bet · GD01AU13 · 1989-12-31 00:00:00 — Utskottet anser liksommotionärerna att det är angeläget att man för ändamålet utnyttjar redantillgängliga resurser på bl.a. utbildningssidan. Hur och i vilken omfattningsådana resurser skall tas i anspråk bör dock inte fastställas centralt genomett riksdagsbeslut, utan det bör bestämmas lokalt utifrån de skildaförutsättningar som där råder. Statsbidragen till barnomsorgen faller utanför utskottetsnormala beredningsområde, och utskottet är inte berett att föreslå riksdagennågra uttalanden i det ämnet med anledning av motion A78 (c). Det kan docktilläggas att bidragssystemet aktualiserats i vårens kompletteringsproposition(1989/90:150 s.37) beträffande personalkooperativa daghem och fritidshem. Ianslutning härtill erinras i samma proposion om att regeringen hartillsatt en särskild aktionsgrupp för barnomsorgen med uppgift att senast den 1september lägga fram förslag som kan påskynda utbyggnaden m.m. Vad slutligen beträfer motion A56 (s) och dess kritik attverksamheter av särskilt intresse för kvinnor inte beviljas regionalpolitisktstöd får tillfogas följande. Stödet är principiellt inriktat på verksamheter som kanpåverkas till sin lokalisering eller omfattning. Med den inriktningen kan detvara svårt atttillgodose verksamhet som närmast är att se som lokal service. Däremotfinns inget hinder att bevilja glesbygdsstöd för verksamhet av det slaget om deallmänna villkoren för sistnämnda stöd är uppfyllda. Med det ovan anförda föreslår utskottet att delslämnar utan åtgärd motionerna A56, A78, A103, Al 18 och A410, i förekommandefall i aktuella delar, dels lägger det aktuella avsnittet av propositionentill handlingarna. Lokaliseringssamrådet har syftet att påverka näringslivetsinvesteringar i en från regionalpolitisk synpunkt önskvärd riktning.Verksamheten grundades ursprungligen på lagstiftning i ämnet (lag 1970:725).Lagen fick av olika skäl inte avsedd effekt och ersattes av överenskommelsermellan regeringen och , ochLantbrukarnas om samråd med de större industriföretagen i landet.Industriministern anser att samrådet med industriföretagen bör fortsätta. har ifrågasatt behovet av 1976 årsöverenskommelser med tanke på de etablerade relationerna mellan parterna, ochindustriministern uttalar att den hittillsvarande formella grunden förverksamheten bör diskuteras. Han tillägger att i den framlagdanäringspolitiska propositionen har beskrivits ett samrådsförfarande beträffandede större svenska företagens internationalisering och vissa planer beträffandesamrådet i den delen. beslöts att det dittillsvarande, tillindustriföretagen begränsade samrådet skulle vidgas att omfatta även denprivata tjänste- och servicesektorn. Utveckling och resultat avlokaliseringssamrådet inom denna sektor beskrivs av industriministern liksomarbetsfördelningen mellan industridepartementet och SIND. Departementet harhand om de större företagen (banker, försäkringsbolag, finansbolag, data- ochmediaföretag m.fl.) och SIND om de mindre och medelstora företagen.Industriministern bedömer denna form av samråd som mycket angelägen. Utskottethar samma uppfattning. I detta avsnitt av propositionen påkallas inte någotbeslut av . Utskottet föreslår att det av läggs tillhandlingarna. Företagsstödet och internationella regler REK87 gjorde i sitt betänkande en bedömning av i vilkengrad EGs regler för företagsstöd och regionalpolitik kan innebära restriktionerför vår egen regionalpolitik. Ett av kommitténs konstateranden i den delen äratt nuvarande bidragsnivå i är högre än som tillåts i de rikareEG-länderna. I de mindre utvecklade länderna är däremot subventionsnivån likahög som i . Industriministern ägnar särskild uppmärksamhet åt detsvenska stödsystemets förenlighet med , eftersom den inne håller de enligt hans mening viktigaste och för del mest relevanta bestämmelserna att beakta i ett internationellt sammanhang. Denbedömning industriministern gör är sammanfattningsvis att den allmännatendensen i flertalet europeiska länder har 1989/90:AU13 varit attminska de direkta samhällsstöden till enskilda företag och att policyn inomexempelvis EG är att vidta åtgärder för att förbättra infrastrukturen. Industriministern anser att de förslag han har presenterati propositionen ligger väl i linje med den inriktning och de regler som gälleroch som har diskuterats inom t.ex. EFTA och EG. Förslagen sägs vara särskiltinriktade på de små och medelstora företagen och bidragsnivån synes vara välaccepterad i andra länder. Förslaget till stödområdesav-gränsning innebär enkoncentration av stödinsatserna till områden med långsiktigautvecklingsproblem. Föreslagna åtgärder i samband med strukturkriser anser hanligga helt i linje med t.ex. EFT/Vs regler. Industriministerns uttalanden har mött invändningar icenterns och kommunisternas motioner. Centerngör i motion Al 18 följande bedömning: Enligt vår mening innebär regeringens strategi betydandefaror. /Vn-passningen sker till EGs formella utåtriktade regler, som skiljersig mycket från samma länders faktbka regler, inte till svenska folkets kravoch önskemål. Regeringens agerande visar EG att knappast kommer attarbeta hårt för vår egen regionalpolitiska övertygelse och våra framtida regionalabehov. Regeringens förslag innebär dessutom en anpassning i förväg till destora uppfattning i regionalpolitiska frågor och inte till ,m.fl. länder som vill ha en skandinavisk regionalpolitik i EG. Medregeringens politik negligeras att och är mest extremaglesbygder som kräver samhällsinsatser för att utvecklas och överleva. Enligt vår mening är detta inte en acceptabel syn för ettframgångsrikt integrationsarbete med bevarad målsättning att hela Sverigeskall leva och utvecklas. Detta bör ges regeringen till känna. kommunisterna anser i sin begäran om etttillkännagivande till regeringen i motion A107 att de i propositionen gjordaförändringarna av regionalpolitiken i viktiga avseenden är ett led ianpassningsarbetet gentemot EG. Vpk anför i motionen: Stödområdet minskas till att omfatta avbefolkningen från att tidigare ha omfattat av befolkningen. Detta kommermånga att uppfatta som en anpassning av svenska principer för stödområdesindelningtill EGs principer. Den utredning om transportstödet som aviseras kommertroligen att också tvingas föreslå förändringar av detta stöd i liknanderiktning. Att den högsta bidragsnivån till investeringar sänks från till35 % motiveras i propositionen med direkt hänvisning till EGs regler. Attmöjligheterna till statliga investeringsbidrag utanför stödområdena avskaffassker också med motiveringen att sådant stöd kan möta hinder inom EG. Attregeringen i propositionen vill tona ner flera olika regionalpolitiska insatsermåste ses som ett led i anpassningen till den överstatliga organisationen . I motionerna 1988/89:A461 av (vpk) och1989/90:A430 av (vpk) begärs riksdagsuttalanden om en svenskregionalpolitik utan utländsk inblandning. Utskottetvill till en början framhålla att det föreliggande avsnittet i ,_ propositionen är en analys frän industriministerns sida av frågan huruvidaregeringsförslagen till ny utformning av det regionalpolitiska 1989/90:AU13 företagsstödeti fråga om subventionsnivåer och geografisk avgränsning kan möta hinder tillföljd av våra konventionsenliga förpliktelser gentemot övriga EFTA-länder ochtill följd av samarbetssträvandena gentemot EG. Liksom industriministern anser utskottet att med detmycket stora internationella beroende som och de svenska företagenlever i finns det all anledning att se till att eventuella otillbörliga ochkonkur-renssnedvridande företagsstöd försvinner. Det är alltså utskottets bestämdauppfattning att vi i inte kan driva en regionalpolitik ochnäringspolitik oberoende av omvärlden. Vid utformningen av denna politik kan viinte undgå att ta hänsyn till internationella spelregler och värderingarförutom den direkta bundenhet som föreligger till följd av ingångnaöverenskommelser av det slag som utgör. När det gäller de praktiska slutsatser som kan dras av deskilda värderingar som här föreligger så har krävt ett företagsstöd påhögre nivåer än regeringen, och vidsträcktare stödområden. Centerförslagen harinte biträtts av utskottet. Det bör framhållas att för de lägre stödnivåernaoch de geografiska avgränsningar som utskottet förordat utgör anpassningen tillinternationell standard ett delmotiv. Ett annat väl så viktigt skäl är, somtidigare betonats, att förskjuta tyngdpunkten i den regionalpolitiskastödverksamheten från det direkta företagsstödet till infrastrukturåtgärder ochökad sektorssamordning. kommunisterna har föreslagit en jämfört meddagsläget oförändrad omfattning av stödområdena men har i motsats till centerninte föreslagit ökade företagssubventioner. Tvärtom har vpk, såsom tidigareredovisats, krävt att en av stödformerna, nedsättningen av socialavgifter,skall slopas. Vpk kritiserar alltså regeringen för att den föreslår ett minskatföretagsstöd och föreslår ytterligare nedskärningar i detta stöd. Som framgått av det ovan sagda kan utskottet inte anslutasig till och vpk:s bedömningar. En sådan anslutning är f.ö. intemöjlig med de ställningstaganden i sak som utskottet gjort i det föregåendebeträffande stödområdesindelning och företagsstödets omfattning. Utskottetavstyrker för den skull att gör uttalanden med det innehåll somcentern och vpk har begärt i motionerna A107 resp. Al 18 eller som har begärtsi motionerna 1988/89:A461 och A430. I detta avsnitt tar utskottet upp några motionsyrkanden omindividinriktade åtgärder. föreslår i motion Al 18 att skall göraett principuttalande om att det vid sidan av de generella regionalpolitiskainsatserna behövs mer direkta insatser för att stimulera såväl nyföretagandesom befintlig företagsamhet i utsatta regioner, riktade direkt mot individersom väljer att göra insatser i de mest utsatta regionerna. Också imotionerna A68 av () och A103 av 1989/90:AUI3 Hanssonoch (båda c) förespråkas ett mer individin-riktatregionalpolitiskt stöd. I kommittémotionen Alll presenterar konkretaförslag till individinriktade åtgärder i form av dels avskrivning avstudiemedel en arbetstagare är skriven inom resursområde A, delsinförande av personliga regional politiska investeringskonton med möjlighetför enskilda personer att skattefritt avsätta upp till tre basbelopp som start-och riskkapital, dels att reseavdraget för innevarande budgetår skallfastställas till . per mil oavsett körsträcka. Motionsförslagen ompersonliga investeringskonton och reseavdragen behandlas i ett följande avsnitttillsammans med andra skattefrågor. Eftergift av studielån föreslås även i miljöpartimotionenA106. Förslaget i den motionen avser kvinnor som återflyttar till landsbygden,främst till stödområdena 1 och 2. Utskottet ställer sig positivt till tanken attföretagsstödet kompletteras med individinriktade åtgärder. Behovet av en sådankomplettering har uppmärksammats på olika sätt. Utskottet kan som exempelerinra om den utbildnings- och rådgivningsverksamhet som bedrivs av de regionalautvecklingsfonderna och av andra kursanordnare. Den ökade satsning på åtgärderför att främja kvinnors företagande som utskottet starkt understött i ettföregående avsnitt är också uttryck för det intresse som finns förindividinriktade åtgärder. För att underlätta rekryteringen av arbetstagare medsärskild yrkesutbildning infördes en möjlighet attbevilja flyttningsbidrag till s.k. nyckelarbetskraft. Detta flyttningsstödutgår fortfarande och har byggts ut med ett medflyttandebidrag för attunderlätta anställning åt medflyttande make/sambo. Medflyttandebidra-getbehandlas i ett senare avsnitt om arbetsmarknadspolitik. En annan typ avindividåtgärder, som liksom flyttningsstödet bekostas av arbetsmarknadsmedel,är starta-eget-bidraget som beviljas arbetslösa som avbryter sin arbetslöshetgenom att börja egen verksamhet. Med hänvisning till vad nu sagts får önskemålet imotionerna A68, A103 och Al 18 om att inrikta stödpolitiken mot individåtgärderanses vara tillgodosett. Motionerna påkallar följaktligen inte någon särskildåtgärd från sida i dessa delar. Utskottet är således införstått med tanken att man i denframtida regionalpolitiska verksamheten fortsätter att flytta positionerna fråndet typiska företagsstödet i riktning mot mer individpräglade åtgärder. Man kanockså se den förskjutning som föreslagits av regeringen från stöd tillinvesteringar i byggnader och maskiner till stöd för immateriella eller"mjuka" investeringar i produktutveckling, marknadsföring ochutbildning som steg åt samma håll. Däremot ställer sig utskottet tveksamt till förslagen imotionerna A106 och Alll om avskrivning på studielån. har nämligen tidigare avvisat liknande förslag med åberopande av svårlösta rättvise problem. Det är också svårt för utskottet att bilda sig en uppfattning om motionsförslagens närmare innebörd med hänsyn till den kortfatta- 110 de beskrivningen i motionerna. Utskottet är därför inte berett att 1989/90:AU13 föreslåriksdagen att vidta någon åtgärd med anledning av yrkandena i de bådamotionerna. () efterlyser i motion A433 flexiblarestödformer med möjlighet för länsstyrelserna att ekonomiskt stödjapåbyggnadsutbildning för nyföretagare. Motionären fånker sig en kortareutbildning som skall hjälpa nyföretagaren att undvika olika fallgropar och attbemästra nyföretagandets problem. Som förut nämnts har industriministern i propositionensavsnitt om åtgärder för att främja företagande bland kvinnor påtalat att det imånga avseenden saknas relevant informationsmaterial om förutsättningarna förföretagande. Det material som enligt industriministern skall tas fram kommersannolikt vara ett sätt att tillgodose det informationsbehov som motionärenhar pekat på. Med hänsyn härtill och till bl.a. utvecklingsfondernasutbildnings- och rådgivningsverksamhet anser utskottet att motion A433 avriksdagen kan lämnas utan åtgärd. Sektorer av betydelse för den regionala utvecklingen Allmänna utgångspunkter För sektorernas betydelse Enligt propositionen har flertalet samhälls- ochpolitikområden stor betydelse för den regionala utvecklingen. Denna uppfattninghar utskottet i det föregående anslutit sig till. En del sektorer gäller helalandet medan andra kan ha särskild betydelse för enskilda orter och regioner.De medel som anslås inom regionalpolitikens ram kan endast marginellt påverkaden regionala utvecklingen. Avgörande är de grundläggande förutsättningarnat.ex. i fråga om utbildningsutbud, kommunikationer, boendemiljö och kulturliv.Ett väl avvägt skatteutjämningssystem ger utsatta kommuner möjlighet attutveckla de lokala förutsättningarna. Inför genomgången av sektor för sektorpekar industriministern på behovet av flexibilitet för att kunna möta deskiftande förutsättningarna. I motion Al 18 begärs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om a) betydelsen avnäringspolitikens inriktning, teknik, teknikspridning, spridning av företaginom framtidsinriktade branscher, tekniskt kunnande och teknisk utveckling förden regionala utvecklingen b) sambandetmellan förnyelsen av energisystemet och regional utveckling c) deareella näringarnas betydelse för den regionala utvecklingen d) forskningens och utbildningsväsendets utformning ochinriktning för att främja den regionala utvecklingen e) bostadspolitikensbetydelse för den regionala utvecklingen f) åtgärder på arbetsmarknadspolitikens område för attfrämja regio nal balans och motverka överhettning g) sambandenmellan kulturpolitikens inriktning och ett brett och varieratkulturutbud för den regionala utvecklingen . h)betydelsen av inriktning och utformning av kommunikationer 1989/90:AU13 ochtransportväsendet för en positiv regional utveckling och regional balans i)sambanden mellan god miljö och regional balans j)sambanden mellan regional balans och ett starkt totalförsvar k)sambanden mellan skatteomläggningen och målet regional balans I) sambanden mellan ökad jämställdhet och en positivregional utveckling, samt m) sambanden mellan ungdomars boende, utbildnings- ochsysselsättningsmöjligheter m.m. och den regionala utvecklingen. För en utförlig beskrivning av de av redovisadesambanden och synpunkterna på betydelsen av de olika sektorerna hänvisas tillmotionstexten. (Moderata samlingspartiets synpunkter på betydelsen av olikafaktorer för den regionala utvecklingen har behandlats i avsnittet Mål ochriktlinjer för regionalpolitiken.) Ett annat yrkande i centermotionen Al 18 rör kommunernasoch landstingens betydelse för regionalpolitiken. Enligt motionärerna måstekommuner och landsting ges rimliga förutsättningar och möjligheter att klaraekonomin och att bedriva den kommunala verksamheten på ett effektivt sätt. I partimotion A106 framhålls att för att nåmålet regional balans måste all statlig verksamhet underordnas de ekologiska,de regionalpolitiska och de fredspolitiska målen. Stad och land behövs isamarbete på rättvisa villkor och landsbygden skall tillåtas leva av egenkraft. Utskottet instämmer med propositionen och motionernaangående betydelsen av olika sektorer för en god regional utveckling. Utöverden betydelse som sektorerna var och en för sig innebär vill utskottet ocksåpeka på vikten av att sammanfoga information och åtgärdsförslag till enhelhetsbild av de olika regionerna. Utskottet vill i detta sammanhang hänvisatill avsnittet Geografiska prioriteringar, där en sådan helhetsbildpresenteras. När det gäller yrkande om tillkännagivande om betydelsenresp. sambanden mellan olika sektorer finner utskottet ett allmänt uttalande avdenna art knappast meningsfullt. Med hänvisning till att såväl somövriga motionärer också framför konkreta yrkanden inom olika sektorer anserutskottet att det är i detta sammanhang som utskottets sakliga behandling av deolika frågorna bör äga rum. Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna i Al18 vad gäller kravet att kommuner och landsting måste ges rimliga förutsätt ningar att klara ekonomin. 1 propositionen framhålls också att ett väl avvägt skatteutjämningssystem är en av de förutsättningar som krävs för att underlätta företagsutveckling m.m. I avsnittet Organisation och administration av regionala utvecklingsinsatser har de utfårda- de direktiven till en utredning om statsbidragen och kommunernas finansiering redovisats (dir. 1990:20). Utskottet hänvisar till denna redogörelse. Utskottet ser positivt på att även regionalpolitiska aspekter på skatteutjämningssystemet skall vägas in. Slutligen vill utskottet i anslutning till motion A106erinra om att 1989/90:AU13 till myndigheternas allmänna ansvar ochuppgifter enligt verksförordningen (1987:1100) också hör att beakta de kravsom ställs av hänsyn till totalförsvaret, regionalpolitiken och miljöpolitiken. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetmotionerna A106 och Al 18 i aktuella delar. Näringspolitik, teknikspridning och turistfrågor I propositionen ges en redovisning avnäringslivsutvecklingen och behovet av en ökad tillväxt. Därefter behandlasnäringspolitikens mål och hur närings- och regionalpolitik samverkar för att uppnåväsentliga samhällsmål. Särskilda näringspolitiska medel har utvecklats inom ihuvudsak fyra områden: småföretajpolitik, teknikpolitik, statligt företagandeoch mineralpolitik. Enligt propositionen bör fortsatta insatser göras för attunderlätta teknikspridning till främst mindre och medelstora företag iregionalpolitiskt prioriterade regioner. Tyngdpunkten i arbetet bör läggas vidatt på olika sätt förmedla den kompetens som finns vid olika kompetenscentra.Turismen har stor regionalpolitisk betydelse, särskilt i norra inland.Turistpolitiken samverkar därför med regionalpolitiken när det gäller attförbättra den regionala balansen. 1 partimotion Al 18 begärs ett tillkännagivandeom småföretagsamhetens betydebe för den regionala utvecklingen. Enligt motionärernamåste de generella åtgärderna för att utveckla infrastrukturen kompletteras medstimulans av nyetablering och utveckling av befintlig företagsamhet i utsattaregioner. Genom de mindre och medelstora företagen kan näringsstrukturen idessa regioner breddas. har i sitt yttrande NU9y tillarbetsmarknadsutskottet behandlat yrkande angåendesmåföretagsamhetens betydelse. hänvisar bl.a. tillpropositionen 1989/90:88 Vissa näringspolitiska frågor. Småföretagspolitikensmål är, anförs sammanfattningsvis i denna proposition, att få till ståndeffektiva småföretag som kan lämna avgörande bidrag till den ekonomiskatillväxten. Med anledning av den näringspolitiska propositionen kommer näringsutskottetenligt yttrandet att behandla bl.a. centerförslag angående finansiellasatsningar på småföretagsutveckling. avstyrker det nu berördayrkandet i motion Al 18 av det skälet att det av motionärerna begärdauttalandet mot bakgrund av regeringens deklaration beträffandesmåföretagsutveckling och den politiska enighet som råder om småföretagensbetydelse inte synes kunna bli riktningsgivande på något särskilt sätt.Arbetsmarknadsutskottet finner inte anledning att göra någon annan bedömningoch avstyrker därför motion A118 i denna del. I kommunisternas motion A107 behandlas vbsanä-ringspolitbka frågor, bl.a. de statliga företagen resp. sågverksindustrin.Vpk anser att statliga och andra samhällsägda företag samt löntagarfondernabör medverka till en ökad förädling av landets råvaror inom landet. Detta gäller både inom metallurgin och inom träområdet. 8 1989/90. Vidare börde statliga företagen på ett mer effektivt sätt medverka i att 1989/90:AU13 stärkautvecklingen i svagare regioner som . medverkanskall ske på affårsmässiga grunder och i första hand med kapitaloch vinstmedel som finns i företagen och med stöd av en aktiv regionalpolitik.Ett motsvarande yrkande finns även i motion Al 10 av BengtHurtig (vpk). Vidare anförs i vpk;s partimotion A107 att SINDsutvecklingsprogram för sågverks- och trämanufakturindustrin i de fyranordligaste länen är viktig och bör få allt stöd. har ett stortansvar att driva vidareförädling av sågade trävaror i de utsatta delarna avlandet. Vpk föreslår 150 milj.kr. i de fyra nordligaste länen för särskiltstrategiska insatser för förädling av sågade trävaror. För övriga delar av stödområdetföreslås ett utvecklingsprogram i SINDs regi på samma sätt som gäller defyra nordligaste länen. Även i motion Al 10 av (vpk) begärsåtgärder för ökad förädling av trävaror i och särskilda medel fördetta ändamål. I näringsutskottets ovan nämnda yttrande redovisas attstatligt företagande är ett av huvudämnena i den näringspolitiskapropositionen, som näringsutskottet tar ställning till i sitt betänkande hänvisar till ämnets behandling i detta sammanhang och avstårfrån uttalande beträffande de nu aktuella yrkandena i motion A107. Frågan omfortsatta statliga åtgärder för den träbearbetande industrin behandlas i dennäringspolitiska propositionen. Regeringen föreslår där att SINDs program för sågverks-och snickeriindustrierna skall fortsätta under ännu en treårsperiod.Näringsutskottet informerar om att det kommer att ta upp ämnet i sittbetänkande NU30. Enligt näringsutskottets uppfattning bör riksdagensställningstagande beträffande åtgärder på detta område ske i det sammanhanget. Utskottet anser för sin del att det är tillfredsställandeatt de berörda näringspolitiska frågorna får en samlad bedömning underinnevarande . Utskottet avstyrker därför de aktuella yrkandena imotionerna A107 och Al 10. /Vhnberg (vpk) föreslår i motion A62 en konkretåtgärd på teknikspridningens område. Enligt motionären bör anslå 5milj. för försöksverksamhet ni d framtidsverkstäder. En sådan verkstad ärutrustad med maskiner och redskap för att ta fram prototyper. I verkstadenhålls också seminarier m.m. kring aktuella forsknings-och utvecklingsprojekt.En framtidsverkstad bör vara ett samarbetsprojekt mellan många olikaintressenter som kommuner, landsting, högskolor, privata företag m.fl. som har yttrat sig över nämnda motionmenar att det i första hand bör ankomma på regionala organ och sammanslutningaratt överväga projekt av den art som motionären avser.