bet · GD01KrU17 · 1989-12-31 00:00:00 — Det är naturligt att krav härom efter hand kommer fram och den omständigheten att ytterligare mål inte formellt fastställs hindrar inte att vissa sådana kan vara allmänt accepterade som riktlinjer för kulturpolitiken. Detta gäller bl.a. i fråga om kravet att kulturpolitiken skall bygga på en 11 Det äruppenbart att det också, kan komma att finnas andra mål för l989/90:KrU17 kulturpolitikenkring vilka en långtgående enighet kan föreligga. En fortlöpande kompletteringav de nu gällande åtta målen skulle emellertid enligt utskottets mening kunnauppfattas som om de mål som vid varje givet tillfälle formellt fastställtsskulle ge en fullständig redovisning för de principer som gäller förkulturpolitiken. Detta skulle enligt utskottets mening vara olämpligt av detskälet att ett sådant system skulle vara ägnat alt låsa fast utvecklingen. I linje med vad som ovan sagts och med vad utskottetframhållit framstår det som naturligt att olil partier utifrån sina värderingarkan ha olika uppfattningar om hur alla de eftersträvade målen bäst skalluppnås. Detta tar sig också uttryck i olika konkreta förslag om hur kulturlivetskall få de bästa förutsättningarna för fortsatt utveckling. Utskottet harårligen anledning att ta ställning till åtskilliga sådana förslag vidbehandlingen av kulturbudgeten eller av särpropositioner på kulturområdet. Även då det gäller förslag om hur de kulturpolitiska målenskall uppnås kan stor enighet råda. Detta gäller inte minst isådana fall där det med fog kan hävdas att ett genomförande av förslaget intebara är ett medel för att åstadkomma ett eller flera kulturpolitiska mål utanockså ett angeläget mål eller delmål. Exempel härpå är förslag om attkulturarbetarna skall tillförsäkras goda villkor. Till belysning av det sagdakan hänvisas till att det, i det kulturpolitiska mål som avseryttrandefriheten, anges att kulturpolitiken skall medverka till att skapareella förutsättningar för att yttrandefriheten skall kunna utnyttjas. Utskottet vidhåller sin uppfattning i här aktuelltavseende. Motion Kr256 yrkande 1, motion Kr257 yrkande I, motion Kr258 yrkande1 och motion Kr370 yrkande 1 får anses besvarade med det anförda. Utskottet behandlar härefter två yrkanden, som framställsi den ovan nämnda centerpartimotionen Kr255. Motionärerna vill ha en samladutvärdering av kulturpolitbka beslut . Motionärerna framhåller att ensådan utvärdering troligen kommer att visa att målen står sig men att medlen iflera centrala avsnitt måste förnyas, bl.a. då det gällerdecentraliseringsmålet. Motionärerna anser också att bör begära enanalys av kulturens ekonombka villkor och formulering av ett långsiktigt målför statens kultursabningar , som skulle grunda sig på analysen. Motionärerna anser att det mål som bör uppnås fram till år2000 är att av statsbudgeten skall gå till kulturella ändamål. Även fråganom möjligheterna till kompletterande finansieringskällor för kulturen berörs isammanhanget. Under en följd av år har utskottet behandlat motioner fråncenterpartiet av samma eller likartat innehåll som de här redovisade yrkandena(se senast bet. 1988/89:KrU15 s. 10). I samtliga fall har på förslagav utskottet avslagit motionsyrkandena. Utskottet gör nu i allt väsentligt samma bedömning somförra året. Det är viktigt att det sker en kartläggning och utvärdering av gjorda insatser på kulturområdet och att slutsatser för framtiden dras av vad som därvid kommer fram. En övergripande parlamentarisk utredning 12 omkulturpolitiken skulle dock, om den tillsattes under den närmaste tiden,innebära betydande risker för att angelägna delreformer skulle 1989/90:KrU17 Inom olika delar av kultursektorn har nämligen särskildautredningsuppdrag givits och det finns anledning utgå från att ytterligaresådana tillkommer. Även de insatser för en förbättring av kulturstatistiken sompågår är av betydelse för prövning av motionsyrkandena. Utskottets synsättstämmer i här aktuellt avseende överens med vad som anfördes budgetproposition(bil. 10 s. 327328). Till frågan rörande decentraliseringsmålet återkommer utskotteti det följande, främst med anledning av motionsyrkanden av företrädare förcenterpartiet. Beträffande statsutgifterna för kulturändamål vill utskottet framhållaatt frågan om ett ökat statligt stöd till kulturområdet får prövas i förstahand i budgetsammanhang. I enlighet med det anförda avstyrker utskottetyrkandena 1 och 8 i motion Kr25S. Liksom framställs i en partimotion från vänsterpartietkommunisterna mycket långtgående krav på ökade ekonombka insatser påkulturområdet . Motionärerna bakom motion Kr2S8 vill således att riksdagenredan för nästa budgetår skall anvisa medel för kulturella ändamål sommotsvarar av statsbudgeten (yrkande 2). Regeringen bör ikompletteringspropositionen återkomma med förslag härom till (yrkande3). Utskottet tar i det följande och i andra betänkandenställning till regeringens förslag till medelsanvisning under olika anslag påkulturområdet för nästa budgetår. Denna prövning kan ej bindas till en nufastställd totalram. Den bedömningen kan dock göras i detta sammanhang att detinte finns ekonomiskt utrymme för en så stor omedelbar ökning avkultursatsningarna som förordas i motionen. En grov bedömning ger vid handenatt det skulle behövas en ökning av kulturanslagen av storleksordningen 30 %för att tillgodose motionskravet. De här aktuella yrkandena avstyrks. Faktorer av betydelse för att främja kulturen I motion Kr256 (m) framhålls att familjen spelar en rollför en levande kulturtradition, att förskolan har en uppgift att ge barnerfarenheter och vanor som lägger grunden för bl.a. framtida kulturintressesamt att skolan skall ha ett kulturansvar som genomsyrar undervisningen. Motionsyrkandena ger utskottet anledning erinra omföljande. Un der en följd av år har insatser för barn- och ungdomskultur ägnats stor uppmärksamhet av regering och riksdag. 1 detta sammanhang finns skäl att särskilt erinra om att lagt fram ett program för insatser för barn- och ungdomskultur 1990/91 1992/93, att en interdepartemental arbetsgrupp bildas med uppgift att utarbeta ett samlat program för barn- och ungdomskulturen samt att det i årets budgetproposition på en rad områden bl.a. teaterområdet läggs fram förslag som syftar till att öka möjligheter för barn och ungdom att ta del av kulturaktiviteter. Utskottet hänvisar i nu angivna hänseen de till ett omfattande avsnitt i budgetpropositionen om barn- och 13 ungdomskulturen (bil. 10 s. 83-88). Utskottet vill slutligen erinra om att frågor rörande förskolans l989/90:KrU17 pedagogiskaprogram och rörande kulturens roll i den obligatoriska skolan och igymnasieskolan direkt eller indirekt ofta är föremål för uppmärksamhet i deutskott, socialutskottet och utbildningsutskottet, inom vilkasberedningsområde frågorna ligger. Med hänsyn till det anförda och till att motionsyrkandenaär mycket allmänt hållna avstyrker utskottet dessa (yrkandena 4, 5 och 6). I ett annat yrkande i motion Kj-256 vill motionärerna att skall ge uttryck åtuppfattningen att kulturpolitiken skall medverka till att ge allakulturyttringar utvecklingsmöjligheter. skall ta avstånd från enkulturpolitik som gynnar det politiska och fackliga etablissemanget (yrkande2). Utskottet anser att det inte med fog kan hävdas annat änatt den svenska kulturpolitiken ger stort utrymme för olika former av kulturyttringaratt utveckla sig. Många av de satsningar som görs från stat, landsting ochkommun har till s;/fte att främja mångfalden i kulturyttringarna. Med hänsyntill det anförda och till att de kulturpolitiska besluten fattas i demokratiskordning avstyrks motionsyrkandet. Här tas också upp till behandling ett yrkande i motionKr255 om sammansättning av styreber och nämnder inom kultursektorn. Motionärernamenar att en omfattande partsrepresentation måste undvikas i ,kulturinstitutionerna och nämnder på kulturområdet (yrkande 17). Utskottet vill med anledning av motionsyrkandet framhållaföljande. Styrelser och nämnder inom kulturområdet förordnas i regel för en tidav . Vid utseendet av ledamöter i sådana styrelser och nämnder måstehänsyn tas till såväl intresset av förnyelse som till intresset av kontinuitet.Det är knappast möjligt att uppställa några praktiskt användbara regler för hurden avvägning som måste göras mellan de båda intressena utan en bedömning måstegöras i det enskilda fallet. har man uppmärksammat frågan om ivilken utsträckning det skall finnas olika former av parts- ellerintresserepresentation i styrelser och nämnder. bestårnumera till huvuddelen av fria kulturarbetare. Utskottet anser att någonåtgärd med anledning av motionsyrkandet inte är erforderlig. Enligt samma motion, Kr255, bör kulturellt skapandefrämjas genom en vidgad användning av beställningar motsvarande de beställningarsom görs till följd av den i praktiken tillämpade enprocentsre-geln för offentligutsmyckning. Som exempel pekar motionärerna på att skapandet avmusikaliska verk skulle kunna stimuleras genom att av en kompositörbeställer en komposition för uppförande vid invigning av en sjukvårdsinrättning. Utskottet delar motionärernas uppfattning så till vida attdet allmänt sett är en fördel om samhället kan skapa sysselsättning för kulturarbe tarna i stället för att dessa ges stöd i form av bidrag. Utskottet anser det däremot inte motiverat att vidtar någon åtgärd med anled- 14 ning avmotionsyrkandet (yrkande 11). Utskottet erinrar om det arbete 1989/90:KrU 17 som pågårinom konstnärsutredningen (U 1989:06) och som är avsett att läggas till grundför förslag i budgetpropositionen 1991. Utvecklingen av det regionala kulturlivet Frågan om kulturen som en regional utvecklingsfaktor tasupp i motion Kr255 (c). Motionärerna framhåller bl.a. att harkulturens bidrag till den samlade infrastrukturen kommit att uppmärksammas ochatt det finns anledning att betona kulturens regionalautvecklingskraft ännu mer. Det är särskilt viktigt att denna insikt får präglaframför allt kultursatsningarna i landsting och kommuner. Motionärerna ger enrad exempel på vilken betydelse kulturen har som regional utvecklingsfaktor. Utskottet konstaterar att vad motionärerna anför omkulturen som regional utvecklingsfaktor står i god överensstämmelse med vad somanförs i budgetpropositionen (bil. 10 s. 5860). Sedan motionen väcktes, harregeringen i proposition 1989/90:76 om regionalpolitik för 90-talet lagt framytterligare konkreta förslag för att stärka kulturens ställning i angivnahänseende. Utskottet får anledning att ge sin syn på förslagen i yttrande tillarbetsmarknadsutskottet. Det finns inte behov av något initiativ medanledning av det nu aktuella motionsyrkandet (yrkande 2). I samma motion, Kr255, föreslås att skall begäraförslag om utveckling av ett riksomfattande aktivitetsansvar för de nationellakulturinstitutionerna samt en översyn av , Svenska rikskonsertersoch Riksutställningars roll i decentraliseringsarbetet även när det gäller denämnda institutionerna. Utskottet vill erinra om att frågan om de statligainstitutionernas uppgifter för hela landet behandlas relativt utförligt ibudgetpropositionen (bil. 10 s. 6062). I fråga om de tre R:n framhålls bl.a.att det är väsentligt att dessa är lyhörda för synpunkter från kulturlivet iregionerna och ständigt prövar sin verksamhet utifrån denna. Utskottet delardenna uppfattning. I fråga om Operans och turnéverksamhet finns skälredovisa vad utbildningsministern anför i det nämnda avsnittet ibudgetpropositionen. Operan och har haft vissa svårigheter att levaupp till kravet på en mer omfattande turnéverksamhet i första hand beroendepå de stora kostnader som turnéer medför. Dessa teatrars betydelse för helalandets kulturliv är emellertid inte begränsad till i vilken utsträckning deturnerar utan värdet ligger också, vilket jag antytt, i deras uppgiftersom nationella kulturbärare. I rapporten i hela landet föreslås attOperans och nationella ansvar skall preciseras i ett avtal medteatrarna. Jag avser att ta initiativ till diskussioner med teatrarna med syfteatt söka finna lämpliga former för att fastställa vari teatrarnas nationellauppgifter består. Jag räknar med att återkomma till regeringen i denna fråga. Utskottet anser det angeläget att sådana diskussioner, somanges i budgetpropositionen, kommer till stånd och att Operans och Drama- ic tensnationella uppgifter fastställs. Om så sker skapas bl.a. ett fastare underlagför den kulturpolitiska bedömning som måste göras vid den /90:KrU17 årligaprövningen av institutionernas medelsbehov (se bet. 1988/89;KrU17 s. 56). Medanledning av vad som anförs i motionen finns i detta sammanhang skäl erinra omatt turnéer sker i samarbete med . Mot bakgrund av det anförda och med hänvisning till vadsom anförs i budgetpropositionen om bl.a. , ansvarsmuseerna ochSveriges anser utskottet att det inte är erforderligt mednågon åtgärd med anledning av motionsyrkandet (yrkande 3). 1 en motion, Kr255, tas upp frågan om nationabcenbegreppetoch yrkanden i två motioner, Kr264 (c) och Kr342 (vpk,m,mp), syftar till attNorrlandsoperan skall bli nationalscen. 1 motion Kr255 diskuteras mycket utförligtnationalscenbegreppet och motionärerna pekar på flera faktorer som enligt derasmening gör en diskussion om begreppet angelägen. Motionärerna vill inte nubinda sig för en definition av nationalscenbegreppet men anger fem riktlinjerför en sådan. Staten skall ha ett huvudsakligt finansieringsansvar men dekommuner och landsting som geografiskt är så belägna att de har den störstanyttan av institutionen bör medverka till finansieringen. Vidare skall ennationalscen ha ett självständigt turnéansvar, medverka i utbildningen inomsitt konstnärliga område, ha ansvar för att utveckla samverkan medlänsinstitutioner och fria grupper samt samverka med radio och TV. Motionärernavill att en rad nya institutioner skall bli nationalscener. Utskottet hänvisari detta hänseende till motionsmotiveringen. Utskottet gör följande bedömning. har trehelstatliga teaterinstitutioner , Operan och . Operan ochDramaten drivs i aktiebolagsform medan är en riksorganisation förlokala teaterföreningar. Operan och brukar betecknas somnationalscener, envar inom sitt konstnärliga område. Motionärerna bakom motionKr2S5 är medvetna om att det inte finns någon definition av begreppetnationalscen och att det kan vara svårt finna en invändningsfri definition.Utskottet kan inte finna att det är motiverat att söka formulera en definitionav vad en nationalscen är eller bör vara. Om man som syftet med motionerna är i sammanhanget också skulle vidta åtgärder för att göra en eller flera scenerpå olika håll i landet till nationalscener kan det starkt ifrågasättas om detär lämpligt att arbeta med begreppiet. Om man vidgar begreppet till att avseäven andra scener än de helstatliga institutionerna och Operan skulledet sannolikt snabbt spridas uppfattningen att verksamheten på exempelvisandra länsteatrar inte är lika betydelsefull som verksamheten på de nyanationalscenerna. En sådan utveckling kan inte godtas. Utskottet anser att detär viktigt att ge den regionala teaterverksamheten goda förutsättningar attverka, något som sker bl.a. genom den utökning av resurser tilllänsteaterinstitutionerna som påbörjas nästa budgetår (se härom bet.1989/90:KrU19). Institutioner som påtar sig ett mer omfattande regionalt ansvar inte minst genom enutvecklad turnéverksamhet bör kunna åberopa detta sitt ansvars- 1989/90:KrU17tagande vid fördelningen av nya grundbelopp. Utskottet vill i anslutninghärtill och med hänvisning till vad som anförs i motionerna framhålla attutskottet föreslagit att skall anvisa särskilda resurser föratt underlätta för att turnera. Även i övrigt föreslås ökaderesurser till grundbeloppsystemet, bl.a. för att skall kunna fåett ökat antal grundbelopp. Utskottet vill här slutligen framhålla attsamverkan med utbildningssidan och med andra institutioner bl.a. SverigesRadio är angeläget oavsett vilket begrepp som används för en teater. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionKr25S yrkande 4, motion Kr264 yrkande 1 och motion Kr342 yrkande 1. Det är en uppgift att se till att invånarna ialla delar av kommunen får goda möjligheter att ta del av kulturutbudet. Bl.a.i har behovet av satsningar på förortskulturen uppmärksammats. Ävenstudieförbunden gör stora insatser som har betydelse för att främja kulturen iförortsområden. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetyrkande 1 i motion Kr374 (c). 1 motionsmotiveringen framhålls att det ärviktigt att den statliga kulturpolitiken i högre grad än inriktar sigpå förortskulturen. Det anges dock inte vilka statliga åtgärder som enligtderas mening bör vidtas. Även har företrädare för moderata samlingspartietväckt ett yrkande som syftar till en decentralisering av beslut om fördelningav offentligt kulturstöd. Motionärerna bakom motion Kr256 vill att det statligakulturstödet skall ge frihet att forma regionala och lokala lösningar. Det kandå bli ett inslag i en framsynt regionalpolitik. Kulturstödet bör, anförs detockså, ge särskilt stor effekt om det kanaliseras till frivilliga krafter medlokal förankring. I budgetpropositionen (bil. 10 s. 5758) förs endiskussion som har nära anknytning till det redovisade förslaget i motionen.Utbildningsministern kommer av i propositionen redovisade skäl fram till atten omläggning av statsstödet, t.ex. till ett samlat, icke institutionsanknutetlänsstöd, inte är påkallad. En sådan diskussion kan blimeningsfull först i ett skede när strukturen nått en sådan mognad ochstabilitet att fortsatta statliga initiativ är av central vikt. Isammanhanget anförs bl.a. att statens uppgift liksom bör vara attstimulera kulturverksamheten i landet men inte att reglera den. Varje kommunoch landsting måste ges möjlighet att välja egna lösningar med hänsyn tillskiftande förutsättningar och behov. Utskottet kan helt ansluta sig till vadutbildningsministern sålunda anfört. Med hänvisning härtill samt till vadutskottet anförde (bet. 1988/89;KrU15 s. 13) avstyrker utskottetmotion Kr256 yrkande 8. 2 1989/90. Sponsring,kulturfonder 1989/90:KrU17 Även framställs flera yrkanden av principiell naturom sponsring, nämligen yrkande 10 i motion Kr255 (c), yrkande 10 i motion Kr256(m) och yrkande 5 i motion Kr258 (vpk). Motionärerna bakom sistnämnda motiontar helt avstånd från sponsring. 1 de båda andra motionerna redovisas en positivsyn på sponsring, dock anger motionärerna vissa riktlinjer som bör gälla försponsring av offentliga kulturinstitutioner. I detta hänseende bör särskiltredovisas att motionärerna bakom motion Kr255 vill att sponsoravtalen skallvara öppna, att generöst betalda mellanhänder måste undvikas samt att om sponsorerfår platser till föreställningar i utbyte för sitt stöd detta inte får ske isådan omfattning att den övriga publiken åsidosätts. Utskottet vidhåller den inställning till sponsring somutförligt redovisats i betänkandet KrU 1986/87:12 (s. 1415). Utskottetsståndpunkt kan sammanfattas på följande sätt. Inom vissa områden såsom industriminnesvården och kultur iarbetslivet kan det vara motiverat att företagen stöder eller helt svarar förkulturverksamheten. Inom andra områden får man inte underskatta riskerna för ensnedvridning av kulturinstitutionernas verksamhet om t.ex. tillfålligaevenemang gynnas på bekostnad av basarbetet. Sponsring, som i praktikeninnebär att olika kulturaktiviteter utnyttjas främst för de stora företagensmarknadsföring, måste skiljas från den äldre form av stöd till kultur ochkulturutövare som brukar betecknas som mecenatskap. Utskottet betonade i det angivna sammanhanget år 1987vikten av att olika former av sponsring ini.e leder till att verksamhetenpåverkas. Utskottet hänvisade till att erfarenheterna från andra länder visadeatt det främst är kulturinstitutionerna och den etablerade konsten som fårsponsorstöd. Om så skulle bli fallet även i skulle ytterligareekonomisk obalans kunna uppstå till nackdel för konst som söker nya vägar.Vidare anförde utskottet följande. Som framhållit kan bidragsgivningen i form avsponsring sannolikt inte på ett väsentligt sätt bidra till ändrade ekonomiskaförutsättningar för kulturverksamheten. Enligt vad utskottet tidigare uttalatanser utskottet att regeringen noga bör följa utvecklingen beträffandesponsorverksamhet. Det är härvidlag viktigt att de kulturpolitiska målenbeaktas och att man uppmärksammar effekterna på kulturlivet. Erfarenheterna ifråga om sponsring och likartade företeelser i vårt land från senare år ochsärskilt från ger enligt utskottets mening särskild anledningtill vaksamhet på området. Med anledning av de önskemål om vissa preciseraderiktlinjer för sponsring som anges i motion Kr255 vill utskottet tillägga attförutsättningarna för sponsring och omständigheterna kring ingåendet av sponsoravtalkan variera starkt mellan olika institutioner. Det får därför ankomma i förstahand på den enskilda institutionen att med utgångspunkt i det synsätt påsponsring som ovan redovisats ta ställning till vilka principer institutionenskall hävda i sponsorsammanhang. känt har dethitintills inte förekommit något i samband med sponsor- 1989/90:KrUl7 avtal påkultursidan som enligt utskottets mening motiverar att statsmakterna slår fastnågra formella principer för sponsring. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionsyrkandena. Med anledning av vad som anförs i motion Kr255 villutskottet hänvisa till att det i näringsutskottets betänkande 1988/89;NU14finns en redovisning för de statliga bolagens sponsring. Utskottet avstyrker även motion Kr254 (m) som syftar tillbl.a. att möjligheten till sponsring av ett nytt kulturhus i skallundersökas. Om kommunen skulle finna att sådan sponsring är önskvärd, får detankomma på den att ta erforderliga initiativ. I två motioner en av företrädare för moderata samlingspartiet, Kr2S6, och en av företrädare för kommunisterna, framställs yrkanden som syftar till att det genom enskilda bidrag skall bildas en eller flera kulturfonder, som skall användas för att ge stöd till insatser inom kulturområdet. Enligt motion Kr256 bör fond medlen inte användas för permanentstöd till kulturaktiviteter och enligt motion Kr258 bör en särskild kulturfond finansierad av företag ge stöd till utveckling av det svenska arbetande folkets kultur. På hemställan av utskottet gav våren 1986regeringen till känna vissa synpunkter om närmare överväganden om möjligheternaatt skapa en eller flera kulturfonder (bet. KrU 1985/86:18 s. 17-19, rskr.192). Utskottet hänvisar till den utförliga diskussionen i utskottsbetänkandet. Efter viss utredning har regeringen i december månad 1988beslutat att skrivelse i här aktuell del skall läggas tillhandlingarna. I beslutet hänvisas till att det tillkallats en särskild utredaremed uppdrag att utreda möjligheterna att skapa förbättrade förutsättningar förförvaltning av vissa kulturhistoriskt värdefulla byggnader och miljöer,särskilt herrgårdar och industriminnen. Enligt direktiven bör utredaren bl.a.studera möjligheterna att bygga upp resurser, t.ex. i form av enstiftelseanknuten fond, genom donationer eller intressentbidrag. Vidarehänvisas till att kulturministern redovisar sin syn i svaret på eninterpellation i ämnet (nr 1988/89:17, prot. 1 svaret hänvisadekulturministern till bl.a. de svårigheter som visat sig föreligga att fåsponsorstöd till en ny museibyggnad för . Med hänvisning till det anförda anser sig utskottet intekunna förorda ett fortsatt utredningsarbete eller att det eljest vidtas någonåtgärd med anledning av de nu aktuella motionsyrkandena (yrkande II iKr256 och yrkande 4 i Kr258). Utskottet får anledning att senare diskutera frågan om enfond, som skulle avse även kulturområdet, nämligen genom att utskottet vid behandlingen av ett antal motionsyrkanden på lotteriområdet kommer att behandla ett yrkande i motion kr255 (c) om inrättandet av en kultur- och folkrörelsefond uppbyggd med en andel av skatter, avgifter och rörelseöverskott som tillfaller staten genom spel och lotterier (jfr 19 bet.1989/90:KrU2).