bet · GD01FiU20 · 1989-12-31 00:00:00 — efterlyser mot denbakgrunden en stram finanspolitik och föreslår i motion A21 (c) och Fi44 (c)åtgärder som i stora drag tidigare redovisats i motion Fi213 (c). Utskottet harsvårt att se hur motionärernas förslag till ökning av de statliga utgifternasom de själva uppskattar till kan sägas utgöra en del avstram finanspolitik. Motionärernas förslag till skattehöjningar är visserligenbetydande men de neutraliseras av sänkta inkomstskatter. Nettoeffekten tordesåledes bli en expansiv effekt på efterfrågan. mening finns det en betydande skillnad i vad motionärerna säger sigvilja föra för ekonomisk politik och vilka åtgärder man faktiskt föreslår. Ejheller kan den ändring av inriktningen av skattereformen som föreslås imotionerna ses som en åtgärd för att stabilisera ekonomin. Utskottetkonstaterar också att i motion Fi44 (c) yrkande 6 vill avvakta med ettställningstagande till en lagfåst sjuklön tills en proposition i ärendetförelagts . De synpunkter och förslag i centermotionen som rör pris-och hyresstopp och alkohol- och tobaksskatten behandlas av utskottet längrefram i betänkandet. Utskottetavstyrker mot här angiven bakgrund motion Fi213 yrkandena 1 och 6 samt motionA21 yrkande 2. Imotion Fi47 av m.fl. (vpk) understryks att högkonjunk turen i en mängd avseenden både för svenskt vidkommande och omvärlden framstår som mindre stark än . Med hänvisning till den räntehöjning som följde på regeringskrisen och det allmänna konjunkturläget avvisar i motion Fi47 (vpk), liksom tidigare i motion Fi212 av m.fl. (vpk), varje tanke på en generell åtstramning. Den överhettning som råder på vissa 52 delar av arbetsmarknadenser motionärerna som ett regionalpolitiskt problem.Om vissa villkor är uppfyllda kan godta pris- 1989/90:FiU20 ochhyresstoppet och förslaget om lagfåst sjuklön. Däremot avvisas införandet avett kommunalt skattestopp. Det behövs, sägs det i motion Fi47 (vpk), en bromspå kommunalskatterna men det kan endast åstadkommas genom att ett omfattandestödpaket anslås till kommunerna. Utskottet delar inte uppfattningen att destabiliseringspolitiska problemen i den svenska ekonomin främst kan hänförastill regionala obalanser. Som utskottet tidigare redovisat i betänkandet måsteåtgärder vidtas för att generellt dämpa pris- och löneökningarna. Att somvänsterpartiet kommunisterna avvisa ett kommunalt skattestopp och förorda attstaten tillför kommunerna ytterligare resurser kommer ofrånkomligen, enligtutskottets uppfattning, att bidra till att de begynnande obalanserna iekonomin förstärks. Utskottet vill bestämt avvisa en sådan expansiv inriktningav den ekonomiska politiken och avstyrker därför motionerna Fi212 yrkandena 1och 3 samt Fi47 yrkandena 2 och 3. I motion Fi212 (vpk) yrkande 11 görs ett allmänt uttalandeatt vår strävan måste vara att inlemma industrisamhället i ett ekologisktfungerande system. Denna ambition måste, sägs det i motionen, ligga till grundför alla våra ställningstaganden när det gäller samhällsutveckling ochekonomi. Utskottet delar motionärernas allmänna synpunkter på vilkahänsyn som måste tas till miljöproblemen vid utformningen av den ekonomiskapolitiken. Som utskottet ser det är detta emellertid en grundläggandebeståndsdel i den förda miljöpolitiken. Mot dennabakgrund avstyrks därför motion Fi212 yrkande 11. I motionerna Fi208 och Fi48, båda av m.fl.(mp), framhålls att grundorsaken till våra nuvarande ekonomiska problem är attdet har bedrivits en oansvarig resursslösande ochmiljöförstörande ekonomisk politik som har uppmuntrat till överkonsumtion medomfattande skuldsättning. I motion Fi48 (mp) varnas för det växandeunderskottet i bytesbalansen. Motionärerna understryker att denna utvecklingbl.a. leder till att vi intecknat våra framtida möjligheter att betala av våramiljöproblem. De åtstramningsåtgärder som förordas i motionerna har en starktmiljöinriktad prägel. I motionerna Fi20 av m.fl. (mp) och Fi26av m.fl. (mp) betonas vikten av att kortsiktiga stoppåtgärdermåste stå i överensstämmelse med en långsiktigt miljöinriktad åtstramning. 1miljöpartiets förslag till åtstramning återfinns också andra åtgärder som ensänkning av ersättningen i sjuk- och föräldraförsäkringen och en ändradinriktning av skattereformen. Skattereformen bör, enligt motionärerna, ges enbättre låginkomstprofil som de planerade marginalskattesänkningarnaför bör senareläggas. Därigenom skulle den extra påspädning avefterfrågan som annars blir resultatet av skattereformen kunna undvikas. Utskottet konstaterar att i det nuvarandeekonomiska läget allmänt stöder en åtstramning av den ekonomiska politiken. är mot den bakgrunden förvånandeatt man i motion Fi48 (mp) ställer 1989/90:FiU20 sig kritisk till deåtgärder av åtstramningskaraktär som regeringen föreslår, nämligen att införaett kommunalt skattestopp och att låta arbetsgivaren stå för en större del avsjukersättningen. Miljöpartietvill ge skattereformen en ändrad inriktning. Som utskottet tidigareunderstrukit bör ett andra steg i skattereformen genomföras . Det ärriktigt som påpekas i här aktuella motioner att skattereformen ger hushållen enökad köpkraft, vilket skulle kunna vara bekymmersamt i det nuvarande ekonomiskaläget. Som utskottet ser det måste detta emellertid få till följd attlönekraven för dämpas. Skattereformen bör ge betydande bidrag till enbättre tillväxt genom ett ökat utbud av arbetskraft, högre sparande ocheffektivare resursanvändning. Ilikhet med motionärerna vill utskottet betona att det är viktigt att denåtstramning av ekonomin som behöver göras inte kommer i konflikt medmiljöpolitiken. Att införa en mängd nya indirekta skatter och vidta andraåtgärder är enligt utskottet inte tillrådligt om effekterna av sådana åtgärderinte är klargjorda. Meddet anförda avstyrker utskottet motion Fi208 yrkande 1, motion Fi26, motionFi48 yrkandena 1 och 5 och motion A20 yrkande 2. Imotionerna Fi44 av m.fl. (c), Fi45 av m.fl. (m), Fi46och Fi209 båda av m.fl. (fp) framhålls att såväl vetenskapligexpertis som praktisk erfarenhet vittnar entydigt om att prisreglerande åtgärderär verkningslösa och skadliga. I motionerna avvisas regeringens förslag attriksdagen skall godkänna att prisregleringslagen skall få tillämpas fr.o.m.den 8 februari 1990. I motion Fi704 av m.fl. (m) görs ett allmäntuttalande att inflation inte kan bekämpas med prisregleringsåtgärder.Omotiverade åtgärder i företagens verksamhet är inte acceptabla, sägs det imotionen. Imotion Fi48 av m.fl. (mp) uttalas att ett pris- och lönestoppendast kan accepteras om det kombinertis med en grön ekologisk åtstramning ochlåga löneökningar. Vidare föreslås att prisregleringslagen endast bör vara itillämpning . Imotion Fi47 av m.fl. (vpk) godtas förslaget i propositionen attprisregleringslagen skall vara i tillämpning . Motionärerna ärdäremot kritiska till gällande undantagsregler och då främst vad gällerhyresstoppet. En ny förordning bör utarbetas som innehåller ett minimum avundantagsregler för pris- och hyreshöjningar. Imotion Fi212 (vpk) anförs att inflationsbekämpningen är en centraluppgift förden ekonomiska politiken. Politiken skall ha en inriktning som är riktad mothöga vinster, monopol och spekulation. Ett första steg i en sådan politik är,enligt motionärerna, att införa en strafekatt for företag som gör oskäligaprishöjningar. I motionFi206 av m.fl. (m) framhålls att en 1989/90:FiU20 av statensviktigaste insatser för konsumenterna är att begränsa inflationen.Motionärerna vill att skall göra ett allmänt uttalande att regeringenhar ett inflationsansvar gentemot konsumenterna. Utskottetvill med anledning av dessa motioner anföra följande. Utskottet delar inte den uppfattning som framförs imotionerna Fi44 (c) yrkande 2, Fi45 (m) yrkande 2, Fi46 (fp) yrkande 2, Fi209(fp) och Fi704 (m) yrkande 1 angående användningen av prisreglerande åtgärdersom ekonomisk-politiskt medel. Prisregleringslagen måste i kombination med andra ekonomisk-politiska åtgärder kunna användas istabiliseringspolitiskt syfte. I det nu uppkomna läget är det angeläget attförväntningar om ytterligare pris-och kostnadsökningar hålls tillbaka och attdet gällande allmänna pris-och hyresstopp som infördes av regeringen den 8februari får fortsätta att gälla till dess att bättre klarhet nåtts om denförväntade lönekostnadsutveckJingen . Det är önskvärt attsådan klarhet kan nås och att pris- och hyresstoppetdärmed kan bli kortvarigt. Utskottet delar föredragandens uppfattning att riskernaför en oacceptabel inflatorisk utveckling och en ökad obalans i svensk ekonominu är så allvarliga att det finns skäl för att ha prisregleringslagen itillämpning. Lagen bör därför vara i tillämpning . Med hänvisning till vad utskottet anfört avstyrks häraktuella motionsyrkanden. I motion Fi48 (mp) anges som en viktig förutsättning attett pris-och hyresstopp endast får användas om löneökningstakten inte utgör etthot mot den samhällsekonomiska balansen. Om denna förutsättning gällde idagsläget anser utskottet att ett pris- och hyresstopp inte ens skulle behövaövervägas. Vad gäller motionärernas krav på att tillämpningen av prisregleringenbör begränsas har utskottet tidigare i betänkandet redovisatmotivet till varför tillämpningstiden bör vara . Med det anförda avstyrker utskottet yrkandena 3 och 4 imotion Fi48 (mp). När det gäller gällande undantagsregler och möjligheternatill undantag från stopphyran i enlighet med förslaget i motion Fi47 (vpk)vill utskottet anföra följande. Det nu gällande hyresstoppet innebär att som stopphyraskall gälla den hyra som tillämpades . Regeringens förslaginnebär att stopphyran under vissa förutsättningar kan överskridas.Finansutskottet delar bostadsutskottets uppfattning (1989/90:BoU7y) attmöjligheter att överskrida stopphyran i huvudsak bör finnas i enlighet medregeringens förslag. I likhet med bostadsutskottet är sålunda finansutskottetinte berett biträda förslaget i motion Fi47 (vpk) yrkande 1 om att de avregeringen förordade möjligheterna till överskridande skall begränsas. I bostadsutskottets yttrande tas också frågan upp ommöjligheten att i vissa fall överskrida stopphyran för bostäder utöver vad den av rege- 55 ringenförordade schablonregeln medger. Genom en skrivelse till bostadsutskottet har aktualiseratsdet förhål- 1989/90:FiU20 landet att hyresnivån i ett bostadsföretagsbostadsbestånd med de förordade reglerna kan bli olika beroende av hurhyresförhandlingarna har förts i olika delar av beståndet. Det kan sålundaförekomma att förhandlingar för huvuddelen av ett företags bostäder kunnat slutförasså att den nya hyran börjat tillämpas före , medan någonhyresöverenskommelse för ett mindre antal fastigheter då ännu inte förelåg. utsträckning schablonregeln för dessa fastigheter inte medgerhyresförändringar i nivå med de överenskommelser som redan träffats kommerhyresnivåerna för i många fall likvärdiga lägenheter därmed att skilja sig åt.För en majoritet av de boende hos det aktuella bostadsföretaget kommer dettanaturligtvis att framstå som en obefogad skillnad som inte torde vara avsedd.Enligt bostadsutskottets mening bör mot bakgrund härav bestämmelserna omstopphyra ändras så att det bli möjligt för berörda bostadsföretag att, i defall fråga om hyresprövning hänskjutits till hyresnämnd, genomförahyreshöjningar utöver vad schablonregeln medger. En förutsättning härför ärdock att frågan anhängiggjorts hos hyresnämnd . är av samma uppfattning sombostadsutskottet att i förordningen om allmänt pris- och hyresstopp (1990:24) bören bestämmelse tas in med den innebörd som bostadsutskottet gett uttryck för isitt yttrande. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I motion Fi206 (m) föreslås att gör ett allmäntuttalande att regeringen har ett inflationsansvar gentemot konsumenterna. ser det är detta en uppfattning som delas av samtligapartier och av regeringen. Utskottet anser därför att det inte finns någonanledning för att göra ett uttalande med denna allmänna innebörd. Den i motion Fi212 (vpk) yrkande 5 föres\agxastraffskatten på "oskäliga" prishöjningar avvisas bestämt avutskottet. I motion Fi48 av m.fl. (mp) anförs att detär angeläget att strama upp spelregler och avtalskonstruktioner på arbetsmarknaden.Motionärerna föreslår bl.a. samordnade förhandlingar, gemensammaavtalsperioder och att löneökningen bör fastställas i krontal och inte somprocentpåslag. I proposition 114 aviseras att regeringen avser att tillkallaen särskild utredare för att i nära samverkan med arbetsmarknadens parterföreslå åtgärder för att förbättra och förstärka spelreglerna på arbetsmarknaden.Utskottet utgår ifrån att utredaren kommer att behandla sådana frågor som nämnsi motionen. Med hänvisning härtill avstyrks motion Fi48 yrkande 2. Lagfästsjuklön 1989/90:FiU20 I motion Fi47 av m.fl. (vpk) ställs somvillkor för att förslaget till lagfåst sjuklön skall kunna godt£is att detlokala fackets rättigheter stärks. T.ex. måste, sägs det i motionen,fackföreningen få tolkningsföreträde och även vetorätt i personalfrågor. I proposition 114 aviseras ett förslag om att lagfåstsjuklön skall införas fr.o.m. . Utskottet är av samma meningsom regeringen att lagfåst sjuklön bör införas. Som utskottet ser det bör någotställningstagande till utformningen av lagförslaget emellertid inte ske förränregeringen mer ingående har redovisat förslaget i en proposition. Riksdagenkommer att föreläggas en proposition . Utskottetavstyrker med det anförda motion Fi47 yrkande 5. 1 motion Fi47 av m.fl. (vpk) motsätter sigmotionärerna att det skall bli legalt att arbeta och få ta utsemesterlön. Det kommer, menar motionärerna, i huvudsak att bli de lågavlönadesom tvingas ta denna möjlighet till inkomstförstärkning. Utskottet motsätter sig inte att regeringen utredermöjligheterna att införa rätt för anställda att skjuta på semestern ellerarbeta med full betalning utöver semesterlönen under den femte och sjättesemesterveckan. I avvaktan på utredningens resultat avstyrker utskottet motionFi47 yrkande 6. I motion Fi47 av m.fl. (vpk) ställer sigvänsterpartiet kommunisterna avvisande till arbetskraftsinvandring. Det är,menar motionärerna, mycket utmanande med regeringens tanke att utredamöjligheten att "låta unga balter komma till och arbeta under enkortare period". Även i motion Fi48 av m.fl. (mp) avvisasförslaget till arbetskraftsinvandring. Enligt utskottets mening misstolkar motionärernaregeringens förslag. Regeringens förslag att erbjuda balter att arbeta i exempelvis ett svenskt industriföretag skall ses som enform av utvecklingshjälp. Med det anförda avstyrks motionerna Fi47 yrkande 7 ochFi48 yrkande 12. Vissa allmänna yrkanden från I motion Fi48 av m.fl. (mp) har medanledning av proposition 114 om vissa ekonomisk-politiska åtgärder m.m. intemindre än 14 yrkanden väckts rörande miljöinriktade åtgärder, höjd reklamskattoch ett bättre utnyttjande av våra daghem. Enligt utskottets uppfattning tar flera av här aktuellayrkanden upp viktiga frågor och då främst problem inom miljöpolitiken. ställersig emellertid tveksamt till att i anslutning till frågan om en åtstramning av denekonomiska politiken exempelvis ta ställning till 1989/90:FiU20 Som utskottet ser det bör inte ett ställningstagande till inriktningenav den ekonomiska politiken på kort eller medellång sikt vara avgörande förvilket framtida kommunikationssystem över som väljs. Avgörande i dettasammanhang bör i stället vara miljö- och transportpolitiska överväganden. Detbör också nämnas att flera av de aktuella yrkandena inte närmare motiveras imotionen. Motioneninnehåller också yrkanden om koldioxidskatt, skatt på uran, fördubbladreklamskatt, miljö- och energiskatter för flygtrafiken, slopad moms på basmatoch höjd moms på inhemska förnybara energislag samt slopad moms påpersontransporter (yrkandena 711, 18, 19, 21 och 22). Som framhålls i skatteutskottetsyttrande till finansutskottet (1989/90:SkU2y) har dessa yrkanden ett närasamband med den förestående skattereformen för . Enligt utskottetsuppfattning bör dessa yrkanden inte prövas i det nu aktuella sammanhanget. Motbakgrund av vad utskottet anfört avstyrks motion Fi48 (mp) yrkandena 711 och1322. Inriktningav den statliga lönepolitiken och träffades nya löneavtal på det statliga områdetmellan och , och godkände på vägnar dessa avtal den 20 december 1989.Generaldirektör har och tillsammans medställföreträdande generaldirektören samt medstatsrådet och chefen för den 20december inför utskottet redovisat läget i avtalsförhandlingarna ochkommenterat förhandlingsresultatet. Avtaletgäller 550 000 statsanställda och avser en tvåårig avtalsperiod, 1989 och 1990,för flertalet statsanställda. Löneökningarna innebär nivåhöjningar för år 1989med och för . Förca 140 000 lärare slöts ett treårigt avtal med hänsyn till det av regeringenföreslagna samlade kommunala huvudmannaskapet för lärarna. Slutbudet innebaren mycket kraftig satsning på lärarna. höjdes lönerna ,och för . Den totala ökningen över dentreåriga avtalsperioden uppgår således till . Avlöneökningarna till de statsanställda utbetalades till alla redan föresemestern 1989. av ökningarna för skall fördelas i lokalaförhandlingar. För att underlätta för myndigheter och verk i det överhettadeStockholmsområdet att rekrytera och behålla personal utgår en speciell lönepottpå för . är den potten . En selektiv satsning gjordes i avtalet på nio myndigheter med Den har fördelats på arbets- marknadsstyrelsen,, , , krimi- 1989/90:FiU20 nalvårdsstyrelsen,, , riksåklagaren och Av höjningen med fr.o.m. utgörden generella lönehöjningen, som utbetalas till alla, , dock lägst . För avtalsperioden tillkommer ett utrymme om högst 265milj. för marknadskänsliga grupper. Parterna kom också överens om ett nytttrygghetsavtal och en principöverenskommelse för affärsverken. Den är anpassadtill den konkurrensutsatta verksamhet som affirsverken bedriver. En jämförelse av förtjänstutvecklingen de senaste tre årenmellan det statliga området och övriga delar av arbetsmarknaden visar attökningstalen för såväl staten, kommunerna som näringslivet ligger i intervallet26-29 % . I löneavtalet ingår också en prisutvecklingsgaranti somger förhandlingsrätt om konsumentprisindex (KPI) för viss månad med merän överstiger KPI för . Därtill kommer att om löneutvecklingeninom den statliga sektorn har varit sämre än inom den privata sektorn skallförhandlingar tas upp avtalsrörelse om i vilken utsträckning destatliga lönerna skall påverkas härav. Det statliga löneavtalet innebär en övergång till nyalönesystem med individuell lönesättning och tarifflöner. Det innebär attlöneplanerna slopas. Det nya systemet innebär en fortsatt decentralisering avlönesättningen, vilket underlättar för myndigheterna att rekrytera och behålladen personal som behövs för en effektiv verksamhet. Staten får med det nyalönesystemet en mer verksamhetsanpassad lönepolitik. Utskottet har tagit del av vad regeringen har anfört omlönenivån i anslagsberäkningarna. Redogörelsen föranleder inte någon erinranfrån utskottets sida. I motionerna Fi212 (vpk) och Al7 (vpk) anförs att denstatliga lönepolitiken måste ges en inriktning för de lågavlönade. borde enligt motionärerna få direktiv att löneökningarna skallske i kronor och även fördelas till de lågt avlönade. Denna statliga inriktningskulle enligt motionärerna kunna bli vägledande för den övriga arbetsmarknaden. Som framgått av vad utskottet redovisat ingår iavtalsökningarna vissa lägsta krontalspåslag. Avtalet innebär att löneförhandlingarna decentraliseras i stor utsträckning, vilket också ger de lokala organisa tionerna möjlighet att påverka utfallet. Utskottet utgår från att de lågavlönades berättigade krav beaktas även i dessa förhandlingar. Den statliga lönepolitiken inriktas bl.a. på att tillgodose verksamhetsintres set, dvs. underlätta för myndigheterna att konkurrera med övriga samhällssektorer om att rekrytera och behålla kvalificerad arbetskraft i den statliga sektorn. Utskottet anser att detta kräver en mer flexibel lönepolitik än den som kommer till uttryck i motionerna Fi212 yrkande 4 och A17 yrkande 6. Motionerna bör därför avslås av riksda gen. utgiftsram för förvaltningskostnader 1989/90:FiU20 Underår 1988 tillämpades en löneutgiftsram för myndigheternas förvaltningsanslagoch statsbidrag i de delar de grundades på löneavtal inom det statliga området.Erfarenheterna av denna löneutgiftsram redovisades i budgetpropositionen 1989samtidigt som en ny utgiftsram föreslogs för . Finansutskottetanförde med anledning härav bl.a. följande (l988/89:FiU20). Utskottetkan utifrån de vunna erfarenheterna och de synpunkter som framförtskonstatera att systemet har vissa fördelar. Enligt utskottets mening kan docklämpligheten av att avgränsa en utgiftsram till enbart ett resursslag lönekostnader ifrågasättas. Det är angeläget att myndigheterna gesincitament att begränsa den totala kostnadsutvecklingen. Ett nytt system bördärför utvecklas som tar sikte på att lägga fast en ram för myndigheternassamlade förvaltningsutgifter. Härigenom skulle systemet även kunna kopplas tillde treåriga budgetramar som successivt kommer att införas. Detta ligger ocksåväl i linje med den nya anslagsformen ramanslag. Iårets finansplan anförs att någon utgiftsram inte bör läggas fast /91. Skälen härför är att det nu saknas förutsättningar för attuppfylla de krav som ställt på en utgiftsram. Fr.o.m budgetåret1991/92 införs successivt en ny budgetmodell och en ny anslagsform i enlighetmed den redovisning som lämnades budgetproposition. Budgetmodellenmedför att långsiktigheten i myndigheternas planeringsförutsättningar ökar.Den nya anslagsformen innebär att myndigheterna normalt får fiill frihet attfördela tilldelade förvaltningsmedel mellan olika resursslag. Dettasystem skapar bättre möjligheter att tillämpa ett system med ökat inslag avekonomisk ramstyrning. Det leder vidare till att myndigheterna ges en störremöjlighet att effektivisera sin verksamhet och att incitament också lättare kanskapas för att begränsa den totala kostnadsutvecklingen. anmäler att han avser att återkomma till frågan om utgiftsram förförvaltningskostnader i samband med att den första omgången myndigheterbudgetbehandlas enligt den nya budgetmodellen. Imotion Fi204 (m) anförs att mot bakgrund av behovet att anpassa den svenskainflationstakten till den som råder i omvärlden måste utgiftsökningarna inominella termer successivt begränsas till för hela den offentligasektorn. Mot denna bakgrund beklagar motionärerna att regeringen inte utformatsitt budgetförslag med utgångspunkt från en utgiftsram för förvaltningskostnader.Riktlinjer för en sådan ordning bör enligt motionärerna presenteras ikompletteringspropositionen. Med den reglering och detaljstyrning som följerav budgetsystemet riskerar emellertid en utgiftsram att leda till oönskadenedskärningar av offentlig verksamhet. För en smidig tillämpning av enutgiftsram krävs därför att detaljstyrningen i budgetsystemet mins- kar.Dessutom krävs en skattepolitik som skapar förutsättningar för en 1989/90:FiU20 rimlig löne- och prisutveckling. Motionärerna begär att riksdagensom sin mening skall ge regeringen detta till känna. Utskottet har i princip samma uppfattning som tidigare.Eftersom förutsättningar saknas för att uppfylla dessa krav bör, som föredragandenanför, någon utgiftsram inte fastställas /91. Som framhålls ipropositionen finns det anledning att återkomma till frågan om utgiftsram förförvaltningskostnader senare när den nya budgetmodellen skall genomföras.Utskottet avstyrker därmed motion Fi204 yrkande 6. Statens lånebehov har förändrats kraftigt under de senasteåren. 1 uppgick nettoupplåningen till 7080 miljarderkronor . har i stället en viss amortering av statsskuldenkunnat ske. Det minskade lånebehovet medför att statsskuldspolitiken iökad utsträckning kan inriktas på att sänka statens upplåningskostnader genomen aktiv förvaltning av statsskulden. På grund av att statsskuldens löptid harförkortats finns ett betydande brut-toupplåningsbehov ävenunder perioder utan nettoupplåning. Enligt finansplanen beräknasbruttoupplåningsbehovet för bli .