bet · GD01KU30 · 1989-12-31 00:00:00 — ettliknande land, så torde KMLs rekommendation med stöd av de överväganden vi hargjort med hjälp av vårt tekniskt-vetenskapliga råd, där det finnsrepresentanter bland annat för FOA, vara att sådana anläggningar i förstahand nitreringsanläggningar är att betrakta som krigsmateriel och alltsåfordrar regeringens tillstånd, och sådana tillstånd ges inte beträffande ländersom befinner sig i konflikt. Men det var en annan praxis tidigare. Det vore ohemult avstatsmakterna att riva upp ställningstaganden som man gjort enligt tidigarepraxis. På grund av de ställningstaganden som gjorts och i börjanav ingicks det konkreta afSrsförbindelser och tecknades kontrakt omviten för . Statsmakterna kan inte riva upp det närdet har blivit en annan praxis. Vi har inte retroaktiv lagstiftning, om jag fårkalla detta för lagstiftning. Det är en parallell till ett ärende som diskuteratsmycket, nämligen kranarna från Hiab-Foco. Ett konkret besked hade gjvits tillföretaget, som åtagit sig afSrsförpliktelser, och man kunde inte riva upp det,men kommer det ett liknande ärende, blir det kanske en annan praxis. Man kan icke säga att det har begåtts formella fel vadgäller Isphahananläggningen. : Delar du kommissionens uppfattning attIran var tillåtet som exportland för krigsmateriel ? : Det är oegentligt att säga att ett visstland är tillåtet för krigsmaterielexport . Möjligen kan mansäga det vad gäller de nordiska länderna och de neutrala staterna i , och . Det står redan i riktlinjerna attutrikespolitiska hänsyn saknar betydelse vad gäller de här länderna, och exportbör alltså tillåtas. Vad gäller andra än dessa sju länder är också medmen har ingen försvarsmakt gör regeringen en in casu-bedömning. Man tittar pådet landet och vad gäller den materielen. Ena året kan detleda till att man i en konkret situation är beredd att bevilja ettutförseltillstånd eller inte har erinringar mot marknadsföring; , närförhållandena har ändrat sig, blir det ett annat beslut. : Hur såg KMI på ? : Det var växlande. Under första hälften av1970-talet gavs tillstånd för utförsel av en hel del krut och sprängämnen till under vissa perioder. Sedan var det en period när det inte gavs tillstånd. gavs tillstånd till utförsel till av bl.a. vissa fartygspjäser som skulle monteras på franska båtar. Den bedömning man gjorde då var att detta var möjligt. Sedan började det kärva till sig i . Sista gången som regering en gav tillstånd för utförsel av någonting som verkligen var krigsmate riel var väl , alltså innan shahen föll. Det gick litet upp och ner . : Varför ville inte KMI lämna ut anteck- 1989/90:KU30 ningar i original till polisen? : Vi har självfallet lämnat ut till polisenallt material vi har. Dels har polisen begärt handlingar och fått dem, dels harde till yttermera visso varit uppe i våra arkiv helt självständigt. KriminalkommissariernaBengt och , som har arbetat med det här desenaste fem åren, kan det utan och innan. De har gått igenom ochtagjt de handlingar de behöver. Vi hade ett logistiskt problem beträffandeAlgernons anteckningar. Vi har naturligtvis formella arkiv. Dessutom har detfunnits massor med arbetspapper i resp. handläggares och inspektörers skåp.Algernon hade diverse handlingar i sitt skåp när han plötsligt gick bort. Deosorterade handlingarna lades då i högar i vårt arkiv. Vi skulle i och för sigsom myndighet eller enhet gärna vilja sortera in dem i vårt huvudarkiv, menpolisen ville att det skulle ligga för sig. Det har varit svårt att hitta i dehögarna. Polisen bad oss leta efter blyertsanteckningar av . De hade självahittat dem tidigare och tagjt kopior och lämnat handlingarna tillbaka till oss.Vi kunde inte hitta anteckningarna i högarna. Till slut lyckades jag självhitta dem. : Polisen förberedde väl en husrannsakanhos KMI om man inte fick fram de här papperen? : Det är ett oegentligt uttryck. Vi har detbästa samarbete med polisen. De har fri tillgång till allting. De är välkomnatill oss och kommer ofta till oss. De går på egen hand igenom vårt arkiv. Vivill bara att de anger vilka handlingar de tar från oss. : I svaren på Måbrinks 63 frågor stårdet ibland att det saknas dokument på . Kan de då finnas påannat håll än på ? : Det finns naturligtvis en hel del handlingarhos , t.ex. uppteckningar som Boforsarna har gjort. Sedan kan i någotfall privata anteckningar som något statsråd gjort, t.ex. , ellerPalmes anteckningar, ha gått till . : Också jag vill efterlysa svar på en del frågor.Vi lämnade in en serie frågor, närmare bestämt 12 stycken.Jag undrar var de ligger. Om vi kan förvänta oss svar på dem är det onödigt attjag upprepar frågorna här. : Jag kan svara på de konkreta frågor ni har , om de gäller Robot 70-försäljningar till eller misstankar omförsäljning av Robot 70 till eller andra sådana exportafSrer. Menutlämnande av handlingar är en fråga som regeringen har att ta ställning till.Det samordnas av statsrådsberedningen. Vi lämnar vårt underlag tillstatsrådsberedningen, och det är statssekreterare ochstatsministern själv som får hålla kontakterna med partier- Bo Hammar:Har KMI berett de här frågorna? Har KMI lämnat ett 1989/90:KU30 underlagtill regeringen så att frågorna så att säga har lämnat KMLs Bilaga B 2bord? : Vi har i och för sig underlag för de frågorsom är ställda. Om det är någonting du vill ta upp, skall jag försöka svara. : Jag skall inte kritisera dig, men i likhet medIngela är jag förvånad över att det dröjer så länge att få svar frånregeringen om material som har begärt. Det tycker jagatt utskottet framöver måste titta på. Det är inte acceptabelt om regeringenförsvårar utskottets granskning av de här allvarliga affärerna. Det är ingenkritik jag riktar mot . Jag vill bara säga att utskottet måsteallvarligt diskutera detta. Får jag då ta upp en konkret fråga bland dem som ärställda. Känner du till om det i beställningsdeklarationer mellan 1970 och 1975fanns uppgifter om att skulle ha tecknat något kontrakt rörande vapeneller ammunition till ? : Det finns sådana uppgifter. Som jag sadetidigare förekom försäljning till , i synnerhet avsprängämnen. De tillverkas av , och det finns mycket ordentligt angivet iBofors beställningsdeklarationer. Även de fartygspjäser som jag nämnde finnsangjvna i beställningsdeklarationer. : Jag vill ha bekräftat vad du sade, att undersamma tid viss export som ville göra till icke godkändes. Är detriktigt uppfattat? : Då liksom nu kommer det hela tidenförfrågningar från industrin, om man får exportera det ena eller andra systemettill det ena eller andra landet. Man frågar i regel under hand. Man skickarinte bara in en utförselansökan. Där blev det avrådanden och avstyr-kanden.Regeringen var inte beredd att medge viss export under vissa perioder. : Då återkommer jag till vad upp. Om man ibland fick tillstånd och ibland inte att exportera till ,då kan man väl inte rimligtvis säga som medborgarkommissionen gjorde att Irangenerellt var öppet och att detta faktum skulle innebära att det inte fannsnågra motiv att smuggla vapen till . Man kan då rimligtvis inte dra ensådan slutsats som medborgarkommissionen har gjort? : Jag försökte säga att man inte kan generelltsäga att ett land är öppet , möjligen med undantag för denordiska och neutrala staterna, utan det måste göras en politisk bedömning avregeringen, som ansvarar för huruvida det är lämpligt med en försäljning frånSverige. Om medborgarkommissionen har uttryckt sig på detta sätt, vill jagpåstå att det är oegentligt uttryckt. 4 1989/90. Bo Hammar:Det anser jag också. Vi kan då på ytterligare en punkt 1989/90:KU30 säga attmedborgarkommissionen inte har gjort korrekta bedömningar. Bilaga B 2Det är min slutsats. Du säger att stoppades all export tillIran, men av en polisutredning skulle framgå att man har tillåtitreservdelsexport till så sent som . : Det är riktigt. Jag tror att jag sade attdet inte gavs utförseltillstånd för nya system efter . Menreservdelar befinner sig i en annan kategori, och enligt våra riktlinjer börett land som har köpt ett vapensystem från även få köpa reservdelar,detta även om de s.k. villkorliga hindren mot svensk krigsmaterielexportföreligger. Det var just vad som var fallet beträffande i november 1979.Det gällde verktyg till en marinpjäs till ett värde av 1,5 milj. kr. Regeringenansåg det rimligt att man då fick köpa detta, och regeringen skulle förmodligengöra samma bedömning i en liknande situation . Det är helt i enlighet meddet regelsystem vi har. : När medborgarkommissionens sekretariat besökteoss fick vi höra att man hade räknat Robot 70 i olika länder, inklusivePakistan. Har ni haft planer på att göra en ny kontroll , när detsitter en demokratisk regering och inte en diktator i , för att fåytterligare en uppcheckning av förekomsten av Robot 70 i ? : Det har lagts ned ett mycket omfattandearbete för att fastställa var Robot 70, som har tillverkats i , befinnersig i olika länder i världen, dels på grund av de påståenden som förekommit,dels och ännu mer på grund av det bevisade faktum att Robot 70 illegalt harutförts från via till Bahrein och . Som jag sade ladesett mycket omfattande arbete ned av medborgarkommissionen. Dess biträdandesekreterare var här och berättade för er om detta för någon vecka sedan. Ävenvi inom KMI har lagt ned ett stort arbete på detta med hjälp av UD:s helaapparat. Vi har gått ut med förfrågningar till alla länder som har fått köpaRobot 70 från . Men vi har inte nöjt oss med det, utan vi har arbetatöver hela planet med alla de underrättelsemedel och diplomatiska medel somregeringen förfogar över för att få fastställt var Robot 70 finns. Jag harsjälvt lagt ned ett ganska omfattande arbete på detta. Jag kan försäkra att minbestämda övertygelse, ja kunskap, är att det inte finns några Robot 70 i det skulle vara om det kommit dit ett provexemplar, men det har ickelevererats hundratals eller tiotals Robot 70 till . Det är en felaktiguppgjft. Uppcheckningen med olika länder har gått till på olikasätt. I fallet har vi genomfört en fysisk räkning av robotarna. Iandra länder exempelvis har man gått fram med officiellaförfrågningar till regeringarna och fått besked från dem. Vad gäller Pakistanhar det varit officiella kontakter med dess regering. även gjortett eget utredningsarbete i och vidtagit vissa andra 1989/90:KU30 åtgärder för att få klarlagt att de uppgifter som har lämnats från Bilaga B 2 Vi är övertygade om att de är korrekta. : En fråga som vi också har skickat in tillregeringen men inte fått svar på gäller de uppgifter som publicerades itidningen om att det skulle ha förekommit affirer mellan detdelvis Boforsägda AOS i och i . Har ni checkat upp detta? : Vi har checkat upp de uppgifterna. Jag harsett utdraget ur dokumentet. Vi har gått så långt att vi har tagit upp sakenmed de singaporianska myndigheterna och frågat om de har någon uppgjft omdetta. De vill inte kännas vid dokumentet. Jag skulle tro, om jag får spekulera, att vad som möjligenkan ha förekommit är att AOS, detta bolag i som till ägdes avBofors och till av ett singaporianskt statligt företag, underbörjan av eller så kan ha haft planer på att marknadsföra sig även iländer som . Jag tror mig veta att det aldrig blev någonting av en sådanförsäljning. : När vi plöjde igenom de många handlingar somtrots allt finns på vårt kansli hittade vi en uppgift från 1988-01-11 från ambassadeni , , som lyder: "De nummer som fanns påBoforsprojektilen som hittades i Gulfen var . Fartygets namn uppges varaNTLV Explorer." Vad var detta för projektil? : Det ar märkligt hur hemliga uppgifter ochchiffertele-gram från UD cirkulerar i den allmänna debatten. Jag kommer ihåg att när vi fick telegrammet lämnade vi dettill polisutredningen för att den skulle ta in det i sitt arbete. Jag har intefått rapport om vad som hänt med det. : Jag förstår inte att du säger "cirkulerari den allmänna debatten". Det är en handling som är inlämnad till KU:skansli och som vi i utskottet kan granska. Jag kan inte se att det harförekommit i den allmänna debatten. : Då missförstod jag. Jag trodde det var enuppgift som fanns i de frisläppta handlingarna från förundersökningen. : Det är en uppgjft som finns i . Viär medvetna om att den är hemligstämplad och har inte någon avsikt att gå tilloffentligheten med den. Du kaninte svara på vilken projektil det handlar om? : Jag kan inte svara på det. Vi harlämnat detta till polisutredningen för att den skall undersöka saken. Per : Jag skulle först vilja att du klargör litetom din inledning. Jag uppfattade att du sade att regelverket har varit braeller i varje fall till fyllest. nen och nutingsrätten, för att nämna några instanser, har framfört en 1989/90:KU30 del kritik mot regelverket. Dessutom har det vidtagits en lång rad Bilaga B 2 åtgärderför att stärka regelverket. Vad ärsyftet med att hävda att regelverket har varit till fyllest? : Vad jag försökte säga är att principerna förden svenska vapenexportpolitiken har varit oförändrade och att de måste förutsättas vara allmänt kända, nämligenförbud mot tillverkning och förbud mot försäljning och att av detta följer skall ange slutmottagarländer m.m. De principerna är oförändrade, och manskall kunna förutsätta att medborgare i är laglydiga och att företagenlämnar korrekta uppgifter. Det har alltså visat sig att man på flera håll inomförsvarsindustrin har syndat mot detta. Det har fått till följd att man hartvingats skärpa tillämpningen av regelverket genom att göra mer förfinadeslutanvändarblanketter, utge mer detaljerade anvisningar och gå ut med en bredinformation om vår politik. Det är vad som har skett . Jagnämnde att det har skett en viss ändring i praxis för klassificering t.ex. avanläggningar som tillverkar krigsmateriel. Men jag vill hävda att principerna ihuvuddragen har varit oförändrade. Per : Men hur kan då säga attdet som har hänt kan tyda på ett indirekt medgivande från regeringen av att dettidigare regelsystemet var otillräckligt från juridisk synpunkt? Det är intevem som helst som säger det, utan en domstol som dömer i detta centrala mål. : Jag kan säga i detta rum att jag inte delartingsrättens uppfattning i detta stycke. Det är flera som har sagt detsamma JK har varit inne på samma linje. Det gör det enligt min mening angeläget attdenna dom av tingsrätten i blir prövad av högre rätt med tanke på attden kan få prejudicerande betydelse. Per : Jag har inte uttalat vad jag anser omtingsrättens dom. Din uppfattning har jag klar för mig den framgick redantidigare. Men poängen är att du hävdar att det har varit fullständigtsjälvklart att vissa regler har existerat och att de varit tydliga och att dethar uppkommit behov av nya regler först genom att vissa företag målmedvetethar brutit mot reglerna. T.o.m. en tingsrätt har alltså uppfattat regelverketsuppbyggnad på ett helt annat sätt hur är det möjligt? : Tingsrätten i har uppfattatregelverket på ett visst sätt, justitiekanslern har uppfattat det på ett annatsätt. Men låt mig redogöra för min uppfattning. Vi har ett generellt förbud mot utförsel av krigsmaterielfrån , vilket beror på att inte vill bli indraget i andraländers militära konflikter. Det centrala i förbudet är att vi inte vill attkrigsmateriel skall gå till vilka länder som helst. Det är det centrala ikontrollregimen. För att regeringen skall kunna göra sin bedömning måsteden veta 1989/90:KU30 till vilket land materielen skall skickas. I annat fall finns ingen Bilaga B 2 anledning att haett generellt förbud, utan då kunde det vara fritt att skicka krigsmaterieltill olika länder. För att regeringen skall kunna göra sin prövning måsteföretagen i sina ansökningar lämna korrekta uppgifter. Det gäller sådanmateriel som är verklig krigsmateriel och som skall gå vidare till andra stateri obearbetat skick. Ett problem när det gäller krut och sprängämnen är att deti vissa fall inte är fråga om direktexport till ett visst land, utan varornaskickas till ett annat land där de bearbetas. Finner man att det sker enbearbetning i detta andra land, övertar det landet kontrollen. Men när detgäller vissa av krut- och sprängämnesafSrerna har det inte skett någonbearbetning, utan varorna har studsat direkt i obearbetat skick, och då skallsamma regler gälla som för annan krigsmateriel. Försvarsmaterielsektorn är en speciell sektor. På sammasätt som läkemedelsindustrin i eget intresse och av allmänna skäl är skyldigatt hålla sig Orienterad om vad som gäller inom läkemedelsområdet får manförutsätta att försvarsindustrin skall hålla sig informerad om regeringens ochriksdagens politik vad gäller vapenexport. Företagen skall ta del avpropositioner och betänkanden. Det är orimligt att tänka sig en annan ordning. Om det skulle ha förelegat osäkerhet på grund av att krutoch sprängämnen är speciella varor, är det naturligt att man frågar tillsynsmyndighetenKMI hur man skall bete sig och om man skall begära tillstånd. Sådana frågor haricke ställts. Per : Sådana frågor har inte ställts, och tingsrätteni anser att man inte kan kräva att företagen skall ställa sådanafrågor. Ett alternativ till ditt resonemang är att regeringen möjligen sagt ettmen sett genom fingrarna med något annat. Eftersom det i första hand ärregeringens handlande vi har att granska, leder det till sådana frågor som jaghar ställt. Jag skall ta ytterligare ett exempel. Vid vår utfrågningav medborgarkommissionens sekretariat frågade jag om man på svensk sida hadeaccepterat förklaring om att det i slutanvändarintygen fannstäckning för vidareexport. Då svarade : "Det finnsingenting som tyder på att man tidigare ansett det. tycks man dock hagodtagit den singaporianska invändningen." Om har rätt, betyder det att man numerahar godtagit att slutanvändarintygen inte förhindrade vidareexport. : Han har väl delvis rätt. När jag var här på en sluten utfrågning i utskottet iapril redogjorde jag för den undersökning av äldre licensavtal som KMI har genomfört. Jag har för mig att jag då även kommenterade licensavtalen och affårerna med . och även därefter har vi lagt ned ett mycket omfattande arbete på att klarlägga vad som hänt med 53 Vid drog då vissa slutsatser. 1987träffades efter formella förhandlingar och genomgång med Singa- 1989/90:KU30pores regering en regeringsöverenskommelse med . Resulta- Bilaga B 2tet redovisades kortfattat i ett pressmeddelande som regeringen gav ut den 18december 1987. Kärnan vad gäller din fråga om slutanvändarintygen är att manpå svensk sida nöjde sig med de skrivningar som singaporianerna använde i sinaegenhändigt tillverkade slutanvändarintyg. Man skrev alltså att materielen somköptes från var avsedd för det singaporianska försvarsministeriet. Nukan man säga att det var litet blåögt att man på svensk sida trodde att alltdärmed var gott och väl och att det innebar att materielen uteslutande skulleanvändas i och inte exporteras. Men så var inte innebörden av dessaskrivningar, utan på singaporiansk sida hade man egna regler som sade att omman i förädlade utländsk krigsmateriel som man hade köpt, exempelvissatte ihop delar till ett helt vapensystem eller tillverkade ett eldrör till enpjäs så att förädlingsgraden översteg , förvandlades den importeradematerielen från utländsk till singaporiansk, och då var man inte bunden avnågra åtaganden utan kunde exportera den. En sådan export förekom också. Denmesta materielen som gick till "förädlades" på det härsättet. Vi har alltså i de genomgångar vi har haft med Singaporeklarlagt vad som har hänt med den svenska materielen. Vi konstaterade att derasintyg inte har inneburit vad vi trodde att de innebar. Den svenska regeringendrog slutsatsen att den inte kan formellt lasta Singaporesregering för vad som har inträffat, men för att förhindra att det uppstår nyamissförstånd slöt vi ett mycket detaljerat avtal med omvilka regler som skall gälla fr.o.m. den för all export avsvensk krigsmateriel till . har vi ett heltäckande arrangemang somskall utesluta sådana saker. Per : Om hade rätt och deslutanvändarintyg som gällde för inteförhindrade vidareexport, hur är det då möjligt att ha denuppfattning du uttalade , att regelverket var klart och utan hål och skulle ange slutanvändare? : Jag tycker inte det är så konstigt. Vi harförutsatt att den svenska exportpolitiken är allmänt känd, nämligen att Sverigetillåter försäljning bara till vissa länder av krigsmateriel och att detta ärkänt för den svenska försvarsindustrin. Vi har ställt krav på andra länder attde skall bekräfta detta när de köper svensk krigsmateriel. Vi har haft det heltunika fallet med som visade att det icke var så. Därför har vi skärpttillämpningen av bestämmelserna och klargjort för singaporianerna att derastolkning av regelverket var felaktig. Per : "Allmänt känd" är väl ändå intedetsamma som juridiskt bindande? : Vi rör oss om förhållandet mellan suveränastater. svenskaregeringen kan lagstifta bara i , för svenska medborgare 54 ochsvenska juridiska personer. Vad gäller andra länder kan vi sluta bilateralaöverenskommelser för att binda upp deras regeringar. Det 1989/90:KU30 har vigjort i fallet vi har alltså en bindande överenskom- BilagaB 2 melse med . Vi har för avsikt att ingå motsvarandeöverenskommelse med vissa andra länder. Man kan säga att formuleringarna i denya slutanvändarblanketterna innebär en högre grad av bindning för det andralandet. Per : Låt oss få det här fullständigt klart,eftersom detta är en kärnpunkt. KMI har alltså varit underkunnig om att det funnitsslutanvändarintyg som inte har innehållit någon juridisk bindande formuleringmot vidareexport tvärtom: dessa slutanvändarintyg har varit så utformade attvidareexport har innefattats i dem. Men man har trott att de svenskaintentionera har varit allmänt kända, och det skulle då vederbörande runt om ivärlden rätta och packa sig efter. : Det är en övertolkning. Ända fram tillungefår har vi utgått och haft anledning att utgå från att deslutanvändar-åtaganden som i det här fallet har utSrdats av regeringom att materielen är för dess försvar det är förresten en formulering som manslutade använda 1985; finns det andra och bättre formuleringar innebar vad vi trodde att de innebar. Det är inte så att KMI under årens lopphar accepterat dessa formuleringar från eller någon annans sida ivetskap om att de kan leda till en betydande reexport av svensk krigsmateriel.Deras egen tolkning av sina egna regler uppenbarades och leddetill omedelbara åtgärder i form av regeringsavtalet. Per : Jag tror inte vi kommer mycket längre där.Jag är benägen att tro att samma sak gäller som tingsrättanser gäller Nobelkrut. Tingsrätten skriver att krigsmaterielinspektören måsteha varit medveten om omfattningen av Nobelkruts export och om sannolikheten avatt varorna av köparen försåldes vidare. Men därom har vi antagligen ocksåolika meningar. Jag skall flytta frågeställningen ett steg. KMI är ettorgan inom . Är det då riktigt att förutsätta att det som KMIvet vet också regeringen? : Det beror på hur man ser det. I praktiken ärdet naturligtvis inte så att alla de detaljinformationer som kommer in till KMIredovisas för regeringen i så fall skulle vi behöva sitta omdagen med vårt statsråd och visa alla uppgifter från företagen. Så kan ingenregering bedriva sitt arbete, och så är det inte. Däremot redovisar KMI för regeringen genom sitt statsrådalla väsentliga uppgifter som KMI får in och som KMI bedömer som väsentliga ochdär det krävs politiska ställningstaganden. Å andra sidan är KMI en del i , ochdärför är det naturligtvis regeringen som har det politiska ansvaret för KMI. Kom mer man till slutsatsen att KMI inte har fungerat bra, får man väl byta ut inspektören eller genomföra andra organisatoriska förändringar. perGahrton: Om KMI har känt till någon vidareexport som inte 1989/90:KU30 borde haskett, kan man alltså utgå från att regeringen också har vetat Bilaga B2 det? : Allt beror på omständigheterna.Medborgarkommissionen och de utmärkta journalisterna . ochBjarne i har t.ex. behandlat handläggning avolika ärenden.