bet · GD01JoU25 · 1989-12-31 00:00:00 — I motion Jo77 (c) yrkande 19 hemställs att ersättningenhöjs till per kg och att den övre produktionsgränsen för anslutning tillsystemet höjs till ISO . Utskottet anser det i likhet med jordbruksministernviktigt att ett system för awecklingsersättning för mjölkproducenterövergångsvis bör finnas kvar. Med de förändrade marknadsvillkor som kommer attgälla efter är det angeläget att på olika sätt underlätta enproduktionsminskning som så snabbt som möjligt leder till bättre balans iproduktionen. Utskottet tillstyrker förslaget i motion Jo77 så till vida attersättningen bör höjas till per kg. Detta bör ges regeringen till känna.I övrigt ansluter sig utskottet till regeringens förslag. Stöd till skuldsatta jordbrukare Särskilda stödåtgärder riktas till de skuldsattajordbrukare som kan komma att få ekonomiska svårigheter till följd av den föreslagna avvecklingen av den interna marknadsregleringen. Stödet skall ges dels som stöd för rekonstruktion av jordbruksföretag 121 eller somawecklingsstöd, dels i form av rådgivning m.m. Vid behov 1989/90:JoU25 skalljordfonden få disponeras för inlösen av fastigheter. Stöden skall utgå underperioden den 1 januari 1991den . En avveckling av den interna marknadsregleringen påjordbrukets område kommer att innebära nya förutsättningar på marknaden förjordbruksprodukter. De jordbrukare som etablerar sig efter det att de nyaförutsättningarna för prisbildningen på marknaden har klarlagts i ettlivsmedelspolitiskt beslut har möjlighet att beakta dessa nya förutsättningari samband med etableringen. I vissa fall kan jordbrukare som redan äretablerade ha mindre möjlighet att anpassa sig till de nya förutsättningarna.Detta gäller framför allt brukare som på grund av en hög skuldsättningsgrad ärbundna till en hög fastighetsprisnivå. De vägar till anpassning som finns ochsom med stor sannolikhet kommer att utnyttjas av jordbrukarna är bl.a.förändringar i produktionstekniken, förändringar i kombinationen avproduktionsresurser, minskad användning av vissa insatsmedel samt ökadsamverkan. Möjligheterna till anpassning för den enskilde jordbrukaren är bl.a.beroende av skuldsättnings- och inkomstsituationen i utgångsläget samt avförmågan att se vilka förändringar som är nödvändiga och att genomföra dem. En möjlig utveckling i samband med avvecklingen av deninterna marknadsregleringen är att värdet på jordbruksmark minskar. Detta kanförväntas leda till både lägre arrendeavgifter och lägre priser påjordbruksfastigheter. Nivån på arrendeavgifterna påverkas i huvudsak avavkastningen i jordbruket, medan fastighetspriserna även påverkas av andrafaktorer, t.ex. skattelagstiftningen, inflationstakten och mer långsiktigalönsamhetsmål. Alla jordbrukare kommer att på något sätt beröras avavvecklingen av den interna marknadsregleringen. Med de föreslagnaavtrappnings-åtgärderna och de övergångsvisa stöden bör det dock finnas godamöjligheter att genomföra anpassningen till en friare marknad förjordbruksprodukter. 1 denna anpassningsprocess är det viktigt att jordbrukarenfår tillgång till kvalificerad rådgivning och information om hur han eller honbäst kan möta förändringarna. Den statliga rådgivningen tillhandahålls genomlantbruksstyrelsen och lantbruksnämnderna. De förändringar i bl.a.prisbildningen som kommer att ske gör det nödvändigt för både rådgivare ochjordbrukare att förändra sitt arbetssätt och i betydligt högre grad än tidigarege akt på marknadens signaler och aktivt samla kunskap och information ommarknaden och hur denna utvecklas. Det kan emellertid i samband med en intern avregleringuppkomma sådana situationer att rådgivning inte är ett tillräckligt medel föratt motverka ekonomiska svårigheter. Lantbruksstyrelsen har efter uppdrag avregeringen lämnat ett förslag till stödåtgärder för skuldsatta jordbrukare.Lantbruksstyrelsen har även redovisat en uppskattning av antalet företag somkan antas få svårigheter på grund av hög skuldsättning till följd av enavveckling av den interna marknadsregleringen. Lantbruksstyrelsenhar gjort särskilda undersökningar av skuldsätt- 122 nings- ochinkomstsituationen i jordbruket och gör bedömningen att i storleksordningen1 500 företag kan få mycket allvarliga ekonomiska 1989/90:JoU25 problemvid en avveckling av marknadsregleringen. Av dessa kan omkring 1 000 företag fåså allvarliga problem att rekonstruktionsåtgärder eller avveckling avföretagen blir nödvändiga. Utöver dessa kommer ett betydligt större antal, ca 3 0005000 företag, att vara i behov av särskilda rådgivningsinsatser för att interåka i allvarliga ekonomiska situationer. Lantbruksstyrelsen betonar att dessa bedömningar avantalet företag är osäkra och bör omges med viss säkerhetsmarginal.Lantbruksstyrelsens analyser av skuldsättnings- och inkomstförhållanden har ihuvudsak inriktats på företag av den storleken att de kan försörja brukarenoch sysselsätta denne på heltid, dvs. ofta större företag som ärkapital-krävande och ofta har en hög skuldsättning. Propositionens förslag i fråga om stödåtgärder förskuldsatta jordbrukare innebär att stöd ges dels i form av rådgivning, dels iform av stöd för rekonstruktion av jordbruksföretag eller awecklingsstöd. Lantbruksstyrelsenbör också kunna lämna stöd till projektverksamhet, t.ex. gemensam maskinanvändning,ny markanvändning, småskalig förädling etc. Rådgivningen bör riktas till den grupp av jordbrukare somkan riskera att få ekonomiska problem. I detta fall är det lämpligt att genominformation, utbildning och i utvecklingsprojekt bidra till att jordbrukarnafår insikt i de nya villkor som kommer att gälla för jordbruket. I detta arbetebör även beaktas möjligheterna till kombinationssysselsättningar m.m. Dennadel av stödåtgärderna bör bedrivas i samarbete med arbetsmarknadsverket,länsstyrelserna, , lantbruksskolorna ochlantbrukets organisationer. De medel som inom ramen för samhällets delansvarför överskottsarealen avdelats för rådgivning bör kunna användas i dettasammanhang. Vidare bör ett särskilt program genomföras för företag som riskeraratt få allvarliga ekonomiska svårigheter. Dessa brukare bör under övergångsperiodenerbjudas kostnadsfri rådgivning i form av företagsekonomiska analyser ochförslag till åtgärder för att åstadkomma förbättringar i den ekonomiskasituationen. 1 fråga om rekonstruktionsåtgärder bör följande gälla. Enrekonstruktion av företag kan ske på olika sätt beroende på om brukaren harstatliga lån eller kreditgarantier eller om han saknar sådana. Vid enrekonstruktion är det viktigt att samtliga större fordringsägare medverkargenom eftergift av fordringar. Statens medverkan kan bestå i att staten,förutom att efterge en del av sin fordran, ger lånegaranti för ett beloppmotsvarande vad som behövs för att erlägga ackordslik-viden. Om brukare inte har statliga lån eller lånegarantier kanen rekon struktion ändå vara angelägen. I detta fall bör det vara möjligt att, efter att samtliga fordringsägare medverkat i en ackordsuppgörelse, bevilja ett övergångsvis, treårigt räntebidrag beräknat på företagets räntebärande skulder. En förutsättning bör vara att brukaren är i en obeståndssituation. Räntebidrag bör utgå med maximalt , per 123 Ombrukaren inte vill fortsätta som jordbrukare eller om en rekon- 1989/90:JoU25struktion inte kan genomföras, bör stöd ges antingen genom att staten löser infastigheten eller i form av en awecklingsersättning. Även här bör enförutsättning för stöd vara att företagaren är i en obeståndssituation och attetableringen har skett och senast för riksdagensbeslut om den nya livsmedelspolitiken. Statenbör i sådana fall, efter att brukaren begärt det, lösa in fastigheten för ettpris motsvarande köpeskillingen, om detta pris inte får anses vara oskäligthögt. Jordfonden bör kunna användas för detta ändamål. Det bör även varamöjligt att utnyttja en rörlig kredit för att täcka eventuella tillfålligalikviditetsunderskott i jordfonden. Enawecklingsersättning bör kunna ges till de jordbrukare som vill avvecklajordbruksverksamheten för att underlätta deras övergång till annan verksamhet,Awecklingsersättningen bör kunna utgå och bör samordnasmed arbetsmarknadsstöd eller utbildningsbidrag så att ersättning ges med ettbelopp motsvarande normal lön för kvalificerad arbetskraft i jordbruket.Jordbruksministern vill i detta sammanhang erinra om det särskildaawecklingsstöd till mjölk-producenter som tidigare föreslagits. Samtliganyssnämnda stödåtgärder kan, med undantag för inlösenskyldigheten, komma såväljordägare som arrendatorer till del. Kostnaderna för räntebidrag,avvecklingsersättning, förluster på inlösta fastigheter samt eftergifter isamband med ackord uppskattas till ca 200 milj.kr. för perioden1991/92-1995/96. Stödformerna bör dock införas fr.o.m. den 1 januari 1991.Under /91 bör kostnaderna för stöden vara obetydliga. Förperioden /921995/96 bör dessutom 40 milj.kr. anvisas förlantbruksverkets arbete med bl.a. rådgivning, information ochprojektverksamhet. Ett särskilt anslag bör anvisas för dessa ändamål. 1motion JoS6 (fp) yrkande 6 framförs invändningar mot regeringens uttalanden omvissa fordringsägares medverkan vid rekonstruktionsåtgärderna. Enligt motionenär de enda oprioriterade fordringsägare som brukar förekomma i detta sammanhangbygdekvarnar, lantmännenföreningar och spannmålshandlare som sålt foder,utsäde och handelsgödsel m.m. på kredit. Till skillnad från banker ochmaskinhandlare har de i regel ej någon säkerhet för sina fordringar. Om alltförmånga jordbruksföretag hamnar på obestånd kommer många fordringsägare med lågsoliditet inte att klara situationen. 1motion JoSS (m) yrkande 25 yrkas avslag på förslaget om ett anslag till stödför skuldsatta jordbrukare. Enligt motionen är det principiellt felaktigt attendast förmögenhetsförlust som är hänförlig till lånat kapital ersätts medanförlust av eget kapital inte ersätts. I likhet med jordbruksministern anser utskottet detangeläget att särskilda stödåtgärder riktas till de skuldsatta jordbrukare somunder en övergångsperiod kan komma att få ekonomiska svårigheter till följd avavvecklingen av den interna marknadsregleringen. I denna anpassningsprocess ärdet viktigt att jordbrukarna får tillgång till kvalificerad rådgivning ochinformation om hur förändringarna kan mötas. Utskottet tillstyrker regeringensförslag i detta avsnitt och avstyrker motion JoSS yrkande 25. 1 anslutning till motion JoS6 bör påpekas attpropositionens uttalanden om fordringsägares eftergift av fordringar får sessom ett uttryck för det önskvärda i att samtliga berörda parter medverkar i enrekonstruktion av de företag som drabbas av ekonomiska svårigheter. Uttalandetkan självfallet inte få någon rättsligt bindande verkan för de företag somåsyftas i motionen. Bindande föreskrifter om enskildas personliga ochekonomiska förhållanden kan endast meddelas genom lagstiftning. Det anfördainnebär att motionen i denna del inte påkallar någon särskild åtgärd frånriksdagens sida. I anslutning till de bedömningar som redovisats omeffekterna för olika företag och kostnaderna för vissa rekonstruktionsåtgärdervill utskottet framhålla följande. För att i största möjliga utsträckningunderlätta jordbrukets omställningsprocess har stor möda ägnats åt frågan omstöd- och stimulansåtgärder . Syftet med dessa åtgärderär givetvis att så få företag som möjligt skall behöva drabbas av påtagligaekonomiska svårigheter. Som närmare framgår av utskottets ställningstaganden idet föregående har utskottet på en rad punkter föreslagit ett utökat ansvarfrån samhällets sida för omställningsprocessen. Detsamma gäller beträffandekostnadskompensation till jordbruket för /91, Utskottetbedömer sammantaget att kostnaderna för räntebidrag, förluster på inlöstafastigheter samt eftergifter i samband med ackord kan beräknas till ett någotlägre belopp än vad som anges i propositionen eller till ca 20 milj,kr. per årunder perioden /92-1995/96. Det bör i första hand ankomma på parterna i ettarrendeavtal att anpassa avtalen och avtalsvillkoren till de ändradeförhållanden som kan bli en följd av den föreslagna reformen avlivsmedelspolitiken. De arrendatorer som får sina förhållanden så förändradeatt deras arrendevillkor framstår som oskäliga kan åberopa 36 § avtalslagen föratt få till stånd en ändring av villkoren. Motionerna 1989/90:JoU25 1motion Jo77 (c) yrkande 24 anförs bl.a. att omställningen av jordbruket medlägre produktpriser skapar en ny situation i förhållandet mellan markägare ocharrendatorer. Enligt motionen bör de arealersättningar som enligtpropositionen skall utgå till jordbruksdrift betraktas som ett brukarstöd. Omdäremot skogsplantering är alternativet för omläggning blir det markägaren sommottar stödet, och situationen kan därvid bli bekymmersam för mångaarrendatorer bl.a. i skogs- och mellanbygderna, där arrendepriserna är låga.Regeringen måste följa utvecklingen och vidta de åtgärder som behövs för atttrygga arrendatorernas möjligheter att fortsätta driften. Äveni motion JoSS (m) yrkande 5 understryks att arrendatorerna kan komma i en sämresituation i samband med omställningen. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åtdenna grupp. Det är viktigt att arrendatorerna får möjlighet att anpassa sinverksamhet till den nya jordbrukspolitiken. Utskottetdelar motionärernas uppfattning att särskild uppmärksamhet bör ägnas åtarrendatorernas situation. är det svårt att till alla delar förutsekonsekvenserna för jordbruksarrendatorerna av en förändrad livsmedelspolitik.Utskottet utesluter inte att det kan uppstå behov av ändringar i t.ex.arrendelagstiftningen eller att ytterligare överväganden kommer att krävasbeträffande inriktningen av omställningsåtgärderna. Utskottet föreslår därföratt regeringen uppdrar åt vederbörande myndigheter inom lantbruksverket attgöra en översyn av arrendatorernas situation mot bakgrund av de ändringar somgenomförs i fråga om livsmedelspolitiken. Uppdraget bör genomföras skyndsamtoch redovisas för . Vad utskottet anfört med anledning av rubricerademotionsyrkanden bör som sin mening ge regeringen till känna. Rådgivningenbör inriktas på att ge jordbrukarna insikt i de nya förhållandena på marknadenoch ge den hjälp som behövs för anpassningen därtill. Detta innebär såvälekonomisk rådgivning och kunskap om marknadsförhållandena som information ochförslag till åtgärder för att uppfylla de krav som ställs på jordbruket frånbl.a. miljö- och djurskyddssynpunkt. produktionsteknisk rådgivning ges i betydligt mindre omfattning . Även en sådan rådgivning kandock komma att behövas i perspektivet av förändrade priser på produkter ochinsatsvaror i produktionen, vilket kan komma att motivera en ändrad kombinationav resurser jämfört med den nuvarande. Kunskaperpå de områden som här blir aktuella i rådgivningen finns vid lantbruksstyrelsen och lantbruksnämnderna. ningen skerframför allt via lantbruksnämnderna som fr,o,m. den 1 1989/90:JoU25 juli 1991kommer att ingå i den nya . Lantbruksnämnderna har god sakkunskapfrämst i de frågor som rör jordbrukets produktionsteknik, ekonomi, miljöfrågoroch liknande. Den ökade marknadsinriktning inom jordbruket som denlivsmedelspolitiska reformen syftar till kommer emellertid att förändrasituationen även för rådgivarna och deras arbete. Det blir sannolikt nödvändigtatt i större utsträckning än tidigare bredda kunnandet utöver det rentproduktionstekniska området och söka kunskap och erfarenheter även utanförjordbrukssektorn, t.ex. i fråga om marknadsföring och marknadskännedom. Dettaställer stora krav på rådgivarna, men ger även betydligt större möjligheter tillutveckling för såväl rådgivare som jordbrukare . Samordningen avverksamheten i den nya ger också tillfålle till utökade kontakteroch samarbete mellan olika funktioner i länen och en koordination av resurserför de ändamål som är mest angelägna i ett regionalt perspektiv. Även näringen och dess organisationer har ett ansvar ochintresse för en förstärkt rådgivning. LRF har redovisat ett förslag till utbildnings-och rådgivningsprogram. Som har redovisats avsätts inom ramen fördelansvarsmedlen resurser för rådgivning m.m. till såväl näringen somlantbruksverket. Rådgivning till jordbrukare ges i stor utsträckning tillden enskilde företagaren och utgår från förutsättningarna för det enskildaföretaget. I samband med sådana förändringar av marknadsförutsättningarna ijordbruket som föreslås är det sannolikt av stort värde för jordbrukarnaatt i samarbete med andra företagare och genom särskild utbildning fåtillfålle att sätta sig in i de nya förhållandena. Detta kan ge nya impulsertill vidareutveckling av företaget och möjlighet till diskussion med kollegeroch företagskonsulter. På så sätt kan även den sociala kontakten på landsbygdenstärkas och utvecklas. Utbildningen av jordbrukare bör därför syfta till att gegenerell kunskap om de nya marknadsförhållandena samt vilken kunskap ochinformation som är nödvändig att ha för att jordbrukarna själva skall kunnaarbeta och bli framgångsrika under dessa förutsättningar. Tyngdpunkten börligga på att stimulera jordbrukaren till att utifrån de egna resurserna kommamed idéer till förnyelse av företaget och kontrollera om det finns möjligheteratt med ett gott resultat genomföra förslagen. I detta skede behövs sannoliktutbildning i bl.a. marknadsföring, ekonomistyrning m.m. vilken ges avkvalificerad personal. Det är också viktigt att inse att en sådan utbildninginte alltid slår igenom i en lönsam produktion utan måste byggas påoch få mogna innan några avgörande steg kan tas på väg mot en förnyelse avföretaget. Ansvaret för utbildningen bör i första hand ligga pålantbruksstyrelsen och lantbruksnämnderna, som efter kommeratt ingå i den nya . Utbildningen bör dock ske i samarbete medandra myndigheter och organisationer. Ett sådant samarbete finns redanetablerat mellan bl.a. arbetsmarknadsverket, lantbruksverket och Samarbetet bör även kunna vida- 1989/90:JoU25 reutvecklas påregional och lokal nivå. På så sätt kan även de resurser som de olikamyndigheterna och organisationerna förfogar över samordnas på ett effektivtsätt. I detta sammanhang kan även nämnas att de regionala utvecklingsfondernabedriver informationsverksamhet samt rådgivning och utbildning inom gruppen småoch medelstora företag. I motion JoSS (m) förordas en översyn angående enlångsiktig lösning av frågorna om rådgivning och utbildning inom helalantbrukssektorn. Motionärerna hänvisar bl.a. till utskottets uttalanden ibetänkandet 19S9/90:JoU12. Behovet av en effektivisering och samordning av lantbruketsrådgivning understryks i motionen. 1 motion JoS6 (s) yrkande 5 anförs att företagsanalys ochrådgivning till högt skuldsatta jordbrukare bör inkludera samtligajordbruksföretag som är i denna situation; dvs. inte enbart de företag somkommer i svårigheter på grund av avregleringen. I de fristående motionerna Jo241 (m) och Jo262 (c)framhålls behovet av samordning med lantbruksskolorna i rådgivningsarbetetresp, behovet av ett särskilt fortbildningsprogram för jordbrukets omställningoch förnyelse. Som utskottet anfört i det föregående är rådgivnings- ochutbildningsinsatserna av grundläggande betydelse i den kommande omställningsprocessen,I betänkandet 1989/90:JoU12 framhöll utskottet bl,a, att en översyn ochsamordning av rådgivningen framstod som särskilt angelägen med hänsyn till dekrav som kommer att ställas på näringens förmåga att utforma ett uthålligtlantbruk även . Utskottet vill med anledning av de nu aktuellamotionerna framhålla att det är viktigt att tillvarata de kunskaper ocherfarenheter som finns inte bara inom lantbruksverket utan också vid t,ex.lantbruksskolor, skogsbruksskolor och hushållningssällskap. Vid sidan avrenodlade jordbruksfrågor bör frågor om miljövård och landsbygdsutvecklingtillmätas en stor betydelse i rådgivnings- och utbildningsarbetet. Enligt utskottets uppfattning är det av stor betydelse i samband med reformen genomför en översyn av den landstingskom munala skogs- och lantbruksutbildningen. Syftet med en sådan översyn är att bättre utnyttja de resurser som finns. Enligt utskottets mening bör man pröva möjligheten att bredda utbildningen så att den utifrån ett brett ekologiskt perspektiv kan understödja landsbygdens utveck ling. Det är också viktigt att utbildningen ligger i linje med intentio nerna bakom den livsmedelspolitiska reformen. Det betyder att ökade insatser måste göras när det gäller utbildning i företagande, marknads föring och företagsutveckling. Det finns också anledning att noga granska erfarenheterna från försöksverksamheten med den treåriga 128 naturbrukslinjen.Dessutom bör man i sarnmanhanget pröva och väga 1989/90:JoU25 inmöjligheten att bättre samordna utbildningen vid lantbruksskolorna medrådgivningen till lantbruksföretagen i länet. pågår inom utbildninpdcpartementet enöversyn av hela gymnasieskolan. Det synes angeläget att den av utskottetföreslagna översynen genomförs i detta sammanhang. Vad utskottet anfört bör som sin meping geregeringen till känna. Härigenom tillgodoses till stor del rnptionerna Jo241och JoSS. Motionerna Jo262 och Jo86 yrkande S avstyrks i den mån deej tillgodoses genom iitskottets ställningstagande. Det är av stor betydelse att följa upp denlivsmedelspolitiska reformens effekter på oljka områden och utifrån olika cispekter.Ansvariga myndigheter ges i uppdrag att noga följautvecklingen inom sitt ansvargpmråde samt att regelbundet redovisa utvecklingenoch eventuella hghov av åtgärder till regeringen. Det är också angeläget medkontinuerliga kontakter med näringen. Den nya livsmedelspolitiken innebär en genomgripandeförändring av den förda livsrnedelspolitiken. En intern avregleringkommer att få konsekvenser på en rad områden och ställa många aktörer i en nysituation. Härtill påverkas livsmedelssektorn av reformer inom andrapolitikområden, En intern avreglering kommer också att ge positiva effekter försåväl producenter och konsumenter som för miljön och den regionala utvecklingensamt ge samhällsekonomiska vinster. En reform av det här slaget innebär naturligtvis att detinte går att exakt bedöma konsekvenserna i alla avseenden. Detta får emellertidinte hindra att en nödvändig reformering av livsmedelspolitiken genomförs. 1stället är det av största vikt att noga följa utvecklingen efter en avregleringoch ha beredskap att vidta åtgärder om icke önskvärda effekter befaras uppstå. Såväl som efter reformensgenomförande är det av stor betydelse att kunna få en samlad bild avutvecklingen. Flera myndigheter kommer här att spela en viktig roll. Statenspris-och konkurrensverk, statens jordbruksnämnd, lantbruksstyrelsen, naturvårdsverketoch bör ges i uppdrag att följareformens effekter inom resp. ansvarsområde och vid behov föreslå åtgärder.Lantbruksekonomiska samarbetsnämn-den spelar i det här sammanhanget också enviktig roll som samordnande organ, frarnför allt när det gäller den ekonomiskautvecklingen inom jordbruket. Jordbruket, både rfäringen som kollektiv och de enskildaföretagar na, ställs inför en ny situation när de interna marknadsregleringarna avvecklas. Jordbrukarens företagarroll kommer att förändras. skildejordbrukaren kommer att få en starkare ställning på marknaden 9 1989/90. och ävenekonomiskt påverkas positivt av reformen. Det är emellertid 1989/90:JoU25 av störstavikt att följa upp den ekonomiska utvecklingen i jordbruket och analyserareformens effekter såväl i olika regioner som för olika brukarkategorier. Detär också angeläget med kontinuerliga kontakter med näringen. Vidare kommer reformen att innebära att framför alltspannmålsodlingen kommer att minska. Det är därför viktigt att följa hurmarkanvändningen förändras både och på längre sikt.Vidare måste reformens konsekvenser för miljön samt kultur- och naturmiljönföljas upp. bör ges i uppdrag att i samråd medriksantikvarieämbetet och lantbruksstyrelsen följa reformens effekter i dettaavseende. Det stöd till landskapsvård som föreslagits kommer attmedföra att viktiga kultur- och naturmiljöer bevaras, som det börstärka konkurrenskraften i skogs- och mellanbygderna.