bet · GD01SfU16 · 1989-12-31 00:00:00 — Det är alltså ingen dramatisk skillnad, utan det rör sigom ganska normala månadsskillnader; någon höjning, men inte mycket. Ordföranden: Ni har inte möjlighet att ange procentuellaförändringar med tanke på inströmningen? Då kanske man lättare ser på vilkennivå det ligger. Det kanske är en uppgift ni kan tillställa utskottet sedan? Chrbtina Rogestam: Det kan vi ordna. : Till bestämmelsen om omedelbarverkställighet hör två kriterier. Det förutsätts dels att det är uppenbart attgrund för asyl saknas, dels att ärendet kan avgöras inom den tidsfrist på tremånader som gäller. Till följd av vissa utredningssvårigheter har dennatidsgräns i vissa fall kommit att överskridas, vilket gör att möjligheten attanvända sig av detta institut begränsats, rent formellt. När det sedan gäller frågan om till vilka länderdirektawisning skett, har vi, som sade, ingen statistiknedbruten på det sättet. Däremot kan vi konstatera att decemberbeslutetsjälvfallet, i enlighet med intentionerna, slår över hela skalan avasylsökande. För att som exempel ta skillnaden mellan Bulgarienturkarnaoch övriga är den, att i de andra länderna har det regelmässigt varit fråga omlånga ärenden, folk som har vistats här och omedelbarverkställighet inte hade kunnat komma i fråga redan av det skälet, medan vi iinledningsskedet kanske hade något större rent tekniska eller formella möjligheteratt använda institutet när det gällde Bulgarienturkarna. Sammanfattningsvis används institutet i enlighet med deintentioner som bär upp det, nämligen tvärs över hela asylsökandefåltet. Margö (vpk): Om det inte går att räkna upptill vilka länder awisningarna har verkställts, kanske vi kan få höra något omtill vilka länder man absolut inte verkställer awisningsbeslut? Jag uppfattade inte heller om invandrarverket hade någraytterligare kriterier för dessa awisningar än vad UNHCR rekommenderar. : Vid bedömningen av ärendena skallmöjligheten att verkställadem tas i beaktande det är en uttrycklig förutsättning i Det finns ju länder och delar av världen dit vi för ögonblicketinte kan avvisa folk. Endast i undantagsfall förekommer exempelvisverkställig- het av awisningar till ; och ärockså krisområden för vilka vi har en mycket restriktiv _ Men det ärsvårt att göra en katalog över detta. Som det har sagts 1989/90:SfU16 tidigare är det ju de enskilda omständigheterna i detindividuella fallet Bilaga Jag tror inte att vi handlar annat än i enlighet med de allmännaintentioner och riktlinjer som UNHCR har ställt upp. Vi har i olika sammanhanginformerat om dem och varit "on speaking terms" när det gällttillämpning och tolkning. Ordföranden: När det gäller Bulgarienturkarna anser visstden nye fiyktingkommissarien att har handlat heltriktigt. Det har rått delade meningar här i landet, men han har gjort detuttalandet just om den typen av flyktingar. (): Jag har framför mig ett papper, därdet står: "Information till SrV-personal vidförläggningar/mottagningscenter". Jag tänkte fråga om barn, och förstläser jag från papperet: "Barnfamiljer som väntat kan varanågorlunda lugna." Hur upplever en barnfamilj att vara "någorlundalugn", när man inte vet om man får stanna eller inte? Jag vill också fråga om SFV anser att det inte behövssärskild barnexpertis medverkan vid utredningar om barns asylskäl. Barnen kanju ha egna skäl för att behöva stanna. Utreds dessa särskilt, som det sägs ipropositionen om en ny utlänningslag? Chrbtina Rogestam: Vi har försökt se till att informeravår personal om de regler som gäller. Det är inte alltid så lätt att uttryckadetta i alldeles klara och begripliga ordalag. Vad man försökte säga i det blad du har det finns säkerti ett flertal versioner är att även efter decemberbeslutet av regeringengäller den praxis som regeringen lade fast , nämligen att barnfamiljersom inte har fått slutgiltigt beslut av invandrarverk eller regering ett årefter det att man sökte asyl har rätt att stanna, om inte särskilda skäl talardäremot. Dessa särskilda skäl har att göra med saker som flyktingspionage,kriminalitet och annat. För invandrarverkets personal finns det alltså ingenmöjlighet, varken på tillståndsbyrån eller på förläggningarna, att ge ettdefinitivt besked, ja eller nej, till en barnfamilj förrän det enskilda ärendetär prövat. När det gäller barn har vi gjort åtskilliga förbättringarunder det gångna året. Barn är enligt den nya lagen egna ärenden och utreds försig, åtminstone om de är litet äldre. En hälsoundersökning skall egentligen företas påslussarna, fast vi inte alltid klarar det på alla ställen, beroende på vårabegränsningar och med tanke på att det kommer så otroligt många. I ochGöteborg klarar vi numera av att undersöka dem som kommer . De som har kommitförut betas av kontinuerligt, och vi räknar med att vara klara medhälsoundersökningarna fram . På , där vi har väldigaproblem med lokalfrågor och därför inte kan anställa tillräckligt mycketsjukvårdspersonal, har barnfamiljerna prioriterats. Det skall alltså inte varanågra barnfamiljer som lämnar utan att vara hälsoutredda. På alla dehär ställena finns nu barnexpertis med vid hälsoundersök- 1989/90:SfU16 ningarnaoch kan utnyttjas i alla de situationer där det behövs, både på Bilaga densocialmedicinska och på den psykologiska sidan. Instruktionen är att om detkommer fram någonting under dessa hälsoundersökningar som kan på något sättpåverka tillståndsärendet, skall efter diskussion med familjen dennainformation vidarebefordras till utredare och tillståndsbyrå. (): Jag skulle vilja återvända till desiffror som redovisade över antalet asylsökande de senastemånaderna och be att från invandrarverket få en belysning avförläggningssituationen . Det har ju väckts propåer om att det kanbli aktuellt med förläggningar av sådan art som vi inte har behövttillgripa. I anslutning till det skulle jag gärna dessutom vilja fåen kommentar till hur invandrarverket upplever den allmänna opinionen kring dehär frågorna. Chrbtina Rogestam: Vi hade ett 60-talförläggningar, med 15 000 platser. Då gick vi också in i verksamheten vid denya slussarna, med ungefår 1 500 platser. Det som har hänt har inneburit att vi iförsta hand har fått utöka det vi kallar annex till slussarna. Sådana har vi nuett drygt 60-tal. De är av mycket skiftande kvalitet: hotell, en del riktigtbra, t.ex. , båtar, campingplatser, vandrarhem och ettstort antal stugbyar, fritidsbyar och motsvarande. hade vien bostadsplattform i . har vi använt sommarbyaroch befinner oss nu i ett skifte, då vi måste tömma ett antal av dessa byar föratt i stället flytta in i de vintersportortsbyar som inte längrebehövs för det ändamålet. En del av dessa annex har vi fått öppna med 24 timmarsvarsel. har de asylsökande kommit nästan innan invandrarverkets frånannat håll inlånade personal har hunnit komma på plats. Vi har upplevt en allt kärvare situation iförhållande till kommunerna när det gäller att få fram platser och att utnyttjaäven denna typ av anläggningar. Man är bekymrad över att det blir så många ochen så stor anhopning av asylsökande. När det gäller annexen och de nya förläggningar som öppnashar vi medvetet försökt se till att använda den typ av bostäder som stugbyaroch fritidsbyar utgör och låtit bli lägenheter i det ordinarie beståndet. Vianser nämligen att det är oerhört viktigt att dessa står till förfogande fördet kommunala mot- tagandet av flyktingar. Men läget är besvärligt. Det finns inte särskilt mångaytterligare stugbyar, båtar och liknande som vi kan gå in i. Det är dyralösningar, och det är dåliga lösningar. Vi har dessutom mycket svårt att skaffapersonal för att utforma verksamhet på det sätt som vi skulle vilja göra. Också förläggningskapacitet där vi försöker ha så bralokaler som möjligt och personal på plats även för barn- och fritidsverksamhet och 85 där vi har längre kontrakt är svår att få fram. Sådan finns numera 1989/90:SfU16 egentligenatt hitta bara i norra , och där är det svårt Bilaga Detta är alltså ett mycket stort bekymmer för oss, liksomden opinionssvängning vi har mött i kommunerna, med stor oro också införförläggningar och slussannex. fanns det ett stort intresse man sågdet som en tillgång på arbetsmarknaden; en förläggning innebär ändå 3050arbetstillfållen men är många kommuner tveksamma och vill t.ex. iavtalen om det kommunala mottagandet skriva in en passus om skyldighet förinvandrarverket att samråda med kommunen, så att kommunen har rätt att säga jaeller nej innan vi öppnar någon ytterligare förläggning eller slussannex där. Ordföranden: jag lov att fråga hur många det finns somnu har arbetstillstånd och uppehållstillstånd men är på förläggning? Chrbtina Rogestam: Antalet personer som inte har kommit uti kommun har ett tag legat ganska still på 7 000. Av dem är en dryg tredjedelbarn. Man kan säga att 4 000 å 4 500 är vuxna personer, som kan stå tillarbetsmarknadens förfogande. (): Jag skulle vilja ställa en fråga tillrikspolisstyrelsen; jag tror det är de som har hand om det. Jag har sett attni i skulle använda er av juridikstuderande för att klara av en del av deproblem man har i de skånska hamnarna med att ta emot flyktingar. Hurförbereder ni denna nya och oprövade personalgrupp? Det är ju dock fråga omrättssäkerhet. : Det är klart att det inte är lätt attsnabbutbilda folk för sådana här ändamål. Därför har man vänt sig just tillkategorin juris studerande och även samhällsvetare, som kanske är mitt i enreceptiv ålder. Vi ger dem den introduktion och den grundkunskap som manbehöver för denna uppgift. De är naturligtvis inte på något sätt fullädradeasylutredare utan skall användas i ett första stadium för att ta reda pågrundfakta i vad vi kallar grundutredningen. Den vidare utredningen kommersedan naturligtvis att handhas av rutinerad utredningspersonal från polisen. (): En följdfråga: Har ni redan nu ocksåförberett hur ni skall utvärdera detta försök? Det borde väl vara väsentligtmed tanke på att man kan förbättra rutinerna om man kommer i motsvarandesituation längre fram? : Det är ju alltid en svårighet att mötasådana här svängningar i antalet personer som man skall ta hand om. Vi kan inte hålla en sådan beredskap att vi har en alltför bred resurs till vårt förfogande i bakgrunden, utan vi får självfallet förlita oss till att vi har vana utredare. På grund av det som jag redogjorde för har vi just nu t.o.m. vana asylutredare att tillföra denna del. Detta kommer kanske att kvarstå i fortsättningen också. Sedan får vi se vad som kommer att hända framgent medansvaret 1989/90:SfU16 för asylutredningarna detta är för närvarandeunder utredning på Bilaga statskontoret. (): Jag skulle vilja till invandrarverketställa en fråga om regjonaliseringen. när ni har flyttat ut verksamheter föratt få rimligare utredningstider och smidigare handläggning, undrar jag hurövergången har fungerat. Går handläggningarna snabbare, och har det bliviteffektivare, hur har ni klarat rekryteringen av personal, osv. Mina funderingar rör också vilka andra problem som haruppstått när ni har fått verksamheten upplagd på det här sättet. Jag är medveten om att frågan ställs tidigt, men vi ärväldigt intresserade av att det skall vara så snabb och effektiv handläggningsom möjligt. Chrbtina Rogestam: De erfarenheter vi har fått äratt modellen fungerar och ger mycket stora samarbetsvinster mellan t.ex. ossoch polisen. 1 höst är det mycket som inte alls har fungerat, beroendepå det stora antal asylsökande som har kommit. Tanken var ju att polisutredningarna skulle vara gjordainom och att vi sedan skulle fatta beslutet , i deklara ärendena. är 12 000 av dem som kom inte utredda avpolisen, och då fungerar naturligtvis inte den uppläggning som vi hade frånbörjan. Vad vi har sett är att idén med att på en sluss ha delsmottagnings-verksamheten från invandrarverket, dels polisens utredare och delspersoner från tillståndssidan på invandrarverket har gett positiva effekter.Det har ökat kontaktytorna, det har bidragit till att öka länderkun-skapen m.m.hos polisens utredare, det har gett möjligheter att ta direktkontakt med enasylsökande och ha muntlig handläggning på antingen enklare eller mersofistikerad nivå. Om inte annat ger närheten en medvetenhet om hur viktigt detär att försöka hålla handläggningstiderna och att snabba på: det gör faktiskten skillnad om jag avgör ett ärende eller lägger det åt sidan för att tadet . Rekryteringen har gått väldigt bra. Vi var klara så passlångt att all personal som var anställd i hade sina tjänster och sintjänsteplacering klara per den . har vi sedan fortsatt denexterna rekryteringen. Både när det har gällt tillståndsdelen och när det har gälltmottagningsdelen har vi haft mycket god kvalitet på sökandena. Från densynpunkten sett är jag mycket nöjd med den bemanning som vi har fått. Men har vi ju fått fortsätta med att rekryteratill tillfållig organisation, både på mottagningssidan, till nya förläggningaroch på tillståndssidan, där vi genom ett regeringsbeslut fick merpengar för rekrytering. Allt det arbetet fortgår. Redan nukan vi konstatera att det är kortare handläggningstider. I 1989/90:SfU16 höstas lågdet så till att inom efter det att polisutredningen varSrdig hade fått ja eller nej från invandrarverket. De tiderna kommer vidock inte att kunna hålla i vår. Ordföranden: Ja, planen gjordes ju från början upp utifrånett annat antal människor. (): Jag skulle gärna vilja ställa frågan;När kan ni redovisa någon statistik över hur kort handläggningstiden har blivit om , ? Chrbtina Rogestam: Det går att utläsa ur dekvartalsrapporter som vi lämnar till regeringen. Jag tror att utskottet harfått åtminstone något exemplar, annars kan vi se till att utskottet får det. (): Jag skulle vilja återvända något tillpolisens resurser i det här sammanhanget. är det ju ganskastora balanser av outredda ärenden hos polisen. Vi har sett uppgifter om nu skall få resurser för att klara upp detta. Min första fråga tillrikspolisstyrelsen är: Hur bedömer man att man behöver för att komma ifatt och uppnå de tider som låg till grund för beslutet när utlänningslagenfastställdes ? Min andra fråga gäller polisens utredningsuppgifter överhuvud taget. har ju föreslagits ta över även utredningsdelen isjälva asylhanteringen. Hur ser man hos på detta? Delar manuppfattningen alt det skulle vara bättre att invandrarverket sköter helaprocessen, och vad skulle vara kvar av polisens arbetsuppgifter ifortsättningen, om man väljer att låta invandrarverket sköta ocksåutredningsförfarandet? : Om jag får ta den sista frågan först, hade visamråd mellan SFV och innan förslaget kom in från invandrarverketom att ta över utredningsverksamheten. Vi är helt överens i den frågan. Det som då blir kvar för polisens del är närmastsäkerhetsintresset; huruvida folk kommer in med falska identiteter. Med andraord kan det ju komma hit folk som inte bör få komma in och som kanske inte allsär asylsökande utan har helt andra avsikter. När det gäller tidsaspekten har vi talat medpolismyndigheterna på de olika passkontrollorterna. De är just nu i fård medatt förstärka organisationen i enlighet med regeringsbeslutet, som gav dettauppdrag till ett antal läns- styrelser med passkontrollorter. De har lämnat ossden uppgiften att de med de förstärkningar som de ser som möjliga att ta framskall vara klara med avarbetningen av balanserna till , i enlighetmed regeringsuppdraget. : Jag vill bara komplettera att vad gällerdetta förslag har statskontoret fått regeringens uppdrag att utreda modaliteterna kring överflyttandet av ansvaret och skall redovisa sitt uppdrag till regering en . RuneBacklund (c): En kompletteringsfråga: När beräknas i så fall 1989/90:SfU16 överförandet kunna ske eller senare? : I det ursprungliga förslaget förutskickadesett eventuellt överförande till . Vi har icke i det uppdrag somlämnats statskontoret tagit ställning i den frågan. (): Jag skulle vilja frågainvandrarverket om mottagandet av ensamma fiyktingbarn och -ungdomar och omdet som man har kunnat läsa i pressen om vad som händer på grupphemmet iCarlslund. Personal där har uttalat sig kritiskt om verksamheten, och Räddabarnen har tydligen också gjort en undersökning som var mycket kritisk. Det hartalats om psykisk misshandel och stora problem på andra sätt. Det vore bra omvi kunde få en redogörelse för verksamheten där. Chrbtina Rogestam: Bland de mest utsatta asylsökande somkommer är naturligtvis de ensamma barnen. Det är vår ambition, att ta emot dempå bästa möjliga sätt. Därför har vi grupphemmet på , och vi planeraräven ett grupphem i anslutning till någon av de andra slussarna. Sedan finnsdet ett antal fasta grupphem vid några av förläggningarna. Vi försöker se till att de här barnen får mycket snabbbehandling både när det gäller hälsovård, när det gäller utredning hos polisenpå och när det gäller beslutsfattande på tillståndsbyrån. Men iblandär även dessa svåra ärenden, och det går inte att få det hela att fungera såsnabbt som vi vill. Det har riktats en hel del kritik i ett antal DN-artiklar,som sedan har följts upp i Rädda barnens rapport. Jag var själv ute påCarlslund och gick igenom situationen med dels ledningen, dels hela personalenpå grupphemmet. DN-artiklarna, liksom uppgifterna i Rädda barnens rapport,bygger på intervjuer med två personer, som när de intervjuades hade arbetat pågrupphemmet och som sedan slutat. Ingen av den personal somjag träffade 20 personer hade intervjuats, vare sig av eller av Räddabarnen. De var mycket upprörda över de anklagelser som hade riktats mot dem. Vi har tillskrivit Rädda barnen och dels bett att få enöverläggning, dels bett att övrig personal på skall få en chans attge sina synpunkter, så att rapporten med utgångspunkt i detta kan kompletteras. Vi har tidigare haft en diskussion med Rädda barnen omvilka resurser som bör finnas initialt för utredning och medicinsk behandlingav dessa barn. Rädda barnen har velat ha en specialgrupp på fem personer. Vihar tyckt att det tills vidare varit värt att pröva om inte de förstärktahälsovårdsresurserna där det alltså numera alltid finns personal medbarnmedicinsk och barnpsykologisk inriktning tillsammans med övrig personalpå kan ge ett bra och värdigt mottagandeför de allra flesta barn. Sedanfinns det enstaka fall, vars situation är sådan att det behövs 1989/90:SfU16 specialistvård.Då försöker vi också se till att de får detta så snabbt som Bilaga möjligt.Enligt vår uppfattning bör det dock inte ske i anslutning till grupphemmet påCarlslund. Om de har fått sitt beslut kan man flytta dem direkt till en fastplacering i ett kommunalt grupphem eller familjehem. Om det rör sig om ettärende där det kommer att ta tid innan beslutet kommer kan de i stället flyttastill ett grupphem på en av våra förläggningar. I anslutning därtill kan man setill att de får den medicinska eller psykologiska hjälp som de behöver. Vi är oerhört vaksamma när det gäller arbetet med barn,inte minst de ensamma barnen. Vi har också överläggningar på gång om atttillsammans med gå ut med gemensamma anvisningar, både tillvårt eget folk och till kommunerna, om hur detta arbete skall bedrivas. Margö (vpk): Jag vill veta vad som menas meduttrycket "särskilt starka skyddsbehov" i regeringsbeslutet från den14 december. Frågan får väl närmast ställas till statssekreterare ,men får också gärna svara på om man gör samma tolkning. : Om ordföranden tillåter, skulle jag gärnavilja lämna över den frågan till . : Egentligen kanske den frågan borde ställastill lagstiftaren, . Uttrycket är taget ur en proposition som lades fram närbestämmelserna kom till 1976 och upprepades därefter i samband med att mangjorde om det 1983. Det är alltså som har sagt att på det generellaplanet får skyddet inte begränsas enbart till dem som är konventionsflyktingar,utan också de som faller utanför konventionsbegreppet men har ett särskiltstarkt skyddsbehov skulle omfattas av det skydd som blev kvar om de särskildaskälen ansågs föreligga. I uttolkningen av detta har man att gå tillriksdagstrycket och propositionen och läsa vidare. Där finns en uppräkning avolika typer av situationer. Man har sagt att dessa skyddsvärda skulle kunnahittas också i de övriga kategorierna, inte bara bland de s.k. defacto-fiyktingarna utan även i gruppen krigsvägrare samt bland dem som avhumanitära skäl har fått stanna i . Den senare gruppen är ganska lättidentifierad. I denpraxis som har förekommit under alla år, i vart fall , har t.ex.statslösa palestinier från fått skydd i enbart inom den gruppsom av humanitära skäl av politisk natur behöver ett skydd. Där är en kategori.Jag kan tänka mig andra kategorier som kommit till uttryck i denrättstillämpning som har tillkommit därefter. Det ligger i alla fall i sådanagrupper. Jag återknyter också till vad sade: detdär kan man bedöma från fall till fall. I stora drag ser det dock ut på det härsättet. (): Jag har en fråga om kvotflyktingaroch spön- 90 Jag tyckerman blandar ihop två olika begrepp, om man börjar tala 1989/90:SfU16 omarbetskraftsinvandring när det gäller flyktingar. Hör det verkligen Bilaga hemma i det sammanhanget? Det är ju två olika begrepp, som bör hållasväl åtskilda. I dagens tidning står det att man skulle kunna plocka ututbildningar bland kvotflyktingar. Då blandar man ju också ihop två saker! Detär inte säkert att kvotflyktingar som är ingenjörer eller läkare är de mestskyddsbehövande, utan det bör vara andra kriterier som gäller än vilket yrkeman har om det nu var rätt som stod i tidningen. Det står också att man skulle minska kvotflyktingarna omspontanflyktingarna ökar. Det ar också att blanda ihop två olika kategorier.Kvotflyktingarna belastar i alla fall inte utredningsapparaten. : Även om jag inte tror att jag är citerad,känner jag maningen. Det här kommer nämligen från den studie som jag nämndetidigare. Som en vidareutveckling av den helhetssyn som jag hartjatat så mycket om, menar vi att den spontaninvandring av flyktingar som skerbör ses tillsammans med den icke spontana invandringen; kvot. Vi bör också se dessa frågor i relation till den frianordiska arbetsmarknaden och se vad den svenska arbetsmarknaden må behöva.Utgångspunkten är då inte att tränga ut spontaninvandringen, snarare detomvända; att försöka få ett sådant synsätt att man inser att även de som kommersom spontaninvandring faktiskt är arbetskraft. När jag talar om helhetssyn menar jag att se denna typ avsamband. I den mån man skulle laborera med någon ungefårlig ram eller ett tak,skulle detta ha sin utgångspunkt i att av demografiska ocharbetsmarknadsmässiga skäl skulle må utomordentligt bra av X tusen personer som arbetskraft.Sedan kan man konstatera att spontaninvandringen har en viss storlek. Vi haren kvotuttagning som är si och så stor; vad skulle med ett sådant synsätt varaden andel som faller på att försöka skaffa arbetskraft? Det är åt det hålletsambandet går, inte åt det andra. Det viktiga är att få till stånd ett perspektiv som intefinns i de europeiska länderna men väl i exempelvis , där man somfullständigt självklart anser att också de som kommer som flyktingar är etttillskott till samhället, på samma sätt som annan arbetskraft, fast de kommermed olika förtecken och utgångspunkter. När de väl är här har de denna likhet:de är människor som är produktiva. (): Jag skulle vilja återvända tillförläggningsverksamheten. Det har i utskottet framförts uppgifter om att asylsökandepå våra förläggningar utsatts för ovärdig behandling. Dessa uppgifter skulledessutom finnas dokumenterade. Jag vill fråga invandrarverket om ni har någonkännedom eller har fått någon rapport om detta förhållande. Ordföranden:Jag kanske bör förtydliga att det finns en motion till 1989/90:SfU16 riksdagenom just detta, så detta påstående måste behandlas av utskot- Bilaga tet.Det skulle därför vara värdefullt att få höra svaret. Chrbtina Rogestam: Jag har inte fått någon rapport omnågonting sådant jag är ändå ganska välinformerad om vad som händer runt om ilandet. Men jag har med mig , som har god överblicköver den östra regionen och dessutom själv har varit förläggningschef fram tillden .