtill patienten och till anhöriga. Skall det vara någon mening med att bygga uppett differentierat vårdutbud för sjuka, måste man också ha kunskaper om deolika sjukdomarnas behov och grader av insatser. Vi behöver mer kunskap. Vi kan inte på nuvarande nivåbesvara en hel del av de frågor som ställs. Bland möjliga orsaker till demens finns det åtskilliga somvi känner till och som vi kan behandla. Givetvis är en tidig diagnostik ett måste om vår behandling skall vara framgångsrik. Det finns en grupp, , av patienter som kommer till utredningar där vi hittar behand- 18 Bristsjukdomar och infektionssjukdomar, hydrocefa- lus, dvs.vattenskalle, uppträder hos äldre individer och kan behandlas /90:SoU 12 medneurokirurgiska ingrepp med mycket god effekt. Det finns till- Bilaga stånd somalkoholskador och lösningsmedelsskador där vi genom att skydda patienten från vidare exponering kan hindra utveckling av Vet vi hur vi skall utreda patienter med misstänkt demens?Ja, vi är ganska eniga om detta inom den sjukvårdssektor som sysslar meddemenspatienter. Vi vet att det behövs resurser av ett särskilt slag. Det krävsen ökad kunskap och öppenhet inom sjukvården. Det innebär inte minst ökadkunskap hos läkarna. Det behövs också särskilda utredningsenheter för dessafrågeställningar. Det behövs läkare som ger sig tid att tala med patienter ochanhöriga. I arbetar vi när det gäller äldre med demens enligtett system där psykogeriatriska öppenvårdsteam besöker patienter i hemmet ochgör sina första bedömningar. Man behöver göra ordentliga somatiskaundersökningar. Man behöver en serie av laboratorieprover och utnyttja en helmängd neurofysiologiska utredningsmetoder, t.ex. EEG och mätning av hjärnansregionala blodflöde. I gör vi sådana mätningar som mycket enkelthjälper oss att ställa en säker diagnos. Patienter kan t.ex. bli undersökta med regionalt cerebraltblodflöde. Det är en undersökning som är billig, enkel för patienten och fögatidskrävande. Undersökningen tar ungefår en kvart att genomföra. En patient medAlzheimers sjukdom illustreras med gröna fläckar, dvs. patologiskt fungerandeområden i bakre delar av hjärnan. Frontallobs-demensen är grön framtill, ochmulti-infarktdemensen har mer fläck-visa förändringar över hjärnbarken. Röntgen skall icke förglömmas. Vi har tillgång tillkraniell datorto-mografi över hela landet. Vi kan i speciella fall analyseracerebrospi-nalvätskan, ryggmärgsvätskan, och den vägen komma till säkrare diagnostik. Givetvis undrar några om vi har rådmed detta. Det låter mycket. Inför detta möte gjorde jag en aktuell beräkningpå vad baspaketet kostar i när det gäller utredning av demens. Många avvåra demensutredningar görs polikliniskt. Det är enklast så både' lör patientenoch lör oss. Baspaketet innehåller mätning avhjärnans blodflöde, EEG och en rad laboratorieundersökningar. Om vi till dettalägger en röntgen av datortomografityp kommer vi upp i en kostnad på 4 400 kr.Det går givetvis att bygga på med ytterligare en del metoder. Kostnaden är somjag ser det utomordentligt rimlig. Kostnaden för en fiillständigdemensutredning ligger obetydligt över vad en vårddag på en akutklinik kostareller vad en till en och en halv vårddag på en långvårdsklinik kostar. Urekonomisk synvinkel kan man säga att skall vi planera vård för demenssjuka, harvi inte råd att lämna dessa patienter outredda, obehandlade och missförstådda. DanielTarschys: I vilken utsträckning lämnas patienter outredda? Vilkenomfattning har de utredningar som görs jämfört med de patienter som inteutreds? : Jag känner inte till det. Jag har intesvar på det. 1989/90:SoU 12 : Ar det fråga om eller ? : En sak är hur många som utreds. En annansak är kvaliteten på utredningar. En tredje faktor som är väsentlig ur behandlingssynpunktär att utredningarna görs tidigt och samlat i liden. Man skall inte utreda iåratal utan man skall göra en kraftsamling lör att komma till skott och kunnagöra något lör patienten. : Jag vill börja med att instämma iordförandens glädje över att denna hearing har kommit till stånd. När vi frånmoderat håll väckte förslaget i socialutskottet var vi också glada för att manenhälligt beslutade om detta. Vi ser fram emot den fortsatta diskussionen . Låt mig inledningsvis ställa en fråga som även kan riktastill de talare som följer efter , nämligen vad man kan åstadkommanär det gäller information till allmänheten så att de anhöriga kan notera ochregistrera förändringar och på ett tidigt stadium kan få en behandling tillstånd. är man ganska osäker. Man vet inte så mycket, ochman känner inte till de symtom som t.ex. följer av Alzheimers sjukdom. Vad kanvi göra för att lättare uppmärksamma dessa saker? : Jag skulle vilja veta om frekvensen avdemenssjukdomar i förhållande till antalet åldringar har ökat eller om det ärupptäcktsfrekvensen som har ökat. : Du säger att diagnostiken inte är såkomplicerad. Sannolikt har man inte kunskap på så många ställen runt om ilandet, medan sjukdomen är spridd över hela landet. Vilka möjligheter bedömerdu att man har att få också diagnostiska resurser spridda över landet, så attde blir tillgängliga rent geografiskt för dem som behöver det? : Först beträffande ökningen av antaletdemenssjuka i olika åldersintervaller. Vi känner inte till några störreprocentuella förändringar där. Den totala utökning som gäller för hela landetär en konsekvens av den ökade medellivslängden. Men frågan kan besvaras som såatt det sker någon form av omfördelning, en förskjutning från vissa demenstypertill andra, vilket givetvis gömmer sig i den totala siffran. Den sista fråga som här ställdes känns givetvis väldigtangelägen. Vad kan man föreslå för åtgärder för att åstadkomma en jämn fördelningav diagnostiska resurser över landet? Vad som här behövs är en politiskviljeyttring. Det är fråga om hur man prioriterar inom sjukvården. Jag skullevilja påstå att vi har många av de diagnostiska metoder som vi behöver, men detär fråga om att utnyttja dem för den patientgrupp som vi talar om här. Detgäller också att avsätta läkarresurser och akutvårdsresurser för demenssjukaoch även äldre demens- Detfinns ibland en tendens att negligera de äldres behov av 1989/90:SoU 12 Detta är också en fördelningspo- Bilaga litiskfråga, om vi nu skall uttrycka det så. Beträffande information kan jag säga att vi alla arbetarmed information på ett eller annat sätt. har vi både ögonen ochöronen öppna. Medierna hjälper till. Man har på olika sätt underlättatspridande av information genom t.ex. skriften Källa, som tagit uppdemensproblematiken. Denna skrift har funnits tillgänglig på alla apotek ilandet och på pressbyråkioskerna. Jag vet av erfarenhet att den läses över helalandet av människor i alla åldrar, långt nere i skolåldrarna.