bet · GD01JuU26 · 1989-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkan(1989/90:JuU26 Anslag till rättshjälp m.m. I proposition 1989/90:100 bilaga 4 ()har regeringen under punkt (s. 104) föreslagit att tillRättshjälpskostnader för /91 anvisa ett förslagsanslag på . 1989/90:Ju706 av m.fl. (m) variyrkas att upphäver 8 § 7. rättshjälpslagen. 1989/90:Ju711 av och () variyrkas att hos regeringen begär att får i uppdrag attinitiera lämplig åtgärd för att lösa det i motionen anförda problemet i sambandmed bodelning. 1989/90:Ju713 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vidgade möjligheter för småföretagare att erhålla rättshjälp. 1989/90:Ju822 av m.fl. (vpk) vari yrkas 4. att riksdagenbegär att regeringen tillsätter en utredning som får i uppdrag att göra enöversyn av rättshjälpslagen utifrån vilka behoven är utanför försäkringssystemet, 5. att riksdagenlill anslaget Rättshjälpskostnader för /91 anslår 30 000 000kr. utöver vad regeringen har anslagit eller således "476 800 000kr." för ökade möjligheter att få rättegångsbiträde. 1 1989/90. 1989/90 JuU26 Från anslaget betalas de kostnader som enligträttshjälpslagen och lagen om målsägandebiträde skall betalas av allmännamedel. Regeringens förslag till medelsanvisning förrättshjälpskostnader innebär en ökning med drygt 76 milj. kr. Anslaget förinnevarande budgetår är 350 milj. kr. vilket innebar en ökning av anslaget iförhållande till /89 med 80 milj. kr. I årets budgetproposition(1989/90:100 bil. 4, s. 104) anför departementschefen att samhällets kostnaderför den allmänna rättshjälpen ökade under /89. Ökningen beroddeenligt departementschefen på att många kostnadskrävande ärenden, av den typ ivilken möjligheterna att få rättshjälp nu har begränsats, avslutats under året.Hon bedömer därför att kostnadsökningen i allt väsentligt är tillfållig. I motion Ju822 yrkas alt lillrättshjälpskostnader skall anslå 30 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit.Med hänsyn bl.a. till den ökade rätten att få målsägandebiträde och till enökning av antalet asylsökande delar motionärerna inte departementschefensuppfattning att förra årets ökande kostnader för rättshjälpen var tillfålliga. begränsades rätten att erhålla allmänrättshjälp ytterligare (prop. 1987/88:73, JuU21, rskr. De tidigareinskränkningarna i rätlen för fastighetsägare att erhålla rättshjälputvidgades lill att avse även tidigare ägare av faslighet. Vidare utvidgadesförbudet alt bevilja allmän rättshjälp dels i ärenden avseende bodelning, dels med vissa undanlag i angelägenhet rörande Irafikskadeersätlning enligttrafikskadelagen eller rörande skadestånd som kan betalas från en föreliggandeansvarsförsäkring. Enligt rätlshjälpskommitténs beräkningar (se prop.1987/88:73 s. 28, 32 och 35) kommer dessa inskränkningar att leda lillbesparingar på mellan 35 och 40 milj. kr. Utskottet godtar regeringens förslag lill medelsanvisning.Detta innebär att utskottet avstyrker bifall till motion Ju822 i denna del. I motion Ju822 begärs en översyn av rättshjälpslagenutifrån vilka behov och begränsningar som finns utanför försäkringssystemet somrättshjälpen borde täcka. Motionärerna anför att stora rättsområden undantagitsfrån rättshjälp. Dessa har förts över till försäkringsområdet somförsäkringsbolagen försämrat de skadelidandes möjligheter att ekonomiskt ochpå annat sätt la till vara sin rätt. Lagen om allmän rättshjälp (RHL) trädde i kraft den 1 juli1973. Efter ikraftträdandet har lagen fortlöpande setts över. Av de översynersom skett och de ändringar som vidtagits kan särskilt följande nämnas. En genomgripande reform som byggde pårältshjälpsutredningens betänkande (SOU 1977:49) Översyn av rältshjälpssyslemet genomför des 1980 (prop. 1978/79:90, JuU30, rskr. Genom ändringar som trädde i kraft undanlogs faslighetstvister från lagens , område(prop. 1982/83:61, JuU19, rskr. Till grund för lagänd- ringen lågpromemorian (Ds Ju 1982:2) Rättshjälpskostnaderna, som 1989/90:JuU26 Är 1981 tillsattes rättshjälps-kommittén (dir.1981:75). Kommittén har avgett sex betänkanden varav (SOU 1984:66) Den allmännarättshjälpen bl.a. ledde till att det s.k. fastighetsundantaget utvidgades tillatt avse även tidigare fastighetsägare samt lill att möjlighelen att erhållarättshjälp vid skadeståndstvister begränsades (prop. 1987/88:73, JuU21, rskr.193). Efter det aU uppdragit åt regeringen att överväga åtgärder föratt öka möjligheterna att erhålla rättshjälp i bl.a. fastighetstvisterupprättades inom promemorian (Ds Ju 1988:43) Elt parfrågor om allmän rättshjälp i fastighetstvister och patientskadeärenden. Somett resultat härav utvidgades rätten att erhålla rättshjälp i fastighetstvisterden (prop. 1988/89:117, JuU19, rskr. pågårinom en översyn av reglerna om allmän rättshjälp iärenden om bodelning. Som framgår av ovanstående har de olika inskränkningar somgjorts i rätten alt erhålla allmän rättshjälp föregåtts av noggranna överväganden.Med hänsyn härtill och till den alltjämt pågående översynen av RHL finns detenligt utskottets mening inte anledning att ånyo utreda de frågor sommotionärerna berört. Utskottet avstyrker därför bifall till motionen i dennadel. Möjligheterna att erhålla allmän rättshjälp vid bodelning ärbegränsade. Enligt 8 § första stycket 7 RHL i dess lydelse efter den 1 juli1988 fordras del, för att rättshjälp skall få beviljas vid bodelning, attsärskilda skäl föreligger med hänsyn lill boets beskaffenhet och makarnaseller sambornas personliga förhållanden. I ärende om bodelning, som inte avserklander, får, enligt 20 § andra stycket RHL, biträde inte förordnas. I motion Ju706 yrkas alt 8 § första stycket 7 RHL skallupphävas. Motion Ju711 innehåller önskemål om att den som är i behov av pengar förall få till stånd en bodelning skall, i stället för att erhålla rättshjälp,kunna få låna av allmänna medel; ålerbetalningsskyldighel skall inträda närbodelning skett och penningmedel därigenom lösgjorts. Utskottet behandlade frågan om allmän rättshjälp vidbodelning senast (se 1988/89:JuU19). I siU av godkändabetänkande avstyrkte utskottet bifall till ett yrkande med samma innehåll somdet i motion Ju711. Utskottet uttalade då bl.a. (s. 17) att det enligtutskottets mening kan finnas anledning att närmare studera huruvida den nyaregleringen i RHL i den praktiska tillämpningen kan ha medfört en i någothänseende alltför restriktiv bedömning av behovet av rättsligt bistånd ibodelningsärenden. Inom pågår, med anledning av vadutskottet enligt ovan uttalade, en översyn av möjligheterna att erhålla allmänrättshjälp Resultatet av översynen bör enligt utskottet avvaktas 1989/90:JuU26 innan detkan bli aktuellt för att ta ställning i saken. Utskottet avstyrkerdärför bifall till motionerna. En näringsidkares möjlighet att erhålla allmän rättshjälpi angelägenhet som har uppkommit i hans näringsverksamhet är enligt 8 § förstastycket 3 RHL begränsad. Rättshjälp får inte beviljas om del inte finns skälmed hänsyn till verksamhetens art och begränsade omfattning, näringsidkarensekonomiska och personliga förhållanden och omständigheterna i övrigt. I motion Ju713 framförs önskemål om förbättrademöjligheter för småföretagare att erhålla allmän rättshjälp. Utskottet har återkommande behandlat denna fråga. Dettaskedde senast i samband med att beslutade om förändringari rättshjälpens organisation (prop. 1988/89:117, JuU19, rskr. Ulskoltethänvisade i sill betänkande till alt utskottet tidigare anslutit sig lill vadjustitieministern ullalat angående rättshjälp för näringsidkare. Avjustitieministerns uttalande (se prop. 1987/88:73 saml JuU21) framgick bl.a.att hon, med hänsyn lill att begränsade resurser står lill buds, inte varberedd alt föreslå någon ändring i detta hänseende. Vidare uttaladejustitieministern att näringsidkare även i fortsättningen skall kunna beviljas rättshjälpom deras ekonomiska situation är sådan att de kan jämställas med löntagare ivanliga inkomstlägen. Utskottet vidhåller sin tidigare intagna ståndpunkt ochavstyrker bifall till motion Ju713. Regeringen har under punkt (s. 105 och 106) föreslagitriksdagen alt till Rättshjälpsnämnderna för /91 anvisa ettförslagsanslag på . Utskottet tillstyrker regeringens förslag. AlliTiänna advokatbyråer: Uppdragsverksamhet Regeringen har under punkt (s. 106 och 107) föreslagitriksdagen att till Allmänna advokatbyråer: Uppdragsverksamhet för budgetåret1990/91 anvisa eU förslagsanslag på . Utskottet tillstyrker regeringens förslag. Allmännaadvokatbyråer: Driftbidrag i989/90:JuU26 Regeringen har under punkt F 4 (s. 108) föreslagitriksdagen att till Allmänna advokatbyråer: Driftbidrag för /91anvisa ett förslagsanslag på . Utskottettillstyrker regeringens förslag. Regeringen har under punkt F 5 (s. 108) föreslagitriksdagen att till Vissa domstolskostnader m.m. för /91 anvisaett förslagsanslag på . 1989/90:Ju709 av m.fl. (s) variyrkas alt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ersättning för förlorad arbetsförtjänst samt bilersättning enligtstatliga normer för vittnen. Från anslaget betalas vissa kostnader förrättegångsväsendet, bl.a. den ersättning som av allmänna medel skall betalastill vittnen samt, fr.o.m. /91, kostnaderna för reseersättningaroch ersättningar lill nämndemän. Utskottettillstyrker regeringens förslag till medelsanvisning. I motion Ju709 görs uttalanden till förmån för högrevittnesersältning. Motionärerna anför att orsaken lill att många personerunderlåter all vittna står att finna i att den ekonomiska ersättningen intealltid täcker de kostnader vittnen har. Ersättning som av allmänna medel skall betalas tillvittnen m.fl. beräknas enligt förordningen (1982:805; senast ändrad 1989:555)om ersättning av allmänna medel till vittnen, m.m. Den ersättning som kan kommai fråga kan avse nödvändiga kostnader för resa (reseersättning) och uppehälle(traktamente) saml ersättning för förlorad inkomst eller annan ekonomiskförlust (ersättning för tidsspillan). Enligt förordningen utgår ersättning för närvarandehuvudsakligen enligt följande. Reseersättning betalas för resa med tåg med belopp 5 sommotsvarar avgiften i andra klass; resa med egen bil ersätts med 70 Traktamente utgår med högst . per dag; utgift /90:JuU26 förnattlogi ersätts i regel med högst . Ersättning för tidsspillanutgår med det belopp som svarar mot den faktiska förlusten, dock högst 300 kr.per dag. Den ersättning som utgår enligt förordningen är sedan den I januari1987 skattefri Jprop. 1985/86:150 (bil. 1), SkUSO, rskr. De ivittnesersältningen ingående beloppen justerades uppåt ; en höjning aversättningsnivån för tidsspillan företogs . Utskottet har vid åtskilliga tillfållen behandlat fråganom vittnesersältning (se JuU 1985/86:26, JuU 1987/88:22 och 1988/89:JuU18). Som utskottet tidigare uttalat vilarskyldigheten att vittna på en lagstadgad vittnesplikt (se JuU 1984/85:21 s. Denna vitlnesplikt åvilar i rättskipningens intresse var och en (se 36 kap.rättegångsbalken). Skyldigheten att inställa sig som vittne aktualiseras förett relativt litet antal personer; i de flesta fall endast vid något ellernågra lillfållen. Vissa yrkeskategorier förekommer dock förhållandevis ofta somvitten, t.ex. poliser. Vad nu sagts talar i och för sig för en viss varsamhetvid bedömningen av krav på uppräkning av vittnesersättningen. Emellertid måstesamtidigt betonas att, så som utskottet tidigare ullalat, regleringen omersättning till vittnen m.fl. har en inte oväsentlig betydelse för en välfungerande rättsordning, och att det är angelägel att ersättningsbeloppensstorlek inte får en negativ inverkan på allmänhetens beredvillighet all vittna.Kostnader eller inkomstbortfall, t.ex. löneavdrag, bör vittnet som utskottettidigare också uttalat i princip få full ersättning för. Det kan redan avprocessekonomiska skäl enligt utskottets mening inte få förekomma atträttegångar måste ställas in på grund av att vittnen underlåter att hörsammavittneskallelser, under åberopande av att de inte kan erhålla gottgörelse försina med inställelsen förenade kostnader. Mot den här angivna bakgrunden kan det enligt utskottetsmening för att åstadkomma en anpassning till utvecklingen finnas skäl all göraen översyn av reglerna om ersättning till vittnen. Utskottet utgår från attregeringen kommer att göra detta utan något uttalande därom från . Medhänsyn härtill saknas det enligt utskottets mening skäl till någon riksdagensåtgärd med anledning av motionen. Diverse kostnader för rättsväsendet Regeringen har under punkt F 6 (s. 109) föreslagitriksdagen att lill Diverse kostnader för rättsväsendet för /91anvisa ett förslagsanslag på . Utskottet tillstyrker regeringens förslag. övrigafrågor 1989/90:JuU26 1989/90:Ju607 av m.fl. (c) vari yrkas 32. att som sin mening ger regeringen lill kännavad i motionen anförts om stöd till kvinnor som utsatts för våldtäkt utomlands. 1989/90:Ju721 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till förbättring av allmän rättshjälp iärenden hos förvaltningsmyndigheter och förvaltningsdomstolar. 1989/90:Ju722 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen lill känna vad i motionen anförts ombehovet av lagändringar vad gäller advokatverksamhel. I motion Ju607 begärs ett uttalande om stöd lill kvinnorsom utsatts för våldtäkt utomlands. Bl.a. föreslås att regler införs så altsvenska kvinnor får tolk- eller advokathjälp i sådana situationer. I motiveringenhänvisas till att en svensk medborgare, som åtalas för brott utomlands, enligtlag har rätt till tolk- och advokathjälp via svenska ambassadens försorg. De bestämmelser som motionärerna hänvisar till finns ilagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m.Genom denna lag föreskrivs bl.a. att svensk medborgare, som är bosatt i som anhållits eller eljest berövats friheten genom beslut av domstol ellerannan myndighet i utlandet, är berättigad att av beskickning eller konsulaterhålla ekonomiskt bistånd i den utsträckning som behövs för att han skal!beredas ett tillfredsställande rättsskydd. Rätten lill bistånd enligt lagengäller även lagföring för brott ulan frihetsberövande och andra förfaranden somavser hans avlägsnande från den främmande staten, omhändertagande för vårdeller annat frihetsberövande, om påföljden eller åtgärden skulle för honominnebära ett allvarligt ingrepp. Sådant bistånd får omfatta kostnad förutredning och bevisning samt för ersättning till försvarare, rättegångsbiträde,ombud eller tolk, om kostnaden uppkommit under förundersökning, i rättegångeller i annat rättsligt förfarande. Föreligger särskilda skäl får biståndetavse även annan kostnad. Ålerbetalningsskyldighel för den som erhållit biståndföreligger men jämkning kan ske i vissa fall. Bestämmelserna omfattar intesvenska medborgare som utomlands blir utsatta för brott. Några andra möjligheter alt enligt svensk processuelllagstiftning ersätta en svensk medborgare, som kallats att inställa sig lilldomstol utomlands för att vittna eller höras som målsägande i rättegång torde heller inte finnas. Om en målsägande däremot t.ex. för talan om 1989/90:JuU26 skadestånd i en sådan rättegång kan vederbörande emellertid söka rättshjälp förden saken här i landet. Allmän rättshjälp får i princip inte beviljas vare sigsvenska medborgare eller andra i angelägenheter som skall prövas eller påannat sätt behandlas utomlands. Undanlagsvis kan sådan hjälp beviljas underförutsättning att den rättssökande är bosatt här i landet och att detföreligger särskilda skäl för rättshjälp (8 § första stycket 1 RHL). I praxis har bestämmelsen rörande angelägenhet sombehandlas utomlands tillämpats så att sakens särskilda beskaffenhet varitutslagsgivande för fråga om rättshjälp skall beviljas eller ej. I flera fallhar hänvisats till den rättssökandes personliga förhållanden. I de fall därrättshjälp har beviljats kan två grupper urskiljas. Den ena gruppen gällerärenden som rör statusfrågor, dvs. frågor om äktenskapsskillnad, vårdnad ombarn, medborgarskap m.m. Den andra gruppen utgörs av ärenden med humanitärtinslag, t.ex. ärenden som gällt skadestånd på grund av nazistisk förföljelseeller återförening av familjemedlemmar. Det finns inte några bestämmelser i som reglerar vilkarättshjälpsförmåner som utgår i angelägenheter som skall behandlas utomlands.I förarbetena (prop. 1972:4 s. 419 f) anges emellertid att de enda förmåner somkan komma i fråga är förmånerna av biträde och utom processuell utredning. Denrättssökandes kostnad för resa och uppehälle i samband med inställelse infördomstol torde således inte omfattas av rättshjälpen. Emellertid kan som ovananförts biträde förordnas i angelägenhet som skall prövas eller på annat sättbehandlas utomlands. Rättshjälpskommitlén som behandlat frågan om rättshjälprörande angelägenheter som behandlas utomlands konstaterade i siu betänkande(SOU 1984:66) Den allmänna rättshjälpen au det ligger i sakens natur attbiträdeshjälpen måste få begränsad omfattning. Som huvudregel gäller enligtpraxis att biträdet får driva ärendet från . I normalfallet har det inteaccepterats att biträdet företar resor utomlands för att medverka vidförlikningsförhandlingar eller för all inställa sig vid förhandlingar infördomstol eller annan myndighet. När omständigheterna har gjort det nödvändigtatt utföra biträdesarbe-le utomlands har det ansetts att biträdet bort uppdraåt någon på platsen verksam jurist eller annan att utföra arbetet. Utskottet har tidigare behandlat molionsönskemål omförbättrade möjligheter att erhålla rättshjälp i angelägenheter som handläggs utom lands. Vad som då närmast varit föremål för utskottets bedömning har varit frågan om rättshjälp i ärenden om klagomål enligt den europeis ka konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Under /88 avstyrkte ut skottet i sitt av godkända betänkande bifall till en sådan motion. Utskottet konstaterade att det i praxis uppenbarligen har intagits en restriktiv hållning när det gällt att bevilja rättshjälp i utlandsärenden och att en sådan utveckling också låg i linje med uttalanden i förarbetena till RHL. Enligt utskottets mening kunde det dock finnas anledning alt framhålla att del är väl förenligt med 8 gällande rätt att rättshjälp beviljas i ärenden som visserligen skall handläggasutomlands men där det föreligger starka humanitära skäl 1989/90:JuU26 för denrättssökande att få sin sak prövad, något som enligt utskottets mening intesällan kan vara fallet vid klagomål enligt (JuU 1987/88:21s. Under förra behandlade och avstyrkte utskottet bifall till enliknande motion och hänvisade då till sitt tidigare gjorda ställningstagande(1988/89:JuU19 s. 19 fl). Vid behandlingen av nu aktuella spörsmål vill utskottetinledningsvis uttala att det enligt utskottets bedömning skulle föra för långtatt införa en generell bestämmelse av innebörd att svenskt bistånd i form avadvokat- och tolkhjälp eller betalda inställelsekostnader skall utges till en.älsägande som skall höras inför domstol utomlands. Utskottet vill erinra om demöjligheter till bevisupptagning här i landet varom stadgas i lagen (1946:816)om bevisupptagning åt utländsk domstol. Som framgått ovan kan, i den månmålsäganden för egen talan om t.ex. skadestånd i en rättegång utomlands,rättshjälp i beviljas för en sådan angelägenhet även om detta, vilketförutsatts vid RHL:s tillkomst, i praxis skett rent undantagsvis. Utskottetvill dock här framhålla att det i mål av här aktuellt slag inte sällan kantänkas finnas starka humanitära skäl och att det i sådana fall i enlighet medgällande rätt kan bli aktuellt att bevilja rättshjälp. Det kan tilläggas att våldskommissionen (dir. 1989:58) isitt arbete kommer att beröra olika frågor om stöd och hjälp åt kvinnor i sådanasituationer som avses med motionen. Mot den angivna bakgrunden saknas det enligt utskottetsuppfattning skäl för någon åtgärd med anledning av motionsönskemålet,och utskottet avstyrker därför bifall till motion Ju607 i nu behandlad del. Rättshjälp i förvaliningsinål m.m. I motion Ju721 begärs förslag till förbättrade möjlighetertill allmän rättshjälp i ärenden hos förvaltningsmyndigheter ochförvaltningsdomstolar. Som exempel på ärenden där behov av rättshjälpföreligger nämns arbetsskade-, social-, byggnadslovs- och planärenden samtfelbehandling av läkare. Inledningsvis kan utskottet konstatera att allmänrättshjälp enligt RHL kan utgå i rättslig angelägenhet, vare sig det gäller ettärende som behandlas av domstol eller av förvaltningsmyndighet eller fråga ärom rådfrågning eller biträde i övrigt. konstaterade i sitt betänkande (SOU1984:66) Den allmänna rättshjälpen att allmän rättshjälp beviljas restriktivt isocialförsäkringsärenden och övriga förvaltningsärenden. Denna restriktiviletsammanhänger med att förvaltningsdomstolar och förvaltningsmyndigheter harskyldighet att bistå den enskilde på olika sätt. Kommittén hänvisade här tillmyndigheternas vidsträckta skyldigheter att tillhandagå allmänheten medupplysningar. Förvaltningsdomstol skall också tillse att mål vid domstolen blirså utrett som dess beskaffenhet kräver (8 § förvaltningsprocesslagen). stolen attvid behov anvisa hur utredningen skall kompletteras. Mot 1989/90:JuU26 bakgrundhärav ansågs behov av rättshjälp föreligga endast undantagsvis iförvaltningsärenden. Det är främst i ärenden där den rältssökande trots denhandläggande myndighetens utredningsskyldighet själv har att förebringa vissutredning eller har att yttra sig över omfattande utredning .som rättshjälpbeviljas. I anslutning till motionen vill ulskoltet erinra om attdel beträffande skatlemålen så sent som infördes en särskild lag(prop. 1988/89:126, SkU31, rskr. 301; SFS 1989:479) om ersäUning för kostnaderi ärenden och mål om skatt, m.m. Bestämmelserna i lagen gör det möjligt all medstatsmedel ersätta en skatiskyldig för hans kostnader för ombud eller biträde,utredning eller annat som skäligen behövts för alt ta lill vara hans rätt i ettärende eller ett mål om skatt om det med hänsyn till omständigheterna äroskäligt att han står för kostnaderna själv. Lagen gäller också tullar ochavgifter och trädde i kraft den . I angelägenheter som rör ersättning lill en patient förbehandlingsskada eller läkemedelsskada vidgades utrymmet för allmän rättshjälpförra året (prop. 1988/89:117, JuU19, rskr. Vid prövningen av enrältshjälpsansökan i sådana ärenden skall enligt 8 a § RHL särskild hänsyn tastill den rättssökandes personliga förhållanden. Regeringen har tillsalt en kommitté, vilken skallutreda domstolsväsendet. Enligt direktiven (dir. 1989:56) skall kommittén bl.a.se över förvaltningsprocesslagen. Till de mer centrala punkterna för en sådanöversyn hör, enligt direktiven, bl.a. förvaltningsdomstolarnasutredningsskyldighet i olika måltyper, tvåpartsprocessen och domstolensformella processledning. Här ingår också reglerna om ersättning förrättegångskostnader i förvaltningsprocessen. I enlighet med vad som redovisas ovan beviljas allmänrättshjälp restriktivt i förvaltningsrättsliga mål och ärenden mot bakgrund avden utredningsskyldighet som i dessa fall åvilar bl.a. förvaltningsdomstolarna.Utredningsskyldigheten liksom frågan om rättegångskostnader iförvallningsprocessen skall nu ses över av en utredning. I nuvarande situationbör, enligt utskottets uppfattning, resultatet härav avvaktas innan utskottettar ställning till frågan om en utvidgad rättshjälp i rättsliga angelägenhetersom skall prövas av förvaltningsdomstolar och förvaltningsmyndigheter.Utskottet avstyrker därför bifall till motion Ju721. 1 motion Ju722 förespråkas en ändring beträffandesammansättningen av ledamöterna i disciplinnämnd. Detföreslås att majoriteten av ledamöterna skall utgöras av offentligarepresentanter och att lill ordförande skall utses en högt kvalificerad domare.Enligt motionärerna är det angeläget att disciplinnämndens sammansättningändras för att allmänhetens och myndigheternas tilltro lill advokaternasyrkesutövning skall bestå. När (RB) infördes blev advokaiväsendel 1989/90:JuU26 reglerat ilag (8 kap. RB).