bet · GD01AU7 · 1989-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlas 14 motioner från förra riksmötetrörande olika frågor inom den statliga personalpolitiken. Motionerna gäller denallmänna inriktningen av personalpolitiken, meritvärdering, personalpolitikmot alkoholskador, utbyte av ökad lön mot förkortad arbetstid, pensions- ochförsäkringsfrågor samt vissa ersättningsfrågor. Samtliga motioner avstyrks avutskottet. Till betänkandet har fogats elva reservationer och ettsärskilt yttrande. 1988/89:A285 av m.fl. (m) vari yrkas 4. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförs angående statens roll som arbetsgivare. 19SS/S9:A601 av () vari yrkas attriksdagen beslutar att värnpliktstjänstgöring får ett meritvärde likvärdigtmed annan anställning. 19SS/89:A602 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom den offentliga personalpolitiken m.m. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:Fi501. 198S/S9:A603 av och (båda c) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen anförts om höjning av bilersättningen för medresande. 1988/89:A604 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om vidareutveckling av den statliga personalpolitiken i vad avserkampen mot alkoholskador. 1988/89.A605 av och (båda m)vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om höjd bilersättning i de fyra nordligaste länen. 1* 1989/90. 1988/89:A606av m.fl. (vpk) vari yrkas att hos 1989/90:AU7regeringen begär förslag om att ändra de i motionen nämnda grupplivförsäkringarnaså att diskriminering av homosexuella efterlevande sambor upphävs. 1988/89:A607 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omegenlivränta för att ta bort uppenbara brister i nuvarande regler. 1988/89:A608 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen hemställer om en ny statlig lönepolitik som utgår frånjämlikhet och rättvisa, 2. att riksdagenhos regeringen hemställer om förslag till en statlig personalpolitikinnebärande att a) satsning sker på en teknisk-humanistisk utbildning enligtvad i motionen anförs, b) nya arbetsorganisationsformer inom den statligapersonalpolitiken inte får införas utan den lokala fackföreningens godkännandeenligt vad i motionen anförs. 1988/89:A610 av m.fl. (mp) vari yrkas 1. att riksdagenbegär att regeringen utarbetar tabeller, i vilka de mot lönekJasser svarandearbetstidsförkortningarna anges, 2. att riksdagenuttalar sig för att avtalsförhandlingarnas parter inför den i motionenbeskrivna valfriheten. 1988/89:A611 av m.fl. (m, fp, vpk, mp) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om pension för dem som innehaft huvudlärar- eller institutio nsföreståndartjänster. 198S/S9:A612 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar av regeringen begära förslag till återinförandet av generellanattrakta-menten. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:Sk454. 1988/89:A732 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär att utgående nattraktamenten för tjänsteresor ioffentlig tjänst skall höjas från . till ett belopp av sådanstorleksordning att prismedvetandet vid val av nattlogi vid tjänsteresorstärks. 198S/89:A756 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att homosexuella sambor ävenomfattas av efterlevandeskyddet i statens grupplivförsäkring. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:L421. Utskottet 1989/90: AU7 Inriktningen av den statliga personalpolitiken Tre motioner rör inriktningen av den statligapersonalpolitiken. I motion A2S5 av m.fl. (m) behandlas statensroll som arbetsgivare. Staten måste i sin egenskap av arbetsgivare se till attanställnings- och löneformerna är sådana att tillgången på kompetent personalkan tryggas. Detta räcker emellertid inte. Staten måste också utveckla sinarbetsgivar- och arbetsledarroll, så att den statligt anställda personalen kanerbjudas arbets- och utvecklingsmöjligheter jämförbara med dem inom framgångsrikaprivata företag. motion A602 med motivering i motion1988/89:Fi501 behandlar den offentliga sektorns personalpolitik. I motionenanförs att det är ett övergripande mål att underlätta rekrytering och utvecklingav bra arbetskraft. Den offentliga sektorn måste därför kunna erbjudakonkurrenskraftiga arbetsvillkor i förhållande till den privata sektorn. Enligtmotionärerna behövs ett mer flexibelt lönesystem bl.a. för att komma till rättamed regionala obalanser. Vidare krävs att det "osynliga kontraktet"uppmärksammas, dvs. faktorer såsom den anställdes befogenheter och ansvar,relationer till chefer, yrkesstolthet, status osv. Detta visas bl.a. av detfaktum att enskilda arbetsgivare inom den sociala sektorn ofta har lättare attrekrytera personal. Då stordriftsfördelarna i servicesektorn ofta är småsamtidigt som den offentliga sektorns enheter är stora är det angeläget med endecentralisering och en delegering. I motionen pekas på att det finns mycketatt lära av de enskilda alternativen, som ofta är uppbyggda av en entreprenöroch drivs i liten skala. Mindre resultatenheter bör skapas. Den enskilde måstekunna styra och planera sitt eget arbete. Det skall vara möjligt att disponeraåtminstone en del av ett budgetöverskott och flytta anslag mellan olika år. De offentliga arbetsgivarna har enligt motionärerna ettansvar för att hjälpa dem som vill starta eget. Alla anställda skall gesmöjligheter att utvecklas och att göra karriär. Bättre belöningssystem måsteinföras, men de skall vara öppna och kända. De offentliga löneplanerna harblivit för sammanpressade vilket medför att det inte lönar sig attvidareutbilda sig. Vidare måste lärarna ges vidgat ansvar och ökad frihet ochde måste få tillfålle till karriär utan att behöva lämna sina pedagogiskauppgifter. Slutligen framhåller motionärerna att för att deoffentliga verksamheterna skall kunna nå sina mål fordras ett gott samarbeteoch ett ömsesidigt förtroende mellan politiker, personal och fack. Dock bör facketinte få någon vetorätt mot politiska beslut. 1 1989/90. 18 saml Nr 7 I motion A608 av m.fl. (vpk) begärs en nystatlig 1989/90:AU7 lönepolitik som utgår från jämlikhet och rättvisa.Motionärerna tar avstånd från den pågående uppvärderingen av cheferollen somleder till stora höjningar av chefernas löner i förhållande till arbetare inomindustri, vård, omsorg och servicenäringar. 1 syfte att lyfta den allmännanivån på kunnandet föreslås en satsning på en teknisk-humanistisk utbildningför dem som inte har i skolan. Den är nödvändig för att minskautbildningsklyftorna. Vidare måste krav ställas på innehåll och inflytande iarbetet. De nya arbetsorganisationsformer som måste växa fram skall inte fåinföras utan den lokala fackföreningens godkännande. Med anledning av de tre motionerna vill utskottet erinraom följande: De övergripande målen för den statliga personalpolitikenär att bidra till en effektiv statsförvaltning, medverka till samhällsekonomisk>alans och att främja ett demokratiskt arbetsliv. Ett förnyelsearbete pågår.Sålunda har regeringen beslutat om en utredning som skall se över denallmänna lagstiftningen om offentlig anställning. Denna översyn skall bl.a.syfta till att skapa bättre förutsättningar för personalpolitiska åtgärder sombidrar till förnyelse av den offentliga sektorn. Lagstiftningen skall göra detlättare för myndigheterna att driva en personalpolitik på grundval av den egnaverksariihetens krav och förutsättningar. I de två förstnämnda motionerna A285 (m) och A602 (fp)understryks vikten av konkurrenskraftiga anställningsvillkor för kompetentpersonal och goda arbets- och utvecklingsmöjligheter. I motion A608 (vpk)riktas invändningar mot uppvärderingen av cheferollen. Utskottet villframhålla att staten självfallet måste kunna anpassa sig till varierandeförutsättningar i arbetslivet för att ha goda möjligheter att rekrytera ochbehålla chefer på alla nivåer. En viktig faktor vad avser chefeförsörjningen ärlönefrågorna men också rörlighets- och utbildningsåtgärder. () har en nyckelroll i detta sammanhang. Med början i förraårets avtal har steg tagits för att anpassa lönesättningen till andra sektorerav arbetsmarknaden. Folkpartimotionen A602 rör i övrigt förändringar inom denoffentliga sektorn som alltmer kommit att införlivas i den aktuella politiken.Dit hör t.ex. decentralisering och strävan att bättre anpassa personalpolitikeni olika statliga verksamheter till de skilda miljöer i vilka de verkar. Utanatt i detalj gå in på samtliga de spörsmål som behandlas i motionen kanutskottet konstatera att kraven i stora delar ligger i linje med den pågåendeutvecklingen. Genom den beslutade utredningen tas ytterligare steg föratt förnya den offentliga sektorn. När det gäller det i motion A608 (vpk) i övrigtframställda kravet om satsning på utbildning för personer med bara nioårigskolgång vill utskottet hänvisa till en av regeringen aviseradutredning om kompetensutveckling på arbetsmarknaden. Syftet med utredningen ärbl.a. att ge möjligheter till en ökad kompetens för alla på arbets- marknaden.Denna möjlighet skall inte bara gälla dem som har den /90:AU7 från börjanhögsta utbildningen. Utskottet har inhämtat att det i utredningsuppdraget skallingå att göra en kartläggning av befintlig personalutbildning och att analyseradet framtida behovet av sådan. Utredningen skall också föreslå åtgärder som kanstimulera kompetensutvecklingen inom arbetslivet. Utskottet anser med hänvisning till det anförda attmotionerna A285 i nu berörd del, A602 och A60S inte bör föranleda någonriksdagens åtgärd. I motion A601 yrkar () att meritvärdetav värnpliktstjänstgöring skall likställas med annan anställning. Motionärentar som exempel två lärare, en manlig och en kvinnlig, som examinerassamtidigt. Därefter fullgör den manlige läraren sin värnpliktstjänstgöring,medan den kvinnliga läraren börjar arbeta. De kommer senare att tjänstgöra vidsamma skola. När elevantalet minskar blir det emellertid den manlige lärarensom måste sluta. Skälet är att den kvinnliga läraren totalt sett har hunnit fåflera tjänsteår. Utskottet behandlade denna fråga i betänkandena AU1987/88:1 och 1988/89:AU7. Därvid framhölls att den allmänna principen vidstatlig tjänstetillsättning är att all erfarenhet som har relevans för densökta tjänsten får åberopas och att det även gäller värnpliktstjänstgöring ochdäri ingående utbildning. Utskottet framförde att motionärens exempel mindregällde meritvärdering än de i anställningsskyddslagen eller i avtal fastställdaturordningsreglerna vid uppsägning på grund av arbetsbrist. En lösning på detproblemet skulle enligt utskottet vara att tiden för värnpliktstjänstgöring iturordningshänseende jämställs med anställningstid. Utskottet var inte berettatt förorda en sådan förändring. Inte heller nu finns skäl att föreslå sådanändring. Motionen bör således inte leda till någon åtgärd från sida. m.fl. (s) yrkar i motion A604 envidareutveckling av den statliga personalpolitiken i vad avser kampen motalkoholskador. Motionärerna pekar på alkoholens roll som olycksfaktor, faktorför otrivsel och som social störning på arbetsplatsen. Alkoholen är enväsentlig orsak till ökad både kort- och långtidssjukskrivning, socialutslagning och för tidig död. Arbetsplatsen har en mycket stor möjlighet attbåde tidigt upptäcka och hjälpa människor med missbruksproblem och attvaraktigt stödja och vårda. På en rad arbetsplatser pågår ett omfattandeprogramarbete men tyvärr har inte alla en genomtänkt strategi. Statshälsan harbyggt upp en omfattande kompetens på området. Det är enligt motionärernaangeläget att staten som arbetsgivare i detta avseende går före och anvisar vägför kommuner, landsting och privat företagsamhet. Utskottet instämmer i motionärernas uppfattning omarbetsplatsens /90:AU7 betydelse för att förebygga och stödja anställdamed alkoholproblem. Det är viktigt att detta arbete fortsätter ochintensifieras. Därvid bör uppmärksammas den roll som statens arbetsmiljönämnd() har i sammanhanget. Nämnden har till uppgift att inom statsförvaltningen bl.a.främja UtveckJingen av arbetsmiljöverksamheten, ge ut information och lämnaråd som rör verksamheten samt att vara fackansvarigt organ för innehållet i denpartsgemensamma utbildningen inom arbetsmiljöområdet. Enligt instruktionen förnämnden skall den arbeta i nära kontakt med de myndigheter och organisationer särskilt arbetarskyddsstyrelsen och stiftelsen som bedriververksamhet inom arbetsmiljöområdet. Nämnden har 1986 gett ut en skrift, "Att förhindramissbruk och utslagning. Rekommendationer från ". Den är avsedd attvara en vägledning för de lokala parterna, skyddsorganisationen och företagshälsovården.1 skriften betonas det ansvar som parterna lokalt har att praktiskt handläggadessa frågor inom arbetslivet. Missbruksfrågorna måste tacklas på samma sättsom andra personal- och arbetsmiljöfrågor. Detta underlättas om man har enklar policy och handlingsriktlinjer för dessa frågor. 1 skriften finns enhänvisning till de SAV-cirkulär som innehåller regler avseende alkoholmissbruki statens tjänst. Vidare finns en beskrivning av hur Statshälsan kan erbjudahjälp till myndigheternas arbetsplatser. har uppgett att skriften äravsedd att ge impulser till hur man aktivt kan arbeta för att förhindra attmissbruksproblem uppstår eller utvecklas i arbetslivet. Den är också ettuttryck för parternas gemensamma syn och inställning att missbruksfrågornamåste prioriteras i myndigheternas personalarbete och i den fackligaverksamheten. Enligt utskottets mening bör den av utarbetadeskriften kunna utgöra vägledning och inspirationskälla för ett fortsatt aktivtarbete mot alkoholproblem på arbetsplatsen och detta inte bara på det statligaavtalsområdet utan också inom kommuner, landsting och privat företagsamhet.Den policy som skriften ger uttryck för kan därigenom ta genomslag även pådessa områden. Med hänvisning till detta bör motionen inte föranleda någon åtgärdfrån sida. Ökad lön eller minskad arbetstid Motion A610 av m.fl. (mp) gällertjänstetidsklasser i statlig och . Motionärerna föreslår att enarbetstagare i satnband med uppflyttning i högre tjänstetidsklass skall kunnavälja mellan ökad lön och minskad arbetstid. Effekten av ett sådant systemskulle för den anställde vara en möjlighet att byta ekonomisk standard motlivskvalitet. För arbetsgivaren skulle systemet innebära en med avseende pålönekostnader oförändrad budget för varje anställd. förkortade arbetstiden skulle uppvägas av ett mer effektivt arbete. 1989/90:AU7Slutligen skulle effekten av ett sådant system innebära en minskning avekonomisk överhettning och av inflation. Motionärerna föreslår att tabellerutarbetas, i vilka de mot lönekJasser svarande arbetstidsförkortningarnaanges. har lagt fram sitt betänkande(SOU 1989:53) Arbetstid och välfård. Dess uppgift har varit att utredakonsekvenserna av olika arbetstidsreformer och förändrade arbetstidsmönster.Den aspekt på frågan som motionärerna tar upp har inte berörts av kommittén.Frågan är av det slaget att den kan bli föremål för förhandling mellanavtalsparterna. Utskottet har inhämtat att SAV i de pågående förhandlingarnaverkar för ett slopande av systemet med löneplaner och tjänstetidsklasser. Motden nu angivna bakgrunden avstyrker utskottet bifall till motionen. I motion A611 av m.fl. (m, fp, vpk, mp)behandlas frågan om pension för dem som haft huvudlärar- ellerinstitutionsföre-ståndartjänst. Dessa tjänster, som var pensionsgrundande,avskaffades med verkan från . Genom utformningen av pensionsbestämmelsernapå avtalsområdet skulle därmed pension inte utgå utom i de fall någon innehaftsådan tjänst under de tre första av . Mångalärare, som tidigare innehaft tjänst som huvudlärare ellerinstitutionsföreståndare, har därmed inte fått någon pensionsförmån för denersättning de erhållit. Motionärerna anser att detta inte är rimligt och attregeringen bör vidta åtgärder för att eliminera de rättsförluster som enskildabefattningshavare kan ha lidit. avskaffades huvudlärar- ochinstitutionsföreståndar-tjänsterna i gymnasieskolan genom en ändring (1987:709)i skolförordningen. Ändringen grundades på ett beslut i (prop.1984/85:100, bil. B 17, bet. UbU 18, rskr. Motsvarande tjänster igrundskolan hade avskaffats . Dessa uppdrag hade enligtlöneavtalet medfört rätt till ersättning i form av uppdragstillägg, vilka varpensionsgrundande enligt det statliga pensionsavtalet. Enligt avtalet utgörpensionslönen, mycket förenklat, av arbetstagarens lön december månadföre avgångsåret. Detta pensionens s.k. normalbelopp förhöjs genommultiplikation med en särskild faktor, lönetilläggsfaktorn. Denna påverkas avde pensionsgrundande lönetilläggen under vart och ett av de tre kalenderår somföregår året före avgångsåret. Förutsättningen för att en arbetstagare skall hanytta av lönetilläggen i pensionshänseende är således att han uppburit inkomstenunder de tre första av före pensioneringen. Enligt övergångsbestämmelserna till ändringen iskolförordningen 1989/90:AU7 fick den som innehade enarvodestjänst som huvudlärare eller institutionsföreståndare i gymnasieskolanmed förordnande tills vidare behålla arvodestjänsten om högst återstodtill dess innehavaren uppnådde nedre gränsen inom den pensioneringsperiod somgällde för honom eller henne. Enligt vad utskottet inhämtat tillkom dennabestämmelse delvis som ett resultat av förhandlingar med de fackligaorganisationerna. Utskottet konstaterar att det som motionärerna beskriversom rättsförluster för de enskilda befattningshavarna är en effekt av detstatliga pensionsavtalet som sådant. Pensionsnivån bestäms av den anställdesinkomst relativt kort före pensionsavgången. Utskottet kan av den anledningeninte dela motionärernas uppfattning att det är fråga om rättsförluster. Det ärdessutom att märka att staten genom den särskilda övergångsbestämmelsen i vissmån tillgodosett de berörda befattningshavarnas intresse. Med hänvisning tilldet anförda avstyrks bifall till motion A611. I motion A607 av () påtalas en brist i detstatliga förmånssystemet. Den som slutar sin anställning och ansöker omegenlivränta kort före normal pensionsavgång kan få avsevärt bättre förmåner ängenom den ordinarie pensionen. Motionären begär ett tillkännagivande tillregeringen för att ta bort uppenbara brister i nuvarande regler. En motion med likartat innehåll behandlades i 19SS/89:AU7.Utskottet var då av samma uppfattning som motionären beträffande behovet avatt se över det statliga pensionssystemet och konstaterade att SAV tagit uppfrågan i förhandlingar med personalorganisationerna. Utskottet har inhämtat att arbetsgivarverket. nu har lagtfram ett avtalsförslag enligt vilket den påtalade effekten skulle elimineras.Med hänvisning till detta bör motion A607 inte föranleda någon riksdagensåtgärd. Motionerna A606 av m.fl. (vpk) och A756 avMaria () gäller de statliga grupplivförsäkringarna. Motionärernaanser att även homosexuella sambor bör omfattas av efterlevandeskyddet iförsäkringarna. Enligt 4 § i avtalet om statens tjänstegrupplivförsäkring(TGL-S) avses med sambo en ogift man eller kvinna som under äktenskapslik-nandeförhållanden bor tillsammans med en ogift arbetstagare eller före dettaarbetstagare av motsatt kön. I förordningarna (1988:244 246) omgrupplivförsäkring för deltagare i arbetsmarknadsutbildning m.fl., fördoktorander resp. för värnpliktiga m.fl., definieras sambo-begreppet på sammasätt som i avtalet. Enligt såväl avtalet som förordningarna har endast sådansambo förmånstagarrätt. En motion med motsvarande yrkande behandlades i utskottetsbe- 1989/90:AU7 tänkande 1988/89:AU7. Motionen avsåg det tidigare gällandereglementet angående statens grupplivförsäkring. Utskottet konstaterade attreglementet ersatts av avtalet, TGL-S, och att frågan om ändringar i avtalettas upp vid förhandlingar mellan och de statsanställdashuvudorganisationer, om någon av parterna begär det. Med hänvisning till dettaavstyrktes motionen. I socialförsäkringsutskottets betänkande l988/89:SfU13 harmotsvarande fråga behandlats såvitt gäller socialförsäkringens efterlevande-skydd.Utskottet åberopade vad som förekommit i anslutning till införandet av nyabestämmelser om efterlevandeförmåner i den allmänna försäkringen (prop.1987/88:171, Snj29, rskr. 401, SFS 1988:881). En utgångspunkt för avgränsningenav den pensionsberätti-gade kretsen hade då varit att det skulle röra sig om ensamlevnad med familjefunktioner och att parterna i och för sig skulle kunnaingå äktenskap med varandra. Bl.a. mot den bakgrunden föll efterlevandehomosexuella utanför efterlevandepensioneringens tillämpningsområde.Socialförsäkringsutskottet hade inte haft någon erinran mot den i propositionengjorda avgränsningen av den pensionsberättigade personkretsen och ansåg inteheller nu att det fanns skäl att utvidga kretsen. Utskottet finner såvitt gäller de tre förordningarna inteanledning att göra annan bedömning i fråga om fiomosexuella sambors ställningän som kommit till uttryck i det angivna betänkandet. Vad gäller TGL-S tasfrågan om ändringar i avtalet, som ovan nämnts, upp på begäran av avtalspart.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifall till motionernaA606 och A756. Motionerna A612 av () och A732 av MargitGennser (m) avser de statliga nattraktamentena. I den första motionen hemställsatt de generella nattraktamentena återinförs. Med nuvarande system saknasenligt motionären anledning för den enskilde att hålla nereövernattningskostnaderna vilket lett till en omotiverat lyxbetonad hotellmiljöoch en kostnadsexplosion på området. I den andra motionen påtalas den låganivån på nattraktamentet, , för den som inte haft styrkta kostnader.Resultatet har blivit att den anställde väljer dyrare nattlogi i stället föratt nyttja billigare alternativ. Motionären anser att nivån skall höjas tillett belopp av sådan storleksordning att prismedvetenheten stärks. När utskottet förra gången behandlade motioner omnattraktamen-tets storlek (I988/89:AU7) konstaterades att frågan tagits upp iett bredare sammanhang, nämligen inom ramen för utredningen om reformeradinkomstbeskattning. Ett betänkande av utredningen (SOU 1989:33) föreligger nu.I detta föreslås grundläggande förändringar av traktamentsersättningarna. Dessaföreslås bli skattepliktiga. Avdrag skall medges med vissa schablonbelopp. Ävenförutsättningarna för avdrag föreslås ändrade. Medhänsyn till pågående beredning inom av bl.a. 1989/90:AU7 nuberörda frågor och till de förhandlingarna som förs mellan regeringen ochberörda parter rörande omläggningen av skattesystemet saknas enligt utskottetsmening anledning till någon åtgärd från sida medanledning av motionerna A612 och A732. Destatliga bilersättningarna berörs i två motioner, A603 av (båda c) och A605 av och (bådam). Isyfte att stimulera samåkning föreslås i den första en höjning avbilersättningarna för medresande. Ersättningen har ända sedan 1960-ta-letutgjort per kilometer och medpassagerare. Den andra motionen avser höjdbilersättning i de fyra nordligaste länen. Beloppen har sedan lång tid tillbakalegat på samma nivå. Enligt motionärerna bör de återges den ursprungligarelationen tifl bensin- och bilkostnaderna. Fråganom den särskilda bilersättningen i de fyra nordligaste länen behandlades ibetänkandet 1988/89:AU7. Även i den frågan hänvisades till den då pågåendeinkomstskatteutredningen. I dess nu föreliggande betänkande föreslås också såvittgäller bilersättningar grundläggande förändringar. Med hänvisning till vad somanförts ovan rörande omläggningen av skattesystemet avstyrks den nu behandlademotionen A605. Av samma skäl avstyrks motion A603 rörande bilersättning förmedresande. 1. beträffandeden allmänna inriktningen av den statliga perso nalpolitiken att avslår motionerna 198S/89:A285 yrkande 4, l988/89:A602och 1988/89:A608, I (m) 2 (fp) 3 [vpk) 2. beträffandemeritvärdet av värnpliktstjänstgöring att avslår motion 1988/89:A601, 4(c) 3. beträfiiande statlig personalpolitik motalkohobkador att avlar motion 1988/89:A604, 4. beträffande ökad lön eller minskad arbetstid att avslårmotion 1988/89:A610, 5(mp)