bet · GD01JoU4 · 1989-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande /90: JoU4 Utskottet behandlar i detta betänkande 30 motionsyrkandenfrån den allmänna motionstiden om jakt och viltvård. Motionerna gäller bl.a. organisation och administration av älgjakten, reglerad jakt inomrenskötselområdet, viltskador, skadskjutet vilt, sjöfågeljakt, utplantering avrådjur, vård av björn- och vargstam, m.m. Med anledning av motioner (fp, c,vpk) föreslår utskottet att regeringen skall återkomma till medförslag om ändring i jaktlagen i syfte att undanröja de oklarheter som enligtutskottets mening föreligger när det gäller förutsättningarna fÖr registreringav licensområde enligt huvudregeln i 33 § jaktlagen (A-licens). Utskottetavstyrker övriga motionsyrkanden. 7ill betänkandet har fogats nio reservationer och ettsärskilt yttrande.- l988/89:Jo324 av m.fl. (c) vari yrkas 9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om viltskador på skog. l988/89:Jo704 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omutplantering av rådjur på . 1988/89:Jo707 av och iBengtsfors (c) vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om införande av förbud mot blyhagel i . l988/89:Jo720 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär förslag till sådan ändring i jaktlagen att tjuvjakt på renbedöms som grov stöld, 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag till sådan ändring i jaktlagen attförverkansbestämmelserna vid stöld/tjuvjakt av ren överensstämmer med degällande för olovlig jakt på älg. 1989/90. 1989/90 JoU4 1988/89:Jo727av och () vari yrkas 1989/90:JoU4 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om attskogsägare, med mindre restriktiva bestämmelser, bör kunna få ersättning näromplantering blir nödvändig, 2. att riksdagenbeslutar att fållavgifter via medel ur viltskadefonden skall utgå tillomplanteringar som utdöms på grund av betesskador från vilt. 1988/89:Jo754 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn av gällande bestämmelser i syfte atttillåta jägare att följa skadskjutet vilt över gränsen . 1988/89:Jo762 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt genom ekonomiskt stödja projekt som syftar till attåterskapa en fast vital vargstam i . 1988/89:Jo782 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omöversyn av gällande regler för ersättning för viltskador. 1988/89:Jo791 av och Bo Finnkvist (s) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av björnprojektets slutförande. 1988/89:Jo805 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attjaktkortsregistret bör överföras till myndighet. 1988/89:Jo827 av och Sven-OlofPetersson (c) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en kort vårvinterjakt på sjöfågel. 1988/89:Jo828 av m.fl. (c,vpk) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ökat bidrag till Jägarnas Riksförbund-Landsbygdens Jägaresallmännyttiga verksamhet. 1988/89:Jo829 av m.fl. (c,vpk) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om älgjaktens organisation och administration. 1988/89:Jo833 av och () variyrkas 1. att riksdagenbegär att regeringen utvärderar hur den nya jaktlagen påverkat de småjakträttsinnehavarnas möjlighet till älgjakt, 2. att riksdagenbegär att re.geringen utreder och kommer med förslag om hur de småjakträttsinnehavarnas rätt skall kunna återställas, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de småmarkägarnas möjlighet till utökad jakttid och djurval under den tidutvärderingen pågår. 4. att begär att regeringen utreder och kommer med 1989/90:JoU4 förslagom hur konflikten kring"dubbelregistreringen" skall lösas. 1988/89:Jo842 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om upplåtande av älgjaktstillstånd inom renskötselområdet. 1988/89:Jo856 av i () vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bidrag tilljaktadministrationens kostnader, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avvecklingav den centrala viltskaderegleringsfbn-den i dess nuvarande form. 1988/89:Jo858 av m.fl. (mp,c) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna att blyhagel börförbjudas vid all jakt och sportskytte. 1988/89:Jo868 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omändring i gällande förordning som reglerar inplantering av djurarter, så attGotland särbehandlas i naturvårdshänseende. 1988/89:Jo874 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av utvärdering av beslut om reglerad jakt. 1988/89:Jo878 av () vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omlänsstyrelsernas administration av älgjakten, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avskaffandeav kravet om grannarnas lov för att få registrera B-licensområde, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attVästernorrland tills vidare skall få utgöra försökslän för fördjupad samverkaninom jaktadministrationen samt att Jägarnas Riksförbund-Landsbygdens Jägareslänsdistrikt i erhåller bidrag för en tjänst somhandläggare. 1988/89:Jo890 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ändring av jakttiden för älgjakt. 1988/89:Jo897 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bidrag tillJägarnas Riksförbund-Landsbygdens Jägares allmännyttiga verksamhet. Utskottet 1989/90:JoU4 Utfalletav det nya älgjaktssystemet är enligt motionärerna i motion Jo829 (c, vpk) intei överensstämmelse med de förutsättningar som var vägledande 1987. Vid administrationen har flertalet länsstyrelser frångått deregler som fastlades i riksdagsbeslutet och som anges i lagstiftningen. Medundantag för särskilt söndersplittrade jaktområden skulle de nyaA-licensområdena registreras enligt samma grunder som tidigare licensområden.Jaktområdet skall medge en årlig avskjutning av minst ett vuxet djur per år.Enligt motionärerna har länsstyrelserna dock börjat ställa arealkrav förA-licens för två älgar. Även i fråga om registrering av B-licensområden frångårflertalet länsstyrelser riksdagsbeslutet. När godtogjordbruksutskottets betänkande JoU 1986/87:15 fastställdes de femvillkorspunkterna för rätt till registrering av B-licensområde. Beträffandekravet på medgivande från angränsande licensområde har länsstyrelserna vid sintillämpning uppställt krav på siidant medgivande och intyg från samtligalicensområden i grannskapet. Enligt motionärerna måste det ankomma påriksdagen att tillse att tidigare riksdagsbeslut och gällande lagstiftningefterlevs vid den regionala administrationen. Även i motion Jo878 (fp) yrkande1 havdas att länsstyrelserna i många fall uppställt högre krav förjaktutövningen än vad avsåg och angav i sitt beslut. FörA-licensområden var den klart uttryckta meningen att dessa skulle bestå enligtoförändrade regler, med undantag för att det borde finnas möjlighet att"något skärpa kraven" i fråga om licensområden som varosammanhängande och splittrade på många olika skiften. Följdriktigt skullekravet för A-licens vara att jaktområdet medgav en årlig avskjutning av minsten vuxen älg. 7rots detta frångår länsstyrelserna detta beslut och kräver arealför två djur. Beträffande B-licensområden har länsstyrelserna vägratregistrering fast områdena fyllt de krav som angavs i grunderna förriksdagsbeslutet. Vidare har länsstyrelserna genomgående kortat av jakttidenför B-licenserna . har de stora jaktområdena fåttextra tilldelningar och förlängda jaktider med hänsyn till de ökandeskogsskadorna. Ökande skogsskador torde dock enligt motionärerna även drabba demindre jaktområdena. Länstyrelsernas handläggning av älgjaktsfrågorna är idessa avseenden inte konsekvent och objektiv. För att få B-licens är flertaletmarkägare tvingade att gå runt i socknen och fråga sina större markgrannar omlov för att få jaga vuxen älg på sin egen mark. Detta förfaringssätt ärkränkande. Kravet om grannars lov för att registrera B-licensområde bör därföravskaffas (yrkande 2). I motion Jo833 (m) framhålls att de nya bestämmelserna ijaktlag- 1989/90:JoU4 stiftningen av många jakträttsinnehavare upplevs somingrepp i den enskilda jakträtten. Särskilt de små markägarna har känt sigberövade sin urgamla rätt att själva få disponera sin mark. Mot bagrund av attSverige är världens älgtätaste land borde vi ha råd att vara generösa mot desmå markägarna som under alla förhållanden står för en marginell del avälgstammens beskattning. En utvärdering av hur den nya jaktlagen tillämpats ochfungerat med avseende på de små markägarnas möjligheter till älgjakt börenligt motionärerna göras (yrkande 1). bör regeringen ges i uppdragatt utreda och komma med förslag till hur de små jakträttsinnehavarnas rättskall kunna återställas (yrkande 2). Med beaktande av de skogsskador som älgenförorsakar på många håll i landet bör de små markägarna i avvaktan på enutvärdering få möjlighet till något längre jakttid samt att även få fållavuxet hondjur (yrkande 3). I motion Jo890 (m) framhålls att älgjakten ger mångasvenskar rika möjligheter till naturupplevelser. Den generella jaktidens 3 4dagar med början innebär dock att de som inte kan ta ledigt frånsitt arbete har svårt att delta. Enligt motionärerna skulle möjligheterna ökaom älgjakten började eller . En sådan ändring vore därförönskvärd. Älgjakten inom renskötselområdet är föremål för fleramotionsyrkanden. Den s.k. dubbelregistreringen av älgjaktsområden som skerovanför odlingsgränsen har enligt motionärerna i motionerna Jo833 (m) yrkande 4och Jo874 (vpk) medfört skärpta motsättningar mellan olika jägargrupper m. fl.Efter kommande jaktsäsong bör regeringen låta utreda dessa frågor och skyndsamtlägga fram förslag till åtgärder. Med anledning av att dubbelregistrering avjaktområden visat sig medföra stora problem föreslås i motion Jo842 (s) attvarje registrerat älgjaktsområde på kronomark ges en produktionsanpassadälgtilldelning. Vid ett och samma tillfålle får högst ett jaktlag bedriva jaktefter älg i området och det får ankomma på lantbruksnämnden att göra en rättvisfördelning. Mot bakgrund av att jakten är en viktig fritidssysselsättning idenna del av landet måste samtliga bofasta i Ijällområdet kunna erbjudas brajaktmöjligheter till rimliga kostnader. Detta förfaringssätt kan enligtmotionärerna inte ses som ett intrång i samernas rätt till jakt. Enskild markbör registreras enligt jakträttsinnehavarens önskemål. Då kommit att fungera som ett föregångsläni fråga om den jaktliga administrationen finns det enligt motion Jo878 (fp)yrkande 3 starka skäl att låta utgöra försökslän för enytterligare fördjupad samverkan av den jaktliga administrationen. Dettaförutsätter att Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägares länsorganisationerhåller ett årligt bidrag som täcker kostnaden för en handläg-gartjänst. En sådan tjänst kan medverka till ett förbättrat beslutsunderlagför som möjligheterna till upp- 1989/90:JoU4följningsarbete med anledning av cesiumnedfallet förbättras. Mot bakgrund avde stora kostnader som älgskadorna medför är bidraget, som kan tas urjaktvårdsfonden eller viltskadefonden, en låg kostnad i förhållande tillförväntad nytti. Den situation som uppstår när ett villebråd som harskadskjutits tar sig över gränsen till ett nordiskt grannland är förmål för ettyrkande i motion Jo754 (fp). Enligt motionären får en jägare inte föra med sigsitt jaktvapen och följa ett skadskjutet djur över gränsen in i exempelvisNorge. Reglerna borde ändras så att djur slipper att dö i onödiga plågor. I defall där vilt skadskjutits och därefter tagit sig över gränsen till ettgrannland borde jägaren få följa efter djuret över gränsen och avliva djuret.Jägaren skulle därefter ha skyldigliet att underrätta tullmyndighet ochvederbörande jaktledare. I motion Jo827 (c) framhålls att en tidig vårjakt påsjöfågel förbehållen den bofasta skärgårdsbefolkningen inte inågot avseende skulle vara till skada för sjöfågelbeståndet. Jakten skulleendast omfatta hanfågel och antalet fållda fåglar skulle vara av litenomfattning. Ett existerande överskott på hanfågel, innebärande försvåradhäckning, skulle på detta vis enligt motionärerna kunna minskas. Den nu gällande jaktlagen (1987:259) trädde i kraft den 1januari 1988. Enligt 33 § jaktlagen får jakt efter älg endast ske efter licensav och inom område som har registrerat. a. att ett licensområde skall vara av sådan storlek ochbeskaffenhet i övrigt att det är lämpat för älgjakt. får vägraatt registrera ett område som licensområde eller besluta om avregistrering omområdet inte medger en avskjutning av minst ett vuxet djur . Med stöd av 29 § jaktlagen har regeringen meddelatföreskrifter om jakttider, licensjakt m.m. i jaktförordningen (1987:905). Dennaförordning innehåller bemyndigande för att meddelaföreskrifter om bl. a. registrering av licensområde för älgjakt. Naturvårdsverkethar meddelat sådana föreskrifter i kungörelsen med föreskrifter om jakt (SNFS1987:4). 7ill bl.a. föreskrifterna om registrering av licensområdeenligt huvudregeln har också utformat allmänna råd.Sammanfattningsvis konstaterar bl.a. följande. Enproduktionsanpassad avskjutning förutsätter normalt att en viss andel kalvfålls. En samlad bedömning av dels kravet på en produktionsanpassad jakt, delsföreskriften att ett egentligt licensområde skall kunna tilldelas minst envuxen älg , leder i praktiken fram till att ett licensområde skall hasådan storlek att det tål en avskjutning av ett vuxet djur och en kalv, detvill säga två älgar . En tilldelning av endast ett vuxet djur ärenligt i flertalet fall en övertilldelning, som motverkar enökad samordning. Utskottet har erfarit att frågan om de av naturvårdsverketutfårdade /90:JoU4 allmänna råden i vad avser registrering av licensområdeenligt huvudregeln (A-licens) står i överensstämmelse med gällandejaktlagstiftning har varit föremål för justitieombudsmannens (JO) prövning. Ibeslut (Dnr. 1538- 1988) förklarar JO bl.a. att den tolkning avlag och förarbeten som låter komma till uttryck i sinaallmänna råd inte kan sägas stå i direkt strid med jaktlagen. Samtidigtkonstateras att regelsystemet på den aktuella punkten vidlådes av enbesvärande oklarhet och att en översyn av regleringen framstår som påkallad. Vid behandling av förslaget till nu gällandejaktlagstiftning (Prop. 1986/87:58, JoU 1986/87:15, rskr. 190) godtogs i alltväsentligt regeringens förslag och överväganden rörande licensjakt på älg inomregistrerade licensområden. Ett eftersträvansvärt mål var således att ettlicensområde medgav avskjutning av minst ett djur vid en balanseradälgtillgång. En eventuell skärpning av kraven för att nå detta mål skulleemellertid ske med mycket stor försiktighet. En generös tillämpning förordadessom i första hand skulle komma välar-ronderade och i storlek närliggandeområden till godo. En förbättrad samordning skulle möjliggöra en produktionsanpassadjakt inom stora och stabila licensområden. Syftet med 33 § andra stycketjaktlagen var således att möjliggöra för mindre markägare att registrera ettlicensområde enligt huvudregeln om området medgav en årlig avskjutning avminst ett djur. En samlad bedömning av ordalydelsen av 33 § jämte förarbetenmåste enligt utskottets mening leda till den slutsatsen att registrering av ettlicensområde inte får vägras enbart på den grunden att området inte medger enstörre avskjutning än ett djur . Utskottet delar motionärernasuppfattning så till vida att det förefaller som om tillämpningen av 33 §resulterat i en mera restriktiv hållning gentemot den berörda gruppen markägareän som avsågs i beslut. Utskottet anser det därför motiverat att regeringenåterkommer till med förslag om ändring i jaktlagen i syfte attundanröja de oklarheter som föreligger när det gäller förutsättningarna förregistrering av licensområde enligt huvudregeln i 33 § jaktlagen. anfört med anledning av motionerna Jo829 i motsvarande del och Jo878yrkande 1 i motsvarande del bör som sin mening ge regeringen tillkänna. När det gäller områden som inte uppfyllerförutsättningarna för registrering av licensområde enligt huvudregeln fårutskottet anföra följande. Utskottet har tidigare i samband med behandlingen avden nu gällande jaktlagen betonat behovet av ett system för älgjakt som vardynamiskt i den mening att en förbättrad samordning eftersträvades för bildandetav licensområden som var tillräckligt stora för produktions- 1989/90:JoU4anpassad jakt. förordades den tillgängliga möjligheten att registrera licensområden efter särskild prövning (B-licens). Ettaccepterande av de minsta licensområdena betraktades dock som ett steg på vägenmot den samordning som eftersträvades. Mot bakgrund av att nuvarande jaktlagstiftning trädde ikraft så sent som fitv.ns anledning att ytterligare avvaktaen stabilisering i dess tillämpning innan behovet av eventuella justeringarprövas. Utskottet är således inte berett att tillmötesgå de krav på en översynav jaktlagen som förs fram i motion Jo833 yrkandena 1, 2 och 3. Motionenavstyrks därför i dessa delar. Med motsvarande motivering avstyrker utskottet ävenmotionerna Jo829 (återstående del), Jo878 yrkandena 1 (återstående del), 2 och3. Det ankommer enligt utskottets mening på berördamyndigheter att tillse att organisationen av äljijakten inom renskötselområdetgenomförs på ett sådant sätt att samtliga intressenters önskemål i störstamöjliga utsträckning tillfredsställs. måste kraven på största möjligasäkerhet tillgodoses. Även den nuvarande organisationen av älgjakten inomrenskötselområdet skapades i samband med tillkomsten av nu gällande jaktlag.Utskottet anser därför att den korta tid som förflutit efter jaktlagensikraftträdande även i detta sammanhang motiverar att en eventuell omprövningfår anstå ytterligare . Med hänsyn härtill avstyrks motionerna Jo833yrkande 4, Jo842 och Jo874. Regeringen har enligt gällande jaktlag bemyndigats attmeddela de föreskrifter som befinns erforderliga för bl.a. bestämmandet av tidpunktenför älgjakten. Enligt bilaga 2 till jaktförordningen är jakttiden fem dagareller den som bestämmer. Utskottet anser sig därmedinte ha anledning att föreslå ett särskilt uttalande beträffandebegynnelsetidpunkten för den årliga älgjakten. Med det anförda avstyrkerutskottet motion Jo890. Den i motion Jo754 uppmärksammade frågan om möjlighetenatt följa skadeskjutet vilt över rik;;gränsen har varit föremål förutskottets beredning. Skäl att frångå tidigare ställningstagande, som redovisasi betänkandet JoU 1986/87:15 s.45, finns inte. Utskottet avstyrker därmedmotionen. Utskottet har vid flera tillfållen avvisat förslag omvårjakt på sjöfågel (/89:JoU10). I dessa sammanhang har utskottetframhållit principen att jakt inte bör tillåtas under viltets föryngringstid.Dessutom skulle en sådan jakt utgöra en belastning för del i detinternationella samarbetet på naturvårdens och miljövårdens områden. Utskottetfrångår inte detta ställningstagande. Motion Jo827 avstyrks. Viltskador 1989/90:JoU4 1 motion Jo324 (c) yrkande 9 framhålls att ett av hotenmot skogsbruket är viltskadorna och då främst älgbetning. Det är därför enligtmotionärerna viktigt att hålla älgstammen på en rimlig nivå och attfastighetsägaren får en ökad möjlighet att påverka viltstammens storlek.Privata skogsägare som drabbas av omfattande viltskador bör utfå vissersättning för skadorna. I motion Jo727 (m) framhålls att framför allt älg- ochrådjursstammarna har vuxit mycket kraftigt jämsides med den skogligautvecklingen. Betestrycket har blivit så stort att stora arealer av framförallt tallungskog fått svåra skador. Många skogsägare drabbas av stora kostnaderför återplantering i de svårast skadade bestånden. Skogsbruket kan dessutomtvingas bort från ett mer varierat skogsbruk med tall och lövträd, eftersomframför allt dessa trädslag blir illa åtgångna, och övergå till enbart gran.Alla inblandade parter måste dra lärdom av tidigare erfarenheter och sökalämpliga lösningar. Länsstyrelserna får själva svara för att med fållavgifterfinansiera bidrag till skogsvårdsåtgärder som föranletts av viltskador. Dessabidrag har dock omgärdats med sådana restriktiva bestämmelser att de i deflesta fall inte kan utgå. Därmed har det ekonomiska trycket mot fållavgifternaoch därmed jägarna uteblivit. Enligt motionärerna bör skogsägare, med mindrerestriktiva bestämmelser, kunna få ersättning när omplantering blir nödvändig(yrkande 1). Viltet och jägarna bör stå för en större del av skadorna genom attåterplanteringen bekostas av fållavgifterna (yrkande 2). Enligt motion Jo782 (c) utgör jordbruksarrendatorerna kategori skadelidande som har små möjligheter att själva påverkaförekomsten av vilt. 7rots detta får de bära en betydande självrisk även i defall då ersättning för skador utgår. Detta kan inte anses vara skäligt varförden pågående översynen av viltskadeersättningen bör beakta arrendatorernasställning. Vid denna översyn bör dessutom frågan om ersättning för skadorförorsakade av vildsvin tas upp. 1 motion Jo856 (m) framhålls att endast bidrag tilljaktens administration skall utgå ur viltskadefond och viltskaderegleringsfond(yrkande 1) och att viltskaderegleringsfonden i dess nuvarande form skallavvecklas (yrkande 2). Utskottet delar den oro som kommit till uttryck i fleramotioner rörande viltskadornas utveckling. Utskottet har dock tidigare framhållitatt resultatet av den nya viltvårdspolitiken borde avvaktas ytterligare en tidinnan en eventuell omprövning görs av ersättningssystemet. I de fallskogsplanteringar utsätts för så svåra skador av älg att en omplantering ärnödvändig enligt skogsvårdslagstiftningen har godtagit en tvåårigförsöksverksamhet med bidrag till omplantering (JoU 1987/88:17, rskr. Med hänsyn till att det nuvarande ersättningssystemet förviltskador visat sig ha brister har regeringen dessutom föranstaltat om enöversyn av systemet och därvid tillkallat en särskild utredare. Iregeringsbeslutet (Dir. 1988:19) erinras bl. a. om att möjligheterna att finnaett system för ersättning och finansiering som inte leder till en sådan höjningav fållavgifterna att de blir oskäliga skall undersökas. Förebyggande åtgärderoch arrendatorernas ställning omtalas särskilt bland de frågor som bör bliföremål för överväganden i detta sammanhang. I avvaktan på resultatet av utredningen anser utskottetdet inte meningsfullt att nu föreslå någ,ot riksdagsuttalande med anledning avmotionerna Jo324 yrkande 9 och Jo727 yrkande 1. Med sammamotivering avstyrks även motion Jo727 yrkande 2. Utskottet konstaterar att den översyn av gällande reglerför viltskadeersättning, som begärs i motion Jo782, till största delen tordetillgodoses genom ovan nämnda regeringsbeslut. Motionen avstyrks således. I samband med behandling av den nya jaktlagenbemyndigades regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att fattabeslut om avgiftsfinansiering av älgjaktens administration. En sådanfinansiering skulle bl. a. bromsa ökande anspråk på de medel som inflyter iform av fållavgifter. I övrigt lämnades regeringens förslag till finansieringutan erinran (JoU 1986/87:15 s. 43) Utskottet har inte funnit anledning tillannat ställningstagande i denna fråga. Med det anförda avstyrks motion Jo856yrkandena 1 och 2. Utplantering av rådjur på är föremål för yrkandeni motionerna Jo704 (s) och Jo868 (c). Motionärerna framhåller flera faktorersom talar mot en utplantering av rådjur på . Bl.a. nämns risken för ökatantal trafikolyckor, skador på grödor samt oönskade ingrepp i den naturligafaunan.