bet · GD01JuU10 · 1989-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkan(de 1989/90:JuU10 I detta belänkande tillstyrker utskottet ettregeringsförslag' om en försöksverksamhet med samhällstjänst som straffrättsligpåföljd. I reservationer förordas bl.a. delvis annorlunda konstruktioner ändem regeringen föreslagit. I proposition 1989/90:7 har regeringen() föreslagit att 1. antar vidpropositionen fogat förslag till lag om försöksverksam-hel med samhällstjänst, 2. godkänner vadregeringen förordat om statens ansvar för skador, som den dömde kan komma attorsaka under verkställigheten av samhällstjänsten. 1 samband med propositionen behandlar utskottet deb de medanledning av propositionen väckta motionerna 1988/89:Ju9 av . (m) och 1988/89:JulO av tredje vice talmannen m.fl. (c),deb yrkanden i de under den allmänna motionstiden väckta motionerna1988/89:Ju501 av m.fl. (fp), 1988/89:Ju641 av (båda fp), l988/89:Ju805 av m.fl. (m),1988/89:Ju808 av m.fl. (c) och 1988/89:Ju821 av . (vpk). Det vid propositionen fogade och av lagrådet granskadelagförslaget har följande lydelse. 1 Riks,t,ii;cii 1989/90. .1989/90 JuU 10 FÖrslagtill - . . r : 1989/90:JuLM0 Lagom försöksverksamhet med samhällstjänst 1 § I brottmål, som prövas avUppsala, , , eller och vid högrerätts prövning av sådant mål, gäller bestämmelserna i 2 §. 2 § Om det vid val av påföljd enligt30 kap. är av avgörande betydelse för att rätten, i stället föratt döma till fängelse, skall kunna döma till skyddstillsyn eller förordna atttidigare ådömd skyddstillsyn skall avse nya brott, får rätten, utöver vad somföljer av 28 kap. 6 § , meddela särskild föreskrift som avserskyldighet att i samband med verkställigheten utföra oavlönat, arbete i lägst,40 och högst (samhällstjänst). Detta gäller dock endast underförutsättning att den tilltalade förklarat sig villig att följa en sådanföreskrift. Meddelar rätten föreskrift med stöd av första stycket,skall det i domslutet anges hur långt rängelsestrairsom skulle ha dömts ut, omfängelse i stället valts som påföljd. Har föreskrift meddelats med stöd av första stycket ochåterkallar den tilltalade sitt samtycke vid högre rätts prövning av målet, fårrätten utan hinder av 51 kap. 25 § första stycket första meningen och 55 kap.15 § första stycket döma till fängelse. 3§ får ändra eller upphäva enföreskrift som har meddelats enligt 2 § när det finns skäl till det. I fråga omdom med sådan föreskrift tillämpas vad som föreskrivs i 26 kap. 17 §, 28 kap. 7§ och 8 § första stycket första meningen och andra stycket samt 37 kap. 8§andra stycket och 10 § öm andra föreskrifter vid skyddstillsyn. Om det behövs för att den dömde skall stå underövervakning till dess det föreskrivna arbetet har utförts, fårövervakningsnämnden besluta om övervakning av den dömde under viss tidpfterdet att har gått av prövotiden, dock längst till prövptidensutgång. 4 § Om rätten undanröjer en döm på skyddstillsyn medföreskrift enligt 2 § första stycket och i stället dömer tillfangelse, skallrätten beakta uppgift som avses i 2 § andra stycket när sträfiets längdbestäms. 5§ Lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd skalltillämpas på den som utför sådant arbete som avses i.2 §.1 s<ället for vadsom föreskrivs i 4 § om skyddstid i den lagen gäller att personskadeskyddetinträder när den dömde påbörjar en resa till arbetsplatsen i enlighet meduppgjord arbetsplan och upphör när en resa från arbetsplatsen avslutas. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmerfår meddela föreskrifter om ersättning från staten för skador som orsakats avden dömde vid sådant arbete som avses i 2 8. Denna lag träder i kraft den Ijanuari 1990 och upphör att gälla vid utgången av . Har föreskriftenligt 2 § meddelats innan lagen upphört att gälla, skall dock bestämmelserna i2-6 fj§ fortsätta att tillämpas. Motioner väckta med anledning av propositionen 1989/90:Ju9 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att ,med avslag på regeringens förslag i denna del, beslutar att försöksverksamhetenmed samhällstjänst skall omfatta brottmål som prövas av samtliga tingsrätter, 2. att riksdagenbeslutar att samhällstjänst skall ådömas i förening med villkorligt fångelse ienlighet med vad i motionen anförts, 3. att ,under förutsättning alt beslutar i enlighet med yrkande 2 ovan, somsin mening ger regeringen till känna all den som missköter en honom ådömdsamhällstjänst i regel skall avtjäna tidigare utmätt Sngelsestraff, 4. all riksdagensom sin mening ger regeringen lill känna vad i motionen anföris om altbestämmelserna om samhällstjänst skall inrymmas i . l989/90:JulO av tredje vice talmannen m.fl. (c) vari yrkas 1. att beslutar,med ändring av i propositionen framlagt förslag lill lag om försöksverksamhetmed samhällstjänst, att 1>§ får följande lydelse: "I brottmål, somprövas av , , , , , , ,, och och vid högre rätts prövning av sådantmål, gäller bestämmelserna i 2 §", 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om andraåtgärder för att komma till rätta med brottsligheten, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anföris omönskvärdheten att även ungdomar i åldern skall kunna ådömasskyddstillsyn med föreskrift om samhällstjänst även om förutsättningar altådöma fångelse saknas, 4. alt riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om värdet avalt även andra arbetstillfållen än de som erbjuds av de ideellaorganisationerna utnyttjas under försöksverksamheten, 5. alt riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avatt tillräckliga medel ställs till för-sök.sverksamhetens förfogande, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjlighetenatt utforma samhällstjänst som en fristående påföljd. 1* 1989/90. Motionerväckta under allmänna motionstiden i989/90:JuUio 1988/89:Ju501 av m.fl. (fp) vari yrkas 2. att som sin mening ger regeringen lill kännavad i motionen anförts om ett igångsättande av en försöksverksamhetmed samhällstjänst. 1988/89:Ju641 av och (båda fp)vari yrkas att begär att regeringen lägger fram förslag om enreformerad brottspåföljd där samhällstjänst kan ersätta fångelsestraff ienlighet med vad som förordats i motionen. 1988/89:Ju805 av m.fl. (m) vari yrkas 17. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om en ny påföljd benämnd samhällstjänst på sätt som anges imotionen. 1988/89:Ju808 av m.fl. (c) vari yrkas 29. alt hos regeringen begär förslag lillinförande av påföljden samhällstjänst. 1988/89:Ju821 av m.fl. (vpk) vari yrkas 13. att som sin mening ger regeringen lill kännavad som i motionen anföris angående inriktningen på den planerade försöksverksamhetenmed samhällstjänst. har del i en lång rad länder pågått ettintensivt arbete för alt skapa nya straffrättsliga reakiionsformer som kananvändas i stället för frihetsstraff och som inte har så många skadligaverkningar som sådana straff. Ett av de mest uppmärksammade och vanligastförekommande alternativen är en sanktion som innebär alt den dömde blir skyldigatt under sin fritid ulföra ett oavlönat, samhällsnytligt arbete. Sanktionenbrukar i den kriminalpolitiska debatten kallas samhällstjänst. Den i använda formen av samhällstjänst("community service order") är en av de äldsta och kanske den iSverige mest uppmärksammade varianten av samhällstjänst. Påföljden förekommeremellertid i olika former i ett stort antal länder såväl i västvärlden som ivissa öststater. Av särskilt intresse för svensk del är att samhällstjänst haranvänts på försök i och i . Frågan om att införa samhällstjänst i det svenskapåföljdssystemet har tidigare behandlats av frivårdskommittén. I sittslutbetänkande (SOU 1984:32) Nya alternativ till frihetsstraff tog kommitténupp denna fråga ingående och redovisade därvid för- och nackdelar medsamhällstjänst samt olika tänkbara utformningar av en sådan påföljds- drog av sina överväganden var all det 1989/90:JuU 10 var månganackdelar förenade med påföljden. I första hand gällde det svårigheternaatt få påföljden att ersätta fångelsestraff. samhällstjänstleda lill ett osäkert urval av lagöverträdare, eftersom det skullevara svårt alt generellt ange vilka som borde kunna komma i De principiella invändningar som kunde resas mot påföljdenvar också betydande, liksom svårigheterna att finna lämpliga På grund härav ansåg kommittén att samhällstjänst De positiva inslag som ändå fanns i samhällstjänst borde istället tas till vara inom ramen för sådan fritidsverksamhet utomanstalt som kunde äga rum med stöd av 14 § lagen (1974:203) omkriminalvård i anstalt. Vid remissbehandling av frivårdskommilténs ovannämndabetänkande var remissutfallet i frågan om samhällstjänst ganska splittrat. Etttrettiotal remissinstanser anslöt sig till kommitténs uppfattning, medan ettfemlontal instanser ställde sig positiva till tanken på samhällstjänst som ettinslag i del straffrättsliga sanktionssystemet. Frivårdskommilténs och remissinstansernas uppfattningar ifrågan om samhällstjänst utgjorde beslutsunderlag i lagstiftningsärendet oms.k. kontrakisvård m.m. Regeringens ställningstagande i saken innebar attsamhällstjänst inte då borde införas som självständig påföljd. framhöll emellertid att frågan borde kunna tas upp till ny prövning,om utvärderingen av de pågående försöken med samhällstjänst i och Norgegav anledning lill det (prop. 1986/87:106 s. 20 ff). Utskottet var av sammauppfattning (bet. JuU 1986/87:32 s. 18 ff, rskr. Inom juslitiedepartemenlet upprättades enpromemoria med förslag lill försöksverksamhet med samhällstjänst (dnr 89-561).Promemorian var föremål för en hearing i medföreträdare för myndigheter och organisationer. Propositionen bygger på promemorian och vad som framkomvid hearing i ärendet. l propositionen föreslås en lag om försöksverksamhet medsamhällstjänst. Lagen innebär att rätten i brottmål i vissa fall får dömatill skydds-tillsyn med föreskrift alt den dömde skall utföra oavlönat arbete iangiven omfattning (samhällstjänst). En förutsättning för en sådan dom är attden dömde har förklarat sig villig att följa en sådan föreskrift samt attföreskriften bedöms vara av avgörande betydelse för att döma lill skyddstillsyni stället för Sngelse. Försöksverksamheten föreslås omfatta brottmål som prövasav , , , och tingsrätter. Samhällstjänst är främst avsedd att användas för yngrelagöverträdare vid sådan brottslighet som annars skulle följas av ett kortareeller medellångt Sngelsestraff. Domstolen skall i domen ange hur långt straff somskulle ha utdömts, om fångelse i stället valls som påföljd. 1989/90:JuU 10 Om dendömde inte fullgör sina skyldigheter på ett rikligt sätt, får påföljdenundanröjas och ersättas med elt Sngelsestraff. Domstolen skall härvid beaktavad som angetts om Sngelsestraffets längd i den tidigare domen. De arbetsuppgifter som skall utföras skall inte hämtasfrån den reguljära arbetsmarknaden. Främst ideella föreningar men även vissamyndigheter förutsätts kunna tillhandahålla arbetsuppgifter. ,\llmänt om förslaget Utskottet vill först uttrycka sin tillfredsställelse överalt nu förelagts ett regeringsförslag i den aktuellafrågan om samhällstjänst. Som justitieministern anför är tiden , mot bakgrundav de erfarenheter som har vunnits i och , mogen för att i Sverigepröva samhällstjänst som sanktion vid brott. Emellertid är det inte hellerenligt utskottets uppfattning möjligt att utan vidare till vårt land överförade modeller för påföljden som använts utomlands. Inte ens de danska ellernorska modellerna kan på grund av skillnader i fråga om bl.a. påföljdssyslemensutformning användas här. Det finns också en lång rad frågor av praktisk ochannan art som bör besvaras innan samhällstjänst kan göras lill ett permanentinslag i del svenska påföljdssyslemet. Många av dessa frågor torde kunnabelysas endast genom praktisk tillämpning av påföljden. Inte minst gäller deltade frågor som rör arten av och tillgången på lämpliga arbetsuppgifter och dedömdas förmåga att fullfölja de arbeten som åläggs dem. Även frågor beträffandeverkställigheten bör kunna ytterligare belysas. Övervägande skäl talar därför,som justitieministern anför, för att inledningsvis inrikta sig på enförsöksverksamhet. Mot bakgrund av del anförda avstyrker utskottet bifalltill motionerna Ju641 och Ju808 såvitt rör där framställda önskemål om allredan nu införa samhällstjänst som ett fast inslag i det svenska påföljdssystemet. I propositionen föreslås att försöksverksamheten medsamhällstjänst inledningsvis skall begränsas lill en period och gällabrottmål som behandlas vid , , , och Gävletingsrätter och mål som därifrån överklagas till högre rätt. I motionerna JuSOl och Ju9 framförs kritik mot en lokalbegräns ning av en försöksverksamhet på området. I den sistnämnda motionen hävdas all regeringsförslagel i denna del strider mot de grundläggande principerna om likabehandling inom straffrätten. I båda motionerna yrkas all försöksverksamheten skall omfatta hela landet: I motion JulO begärs att också brottmål som prövas av , . ochHaparanda tingsrätter skall ingå i försöket. härföranförs att regeringsförslaget är för snävt för att kunna ge ett 1989/90:JuU 10 tillräckligtunderlag för ett vidare beslut i frågan; genom motionärer nas förslag skulle försöksverksamheten få en bättre geografisk sprid ning och även avse försöksorter med mera varierande social struktur. Vid hearing om samhällstjänstframfördes samma kritik mot en lokal begränsning av försöksverksamheten somframförs i motion Ju9. Justitieministern anför i denna del i propositionen (s.1618) alt hon även om något formellt hinder inte kan anses föreligga mot en sådanordning har en viss förståelse för de framförda betänkligheterna. Honframhåller att del givetvis i och för sig är möjligt all låta enförsöksverksamhet med samhällstjänst omfatta hela landet. resursskäl för att lokalt begränsa försöksverksamheten. Frivården kommergenom försöket att tillföras nya arbetsuppgifter. Hur stora extrainsatser somkan komma all krävas är svårt att bedöma i förväg, och en avsikt medförsöksverksamheten är självfallet att belysa just frågor av delta slag.Försöksverksamheten bör inte ge ett missvisande utslag på grund avotillräckliga resurser, och om verksamheten koncentreras till vissa orter kanenligt hennes uppfattning särskilda resurser tillföras dessa, ochförutsättningarna alt motverka något sådant är då väsentligt bättre. Därtillanför hon att det såväl i som i inledningsvis gjorts försök medsamhällstjänst med lokal av-gränsning. Justitieministern hänvisar vidare tillatt det också i har förekommit försöksverksamhet på detkriminalpoliliska området, vilken i praktiken varit lokalt avgränsad. Här avsesdet s.k. med kontrakisvård för narkotikamissbrukare sompågick (prop. 1978/79:182, bet. JuU 39, rskr. När det gäller de fem utvalda platserna förförsöksverksamheten redovisar justitieministern (prop. s. 18) att förslaget idenna del bygger på att skyddskonsulenidislriklen inte bör vara för små meninte heller för stora samt att det är önskvärt med en viss geografisk spridningav försöksverksamheten. Platserna har bedömts ge ett tillräckligt stortunderlag för all en utvärdering av försöksverksamheten skall vara meningsfull.Närheten lill , som har längst erfarenhet i av samhällstjänst,har också haft betydelse för ett val av domstolar i . Lagrådet (prop. s. 39) delar departementschefensuppfattning i frå gan om att lokalt begränsa försöksverksamheten med samhällstjänst. Inledningsvis konstaterar lagrådet alt det är en allmän rättsgrundsats alt lika brott skall föranleda lika straff och att vissa personer eller persongrupper vid rättstillämpningen inte skall gynnas eller missgyn nas. De grundläggande principerna om likabehandling inom straffrät ten talar därför enligt lagrådels uppfattning för att möjligheten att ådömas skyddstillsyn i förening med samhälls tjänst inte bör tillkomma endast yngre lagöverträdare som döms av vissa tingsrätter. Ä andra sidan måste enligt lagrådet beaktas att en rikstäckande försöksverksamhet skulle kräva väsentligt större resurser. Först nären ingående utvärdering av försöksverksamheten genomförts är det möjligt att bedöma om ett syslem med samhällstjänst bör I989/90:JliU 10 permanentas.Därför får del, enligt lagrådels bedömande, anses oförsvarligt att redan nuanskaffa de resurser som en rikstäckande verksamhet erfordrar. Rent formelltär samhällstjänsten endast en ytterligare föreskrift vid skyddstillsyn,lagrådet hänvisar till det i propositionen redovisade förhållandet att det äveninom ramen för nuvarande regler förekommer olikheter i fråga om föreskriftervid skyddstillsyn. vilka olikheter motiveras inte av brottets art ulan avresurser inom distriktet. Detta är förhållanden som enligt lagrådets meningmåste kunna godtas. Det framstår däremot, enligt lagrådet, som ytterligtangelägel att utvärderingen av försöksverksamheten med samhällstjänst inte fårge elt missvisande utslag på grund av otillräckliga resurser. Lagrådet delardärför den i propositionen framförda uppfattningen att förutsättningarna föratt motverka ett missvisande utslag är väsentligt bättre om försöksverksamhetenkoncentreras till vissa orter. Utskottet kan här ansluta sig lill den uppfattning somjustitieministern och lagrådet har i frågan om en lokalt begränsadförsöksverksamhet med samhällstjänst. Utskottet vill i sammanhanget erinra omatt justitieministern i propositionen ullalar att det, om erfarenheterna frånförsöket ger anledning till det, kan finnas anledning att återkomma med förslagom en förlängd försöksverksamhet. I ett sådant sammanhang är del enligtutskottets uppfattning naturligt att också överväga om den reglering och denlokala avgränsning av verksamheten som föreslås bör ändras eller preciseraspå olika sätt. Vid ett positivt utslag av försöksverksamheten kan den utökaslill all omfatta även andra delar av landet. Mot bakgrund av det anfördaavstyrker utskottet bifall lill motionerna JuSOl och Ju9 i nu behandlade delar. Utskottet godtar också justitieministerns val av orter förförsöksverksamheten varför motionsyrkandet i delta avseende i motion JulOavstyrks. Som framgått ovan skall samhällstjänst enligt förslagetåläggas i form av en föreskrift vid dom på skyddstillsyn. En sådan föreskriftskall få meddelas om den bedöms vara av avgörande betydelse för att döma tillskyddstillsyn i stället för fångelse. Dessutom krävs alt den tilltalade harförklarat sig villig att följa föreskriften. I övrigt skall allmänna principerför val av skyddstillsyn som påföljd tillämpas. 1 motion JulO begärs att ungdomar i åldern skallkunna ådömas skyddstillsyn med föreskrift om samhällstjänst även om förutsättningarall ådöma fångelse saknas. Enligt motionärerna är det framför allt i dennaåldersgrupp som behovet av aktivt stöd och social gemenskap är störst ochmöjligheterna till återanpassning som bäst. Hinder bör därför inte möta attådöma ungdomar i denna åldersgrupp skyddstillsyn med föreskrift omsamhällstjänst. I motionerna JuSOl och Ju80S framförs att samhällstjänst ocksåbör vara ett alternativ lill skyddstillsyn. Justitieministernanför i propositionen (s. 19) att hon i likhet med 1989/90:JuU 10 frivårdskommitténanser att den största fördelen med samhällstjänst är att domstolen får enmöjlighet att för ytterligare elt antal lagöverträdare välja en annan påföljdän Sngelse. Samhällstjänst bör sålunda, enligt hennes uppfattning, komma ifråga endast i de fall påföljden annars skulle ha blivit Sngelse.Samhällstjänsten kan enligt hennes uppfattning bli aktuell för främst tvåkategorier av brottslingar, nämligen den grupp som ådöms frihetsstraff efteråterfall i inte alltför allvarliga förmögenbets- eller våldsbrott och den gruppsom med hänsyn till brottslighetens art ådöms korta Sngelsestraff från 14 dagartill några S månader. När det gäller den tilltalades ålder talar enligt hennesuppfattning flera skäl för att samhällstjänst i första hand bör användas för deyngre lagöverträdarna. Beträffande åldersgruppen lär dock utrymmetför samhällstjänst i praktiken vara begränsat, enligt hennes mening. Jämlikt30 kap. 5 § första stycket (BrB) får nämligen Sngelse ådömas förbrott som någon har begått innan han fyllt endast om det finns synnerligaskäl. Fängelse kommer här i stort sett endast till användning vid brottslighetmed så högt straffvärde att någon annan påföljd i stort sett måste anses varautesluten. Personer ur denna ålderskategori bör dock inte vara undantagna frånsamhällstjänst; för vissa av dessa torde samhällstjänst kunna vara en lämpligpåföljd, och Sngelsestraff kan här undvikas, om en mer ingripande form förverkställighet av skyddstillsyn finns tillgänglig. I anslutning lill önskemålen i motion JulO om attsamhällstjänst skall kunna komma i fråga för vissa unga lagöverträdare även om alternativet inte är fångelse vill utskottet hänvisa till vad som är en godtagen princip i vårt land, nämligen att unga lagöverträ dare så långt det är möjligt inte skall ställas inför domstol och bli föremål för åtgärder inom kriminalvårdens ram. Det är i stället i första hand de sociala myndigheterna .som skall vidta åtgärder beträffande ungdomar som begår brott. Tanken är att åtal skall kunna underlåtas, om man kan åstadkomma lika goda eller bättre behandlingsmöjligheter för en ung lagöverträdare utan att åtal väcks. Om åtal väcks finns när det gäller valet av påföljd också särregler för unga lagöverträdare. Kan den som är bli föremål för vård eller annan åtgärd enligt socialtjänstlagen (1980:620) eller lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga får rätten enligt 31 kap. 1 § BrB överlämna åt socialnämnden att föran stalta om vård inom . fanns också en regel att den som var fick dömas lill skyddstillsyn endast om den påföljden befanns lämpligare än vård inom . Bestämmel sen logs bort i samband med att de nya reglerna om straffmätning och påföljdsval antogs av (prop. 1987/88:120, bet. JuU 45, rskr. I propositionen (s. 105 f) angavs att bestämmelsen utgick eftersom den efter socialtjänstlagens ikraftträdande knappast gav någon riktig bild av hur avvägningen mellan skyddstillsyn och vård inom sker. Avsikten var dock inte alt ändra ordningen 9 enligtvilken vård inom bör ges företräde då lagöverträ- 1 29 kap. 7 § första stycket BrB finns också en 1989/90:JuU 10 Om någon har begått brott innan han har fyllt 21 årskall hans ungdom särskilt beaktas vid straffmätningen. Härvid får dömas tilllindrigare straff än som är föreskrivet för brottet. Del huvudsakliga målet medsamhällstjänst är att minska användningen av fångelsestraff, och en föreskriftom samhällstjänst förutsätts komma i fråga endast när påföljden annars skulleha blivit fångelse. Förslaget är däremot inte tänkt att utgöra ett alternativtill en vanlig skyddstillsyn. Såvitt gäller unga lagöverträdare under 18 årvill utskottet erinra om att deras brottslighet i endast begränsadutsträckning bör bli föremål för domstolsprövniing och åtgärder inomkriminalvårdens ram. Principen är i stället all de unga lagöverträdarna skalluppmärksammas av de sociala myndigheterna. Mot bakgrund av det anfördaavstyrker utskottet bifall till motionerna JulO, JuSOl och Ju805 i nubehandlade delar. Regeringsförslaget i den här delen innebär attsamhällstjänst skall ådömas i form av en ny typ av föreskrift vid skyddstillsynvarigenom den dömde åläggs att utföra oavlönat arbete under 40200 timmarenligt en arbetsplan som efter domen fastställs av skyddskonsulenten. Antalet arbetstimmarbestäms av domstolen efter brottslighetens straffvärde. Domstolen skall idomslutet ange hur långt Sngelsestraff som skulle ha ådömts om Sngelse istället hade valts som påföljd. För samhällstjänst gäller i övrigt vad somanges i BrB om föreskrift vid skyddstillsyn. 1 motion Ju9 riktas kritik mot den föreslagnapåföljdskonstruktionen. Enligt vad där uttalas bör samhällstjänst, i enlighetmed frivårdskommilténs tidigare uttalanden, ådömas i förening med påföljden,villkorligt fängelse. Rätten skall således döma ut ett Sngelsestraff mensamtidigt medge anstånd med straffets verkställighet. Liknande förslagframställs i motion Ju805.