bet · GD01LU32 · 1989-12-31 00:00:00 — Internationella frågor om makars förmögenhetsförhållanden 1989/90 LU32 Ibetänkandet behandlas proposition 1989/90:87, vari framläggs förslag till en nylag om vissa internationella frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden.Den nya lagen ersätter en lag och innebär att mannensmedborgarskap vid äktenskapets ingående inte längre skall vara avgörande förvilket lands lag som skall tillämpas på makarnas förmögenhetsförhållanden. Istället skall makarnas hemvist under äktenskapet bli styrande. Till skillnadfrån lag innehåller den nya lagen vidare regler om när svensk domstolskall vara behörig att pröva sådana tvister mellan makar som har internationellanknytning. Vidarebehandlas två under allmänna motionstiden väckta motioner (vpk resp.mp) om underhållsplikt i vissa fall mot utländsk make. Utskottettillstyrker bifall till propositionen och avstyrker bifall till motionerna. Ettsärskilt yttrande (mp) beträffande underhållsplikt mot utländsk make haravlämnats. Iproposition 1989/90:87 föreslår regeringen () efterhörande av lagrådet att antar ett i propositionen framlagt förslagtill lag om vissa internationella frågor rörande makarsförmögenhetsförhållanden. Lagförslaget har intagitsi bilaga till betänkandet. 1989/90:L407av m.fl. (vpk) vari med hänvisning till vad som anförs i motion1989/90:Sf614 yrkas att hos regeringen begär förslag till laginnebärande ekonomisk medansvarighet i enlighet med vad i motionen anförts. 1Riksdagen 1989/90. 1989/90:L426av och () vari - med 1989/90:LU32 hänvisningtill vad som anförs i motion 1989/90:Sf645 yrkas att hos regeringenbegär förslag till ändring av lagen i enlighet med motionen vad gällerunderhållsplikt för utländska medborgare som lurats till på falskaäktenskaps- eller sambopremisser. Reglerna i är i princip tillämpligaendast på rättsförhållanden mellan makar som är svenska medborgare. Är den enaeller båda makarna utländska medborgare får frågan om vilken lag som skalltillämpas avgöras enligt internationellt privaträttsliga normer. Sådana normerkan medföra att svensk domstol har att tillämpa främmande stats äktenskapsrätti ett äktenskapsmål mellan två utländska medborgare eller mellan en svensk ochen utländsk medborgare, som anhängiggjorts här i landet. Bestämmelser omtillämplig lag beträffande rättsverkningar av äktenskap mellan medborgare iolika länder har funnits i en särskild lag, lagen (1912:69) omvissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskaps rättsverkningar.Lagstiftningen föranleddes av att ratificerade en i år1905 avslutad konvention angående konflikter mellan olika lagar i fråga omvissa rättsverkningar av äktenskap. Enligt lag fick regeringen rättatt under förutsättning av ömsesidighet förordna att i fråga om tillämpning avfrämmande stats lag de bestämmelser som meddelats lag och som varupptagna i skulle tillämpas här i landet. och tag bygger i huvudsak påprincipen att det är medborgarskapet och inte var makarna bor som är avgörandeför vilket lands lag som skall tillämpas. Beträffande makars förmögenhetsförhållandenstadgas sålunda att äktenskapets rättsverkningar i brist på avtal mellanmakarna skall bestämmas av lagen i den stat som mannen tillhörde vid tiden föräktenskapets ingående. Vidare gäller att frågan huruvida makar får upprättaavtal om förmögenhetsförhållandena under äktenskapet eller ändra eller upphävaredan ingångna avtal skall avgöras enligt lagen i makarnas hemland. Denrättsliga giltigheten av sådana avtal eller vilken verkan avtalen kan ha skalldäremot bedömas enligt lagen i den stat som mannen tillhörde då äktenskapetingicks. Har avtalet slutits under äktenskapet tillämpas dock lagen i makarnashemland vid avtalets ingående. Sedan vissa stater tillträtt förordnaderegeringen genom kungörelser och med stöd av det ovannämndabemyndigandet lag att bestämmelserna i lagen och konventionenskulle tillämpas i . Konventionen har sedermera sagts upp av Sverige.Eftersom ömsesidighetskravet lag i och med frånträde intelängre är uppfyllt har regeringen upphävt de båda nämnda kungörelsernaom tillämpningen av . Något upphävande av lag hardäremot inte kommit till stånd. Lagen är emellertid inte längre direkttillämplig i Det har dock ansetts att lagen än så länge ger uttryck /90:LU32 allmänna internationellt privaträttsliga grundsatser på områdetoch därför fortfarande i viss mån är vägledande för rättstillämpningen (se NJA1970 s. 420 och prop. 1973:158 s. 24). Beträffande medborgare i de nordiska länderna finnssärskilda bestämmelser om bl.a. makars förmögenhetsförhållanden i förordningen(1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap,adoption och förmynderskap. Till skillnad års lag bygger den nämndaförordningen på principen att rättsförhållandena mellan makar skall bedömasenligt lagen i makarnas hemland. I propositionen föreslås att lag ersätts av en nylag om vissa internationella rättsförhållanden rörande makarsförmögenhetsförhållanden. Den nya lagen innebär att nationalitetsprincipenöverges vid val av tillämplig lag och i stället skall makarnas hemvist blistyrande. Enligt den föreslagna lagstiftningen skall sålunda lagen i den statdär makarna tog hemvist när de gifte sig tillämpas på deras förmögenhetsförhållandensåvida de inte träffat avtal om annat. Om makarna efter giftermålet flyttar ochstadigvarande bosätter sig i ett annat land skall i stället den statens lagtillämpas. För att lagen i det nya bosättningslandet skall bli tillämpligkrävs dock antingen att makarna är medborgare eller tidigare haft hemvist i detlandet eller att de efter flyttningen stadigvarande bott där i minst två år.Också i detta fall har makarna möjlighet att träffa avtal om vilken lag somskall tillämpas. De möjligheter som makarna får att träffa avtal om tillämpliglag är så till vida begränsade att åtminstone en av makarna vidavtalstillfållet måste vara medborgare i eller ha hemvist i det land vars lagde vill göra tillämplig. Regeringens förslag innebär vidare att svensk rättskall tillämpas i vissa fall trots att lagvalsreglerna pekar ut en utländsklag. På begäran av en make eller dödsbodelägare skall sålunda svensk lag iprincip tillämpas beträfiande förfarandet vid bodelning. Vidare skall äktenskapsbalkensbestämmelser om förfogande över makarnas gemensamma bostad och bohag liksomreglerna om makes rätt att överta sådan egendom alltid tillämpas när bostadenoch bohaget finns i . Särskilda regler till skydd för tredje man ställsockså upp i lagförslaget. Till skillnad års lag innehåller den nya lagenäven bestämmelser om svensk domstols behörighet att pröva frågor medinternationell anknytning rörande makars förmögenhetsförhållanden. Svenskdomstol skall enligt förslaget vara behörig om frågan har samband med ettäktenskapsmål i . Detsamma gäller orn svaranden har hemvist här ilandet eller när käranden bor här och svensk lag skall tillämpas på makarnasförmögenhetsförhållanden. Svensk domstol skall vidare alltid vara behörig närfrågan rör egendom som finns i eller när svaranden i en uppkommen frågagodtar att saken prövas här. Lagstiftningenföreslås träda i kraft . Utskottet vill erinra om att ett betydande antal människorunder senare decennier invandrat till . bor här i omkring 650 000 människor som är födda utomlands. totalaantalet personer med invandrarbakgrund i den meningen att de 1* 1989/90. självaeller deras föräldrar eller deras far- eller morföräldrar kommit 1989/90:LU32 tillSverige uppgår till drygt en miljon människor. Deninvandring som skett har haft skiftande karaktär. Fram till mitten av1970-talet dominerade invandringen av arbetskraft från europeiska länder, ochnordbor utgjorde ett markant inslag i denna invandring.Arbetskraftsinvandringen från länder utanför upphörde därefter i stortsett och följdes av en invandring av anhöriga till dem som tidigare kommit tillSverige, s.k. anknytningsinvandring. I början av 1980-taIet fick Sverigedärjämte en starkt ökad flyktinginvandring från främst utomeuropeiska länder.En betydande del av de människor som invandrat till lever ihushållsgemenskap med infödda svenskar. Av propositionen framgår sålunda attav de utomlands födda personer som var samboende vid folkräkningstillfället1980 hade av männen och av kvinnorna en i född partner. Ävenom det stora flertalet invandrare är väl integrerade i det svenska samhälletgenom att de bott här väljer många av dem att behålla sitt utländskamedborgarskap. Ungefår hälften av samtliga utländska medborgare i hadevid varit här . Med den ökade rörligheten över gränserna är det uppenbartatt de bestämmelser som reglerar vilket lands lag som skall tillämpas på familjerättsliga förhållanden där den ene av parterna eller båda har anknytning till något annat land än har fått allt större betydel se. När det gäller de ekonomiska verkningarna av äktenskap mellan andra än nordbor finns som ovan redovisats sådana regler lag om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskaps rätts verkningar. Som ovan nämnts bygger lagen på principen att mannens nationalitet vid äktenskapets ingående skall vara styrande vid valet av vilken lag som skall tillämpas på makarnas förmögenhetsförhållanden och vid bodelning med anledning av äktenskapsskillnad. Den speglar således ett synsätt på relationen mellan makarna som var förhärskande . Synen på förhållandet mellan mannen och kvinnan i ett äktenskap har emellertid radikalt förändrats , och principerna bakom lag är inte förenliga med strävandena mot jämställdhet mellan makarna. Också från andra utgångspunkter är den nuvarande ordningen otillfredsställande. När parterna bott länge i och kanske inte har några som helst förbindelser med det land varifrån mannen ursprungligen kommit ter det sig föga rimligt att det landets äktenskapslagstiftning skall tillämpas på makarnas förmögen hetsförhållanden. För makarna själva kommer det vidare ofta som en överraskning att de svenska reglerna inte är tillämpliga. I linje med det sagda har utskottet då frågor rörande lag tidigare behandlats i med anledning av motioner (se senast LU 1988/89:22) fram hållit att de principer på vilka lag bygger inte är förenliga med en modern syn på äktenskapet och strävandena mot jämställdhet mellan makar samt att tillämpningen av de internationella normer som lagen är uttryck för kan leda till oskäliga och för vår rättsuppfatt ning främmande resultat i de enskilda fallen. Med hänsyn till att ett 4 betydande antal människor här i lever i äktenskap där någon av makarnaeller båda är utländska medborgare har utskottet vidare 1989/90:LU32 understrukitvikten av att möjligt föreläggs förslag till en nylagstiftning på den internationella äktenskapsrättens område. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att det ärtillfredsställande att lag nu föreslås bli ersatt av en meratidsenlig lagstiftning som innebär att makars förmögenhetsförhållanden i fortsättningenskall bedömas enligt lagen i den stat där makarna har sitt hemvist. Utskottetser det som en ytterligare fördel att det genom den nya lagen uppnåsöverensstämmelse med den principiella ordning som gällt förmedborgare i de nordiska länderna. En följd av den nya lagen blir därmed attvalet av tillämplig lag i fråga om invandrade makars förmögenhetsförhållanden kommeratt styras efter enhetliga principer. Också i andra avseenden innebär förslagetförbättringar av nuvarande ordning. Genom bestämmelserna i den nya lagen omatt svensk rätt alltid skall tillämpas i vissa fall skapas ett skydd mot entillämpning av utländska regler vilka inte är förenliga med tankarna bakom vårrättsordning på området. Av betydelse är vidare att lagvalsreglerna föreslagitsbli dispositiva. Makarna får härigenom möjlighet att genom avtal bestämma attnågot annat lands lag än den som lagvalsreglerna utpekar skall gälla i derasekonomiska relationer. Utskottet vill även peka på att den föreslagna lageninnebär att det skapas klarhet om i vilka fall svensk domstol är behörig attpröva frågor rörande makars förmögenhetsförhållanden som har internationell anknytning. Den i propositionen föreslagna lagstiftningen berör främstde äkten skap här i landet som har internationell anknytning. I viss mån får förslaget även konsekvenser för dem som utvandrat. För makar med svenskt medborgarskap som varit bosatta utomlands får den nya lagstiftningen den följden att deras förmögenhets förhållanden kommer att bedömas enligt lagen i den stat där de har sitt nuvarande hemvist och alltså inte längre enligt svensk rätt. Det finns emellertid anledning att understryka att detta gäller endast när frågor av denna art aktualiseras i . Om spörsmålen tas upp i deras nya hemland eller i något annat land blir lagvalsreglerna i det landet avgörande för vilket lands lag som skall tillämpas. Om makarna vill att de ekonomiska förhållandena i deras äktenskap även i fortsätt ningen skall bedömas enligt svensk rätt ger som ovan berörts den nya lagstiftningen dem möjlighet att träffa avtal härom. Avtalsmöjligheten i förening med gällande bestämmelser om svensk domstols behörighet att ta upp äktenskapsmål mellan svenska medborgare och de nya reglerna om svensk domsrätt i frågor om makars förmögenhetsförhål landen ger garantier för att makarna alltid kan få förmögenhetsförhål landena bedömda i enligt svenska regler. För många utlands svenskar kan denna ordning bli av stor betydelse när det gäller att undvika inte önskvärda konsekvenser av övergången från nationalitets principen till hemvistprincipen i de svenska internationellt privaträtts liga reglerna på äktenskapsrättens område. Också för här i landet bosatta personer kan det emellertid i åtskilliga fall finnas anledning att 5 övervägahuruvida avtalsmöjligheten bör utnyttjas, exempelvis inför ett 1989/90:LU32 förestående äktenskap med en person från ett annat land ellerinför en flyttning utomlands. Med hänsyn till att de nya reglerna således kommer attberöra ett stort antal människor vill utskottet understryka vikten av attallmänheten får en tillfredsställande information om lagstiftningens innebörd.Särskilt angeläget är att informationen når såväl invandrarna här i landet somde svenska medborgare som har för avsikt att flytta utomlands eller redan är bosattautanför landet. Utöver det anförda föranleder förslaget i propositioneninte några uttalanden från utskottets sida, och utskottet tillstyrker att denföreslagna lagstiftningen genomförs. I motionerna L407 av m.fl. (vpk) och L426 avKent och (båda mp) tas upp en fråga om makes ekonomiskaansvar gentemot den andra maken vid s.k. anknytningsinvandring. Motiveringentill yrkandet i motion L407 finns i motion Sf614, vari föreslås att utländskamedborgare som gifter sig med svenska medborgare eller med personer som eljesthar rätt att vistas här i landet skall få permanentuppehållstillstånd. Motionärerna framhåller att de nuvarande reglerna omuppehållstillstånd, som innebär att sådant tillstånd ges den invandrade makenförst , tillkommit för att förhindra invandring genomskenäktenskap. Enligt motionärerna har emellertid dessa bestämmelser fleranackdelar. De medför bl.a. rättsosäkerhet för dem som kommer till ochmöjliggör för svenska män att föra med sig utländska kvinnor hit under enprövotid och sedan tvinga dem att återvända till hemlandet. Motionärerna ärmedvetna om att den av dem föreslagna lagändringen kan leda till en ökadinvandring genom skenäktenskap men anser att det problemet kan lösas genom attsvenska medborgare åläggs ett ekonomiskt ansvar gentemot sin utländske make närhon eller han lämnar efter en skilsmässa. Motionärerna yrkar att vadsom anförts om ekonomiskt medansvar skall ges regeringen till känna. I motion L426 begärs förslag till lagstiftning omunderhållsplikt mot utländska medborgare som lurats till på falska äktenskaps- eller sambopremisser. Motiveringen till yrkandet finns i motion Sf645 vari framförs önskemål om ökade möjligheter till permanent uppe hållstillstånd vid anknytningsinvandring. Enligt motionärerna bör en liberalisering av reglerna kombineras med vissa restriktioner i syfte att förhindra att främst utländska kvinnor lockas hit under falska före speglingar om äktenskap m.m. och sedan tvingas återvända till sitt hemland före tvåårstidens utgång. Motionärerna anser att svenska medborgare som för hit en utländsk partner för äktenskap eller samboförhållande bör åläggas ett ekonomiskt ansvar för partnerns och dennas barns försörjning. Underhållsplikten bör gälla under de när maste fem åren efter ankomsten till och skall inte påverkas av om äktenskapet eller samboförhållandet upplöses eller ej. Inte heller skall partnerns eventuella återflyttning till hemlandet ha någon inver kan på underhållsplikten. Enligt motionärerna bör samma förfarande 6 som tillämpas vidbidragsförskott kunna användas, vilket innebär att 1989/90:LU32underhållet skall betalas ut från försäkringskasan och sedan återkrävas frånden underhållsskyldige. Sompåpekas av motionärerna finns det ett samband mellan utlänningslagstiftningensregler om anknytningsinvandring och det påtalade förhållandet att utländskamedborgare och främst då kvinnor förs hit för kortvariga förbindelser underkanske förnedrande former med här i landet bosatta personer. Det ankommer intepå lagutskottet att bedöma spörsmål om förutsättningarna föranknytningsinvandring och andra frågor på invandrarpolitikens område. Medutgångspunkt i de intressen som utskottet har att bevaka vill utskottetemellertid understryka att det självfallet inte kan godtas att utländskamedborgare lockas hit under förespeglingar om äktenskap eller samboförhållandenär avsikten från den andra partens sida varit att förbindelsen skulle upphörainom . Enligt utskottets mening är det också otillfredsställande att,som antyds i motionerna, avsaknaden av permanent uppehållstillstånd för den enaparten kan utnyttjas av den andra för att skaffa sig ett övertag i derasinbördes relation som inte står i överensstämmelse med vår syn påjämställdheten mellan mannen och kvinnan vid samlevnad. Uppenbart är att ettsådant övertag bl.a. kan leda till att den utländske maken inte har möjligheteratt hävda sina ekonomiska rättigheter vid en bodelning med anledning avskilsmässa. I likhet med motionärerna anser utskottet således att det finns ettbehov av åtgärder som syftar till att stärka den utländske medborgarensställning i de angivna fallen. Enligt utskottets mening bör emellertidproblemet främst lösas på annat sätt än genom införandet av någon form avfamiljerättslig underhållsskyldighet. Med hänsyn härtill anser utskottet, somförutsätter att regeringen noga följer utvecklingen, att motionerna inte börföranleda någon åtgärd från sida. Utskottet avstyrker följaktligenbifall till motionerna L407 och L426. att antar det iproposition 1989/90:87 framlagda förslaget till lag om vissa internationellafrågor rörande makars förmögenhetsförhållanden, 2. beträffandeunderhälbskyldighet mot utländsk make att avslårmotionerna 1989/90:L407 och 1989/90:L426. Stockholmden På lagutskottets vägnar Närvarande:Rolf (), (), (), 1989/90:LU32 (), (), (), (), EwyMöller (m), (), (vpk), (),(), (), (), CharlotteCederschiöld (m), () och (). Underhållsskyldighet mot utländsk make (mom. 2) () anför: Det är tillfredsställande att utskottet instämmer i denverklighets- och problembeskrivning som motionärerna ger i motion L426. Det ärockså tillfredsställande att utskottet anser "att det finns ett behov avåtgärder som syftar till att stärka den utländske medborgarens ställning i deangivna fallen" och att man förutsätter att "regeringen noga följerutvecklingen". Det känns dock viktigt att påpeka att en lösning inte fårinnebära att anknytningsinvandringen i sig försvåras, exempelvis genom att densvenska gränsen stängs för denna typ av invandring. Från de grönassida förutsätter vi att ett framtida förslag till lösning kommer att innehållaen förstärkning av rättigheterna och skyddet för den invandrade parten ienlighet med motionens syfte. I proposition 1989/90:87 framlagt lagförslag Lag om vissa internationella frågor rörande makarsförmögenhetsförhållanden 1§ Denna lag är tillämplig på frågor om makars förmögenhetsförhållanden somhar anknytning till en främmande stat. Lagen gäller dock inte i den mån någotannat följer av en annan lag. 1989/90:LU32 Bilaga 2§ En fråga om makars förmögenhetsförhållanden får tas upp av svensk domstol, 1. om frågan har samband med ettäktenskapsmål i , 2. om svaranden har hemvist iSverige, 3. om käranden har hemvist iSverige och svensk lag enligt 3 eller 4 § är tillämplig på makarnasförmögenhetsförhållanden, 4. om frågan rör egendom iSverige, eller 5. om svaranden i en uppkommenfråga har godtagit att saken prövas i eller har gått i svaromål i sakenutan invändning om domstolens behörighet. Särskildabestämmelser om svensk domstols behörighet i frågor om bodelning med anledningav en makes död finns i lagen (1937:81) om internationella rättsförhållandenrörande dödsbo. En sådan fråga får tas upp av svensk domstol även i fall somanges i första stycket 2, 3 och 5. 3§ Har makar eller blivande makar skriftligen avtalat att en viss stats lagskall tillämpas på deras förmögenhetsförhållanden, skall det gälla om 1. avtaletavser lagen i en stat där någon av dem hade hemvist eller var medborgare när avtalet ingicks, och 2. något annat inteföljer av 5 12 §§ . Ärden ena maken död, får den efterlevande maken ingå ett avtal enligt förstastycket med den avlidnes arvingar och universella testamentstagare. 4§ Har tillämplig lag inte bestämts genom avtal, gäller lagen i den stat därmakarna tog hemvist när de gifte sig. Ombåda makarna senare har tagit hemvist i en annan stat och varit bosatta där iminst , tillämpas i stället den statens lag. Har båda makarna tidigareunder äktenskapet haft hemvist i den staten eller är båda makarna medborgare iden staten, tillämpas dock den statens lag så snart de har tagit hemvist istaten. 5§ En rättshandlingmellan makar avseende deras förmögenhetsförhål- 1989/90:LU32 landen ärgiltig, om den stämmer överens med den lag som är tillämplig på Bilagamakarnas förmögenhetsförhållanden när rättshandlingen företas. Företasrättshandlingen före äktenskapet, är den giltig, om den stämmer överens med denlag som blir tillämplig när makarna ingår äktenskap. Rättshandlingenskall vidare anses giltig till formen, om den uppfyller formkraven enligt lageni den stat där den företas eller där makarna då har hemvist. Äktenskapsförordmellan makar som har hemvist i när rättshandlingen företas blir dockgällande här i landet endast om registrering sker enligt bestämmelserna iäktenskapsbalken. mellan makar som har hemvist i när gåvan gesblir gällande mot givarens borgenärer endast om vad som föreskrivs för sådangiltighet i 8 kap. 1 § har iakttagits. Särskildabestämmelser om bodelning m. m. 6 §På begäran av en make eller en dödsbodelägare skall svensk lag tillämpas beträfTande förfarandet vid bodelning, även om utländsk lag är tillämplig på makarnas förmögenhetsförhållanden. Bestämmelserna i svensk lag om förfarandet vid bodelning får tillämpas också när den utländska lagen föreskriver en annan form för delning eller avräkning beträffande makars egendom. Enbodelning enligt 9 kap. I § andra stycket får dock förrättasbara om den tillämpliga utländska lagen på motsvarande sätt tillåter makarnaatt förrätta bodelning under äktenskapet när de är ense. 7 §Vid en bodelning skall makarnas samtliga tillgångar och skulder i och utomlands beaktas, om inte något annat följer av den lag som är tillämplig på makarnas förmögenhetsförhållanden. Vid lott läggningen bör en make i första hand tilldelas egendom som tillhör honom eller henne utomlands. Finnsdet egendom i ett främmande land och kan det antas att bodelningen inte kommeratt gälla i det landet, får bodelningen begränsas till att gälla en viss del avmakarnas egendom. En sådan begränsning får dock inte göras, om någon av makarnamed rimliga skäl motsätter sig del.