bet · GD01SfU16 · 1989-12-31 00:00:00 — Vi har självfallet haft kontakt med de olika myndigheterna, ochvi skrev så sent som till president , när han varordförande för sionen, och bad att få delta i deras överläggningar.Svaret är att vi inte kan vara en formell medlem, men vi kan få del av vad som händeri diskussionerna och vi får tillfålle att ge våra synpunkter. Vi har nuexempelvis fått ett utkast till den asylkonvention som är under utarbetande,och vi håller just nu på att ge våra kommentarer om innehållet direkt tillirländarna. Där finns det kan jag säga utan att yppa några hemligheter vissa aspekter på frågan som gör oss oroliga. Det har vi talat om förirländarna, och vi hoppas att de europeiska staterna tittar seriöst på vårakommentarer innan de slutgiltigt antar en konvention. (): Jag har en fråga till Röda korset. Detär inte bara länder och internationella organ som arbetar med flyktingfrågor.Jag vill fråga er som representanter för frivilliga organisationer: Vad är detför åtgärder kring samordning och ansvar som skulle öka frivilligorganisationernasmöjligheter att hjälpa? Ni arbetar ju på alla tre nivåerna: i länderna, iflyktinglägren och här. Jag tänker här mest på den internationellaflyktingsituationen. Vilka samordnings- och ansvarsåtgärder borde vidtas, såatt era möjligheter att hjälpa kan öka? : De olika nivåerna, som du säger. Vihar ungeSr samma problem som UNHCR. Vi är en "nongovernmental organiza tion" dvs. icke regeringsorganisation medan UNHCR är "intergo vernmental", dvs. en organisation på regeringsnivå. Ändå får UNHCR inte komma in i alla samarbetsorgan och får inte tillräckligt mycket 74 ekonomiskaresurser lör att kunna bedriva den verksamhet de vill Vi är i mycket i samma situation. Vi är en biståndsorgani- 1989/90:SfU16 sation, som har gett olika former av humanitärt bistånd både som Bilaga katastrofbiståndoch bistånd på litet . Det är sådant som ges till både flyktingaroch icke flyktingar. På den nationella nivån är vi en av defrivilligorganisationer som arbetar för och med flyktingar och har erfarenheterfrån den problematik som asylsökande flyktingar möter i . Jag tror att de åtgärder som behövs är olika på olikanivåer. Här i sker ett närmande mellan det allmänna det offentliga och frivilligorganisationerna. Genom att vi får ett större förtroende blir detlättare att hitta vägar till lösningar. När det gäller den internationella delen är det fråga omresurser och om möjligheter att komma in i organen. (): Prioriteringen mellan de mycket storaflyktinggrupperna är en grannlaga uppgift. Av dagens tidningar framgår att BoGöransson och har en idéskiss, som skulle innebära att Sverigeskulle ta emot betydligt fler kvotflyktingar och strama åt när det gällertillämpningen av asylregler för övriga flyktingar, men inom ramarnaskapa vidgade möjligheter för arbetskraftsinvandring. Detta är ju en linje somvi från moderat sida har förespråkat under en rätt vid det här laget.Jag tror det vore angeläget om kunde utveckla den skiss som harantytts i dagens tidningar. : Som jag sade förut, var jag inte medveten omatt jag skulle göra det förrän jag läste och fick detpåpekat för mig. Jag sade i mitt förra inlägg något om ramen för detresonemang som vi för i idéskissen, om behovet av en helhetssyn, om behovet avatt se de olika politikkomponenterna samordnade, att se asylpolitiken som endel av någonting mycket större och om behovet av att skilja på det man sätterin som stöd, beroende på den situation som personerna befinner sig i. Denna idéskiss har vi, som jag också sade, presenterateuropeiskt . Vi har också presenterat den som skiss i dennordiska regeringskretsen. Vi kommer att ta upp en diskussion om den skissen idet vid det sammanträde som sker om jagminns rätt. Jag skulle vilja vinkla problemet från en litet annanutgångspunkt och även anknyta till det som sade. Det som slåren läsare, och som eventuellt kan leda honom eller henne något fel i denutredning som blir klar i en reviderad version i övermorgon, är att denförsöker presentera en helhetssyn men utan att tala om i vilken utsträckningSverige, resp. de andra europeiska länder som den delvis vänder sig till, redanhar denna helhetssyn. Det äralldeles påtagligt hur den flyktingpolitik inkl. asylpolitik 75 som och några andra länder, framför allt de nordiska. tillämparpå många avgörande punkter skiljer sig från en europeisk 1989/90:SfU16 flyktingpolitik.Utan att mena att vi svenskar skall slå oss för bröstet Bilaga vill jagpeka ut några punkter där vi skiljer ut oss. tydligtvid inom ramen för UNHCR:s Vi tycker att vi har ett behov av att se flyktingpolitikensamordnad med biståndspolitiken. Ändå är vi hyfeat bra på att geflyktingbistånd. Det kan förvisso göras större och bättre samordnat medutvecklingsbiståndet, men vi är i alla fall medvetna om problemet. I deeuropeiska länderna är, till följd av det utomordentligt lågautvecklingsbiståndet, även flyktingbiståndet satt på undantag. Nugeneraliserar jag naturligtvis, men som snabbmålning betraktat är det så detförhåller sig. När vi presenterade det vi såg som en helhetssyn, hade vimycket svårt att få gensvar från de europeiska länderna, för man såg icke attde komponenter hänger ihop som vi ändå intellektuellt tycker borde hänga ihop.Man hanterar detta på ett helt annat sätt och hade svårt att över huvud tagetställa upp för behovet av en helhetssyn. När detta möte avslutades tyckte viatt vi åtminstone hade vunnit en halv seger. När det inleddes fanns det ingetsom helst önskemål om en helhetssyn. Det fanns inte heller något störrebiståndsintresse. Vi tog upp som ett önskemål att diskutera någon form avtillägg till konvention. Formen var inte intressant, sade vi enutökad konvention, ett tillägg till konventionen, en rekommendation av UNHCReller något annat. Det finns ett antal punkter där konventionen inte ärtillfredsställande. Bl.a. täcker den icke sådana personer som är fiyktingarinom sitt eget land och som skulle behöva plockas ut ur landet, såsom vi hargjort med chilenare. Det fanns en oerhörd tveksamhet att över huvud tagetdiskutera frågan om tillägg till konventionen. Först när man kom in på faktiskaförhållanden att , eller tar emot tre eller fyragånger så många i tillägg kom insikten. Det var bara så, att dessa tilläggsköttes av andra personer än de som sköter konvention. Också där komdet fram svårigheter att se dessa saker tillsammantagna. Frågan om kvot har jag redan berört, att från UNHCR;släger eller andra ställen plocka ut sådana som är i behov av en . Somjag sade svarar för 1 250 och de nordiska länderna för 3 300 av deneuropeiska kvoten om 4 000. Detta visar att tanken att aktivt välja utfiyktingar efter skydds- behov över huvud taget inte finns i . Jag tror att jag också nämnde frågan om att återsändaflyktingar. I de europeiska länderna blir man förvånad när man hör att Sverigeoch och återsänder personer som har fått avslag så gör man heltenkelt inte. Normalt får de bara sitt avslag och förväntas sedan göra någontingsjälva. Vad de gör är att ta ett arbete utan något som helst socialt skyddsnät,flyta omkring i landet eller försöka få asyl någon annanstans. Återsända blirde däremot icke. Ytterligare en följd av detta synsätt är att man satsaroerhört litet på att integrera dem som har fått uppehållstillstånd i det nya landet: det 76 kommunala flyktingmottagandet, språkundervisning etc. hela vårtsynsätt, att har man väl fått sitt tillstånd så har man samma 1989/90:SftJ16 rättighetersom andra; har man fått avslag så har man inte fått sådana Bilaga rättigheter.Detta "legalistiska" synsätt som har omfattas icke av deeuropeiska länderna, generellt sett. Man har i stället en flytande syn: desom inte har fått tillstånd skickas inte tillbaka, och de som får tillståndtas inte om hand. Man kan naturligtvis diskutera vilket som är bäst,men synsättet är radikalt annorlunda. (): Jag skulle vilja fråga invandrarverketdels om verket planerar att publicera en sammanställning och dokumentering avpraxis, vilket ju beslöt om 1984 och sedan upprepat, senast i sambandmed att den nya utlänningslagen antogs , dels om man numera motiverarawisningsbeslutet mera utförligt något som det också talades om i samband medden nya lagen. : Vi är mitt inne i arbetet med attåstadkomma den praxissammanställning som har beställt och som vinaturligtvis även för vårt eget bruk har mycket stort behov av. Det hängersamman med att vi måste se till att få en enhetlig och likformig bedömning hosSFV centralt och ute på våra regionala slussar. Därvid spelar en sådanpraxisredovisning en mycket stor roll. Det är naturligtvis ett mycket omfattande arbete, men vihar kommit ganska långt i varje fall i planeringen och kanske också i vissahänseenden när det gäller själva utformningen. Redovisningen tar sikte på dels asylpraxis, dels övrigtillståndspraxis arbetstillstånd och vad därmed i övrigt sammanhänger ochdels medborgarskapspraxis. Detta är de områden vi har att behandla, av naturligaskäl. Vi tänker bygga upp det med en allmän del, där vi har"basmaterialet", hänvisningar och referenser till förarbeten ochannat material av den typen, och en andra del, där vi har prejudicerandeavgöranden i vissa om jag så får kalla det juridiskt-tekniska frågor som intehar direkt bäring på ett enskilt fall men som har en generell räckvidd, typ vemsom beslutar i förvarsfrågor detta för att underlätta såväl för oss självasom för polisen. Vidare planeras en materiell del, där vi tar upp avgörandenfrån regeringen och från invandrar- verket i den mån överklagande inte harskett. Där återfinns länderrelaterade ärenden som vi bedömer har enprejudicerande verkan. diskuteras hur detta material skall presenteras. Detfinns en del komplikationer, inte minst från sekretessynpunkt, som man ju idetta sammanhang måste ta hänsyn till, men vi tror oss kunna göra ensammanställning som tillgodoser de anspråk som de olika användarkategoriernakan ha. arbetar vi i första hand med att plockaihop och ställa samman prejudicerande fall när det gäller . Iranier har ju varit den största invandrargruppen . har förhållandena i den delen av världen delvis ändrats, så det finns all anledning att försöka fånga upp detta och att ge en bild av den behandling som ansökningar från iranier får i olika sammanhang, 77 relateradtill den nya situationen. Vi räknarmed att ha den delen av arbetet klar och ha 1989/90:SfU16 en meraövergripande bild av flera länder, om icke alla, klar under Bilaga Detta arbete är ju inte på något sätt statiskt, utan enpraxissamling måste anpassas till de förändringar som inträder i bedömningen avärenden till följd av utvecklingen i olika delar av världen. Vi räknarsjälvfallet med att göra en kontinuerlig uppföljning med de kompletteringaroch korrigeringar, ändringar och tillägg som motiveras av den faktiskautvecklingen och de bedömningar som vi och regeringen gör i enskilda ärenden. Men, som sagt, arbetet har kommit i gång, och vi följerden tidsplan som jag sade. När en fullständig samling, med alla trekomponenterna, kan föreligga vågar jag inte säga, men ambitionen ärnaturligtvis att åstadkomma det så snart som det över huvud taget är möjligt. När det gäller motiveringarna vågar jag påstå att vi harblivit betydligt bättre i den delen det kanske deltagarna från Advokatsamfundethellre kan vittna om. Vad vi har gjort är att ställa samman modeller och mallarför hur dessa skall byggas upp, där vi naturligtvis lämnar utrymme förenskildheterna i de olika fallen men där redigeringen är densamma och där vianger graden av utveckling av motiven. Också i det sammanhanget finns naturligtvis enkomplikation kanske inte i relationerna mellan invandrarverket och denasylsökande men i kretsen utanför. I åtskilliga beslut kommer det nämligen meduppgifter som faller under sekretesslagen. Den som inte har rätt att ta del avalltihop kan få en ofullständig bild av hur det gått till, därför att vissadelar har måst tas bort av hänsyn till den enskilde. Jag vill inte hävda att vi har nått fulländning på dettaområde, men jag vill bestämt påstå att vi har kommit ganska långt och att detbör vara en märkbar förändring och förbättring i förhållande till vad somtidigare var fallet. (): Kanske kan frågan gå vidare tillAdvokatsamfundet? Ordföranden: I så fall helst när du kommer tillbaka, förnu har det tagit mer tid än du hade för både frågan och svaret. Men kan det bliett kort svar och en kort fråga, så var så god. (): ställde frågan hurAdvokatsamfundet har uppfattat motiveringarna i awisningsbeslut. : Erfarenheten från ombudens sida är nog inte har lagt märke till någon märkbar förbättring i fråga om motiveringar.Att invandrarverket har följt mallar har vi kunnat se. Beslutsmotiveringar sominnebär hänvisningar till lagtexten har blivit betydligt längre. Svårighetenatt få klargörande motiveringar där de enskilda omständigheterna bedömskvarstår dock. Enligt den nya lagstiftningen finns det ju möjligheter attsekretessbe- 1989/90:SfU16 lägga motiven, men den möjligheten har,såvitt jag har kunnat konsta- Bilaga tera, inte använts. Vi får hoppasatt det blir förbättringar i fortsättningen. (): Rättssäkerhetsaspekten är ju mycketviktig, dels för den asylsökande, dels för den som redan har fått asyl ochinlemmats i det svenska samhället. visar det sig att ett stort antal av demsom finns i inte har fått sitt medborgarskap på rätt identitet. Detutgör ett problem för sig. Sedan finns det de som hävdar att rättssäkerheten inte ärfiillständig vid mottagandet vid gränserna, utan att det sker en alltför snävbedömning som leder till att man kan direktawisas på skäl som inte är riktiga. Detta är alltså en vid fråga. Det vore intressant att höravilka instrument som saknas, vad man skulle önska i form av nya möjligheter.Vi vet att det är en enorm anhopning av flyktingar, som gör attdet rent praktiskt kan vara svårt, men vi har ju hävdat att vi skall ha enrättssäkerhet som håller. Klarar man av det med nuvarande instrument och medden flyktinganhopning som finns? Jag skulle vilja ha svar från båderikspolisstyrelsen, invandrarverket och . : Det är självklart att de stora anhopningarnaleder till svårigheter lör polisen, men vi har ju undan för undan ökat resurserna,och själva anser vi nog att vi klarar av det på ett rättssäkert sätt. Falska identiteter utgör självfallet ett stort problem.Fallen med de dokumentlösa eller de som uppger falska identiteter är avnaturliga skäl svåra att klara upp. Vi får då i huvudsak förlita oss till deuppgifter som lämnas. I ett antal fall har vi konstaterat att man uppgivitolika identiteter och anmält sig i flera kommuner och därigenom i en del falltillskansat sig bidrag på mer än en ort. Jag vill inte påstå att vi kan klara upp den frågan hundraprocentigt,men vi gör självfallet så gott som vi kan. : från advokatsynpunkt är rättssäkerheten fråga om att materiellt kunna ta till vara sina rättigheter det räckerinte med att det finns en formell möjlighet. I de delarna tycker vi atträttssäkerheten för asylsökande kan förbättras. Dels ser vi det som väsentligt att den asylsökande isamband med att ansökan görs får information om sina rättigheter både sinarättigheter såsom asylsökande och sin rätt till antingen offentligt biträdeeller ombud. Det är ju en ovillkorlig rätt för varje människa i att habiträde eller i vart fall ombud, vare sig man är svensk eller utlänning. Underrättshjälpslagen ger de flesta situationer som en asylsökande befinner sig iockså rätt till offentligt biträde. Dels är det viktigt att, om man får denna information,kunna utnyttja rätten till biträde från det att asylärendet påbörjas, dvs. idirekt samband med det första förhöret. Så sker inte regelmässigt, utanbiträde förordnas först sedan det första förhöret är gjort och i samband med attärendet överlämnas till invandrarverket för utredning. Det 1989/90:SfU16 tycker viär , för då har många av de frågor som kommer upp Bilaga redanbehandlats. Vi tror inte att detta är en resursfråga, i betydelsentillgången på advokater eller ombud. Det finns advokater och ombud som är bereddaatt arbeta med dessa frågor, men det förutsätter att det finns ett gottsamarbete mellan polismyndigheten, invandrarverket och Advokatsam-fijndet. har tagit upp och diskuterar förnärvarande med invandrarverket frågan om asyljour. Vi är alltså beredda att setill att det finns biträden och ombud tillgängliga för asylsökande, oavsett omdet gäller , eller helg. Den dialogen pågår. Det finns vissa speciella situationer där vi tycker attfrågan om rättshjälp är extra angelägen. Det är t.ex. i samband med förvar. Ettförvar är ju ett direkt frihetsberövande, men som det är finns det ingenabsolut rätt till biträde i en förvarssituation. Vi tycker att detta måsteändras. Det måste vara så, att om man blir omhändertagen eller satt i förvarskall man också ha en absolut rätt till biträde, och det skall myndigheternaombesörja. Jag kan påpeka att detta gäller även när det är fråga omförvar av barn. Den konvention om barns rättigheter som har skrivit påsäger klart att om ett barn tas i förvar så skall barnet ha rätt till biträde"promptly", dvs. var det mellan 400 och 500barn som togs i förvar i . Ordföranden: samtliga utan biträde? : Det tror jag inte. Ordföranden: jag fråga en sak som varinne på; 1 vilken mån har ni möjlighet att, när ni får kontakt med klienten,medverka till att identiteten blir klarlagd? Det måste ju ligga även i ertintresse att det inte finns identitetslösa människor i ökande omfattning i vårtland. : Vi tror att ombuden kan spela en viktigroll, i synnerhet om man kommer in i ett tidigt skede av utredningen. Vi kan dåinformera om betydelsen av att riktiga identitetsuppgifter lämnas. Det ärytterligare ett skäl till att ombuden bör komma in redan i samband medutredningen hos polisen. : Jag kan anknyta till det samarbete vi harmed när det gäller information till invandrare med attkonstatera att frågan om en advokatjour diskuteras. , närlagstiftningen var relativt ny och på grundval av de erfarenheter som vi dåhade, menade vi att det inte fanns något akut behov av en advokatjour av dentyp som man använder vid de allmänna domstolarna. Men vi har alltså tagjt uppdiskussionerna igen och skall naturligtvis fortsätta dem. Delvis ärdet en ekonomisk fråga som måste lösas i sammanhanget /90:SfU16 och som iså fall måste diskuteras med berörda myndigheter i den Bilaga När det gäller informationen, distribuerar invandrarverketvia polismyndigheter och på andra sätt en broschyr som har rubriken . Den del av broschyren som gäller rättentill juridiskt biträde samarbetar vi om, och den kommer att utformas i samrådmed . När det så gäller frågan om biträde över huvud taget, villjag nog påstå att vi har en mycket generös praxis. Vi styrs naturligtvis avlagstiftningen på området. Rättshjälpslagen är ju uppbyggd som en behovslag biträde skall förordnas när det finns behov av detta och i vissa situationergör vi den bedömningen att det icke finns behov. Men när det exempelvis är barninblandade, i varje fall ensamma barn, tror jag mig våga påstå att i den måndet har förekommit sådana fall efter den nya lagens ikraftträdande, har viundantagslöst förordnat biträde. Vi räknar dock med att de insatser som görs ytterligareskall förbättra vad vi menar är en god standard på rättssäkerhetssidan i dehänseenden som det nu gäller. Rättssäkerheten har många aspekter. En är snabbheten ihandläggningen vi måste se till att få en ordning som gör att ärendena kanavgöras så snabbt som det över huvud taget är möjligt. Sammanfattningsvis; Med det, som jag bedömer det, godasamarbete som vi har med och andra intressenter kommer vi nogatt gemensamt kunna rätta till de brister, inadvertenser och svagheter someventuellt finns i dagens system. Jag tycker att vi har kommit en bra bit påden vägen, och vi avser att fortsätta. (): Jag skulle vilja ställa några frågortill . Vi har fått höra om de resurser och det antaltjänster som polisen fått. Är det verkligen så att man har personal att fyllaalla de nya tjänsterna med? Min andra fråga är vem som har ansvaret för att deutredare som polisen har får den utbildning som behövs. Polisens utredare sägerju själva att de har dålig länderkunskap. Den tredje frågan gäller den nya utlänningslagen, somträdde i kraft en lag som åtminstone innan den trädde ikraft var mycket omdebatterad. De enda som vad jag kan minnas inteuttryckte någon åsikt om lagen var polisen. Det skulle vara intressant att hörarikspolisstyrelsens syn på lagen, även på de delar som är vilande. : Med polisens resurser är det så, att visedan en tid tillbakahar omorganiserat och koncentrerat våra utredningsresurser till deslussar som upprättats. I samband därmed fördes också ärendena Då blev en del utredare i de lokala polisdistrikten som tidigaresysslat med asylutredningar till en reserv, som vi kan aktivera nu, när vibehöver skaffa mera folk för att avarbeta den balans som 81 6 1989/90. Vidare har vi en hel del duktiga människor som sedan längearbetat 1989/90:SfU16 administrativt inom polisen, just med invandrare. Det rör sig om Bilaga passkontrollanteroch administrativ personal som har haft andra typer av utredningar förlängningav tillstånd, medborgarskapsutredningar osv. och som alltså har godutredningsvana. Denna utredningsvana personal har delvis redan tagits i anspråkför att hjälpa till med asylutredningarna. För att fylla upp i det sammanhangetsker rekryteringen för de nyanställningar som vi fått möjlighet till underkort tid, då avarbetningen skall ske, till administrativ personal, som skallhjälpa till med pappershanteringen. Vad det gäller länderkunskap och liknande, sker enkontinuerlig uppföljning av kunskaperna. håller tillsammans medrikspolisstyrelsen seminarier, där utredningspersonal har möjlighet att få tadel av sådana uppgifter. Vidare finns länderinlormation tillgänglig. Ochsjälvfallet följer man med i den utveckling som presenteras i massmedia. Manfår ju också en hel del information man utreder asylfall. Jag villdärför påstå att polisens personal är väl informerad om situationen i olikaländer. Frågan om den nya utlänningslagen är en ganska omfattandesak att svara på. Vi har i princip tyckt att det har varit ganska lätt attfölja den nya lagen när det gällt anpassningen till polisens arbete. Dettaskiljer sig något från vad som gällde tidigare. Vi har bl.a. blivit avlyftadeansvaret att över huvud taget fundera på någonting ordet "asyl" ärdet nyckelord som kommer att användas i fortsättningen, och i och med att detöver huvud taget skymtar är det ett klart ärende för statens invandrarverk. Margö (vpk): Min fråga gäller awisningar medomedelbar verkställighet, och jag ställer den till invandrarverket. Hur många sådana awisningar har verket beslutat om efterdet s.k. 14 december-beslutet? Och hur ser skillnaden ut om man jämförawisningarna med omedelbar verkställighet efter med tidenföre? Jag vill också veta till vilka länder dessa awisningar har verkställts. Om det finns tidsutrymme lör det, undrar jag också omawisningar med omedelbar verkställighet bara sker i de fall då det gällerbedrägliga ansökningar och ansökningar som inte har med asylrätt att göra dvs. i överensstämmelse med UNHCR:s exekutivkommittés rekommendationer ellerom man tillämpar ytterligare kriterier. Chrbtina Rogestam: Vi kan nog inte svara på alla dinafrågor. Den statistik som jag har tillgång till framför mig är exempelvis inteuppbyggd så att vi kan berätta till vilket land vi har avvisat någon. Ordföranden: Den frågan borde kanske ha ställts tidigare,så att ni hade haft med er material för att kunna svara. Jag förstår att fråganär av den karaktären, men vi är tacksamma om ni kan svara så gott det går påden fråga som Margö har ställt. ChrbtinaRogestam: Vad vi kan säga är att det inte är någon avgörande 1989/90:SfU16 skillnad mellan och detvå första Bilaga fattades sålunda beslut om avvisning medomedelbar verkställighet i 254 fall till tredje land och 128 fall till hemland.I december var det 219 till tredje land och 227 till hemland. ; 242till tredje land, 293 till hemland. ; 152 till tredje land, 124 tillhemland.