bet · GD01KU30 · 1989-12-31 00:00:00 — Maj-LisLööw, och för att ni har kompletterat vårtskriftliga material genom att svara på våra frågor. Offentlig utfrågning av statssekreterare ,rättschefen och departementsrådet angåendeberedningen av vissa EG-frågor : Jag hälsar er välkomna hit till utskottet. Jagfrågar er först, om ni har någonting att säga inledningsvis eller om viomedelbart skall gå över till frågestunden. MichaelSohlman: Jag skulle vilja börja med att helt kort teckna en allmän bakgrundtill de frågor som har väckts av utskottet och som vi har skriftligenkommenterat rätt utförligt i tidigare promemorior. Vi är glada över att fåkomma hit och ytterligare komplettera svaren, om så skulle behövas. Jagvill börja med att kort teckna bakgrunden till vår verksamhet i anslutning tilldet europeiska integrationsarbetet. Sombekant bygger regeringens förhandlingsarbete på ett av fattat beslutpå basis av en proposition som avlämnades och slutbehandlades 1988.Beslutet innehåller riktlinjer för vårt integrationsarbete av innebörd att viskall söka så nära samarbete som möjligt med EG på samtliga samhällsområdenutom två: det säkerhetspolitiska och det försvarspolitiska. hade möjlighet att under vårsessionen ta ställning till hur detta arbete ärupplagt. I utrikesutskottets betänkande nr 19 finns ett särskilt avsnitt omorganisationen av detta arbete. Där noterar man att regeringen på basis av dentidigare nämnda propositionen har organiserat olika grupper för arbetet, frånen statsrådsgrupp, som står under ledning av statsministern, via enstatssekreterargrupp, som undertecknad leder, till en beredningsgrupp underledning av chefsförhandlaren och i vilken sitter ordförandena i dearbetsgrupper som verkar inom resp. departement. Till dessa arbetsgrupperfinns referensgrupper knutna med representanter framför allt förorganisationerna. Utskottetkonstaterade att hålls fortlöpande informerad om detta arbete ochfattar beslut i konstitutionell ordning. Jagtror det är viktigt att notera att vårt arbete i sin principuppläggning ochtill sin struktur inte skiljer sig från sedvanligt förhandlingsarbete på detinternationella planet. På basis av ett mandat från i form avriktlinjer sker arbetet med löpande förankring i utrikesnämnden och påpartiledarnivån. Man bereder frågor genom delfagan-de i internationellaförhandlingar, och man bereder frågor inom i kontakt medmyndigheter och organisationer. 1989/90:KU30 Bilaga B 16 26 1989/90. arbeteresulterar i en proposition till riksdag. Detta är en 1989/90:KU30 grundstruktur i allt vårt internationella samarbete, och dennastruktur Bilaga B 16 gäller även EG-integrationen. Det som skiljer detta arbete från flertalet åtminstone avmig kända internationella förhandlingar som varit inbegripet i äromfattningen av den materia som vi nu förhandlar om i konkrefa termer de 1400 rättsakter som är aktuella för att ingå i ett . Det är bl.a. mot den bakgrunden utöver de av mignämnda sedvanliga formerna för förankring eller kontakt med harfattat beslut om att utvidga EFTA-delegationens sammansättning så att samtligapartier skall vara med där. Vi har alltså under resans gång kontinuerligt haftsammanträden med EFTA-delegationen. Här är det viktigt att se vad förhandlingen är. Den är enprocess som utvecklar sig i olika faser. Läget såg som bekant helt annorlundaut när propositionen lades på bord. De politiskaförutsättningarna har radikalt förändrats, och vi har kommit mycket längre änvad vi då trodde vara möjligt. Under loppet av denna process strävar vi efter att iEFTA-delegationen ge all den information som vi kan bedöma vara relevant. Detta om informationen och EFTA-delegationen. Vid sidan om det lämnas offentliginformation exempelvis via utrikeshandelsministerns återkommandeinformationsstunder. Vad gäller den information som vi har lämnat inomEFTA-delegationen är att konstatera att vi i varje fas under det gångna årethar lämnat all relevant information. Detta gällde under de s.k. sonderandesamtalen, som pågick i Ijol. Delegationen har fått ta delav exempelvis den rapport som avlämnades av högnivågruppen ochhar fått full information om EFTA-EG-minister-mötet . Vi harunder den s.k. explorativa fasen i början av detta år likaså gjvit fullinformation. Vidare har vi informerat om resultatet av den explorativa fasenden , liksom de ministermöten som har ägt rum det informellaministermötet i resp. det vi vet om EGs ministermöte den 2 april.Personligen vill jag föra till protokollet att från de sammanträden som jagsjälv varit närvarande vid i EFTA-delegationen kan jag inte minnas några frågorsom inte har besvarats där. Vi har när det gäller det materiella innehållet haftingående föredragningar om den institutionella problematiken iförhandlingarna, alltså hur beslutsprocessen skulle se ut i ett EES, vi harhaft utförliga föredragningar av material som gäller de legala aspekterna, ochvi har haft en första genomgång av de problemområden som avtecknar sig. Häråterkommer vi senare till delegationen med ytterligare information. Om vi nu blickar ut något vidare, kommer inte baraEFTA-delegationen utan samtliga svenska medborgare att kunnata del av en utförlig beskrivning av samtliga de 1 400 rättsakter som jag nämnde, som är aktuefla i ett , i form av en grönbok.Några , i mitten eller , följer en 1989/90:KU30 problembeskrivning, dvs. en beskrivning av de av dessa regler somkan Bilaga B 16 utgöra problem i förhandlingarna. Efter denna allmänna inledning vill jag bara notera ännuen gång att vi har försökt svara på utskottets fem frågor i de promemorior vihar överlämnat. Jag stannar här, och vi är beredda att försöka besvarautskottets frågor. : Först vill jag ta upp några saker somrör rådet för Europafrågor, och jag skall börja med att fråga vilkenoffentligrättslig ställning som rådet har. Vi är en aning konfunderade, för vi har fått en del, somjag tycker, motsägande och svårtolkade beskrivningar av rådets funktion. I ettsvar har det hetat att huvuddelen av de handlingar rådet behandlar får ansesingå i ärenden som handläggs i och som syftar till enöverenskommelse mellan alternativ kan även förekommaförfattningsarbete e.d. För mig låter det då som om rådet hade en utprägladmyndighetsfunktion och att rådet uttalar sig på majoritetens vägnar. Men vihar fått ett annat svar där det sägs att rådet är ett forum för löpande samrådoch att det är de enskilda ledamöternas uppfattningar som är av intresse. Vivet att inga protokoll upprättas och att inga minnesanteckningar förs. Sedan har jag ytterligare en fråga, om det har funnitsliknande informella råd inom regeringen eller råd som varit knutna tillregeringen eller om detta råd är unikt i dessa avseenden. : Vi har i de promemorior vi har överlämnattill utskottet försökt besvara frågan, och svaret är entydigt: rådet förEuropafrågor är att betrakta som en arbetsgrupp i i exakt denmening som finns beskriven i statsrådsberedningens promemoria från 1984angående kommittéer resp. arbetsgrupper. Rådet utgör inte någon separatmyndighet utan är ett forum för samråd. Rådet fatfar inga beslut, ingetprotokoll förs, och de som uttalar sig gör det var och en för sig. Detta är inte på något sätt något unikum, utan det är enså välkänd form för beredning inom att den som sagt beskrivsi statsrådsberedningens promemoria jag utgår från att den är kändför utskottet. Jag kan parentetiskt tillfoga att jag har haft äran ochnöjet att själv vara ordförande i en analog arbetsgrupp på jordbrukspolitikensområde. Den livsmedelspolitiska arbetsgruppen, med huvudsakligen parlamentariskrepresentation, hade just denna ställning av en arbetsgrupp ijordbruksdepartementet, till skillnad från en självständig kommitté. : Rådet inrättades genom ett regeringsbeslutden . Det är helt klart att avsikten var att detta inte skulle varanågon myndighet, utan ett råd inom departementet, vilket också kommer till uttryck iskrivningen att regeringen beslutar att inom utrikesdeparte- mentetshandelsavdelning inrätta ett råd för Europafrågor, som skall 1989/90;KU30 vara ett organ för samråd i Europafrågor mellan regeringen och Bilaga B 16 företrädare för olika samhällsintressen. Detta är en lokution som man just använder för att visavilken funktion detta råd skall ha. Den skrivningen syftar till att klargöravad det är fråga om, alltså ett råd i departementet. Som bekant är statsministern ordförande i rådet, och i detingår också ett antal statsråd jämte företrädare för olika samhällsintressen.Självfallet är det synpunkter och råd från de enskilda ledamöterna som äraktuella det vore utomordentligt främmande, om statsråden skulle så att sägalämna råd till sig själva. Jag vet inte om utskottet har tagit del av regeringensbeslut eljest har vi det tillgängligt. : Inom UDH har ett särskilt sekretariat,benämnt ISEK, upprättats. ISEK har två uppgifter: dels skall det svara församordning av den interna sidan av integrationsarbetet, dels skall detinformera om arbetet. Då är min fråga: Varför diarieförs inkommande handlingar iUDs huvuddiarium? Eftersom UDs huvuddiarium är hemligt kan man inte spåra vilkainkommande handlingar som går till ISEK. Varför använder man inte UDHs diariummed både en öppen och en sluten del? Varför har inte UD en särskild förteckningöver handlingar som går till ISEK? : Jag kan berätta om principerna fördiarieföringen inom departementet. Det finns kvar rutiner som skapades när handelsavdelningenvar ett eget departement. Principen är att i handelsavdelningens diariumdiarieförs departementsärenden där utrikeshandelsministern är föredragande,medan övriga ärenden som har att göra med utrikespolitik ochutrikeshandelspolitik diarieförs i vårt huvuddiarium. UDs huvuddiarium är inte hemligt i sig, men det fårinnehålla sekretessbelagda uppgifter med stöd av sekretessförordningen. Det innebäratt diariet i sig inte kan lämnas ut, men det innehåller en hel del offentligauppgifter. ISEK är en enhet inom handelsavdelningen. Vi har intesådana rutiner att vi kan fastställa vilka handlingar som har upprättats vidresp. kommit in till olika enheter i . Man skulle kunnafråga varför vi inte särskiljer handlingar från de olika enheterna, men vi haringet behov av det internt. Dossiersystemet möjliggör sökningen utifrånsakinnehållet i handlingarna. : Vi har fått en utförlig promemoria omarbets- och referensgruppernas rättsliga ställning och när handlingar är attbetrakta som arbetsmaterial och när de är allmänna handlingar. Där sägs attdet kan vara tveksamt om en ledamot i en arbetsgrupp, som har sin ordinarieverksamhet i en myndighet, själv har ansvar för det hon skriver som upplysningtill arbetsgruppen eller om det är myndigheten där hon är anställd som äransvarig. Jagvill fråga vilken praxis man har på detta område. Bedöms det 1989/90:KU30 ofta vara arbetsmaterial inom arbetsgruppen, eller bedöms detoftare Bilaga B 16 vara offentliga handlingar? Finns det någon praxis,eller bedöms det från fall till fall? PernillaLindh: Praxis följer reglerna. Enarbetsgrupp ingår i det departement som ansvarar för sakfrågan. Det är klartatt det inom en arbetsgrupp kan framställas en del handlingar som underlag fördiskussion eller liknande. Det är då i allmänhet papper som har karaktären avjust arbetspapper. Idessa arbetsgrupper, men framför allt i referensgrupperna, ingår ocksåföreträdare för myndigheter och organisationer just för att man skall få ettbrett underlag för samråd och diskussion. Då är det självfallet viktigt atthålla rågången klar när det gäller handlingarnas karaktär, dvs. om det är enhandling som framställs inom arbetsgruppen eller om det är någonting som denbakomliggande myndigheten svarar för. Där går gränsen. Varoch en som hanterar papper över huvud taget måste alltid ha ögonen öppna förvad det är för handling man håller i sin hand, om den skall registreras och omden är en upprätfad handling. Men det är en gränsdragning som i sista hand gårut på om det är en myndighet som framställer en handling eller om det ärnågonting som framställs inom en arbetsgrupp eller referensgrupp som utgör endel av ett departement. CatarinaRönnung: Det har förekommit en del olycksfall i arbetet och har varit vissasvårigheter ibland att få ut vad som otvetydigt måste betraktas som allmännahandlingar och inte som internt arbetsmaterial. Därför vill jag fråga om ISEKhar informerat alla berörda tjänstemän om de tryckfrihetsrättsliga regler somgäller. PernillaLindh: En tjänsteman i en myndighet måste anses ha skyldighet att känna tillde regler som gäller. Det finns ingen anledning att utgå från att de inte gördetfa. Det är så att säga ett tjänsteåliggande. Närden här apparaten sattes i gång drogs också riktlinjerna upp. Jag minns att vivid vårt försfa sammanträde med beredningsgruppen för Europafrågor, alltså densom leds av chefsförhandlaren och där arbetsgruppernas ordförande deltar, hadeuppe just de här frågorna. Denpromemoria som har beskrivits här och som är daterad tillkommera, kan man säga, som ett diskussionsunderlag och därför att man ville fåstauppmärksamheten vid vissa frågor. Det är därför det är uttryckt någotförsiktigt, att det kan finnas vissa gränsdragningsproblem. Det är ju inte såatt detta är rekommendationer för departementen, utan varje departementhanterar självfallet sina frågor om utlämnande av handlingar och diarieföringoch registrering. Det var ett sätt att helt enkelt sammanfatta ett material avregler som är tillämpliga på området. MichaelSohlman: Jag vill lägga till en sak. Det talades om olycksfall i Vad det handlar om i det här fallet är en skrivelse som 405 expedierats av enmyndighet till och där en tjänstemanfelaktigt uppgav att den inte skulle vara allmän handling. 1989/90: KU30 De harsedan studerats av rättschefen i , som Bilaga B 16funnit att det är en allmän handling. : Vi har fått information om dekanaler längs vilka fortlöpande får information om hur regeringenbedriver sitt beredningsarbete. Jag skulle ändå vilja fråga hur man skalltolka det som utrikesutskottet har deklarerat om har sagt att regeringen skall ge EFTA-delegationen alltrelevant material så att delegationen hålls fortlöpande orienterad. BådeEFTA-delegationens ordförande och represenfant i delegationen har ioch för sig förklarat sig nöjda med den information som de får, men det skulleändå vara av intresse att få veta hur uttrycket "allt relevantmaterial" skall tolkas. Är det allt material som EFTA-delegationenefterfrågar, eller är det allt material en enskild delegat efterfrågar? Görs det ett urval? Jag skulle vilja ha ett svar om tolkningen avbegreppet "allt relevant material". : Jag måste återigen återgå tillregeringens syfte med EFTA-delegationen, nämligen att så väl som möjligtförankra vårt agerande i denna förhandlingsprocess som är inbegripet itillsammans med övriga EFTA-länder. Då ankommer det på oss att lägga fram detsom är relevant i varje läge. När vi står inför en diskussion om deinstitutionella frågorna tar vi fram det materialet. Det är givetviskoncentrerat på de relevanta beslutspunkterna. Det finns en oerhörd mängdmaterial. Det är inte så att exempelvis regeringens ledamöter får allt materialsom finns i . De har givetvis tillgång till det, men detpresenteras inte för dem, utan det är de relevanta delarna, som tjänstemännenväljer ut beroende på vilka beslut som skall fattas. Samma princip har viförsökt tillämpa här. Jag försökte illustrera detta med min korta exposé överde typer av information som vi har lämnat. Här är det inte endast offentligahandlingar som överlämnas, utan även sådant som är hemligstämplat. Vi kommergivetvis att fortsätta den inriktningen och tillfredsställa delegationens kravså gott vi kan. Jag vill peka på att delegationen har anfagit en syn pådetta där man konstaterar att det måste ankomma på regeringen att bedöma ivilken utsträckning skriftligt material ur regeringens löpande beredningsarbetesom skall överlämnas till . Hänsyn måste då tas till denkonstitutionella uppdelningen i regeringens ansvarsområde och . : Vi skall ju granska ärendet urkonstitutionell synpunkt och inte föra en debatt om EG-politiken i stort.Skulle vi göra det har jag starka invändningar mot den officiella politiken pådetta område. Jag tror nämligen inte att den kommer att leda till för Sverigepå lång sikt godtagbara resultat. Men den debatten tänker jag inte ta upp . Skulle däremot under den senare delen av utfrågningen dentypen /90:KU30 av politiska frågor komma upp, skall jag be att fååterkomma. Jag har i Bilaga B 16 så fall några synpunkter att anförafrån vissa andra erfarenheter och utgångspunkter. : Jag skulle vilja ställa ett par frågormed anledning av de uppgifter vi fått om att sammanträdena i rådet förEuropafrågor inte protokollförs eller upptecknas på annat sätt. Finns det t.ex. inga dagordningar för sammanträdena? Harni inget dokumenterat material i efterhand när rådet haft sammanträden? : Dagordningen sänds ut till ledamöterna,men det finns ingen dokumentation kring den diskussion som äger rum. : På vilket sätt vidareförs då dediskussioner som har varit i rådet, så att vederbörande tjänsteman ellerminister får en rättvisande bild av det som har sagts i rådet? Lifar man på attalla har sådant minne att de i fortsättningen kan hålla allt å jour? : Återigen vill jag hänvisa till vad vi harskrivit. Det här är ett forum för diskussion och samråd, inte för beslut. Destatsråd som är berörda är närvarande vid diskussionen och får förutsättaskunna memorera. Uppenbarligen har de själva ansett det vara tillräckligt attvara närvarande. : Finns det några andra råd som arbetar pådet här sättet utan att över huvud taget någon dokumentation görs? : Jag har äran att vara ordförande i en arbetsgruppför informationsfrågor kring EG där alla organisationernas informationsansvarigasitter. Det är en arbetsgrupp av konstitutionellt sett samma slag, även om deninte är på samma nivå som rådet för Europafrågor. Vi utbyter information ompågående aktiviteter på den statliga sidan och bland organisationerna, och viför inte några formella protokoll från de överläggningarna. : Jag har en fråga i anknytning tillutrikesutskottets betänkande nr 19, som nämnde, om att EFTA-delegationenskall ha tillgång till allt relevant material. Du svarade i viss utsträckningpä detta. Är det alltid UD som avgör vad som är relevant material? : På vår sida försöker vi ge det som vibedömer vara relevant för att kunna föra förhandlingarna vidare. Vi ger en bildav förhandlingsläget. Det förekommer en dialog kring detfa förhandlingsläge.Då försöker vi ställa upp med allt det som vi bedömer vara relevant. Som härtidigare har konstaterats har vi i majoriteten i EFTA-delegationen hittillsinte hört några klagomål på den informa-tionsgivning som har förekommit. : När ni gör urval, får EFTA-delegationendå tillgång till någonförteckning över det material som finns och som ni har valt .._ : Vibedömer vad som är relevant, och det ger sig 1989/90:KU30 självt. I denförhandlingsprocess som vi är involverade i förekommer Bilaga B 16 detvissa dokument av central betydelse, och det är dem vi presenterar förEFTA-delegationen, exempelvis rapporterna från tjänstemannasamtal mellan EGoch EFTA, som har konfidentiell karaktär men som vi presenterar. Vikommer att fortsätta att vid varje beslutstidpunkt i processen ge den informationsom vi bedömer är relevant och försöka svara på de frågor som ställs iEFTA-delegationen. har varit inne på de problem som uppstårom man försöker presentera listor över allt det material som är tillgängligt. Detvi Överlämnar till EFTA-delegationen får karaktären av allmän handling.Arbetsmaterial överlämnas ju inte till EFTA-delegationen. Återigen: Vitillämpar tryckfrihetsförordningen och sekretesslagen. BertilFiskesjö: Jag vill först instämma i vad sade, att det naturligtvisinte är meningen att vi skall ta upp EG-frågan helt allmänt. Det som harspeciellt intresse för är vad framtida överenskommelserkan innebära för svensk lagstiftning och inte minst för tillämpningen avgrundlagen. Dåskulle jag vilja fråga er: Kan ni på det stadium där utredningsarbetetbefinner sig säga någonting om vilka problem som kan uppkomma med de avtal niser framför er eller eftersträvar i relation till den suveränitet för svenskastaten som finns uttryckt i grundlagen? Med andra ord: I vilken utsträckningkan det tänkas att regeringsformens 10 kap. 5 § kan komma att behöva aktiveras? MichaelSohlman: Det som är klart så långt som man hunnit i förhandlingsarbetet är attett avtal som tecknas mellan och och framför allt mellanSverige och EG kommer att vara ett mellanstatligt avtal, till sin naturlikartat en lång rad andra avtal som vi har tecknat med andra stater och andraorganisationer. Det innebär att beslutet om ett sådant avtal kommer, liksom dedärpå följande besluten om ändringar , att vara underkastade fullsvensk suveränitet och beslut av riksdag. PernillaLindh: Detta är en fråga för framtiden. När man deltar i ett sådant här arbeteser man självfallet på vilka krav som grundlagen ställer, och där ser visärskilt på regeringsformen 10:5, men som vi kan se det nu avser denbestämmelsen andra situationer. BertilFiskesjö: Det avtal som ni siktar fram mot innebär inte, såvitt ni kan se ,ett överlåtande i någon form till internationella organ av befogenheter somenligt regeringsformen tillkommer riksdag och ? MichaelSohlman: Det är en riktig tolkning. BertilFiskesjö: Om jag minns rätt har jag i något sammanhang fått upplysning om att det inom finns en grupp som sysslar med dessa frågor. : Förvisso.Den leds av . Bilaga B 16 : Jag tänker pä den häraspekten. PernillaLindh: Vi har en integrationsrättslig arbetsgrupp inom kansliet som jag ärordförande för och till vilken också en referensgrupp är knuten. Vi har ettnära samarbete med . Somjag sade tidigare är det självklart att man, när man bedriver ett arbete ochför en diskussion, vet var man står också konstitutionellt. Det ingår i varjesituation att man ser vilken ram som finns och vad som eventuellt kan behövagöras. Det är mot den bakgrunden som vi har tittat på den här frågan. : När det gäller de framtida problem som vi kan ställas inför tänkerutskottet låta sig informeras genom att efter granskningen ta hit StenHeckscher, som arbetar med de här frågorna, och vi skall också göra resorutomlands för att informera oss om de framtida frågorna. Därmed vill jag inteavbryta , utan jag vill bara peka på det initiativ som vi hartagit. BertilFiskesjö: Det är som ordföranden sade av särskilt intresse för oss att viorienterar oss om de här frågorna. Jagär litet förvånad över att ni kan ge så säkra besked på den här punkten. Migförefaller det ändå att om vi sluter avtal av den långtgående karaktär som äraktuell, särskilt om vi underkastar oss ett domstolsförfarande, är det svårtatt bortse från att detta innebär i viss utsträckning ett överlåtande avnationell suveränitet. Men ni har alltså inte kommit till den slutsatsen i ertarbete ? MichaelSohlman: Såsom diskussionen nu förs talar man i termer avinternationellrättsliga avtal mellan stater. Detta avtal kommer givetvis attbehandlas för godkännande av riksdag i sin helhet. Den uppläggning vinu arbetar med innebär i varje fall att det inte är fråga om ett överlämnandeav suveränitet. Sedanvill jag påpeka att vi har avtal där vi för att vinna större fördelaravhänder oss viss handlingsfrihet. Det gäller inom . Där har vi gjort ettantal åtaganden för att vinna fördelarna av frihandeln ålägger vi oss självavissa begränsningar. Vi är förvisso fria och suveräna att bryta upp ,men då får vi ta på oss de kostnader det medför. Det gäller också OECDskapitalliberaliserings-kod. Vi kan säga upp den, men då får vi takonsekvenserna. Konstitutionellt sett är vi suveräna att agera på detta sätt.Det är samma sak som kommer att gälla ett eventuellt . BertUFiskesjö: Vi har tidigare haft tillfålle att grubbfa över en del frågor här iutskottet som inneburit ett formellt överlåtande av suveränitet t.ex. påpatenträttens område. Jag vill bara fullfölja med att fråga, om det alltså intefinns några inslag i de avtal man siktar till som är av liknandekaraktär som t.ex. det som gäller på patenträttens område. 27 1989/90.