bet · GD01FiU24 · 1989-12-31 00:00:00 — Utskottetavstyrker i detta betänkande yrkanden i två motioner som begär att statligamyndigheters skyldighet att anlita postgirot för statliga betalningar skallupphöra. Motionärerna kräver bl.a. att det bör vara möjligt att kunna görainbetalningar av indirekta skatter och vissa avgifter direkt via bank ochbankgiro. Utskottet avstyrker också två motioner som kräver att vissabegränsningar för postgirot skall upphöra. Utskottet anser att i avvaktan påen större översyn av mål och styrinstrument för postverket bör ingabetalningsomläggningar med betydande konsekvenser för postgirot vidtas. Företrädarnaför moderata samlingspartiet och i utskottet har fogat en gemensamreservation till betänkandet. Iproposition 1989/90:100 bilaga 1 föreslår regeringen () efter föredragning av statsrådet 8.att bereds tillfålle att ta del av vad i propositionen anförts ompostgirot och det statliga betalningssystemet (avsnitt 5). 1989/90:Fi703av m.fl. (m) vari yrkas 1. att med anledning avprop. 1989/90:100, bilaga 1, yrkande 8 som sin mening ger regeringen till kännaatt postgirots gynnade ställning vid statliga betalningar bör upphävas, 2. att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om snabbare överföring tilloch från av statens betalningar, 3. att begär attregeringen ändrar bestämmelserna om inbetalning och återbetalning av mervärdeskatt(inkl. tull) och punktskatter så att sådan betalning kan ske via bank. 1 1989/90. 4. attriksdagen begär att regeringen framlägger förslag om utbetal- 1989/90:FiU24 ning avöverskjutande skatt i enlighet med vad i motionen anförts, 5- att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts beträffande uppbörd av studiemedelsavgift och betalningarpå statliga bostadslån, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om betalningarfrån staten, 7. att riksdagenbegär att regeringen uppdrar åt statens löne- och pensionsverk att föranstaltaom upphandling avseende förmedling av statliga löner, pensioner och utfallandebelopp på grupplivförsäkringar till kontohavare i andra banker än PKbanken, 8. att riksdagenbegär förslag till riktlinjer för postverkets förvaltning av sina likvida medeli enlighet med vad i motionen anförts. 1989/90:Fi716 av m.fl. (s) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om postgirotsmarknadsförutsättningar och långsiktiga överlevnad med hänsyn till att postensmöjligheter att upprätthålla en rikstäckande service inte får äventyras, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attnuvarande begränsningar för posten/postgirot att konkurrera på lika villkor medbankerna måste upphöra. 1989/90:Fi723 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom postgirots roll i det statliga betalningssystemet. 1989/90:Fi727 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att de ännu i kraft varande betalningsmonopolenför postgirot vid statliga in-och utbetalningar bör avskaffas, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att ett anbudsförfarande börtillämpcis när nuvarande avtal med om statlig löneutbetalning löperut. I motion Fi703 av m.fl. (m) anförs att detär angeläget att privatpersoner och näringsliv har tillgång till snabba ochsmidiga betalningsformer. Både posten och bankväsendet har under senare årutvecklat sin service. En fortsatt övergång till rationella betalningsformerhämmas enligt motionärerna av att staten håller fast vid sina otidsenligarutiner. Motionärerna åberopar en undersökning som gjorts avriksrevisionsverket (RRV) enligt vilken det nuvarande systemet fungerar mindrebra. Det fyller inte moderna kassahållningskrav, som servicen tillbåde myndigheter och allmänhet företer brister. Svagheterna sammanhänger medatt postverket för sin verksamhet ansetts behöva förräntningen av den s.k.float som uppkommer genom att in- och utbetalningar ligger kvar i postgirot enviss tid. Enligt RRV finns det inte längre några tekniska skäl att behålla enfloat av nuvarande omfattning. Enligtmotionärerna skulle det innebära fördelar för såväl enskilda 2 myndighetersom allmänheten om bankgirot gavs ett ökat utrymme i Man föreslår därför att moms och 1989/90:FiU24 punktskatterskall kunna betalas på samma sätt som källskatt och arbetsgivaravgift, vilketskulle innebära en väsentlig förenkling för många företag och privatpersoner.Vidare föreslås av samma skäl att återbetalning av skatt bör kunna ske direkttill bankkonto. Övergången till kontoutbetaJningar av pensioner,sjukersättningar och barnbidrag har medfört besparingar för staten samtidigtsom servicen och säkerheten ökat för mottagarna. Det är därför angeläget attäven andra statliga utbetalningar kan ske på samma sätt. Även i motion Fi727 av m.fl. (fp) åberopasRRV:s undersökning av det statliga betalningssystemet. Motionärernas slutsatsär att det nuvarande systemet inte fungerar bra. korta upplåningskulle kunna minska väsentligt om betalningar till statliga mottagare finge gådirekt till statskassan utan omvägen via postgirot. Statens betalningsrutinerbör läggas upp på för staten bästa sätt. Betalning via bank/bankgiro bördärför medges utan sidoblickar på postgirots intresse av float-intäkter.Möjligheterna för postverket att bedriva sin viktiga rikstäckande verksamhetbör tryggas på annat sätt än genom att slå vakt om ett omoderntbetalningssystem. Vidare anförs att tjänsten att ombesörja utbetalningarna avde statliga lönerna bör upphandlas efter anbudsförfarande när nuvarande avtalmed PKbanken går ut. I motion Fi71ö av m.fl. (s) anförs attdet mot bakgrund av den avreglering som skett på kreditmarknaden och det somsker inom EG kan finnas förståelse för att postgirots monopolsituation behöverförändras. Det är dock enligt motionärerna viktigt att uppmärksamma att postenhar ett åtagande om rikstäckande service, som till stor del görs möjligt genomdet stora statliga engagemanget. Alla eventuella förändringar måste därför skepå ett sådant sätt och i sådan takt att postens förutsättningar förrikstäckande service inte äventyras. Posten är utsatt för konkurrens på de flesta områden. Deprivata alternativen kan enligt motionärerna koncentrera sina verksamheter tillaffårsmässigt lönsamma områden. Posten har dels att bära kostnaderna förglesbygdsservicen, dels en stor mängd dyra småtransaktioner. riskerarposten att konkurreras ut på de volymmässigt stora och därmed lönsammaverksamheterna. Motionärerna anser därför att det är absolut nödvändigt att fråganom alt ge de privata bankerna ökade befogenheter inom ramen för det statligabetalningssystemet ses utifrån statens möjligheter att också framgent viaposten svara för att hela landet har fullgod postal service till så lågakostnader som möjligt för samhället. Genom en ökad medverkan från bankernassida i de staliga betalningarna riskerar staten också få ökade kostnader förden egna bokföringen för att vidmakthålla samma säkerhet och överblick över destatliga betalningsströmmarna som i det nuvarande systemet med ensamrätt förpostgirot till vissa betalningar. Att posten utsätts för konkurrens är bra, ansermotionärerna. Det främjar effektiviteten till gagn för samhället. Men konkurrensen måste 3 ske på lika villkor. Posten har i sin senaste treårsplan begärt att 1* I9S9I90. nuvarandekonkurrensbegränsningar som gäller posten skall tas bort. Enligtmotionärernas mening måste posten få möjlighet att anpassa sin verksamhet tillden utveckling som är på gång och erbjuda nya produkter och tjänster. I motion Fi723 av m.fl. (s) anförs attom postgirot skall konkurrera om företagens betalningstrafik och övriga behovpå det finansiella området, måste postgirot få en med bankerna likvärdigställning. Detta betyder att posten/postgirot bör beviljas bankstatus, dvs.oktroj. Endast på det sättet kan en långsiktigt sund ekonomi byggas upp förpostgirot och ge grunden för en god och rikstäckande postservice. Motionärernaanser att postgirots nuvarande roll i det statliga betalningssystemet börbibehållas. I annat fall bör postgirot S utvecklas på med banksystemetlikvärdiga villkor. I postgirot utförs betalningar med ett postgirokonto somgrund. Betalningar kan göras på postkontoren till ett konto, mellan konton ochfrån ett konto till en mottagare som inte har postgirokonto. har enrad specialtjänster utvecklats i anslutning till detta. Genom att postgirot ärett kontoförande system finns alltid medel i systemet. Dessa medel består avs.k. float och av kontobehållningar. Float uppkommer genom att in- ochutbetalningar ligger kvar i postgirot innan de kommerbetalningsmottagarna till hända. Affärsidén bygger på att verksamheten ihuvudsak finansieras av ränteintäkter från de medel som finns i systemet.Ränteintäkterna täcker av postgirots kostnader.Avgifterna i postgirosystemet svarar för av postgirots intäkter. Deavser huvudsakligen avgifter för in- och utbetalningar på postkontor eller hoslantbrevbära-re. Postkontorens kostnader för servicen täcks endast tillviss del av avgifter. Ytterligare ersättning måste skjutas till från postgirot.Postgirot svarar för av de totala kostnaderna för kassaservice,som omfattar både postkontor och lantbrevbärare. I sammanhanget bör framhållas att det konkurrerandebankgirosy-stemet finansieras på annat sätt. Bankgirot har inga konton utan harsom uppgift att till bankerna redovisa överföringar mellan olika bankkonton.Floaten uppstår hos bankerna som tillsammans med kunderna delar på intäkternahärav. Kostnaderna hos bankgirot täcks av bankerna. Bankerna å sin sidaanvänder i huvudsak sitt räntenetto för att täcka kostnaderna. De statliga myndigheterna är i princip skyldiga attanvända postgirot för in- och utbetalningar (SFS 1974:59). Myndigheterna fåranvända sig av bank för betalningar endast efter tillstånd av regeringen ivarje enskilt fall. Det statliga redovisningssystemet, system S, harintegrerats med postgirot för att möjliggöra effektiv avstämning och kontroll. En teknisk omläggning av det statliga betalningssystemetgenomfördes under /89. Utgångspunkten för arbetet var att de grundläggandeförhållandena inte skulle rubbas. Två viktiga sådana 1989/90:FiU24 förhållandenär att postgirot skall erhålla viss ersättning för förmedlingen av statligabetalningar och att postgirot i princip skall vara Statensbetalningsförmedlande organ. I det nya systemet har incitament till bättrekassahållning byggts in. Detta har skett genom att det s.k.koncernredovisningssystem som postgirot tillhandahåller privata kunder, haranpassats för statliga behov (CassaNovamodellen). Den tekniska uppbyggnaden avdet statliga betalningssystemet som var för handen innebar attöverföringen av medel mellan olika konton i postgirot tog . Därigenomgenererades ränteintäkter för postgirot. Efter införandet av CassaNovamodellenfinns några tekniska motiv för att ha kvar en direkt float av sammaomfattning. RRV:s promemoria om det statliga betalningssystemet RRV föreslog i en rapport att regeringenskulle pröva alternativa former för ersättning till postgirot, liksom nivån påersättningen. Enligt RRV borde regeringen också pröva frågan om ökad medverkanfrån bankerna och bankgirocentralen i det statliga betalningssystemet. Enligt bedömningar som görs i RRV:s promemoria kanpostverkets intäkter av den direkta floaten och direkta ersättningar till följdav statens betalningar beräknas till mellan 440 och 520 milj. kr. beroende påvilka antaganden som görs. Därtill kommer ersättning via anslag på 142,5 milj.kr. /88 för vissa bestyr utanför den normala betalningsförmedlingen. Det nya betalningssystemet CassaNova ger som detfungerar postgirot i stort sett oförändrad direkt floatintäkt,men ger möjlighet till snabbare tömning till statsverkets checkräkning medendast en floatdags fördröjning, vilket enligt RRV:s beräkning skulle minskaränteintäkten till ca 220 milj. kr. RRV redovisar även i promemorian konsekvenserna av attstaten i ökad utsträckning anlitar bankgirot för betalningsförmedling. De ekonomiskakonsekvenserna anges för staten, allmänheten, bankgiro och postgiro av ändraderutiner för: -in- och återbetalning av moms och punktskatter, -återbetalning avöverskjutande skatt, - uppbörd av studiemedelsavgift samt av -utbetalning avlandstings- och kommunmedel. RRV kan för sin del se att det finns fördelar för deenskilda myndigheterna och för allmänheten, främst i form av företag, av enökad användning av bankgirot. Det finns dock skäl som talar emot en alltför omfattande sådan övergång. Från RRV:s utgångspunkter /90:FiU24 underlättaskontroller, avstämningar och redovisning av om man i hög utsträckning kan hållafast vid en betalningsförmedlare. I finansplanen kommenteras de två frågor som RRV väckt isin promemoria, nämligen frågan om ersättning till postgirot för den staligabetalningsförmedlingen och om medverkan från banker och bangirocentralen. Ipropositionen nämns att man inom påbörjat en översyn avpostverket med avseende på bl.a. ekonomisk styrning och organisation. Fråganom alternativa ersättningsformer till postverket för att förmedla statligabetalningar och tillhandahålla kontorsnätet utreds i detta sammanhang. Vidare framhålls att det med hänsyn till de stora beloppsom hanteras är utomordentligt viktigt att statens betalningar hanteras rationelltmed avseende på kontroll, säkerhet och kassahållning, oavsett vem som förmedlarbetalningarna. Av främst service och konkurrensskäl bör det statligabetalningssystemet i princip vara så utformat att det skapas en valfrihet förallmänheten och myndigheterna att välja postgirot eller bankerna som betalningsförmedlare.Mot bakgrund av att postverket är ålagt att upprätthålla ett rikstäckandekontorsnät kan en sådan förändring dock inte genomföras utan en mergenomgripande analys av postverkets ekonomi och verksamhet i stort. Därtillmåste bestämmelserna för postgirots verksamhet ses över för att tillse attförutsättningar för konkurrens på rimliga villkor mellan postgirot och bankernatillskapas. En ytterligare förutsättning för en ökad medverkan från bankerna äratt betalningsströmmarna till och från staten även framgent blir säkra ochöverblickbara samt att en vidareutveckling av statens samlade kassahållninginte förhindras eller fördröjs. Föredragande statsrådet avser att återkommatill regeringen om vilka förändringar som kan bli aktuella och om i vilken taktde i så fall bör genomföras. Vid beredningen av detta ärende har företrädare för bank-och postgirot fått tillfålle att inför utskottet redovisa sin syn på dessafrågor. Bankerna och bankgirot representerades av Bankföreningensordförande . , Bankgirots ordförande ochverkställande direktör . Bankerna anser att staten liksom företagen i princip börvara beredd att ta emot och betala pengar I former som är bekväma och praktiskaför inblandade parter. Fri konkurrens bör gälla mellan de institutioner somarbetar med betalningsförmedling och mellan olika betalningsformer. Formellaoch praktiska hinder bör undanröjas. att destatliga kraven på betalningsvägar inte medför att de stattiga 1989/90:FiU24 betalningarnaskall behöva betalas in tidigare resp. komma betalningsmottagaren tillhandasenare än som skulle behövas med rationella rutiner. Kunderna skall inte behövadrabbas av räntförluster eller hanteringskostnader på grund av fördröjandeomvägar i hanteringen av statliga betalningar. Rent principellt bör alla staligabetalningar kunna göras via bank eller post. För allmänheten och företagen är,enligt företrädarna för bankerna, i första hand följande betalningsrutinerangelägna att förändra: -Inbetalningav moms och punktskatter även via bank. -Återbetalning av moms och punktskatteräven via bank. -Återbetalning av överskjutande skatt till bankkonto.-Utbetalning av landstings- och kommunmedel även direkt till bank. -Betalningvia bank av faktura från företag som är leverantör till Vidare föreslås att bankernas inbetalningar skall kunna gådirekt till statsverkets checkräkning i . Nuvarande ordning innebär enligt bankföreträdarna att enproduktmässig utveckling mot mer automatiserade betalningsrutiner blir fördröjdoch att kostnasdskrävande blankettrutiner konserveras. Det skulle vara tillstor fördel för alla parter staten, betalningsförmedlare och allmänheten omautomatiska rutiner, t.ex. autogjro, kunde användas i större utsträckning änför närvarande. Bankföreträdarna anser att allmänheten åsamkas extrakostnader på grund av postmonopolet. Vinnare på slopande av postmonopolet ärallmänheten (och staten). Bankernas vinst bedöms som relativt liten. Generaldirektör , postverket, ochpostgirochefen har inför utskottet redovisat vissa uppgifter ompostverkets verksamhet och om de statliga betalningarna. En del av uppgifternahar redovisats i utskottets inledande bakgrundsbeskrivning. I anslutning tillredovisningen för utskottet lämnades också vissa förslag till åtgärder. Posten är av ägaren, staten, ålagd att upprätthålla ettrikstäckande kontorsnät. Hur delfinansieringen av en rikstäckande service skallske, via floatintäkter som eller på annat sätt, är av mindre vikt då dettainte påverkar postens/postgirots långsiktiga marknads- och resultatutvecklingpå motsvarande sätt som de indirekta konsekvenserna av en förändring.Postverket kan således tänka sig att förkorta floattiderna i CassNova systemetmot att erhålla en särskild ersättning för glesbygdsservicen. Det är docknödvändigt att den lösning som blir aktuell dels blir långsiktig, dels tydligtkopplas till ägarens krav på rikstäckande service. För postens framtida verksamhet är det nödvändigt att ävenfortsättningsvis redovisningen av de statliga inflödena sker via postgirottill och att utbetalningarna av återbetald moms och kommu- nalskattemedelhanteras av postgirot samt att den totala samordningen /90:FiU24 avstatliga myndigheters betalningsströmmar även fortsättningsvis sköts avpostgirot. Härigenom kommer en tung basverksamhet att kvarstå i postgirotvarvid även finansplanens krav på säkerhet, överblick och minskaderäneförluster kan tillgodoses. Däremot kan postverket tänka sig attskatteåterbäringarna till privatpersoner kan ske genom kontoinsättning. Detfordras emellertid väsentligt förändrade verksamhetsramar för postgirot föratt bättre svara upp till den nya konkurrenssituation som inträder. Postgirots affårsförutsättningar regleras mycketdetaljerat av statsmakterna. Även om betydande förändringar skedde 1987 sominnebar att postgirot självt får sköta placeringen av sin likviditet är dettainte tillräckligt för framtiden. Postgirot får ta emot inlåning från allmänheten.Möjligheterna att ge ränta är dock begränsade. Det får endast ske till företag,och räntesatsen är knuten till en av administrativa räntor. Den ärsåleaes inte marknadsbestämd. Ett motiv för detta har varit att begränsapostgirots möjligheter att expandera med banktjänster till privatpersoner.Detta förhållande leder emellertid till ett onödigt flyttande av pengar, vilketär till förfång för hela betalningsmarknaden. Det finns risk för att postgirotfår svara för de kostnadskrävande småtransaktio-nerna men inte Sr fullföljakedjan av tjänster och erbjuda företagen kvalificerade tjänster i samband medleverantörs- och utlandsbetalningar. Postgirots nuvarande rätt att endast ge tredagarskrediterhar visat sig vara en allvarlig begränsning för att täcka företagens behov isamband med betalningsförmedlingen. För företagens cash-management är detmycket viktigt med samspelet mellan överskott, krediter och betalningsflöden.Det finns en stor risk att postgirot blir handikappat och att kunderna inte kanfå de effektiva lösningar som skulle vara möjliga. Postgirots placeringsmöjligheter är mycket detaljeratreglerade. Syftet är i och för sig vällovligt, att begränsa statensrisktagande, men det ger inte möjligheter till den kundorientering som ärnödvändig för att göra affärer. Postgirot hävdar således att det är nödvändigt att fålikartade möjligheter som bankerna för att kunna klara konkurrensen. Enbankoktroj är i och för sig inte nödvändig men regelsystemet beträffanderäntesättning, kreditgivning och medelsplacering bör anpassas tillutvecklingen. Utskottet anser att ett grundläggande krav bör vara attbetalningar till och från staten skall kunna ske på ett för allmänheten ochnäringslivet rationellt sätt. Betalningssystemet skall vara kostnadseffektivt,passa statens redovisningssystem och tillgodose statens informationsbehov.Betalningssystemet skall från kassahållningssynpunkt minimera upplåningsbehovet. Utskottethar vid ett flertal tillfållen behandlat och 1989/90:FiU24 avstyrktsamma yrkanden som återfinns i motionerna Fi703 (m) och Fi727 (). Det skeddesenast (1989/90:FiU5). Som utskottet redovisat skulle de ekonomiskaåterverkningarna av en ökad medverkan från bankernas och bankgirots sida vidförmedlingen av vissa statliga betalningar få avsevärda följder förpostverket. Den ekonomiska situationen skulle avsevärt försämras om de angivnabetalningsströmmarna skulle undandras postgirosystemet. Den ökade valfrihet sommedverkan av bankerna och bankgirot skulle medföra måste vägas mot vikten avatt postgirot och postverket har ett sådant underlag för sin verksamhet att enrikstäckande postservice kan bibehållas. Enligt utskottets mening bör dennamålsättning för postverkets verksamhet inte rubbas varför frågan om alternativaersättningsformer till postverket vid eventuellt intäktsbortfall bör utredasnärmare innan några förändringar vidtas. Frågan om att förkorta floattiderna i CassaNovasystemet,vilket skulle innebära minskade räntekostnader för staten men också minskaderänteintäkter för postgirot, måste som utskottet ser det knytas till frågan omen särskild ersättning för postverkets glesbygdsservice. Ett särskilt bidraghärför skulle visserligen innebära en tydligare redovisning av kostnaderna fördenna service. Å andra sidan skulle den bibehållna servicegraden i än högregrad framstå som enbart en kostnad utan hänsynstagande till det värde för såvälenskilda, företag och samhälle som en rikstäckande service utgör. Posten nårpraktiskt taget alla hushåll . Det förefaller vidare uppenbart för utskottet att en ökadmedverkan från bankernas och bankgirots sida i den statligabetalningsförmedlingen, som t.ex. att den överskjutande skatten skall kunnautbetalas direkt till bankkonton, måste kombineras med vidgade verksamhetsramarför postgirot innebärande exempelvis vidgad rätt att ge ränta på postgiromedeloch att lämna betalningskredit samt vidgade placeringsramar för likvida medel.I annat fall hämmas postgirots möjligheter att på likartat sätt konkurrera medbankerna. Det finns som utskottet ser det uppenbara svårigheter att skapakonkurrens på helt lika villkor, men det skulle på det sätt som här nämnts gäatt förbättra förutsättningarna för detta. Det är därvid inte nödvändigt att,såsom föreslås i motion Fi723 (s), ge postgirot en bankoktroj. Liknandeeffekter kan åstadkommas genom ett ändrat regelsystem för räntesättning,kreditgivning och medelsplacering. Utskottet förutsätter att dessa frågor tasupp till prövning i samband med den i finansplanen aviserade översynen avpostens verksamhet som pågår inom . 1 avvaktan på resultatetav dessa överväganden bör inte några betalningsomläggningar genomföras som fårbetydande konsekvenser för postgirot och därmed på möjligheterna för postverketatt upprätthålla en rikstäckande service. Utskottet avstyrker med det anfördamotionerna Fi703, Fi716, Fi723 och Fi727. Hemställan 1989/90:FiU24 att med avslag på motionerna l989/90:Fi703,1989/90:Fi716, 1989/90:Fi723 och 1989/90:Fi727 lägger till handlingarna vad som anförs i proposition 1989/90:100 bilaga 1 (m,fp) Närvarande: (), (),(), (), i (s), GunnarBjörk (c), Per (), (), (), LisbetCalner (s), /\rne Kjörnsberg (s), (), (),(), (vpk), () och MarianneCarlström (s). (), (), (), FilipFridolfeson (m) och () anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "Utskottet anser" och på s. 9 slutar med "och Fi727"bort ha följande lydelse: