bet · GD01JoU22 · 1989-12-31 00:00:00 — Utskottet utgår från att regeringen och berördaorgan och utredningar noga följer utvecklingen i övriga EFTA-länder när detgäller att anpassa regelsystemet till den förändrade konventionen. Somhandelsministern framhåller är det angeläget att inte nuvarande obalanser ifiskets konkurrensförhållanden accentueras genom handelssnedvridande statligastödåtgärder. Motionerna Jo42 yrkande 3 och Jo44 yrkande 1 i motsvarande delbör mot bakgrund av det anförda icke föranleda någon ytterligare åtgärd frånriksdagens sida. Den svenska fiskenäringens omfattning och inriktning Fiskingår som en viktig del i den svenska kosten. Många anser att andelen skullebehöva öka. Den svenska konsumtionen av fisk har ökatmed ca till ca per person och år. Genom åtgärder för att begränsaföroreningarna i havs- och insjövatten och genom förbättradedistributionsmetoder, vilket sammantaget medverkar till en hög kvalitet på denvara som kan köpas i handeln, finns förutsättning för en fortsatt ökning avkonsumtionen. Antaletyrkesfiskare beräknas till ca 3 500, varav ca 250 sysselsatta i insjöfiske.Härtill kommer ca 600 binäringsfiskare. Antalet producerande företag inomvattenbruket uppgick till ca 480 med ca 350 anställda. Ifiskberedningsindustrin arbetade ca 3 200 personer. Antalet fiskefartyg var ca1 600. Både antalet yrkesfiskare och antalet fiskefartyg har minskatde . Sysselsättningen i fisket är 1989/90.JoU22 till stordel förlagd till kust- och skärgårdsområden där alternativa utkomstmöjligheterför befolkningen är få. Dentotala svenska fångsten av fisk uppgick till ca . Häravlandades ca i utlandet. Av totalfångsten var ca SS 000 tonsill/strömming avsedd för konsumtion, ca SO torsk och ca 65 000 tonfoderfisk. Fångstvärdet uppgick till ca 705 milj.kr. Torskfångstens andel avvärdet var och konsumtionssillfångs-tens . Sedan år 197S hartotalfångsten varierat mellan ca 175 000 och . Fångsten av laxuppgick till ca . Deneuropeiska sillmarknaden domineras av god tillgång på nord-sjösill. Det harlett till låga priser. Då konsumtionen troligtvis inte kommer att öka inämnvärd grad är det sannolikt att priserna på sill kommer att förbli hårtpressade. Torskprisernasteg som följd av en internationell brist på råvara. Kraftigtminskade fångstkvoter i bl.a. gör att priserna bedöms förbli höga. Fisketefter torsk i är av sådan omfattning att beståndssituationen harförsämrats. Fångstutrymmet bedöms ändå medge ett uttag förSveriges del på i stort sett nuvarande nivå. Vissa inskränkningar i fisket kandock inte uteslutas. Utvecklingeninom det yrkesmässiga insjöfisket är mycket god och har under en tioårsperiodtredubblat produktionen av konsumtionsfisk till ca . Bl.a. är exportenstor av gädda, gös och löjrom. Vissa delar av insjöfisket är beroende avkontinuerliga utsättningar av framför allt ål. Kostnaderna för utsättningarfinansieras bl.a. via prisregleringskassan för fisk. Intressetför konsumtionsodling av fisk och skaldjur är fortsatt starkt i vårt land. År1988 producerades inom svenskt vattenbruk 7 ton matfisk, varav varregnbåge. Detta innebär mer än en fyrdubbling . Det sammanlagdaproduktionsvärdet är ca 200 milj.kr. Enligtmotion Jo42 (vpk) behövs det en större andel fisk i kosthållet. Motionärernaföreslår därför att fiskens positiva betydelse lyfts fram i den avlivsmedelsverket planerade folkhälsokampanjen (yrkande 6). Iflera motioner framförs yrkanden om insjöfiskets utvecklingsmöjligheter ochregionalpolitiska roll. Så är fallet i motionerna Jo44 (m) yrkande 6, Jo48 (m)och Jo40S (fp) yrkande S. Enligt sistnämnda motion bör göra etttillkännagivande om ett handlingsprogram för insjöfisket. utskottets överväganden /90:JoU22 Utskottethar ingen annan mening än motionärerna om det stora värde fisk har somnäringsmedel och god föda. Denna bedömning stämmer även väl med den somframförs i propositionen. uppmanar medborgarna att ätamer fisk. I skriften Våga äta (1989) ger livsmedelsverket allmännakostrekommendationer. Där framhålls att fettet i fet fisk är nyttigt ochförebygger hjärt- och kärlsjukdomar. Enligt verket anses en ökning av dengenomsnittliga fiskkonsumtionen från som till 24gånger vara befogad. Större delen av den fisk som säljs i kanenligt livsmedelsverkets allmänna råd ätas praktiskt taget utan inskränkning.Till följd av miljöföroreningar kan dock fisk från vissa områden innehållahögre halter av t.ex. kvicksilver eller organiska klorförening-ar och bördärför konsumeras i begränsad omfattning och i vissa fall inte alls. Riksdagenhar anvisat medel till ett kost- och hälso-projekt som skall drivas avlivsmedelsverket (prop. 1989/90:100 bil. 11, JoU14, rskr.194). Utskottet utgårfrån att fiskens värde som föda kommer att uppmärksammas i detta projekt.Motion Jo42 yrkande 6 påkallar således ingen särskild åtgärd. Utskottetdelar även i stort sett den mening som framförs i motionerna om insjöfiskensbetydelse för livsmedelsförsörjningen. Insjöfisket har även värde som en ickeoväsentlig näringsgren med regionalpoli-tisk betydelse för sysselsättningen iglesbygder. Som framgår av propositionen har det yrkesmässiga insjöfiskettredubblat fångstema av konsumtionsfisk . Medanledning av yrkandet i motion Jo40S får utskottet erinra om den redogörelsesom gavs i betänkandet 1989/90:JoU2. I detta framhölls att fiskeristyrelsenär i fård med att utarbeta ett handlingsprogram för insjöfisket. Enligt vadsom inhämtats räknar man i med att kunna lägga framprogrammet under innevarande budgetår. Utskottet är, med hänvisning till detanförda, icke berett att förorda någon vidare åtgärd med anledningav motionerna Jo44 yrkande 6, Jo48 och Jo40S yrkande S. FiskepoUtikens mål och medel Jordbruksministernförordar i propositionen att det övergripande målet för fiskepolitiken börligga fast. Det innebär att vi skall utnyttja våra vatten- och fisktillgångarpå sådant sätt att de långsiktigt kan medverka till vår livsmedelsförsörjningoch till vårt välstånd i övrigt. Målenför fiskeripolitiken som fastställdes (prop. 1977/78:112, JoU23, rskr. 272) är flera. Ett är att skapa fömtsättningar för att de som är sysselsatta i fiskerinäringen kan få en både ekono misk och social standard som är jämförbar med den som erbjuds inom andra näringar och trygghet i arbetet som koi>sumentema erbjuds fisk av god kvalitet till rimliga priser. Vidare anges som mål att 13 fisket inom de gränsersom ges av en ansvarsfull hushållning med 1** 1989/90. fisktillgängama skaUbedrivas så effektivt som möjligt. Hänsyn skall tas 1989/90:JoU22 tillbehovet av sysselsättning främst i kust- och skärgårdsområden där fisket harstor regionalpolitisk betydelse. Förutsättningarnaför den samlade svenska fiskenäringen kommer att förändras i väsentligaavseenden under den närmaste framtiden. beslut om fiihandel medfisk och produkter innebär en ökad konkurrens för den svenska näringenfrån stora fiskenationer som och . Av beslutet följer bl.a. ocksåatt möjligheten till generellt statsstöd begränsas avsevärt. Beslutet rymmerockså nya möjligheter, t.ex. att förutsättningar kommer att skapas för svenskafiskare att direktlanda fisk i andra EFTA-länder. För den svenskafiskberedningsindustrin öppnar frihandelsöverenskommelsen inom EFTA nya möjlighetertill handel och en breddad råvaruförsörjning. De förestående förhandlingarnamellan EFTA och EG bör kunna öppna ytterligare nya marknader förberedningsindustrin. Men frihemdeln skärper också konkurrensen med ökade kravpå fortlöpande strukturanpassningar och rationaliseringar som följd,framhåller jordbruksministern. Denutvidgade fiihandeln inom EFTA och de förestående förhandlingarna med EGkommer att ändra förutsättningarna för den samlade svenska fiskenäringen inomden närmaste framtiden. Mot bakgrund härav anser jordbruksministern det intemeningsfullt att närmare precisera ett antal delmål för fiskepolitiken. Istället bör det övergripande mål som redovisades 1985fortfarande gälla (prop. 1984/85:143, JoU32). Detinnebär att det grundläggande i den svenska fiskepolitiken skall vara att viskall utnyttja våra vatten- och fisktillgångar på ett sådant sätt att delångsiktigt kan medverka till vår livsmedelsförsörjning och till vårt välståndi övrigt. En god hushållning genom en väl avvägd vård och beskattning avfiskbestånden och genom omsorg om vattnen är sålunda väsentligt. Härigenomskapas förutsättningar för produktion av viktiga förnödenheter, för medverkan ilandets ekonomiska utveckling och för meningsfull sysselsättning ochförsörjning i vissa bygder. En god vård av våra vatten förbättrar ocksåförutsättningarna för odling av fisk. En väl avvägd hushållning främjarsportfisket som är en viktig form för friluftsliv och rekreation. Beträffandefiskepolitikens medel gör jordbruksministern bl.a. följande allmänna uttalande. Destatliga insatserna på fiskepolitikens område görs i huvudsak med stöd avlagstiftningen om rätt till fiske samt i form av reglering av priserna på fiskoch ekonomiskt stöd till fisket, fiskevården och forskningen. Hit kan vidareräknas de insatser som görs av de statliga myndigheterna i fråga ominternationella förhandlingar, fiskeriunder-sökningar, rådgivning ochinformation. Motbakgrund av bl.a. EFTA-beslutet om frihandel med fisk och produkter samtde pågående överläggningarna mellan EFTA och EG där kommissionen yppatintresse för frågan om tillgång till fiskevatten är jordbruksministern intenu beredd att lämna detalje- rade förslag till hur defiskepolitiska medlen skall utformas för framti- 1989/90:JoU22 den. Vissariktlinjer bör dock kunna ges redan nu för prisregleringen och det statligastödet i övrigt. Den nuvarande prisregleringen på fisk bör anpassas i jämn taktfram till . I sammanhanget meddelas för riksdagensinformation att det inom pågår en översyn avlagstiftningen på fiskets område. Den inriktar sig bl.a. på en modernisering avfiskeriförordningen. Ipropositionen tas frågan om yrkesfbkelicens upp under en särskild rubrik. har föreslagit att yrkesfiskelicensen avskaf fas. Jordbruksministern förordar dock att innehav av yrkesfiskelicens skall vara en förutsättning för att få tillstånd att fiska i annat lands fiskezon. Den bör därför behållas. Som skall licens ges endast till yrkesfiskare eller annan för vars försörjning fisket är av väsentlig betydelse. Yrkesfiskelicensenär ett väl fungerande underlag vid tilldelning av fiskelicenser i utländskafiskezoner, anför jordbruksministern. Sedan licenssystemet nu är etablerat ochallmänt accepterat utgör det ett värdefiillt hjälpmedel både för myndigheternaoch andra. Även i fortsättningen bör licens ges endast till fiskeföretag sominnehas av yrkesfiskare eller av annan för vars försörjning fisket är avväsentlig betydelse. Ipropositionen erinras om att föreslagit att licensen kopplastill rätten att använda vissa fiskeredskap. Jordbruksministern är dock inteberedd att föreslå någon förändring. I stället bör regleringen av fisket äveni fortsättningen bedrivas på det sätt som redovisades 1985(prop. 1984/85:143, s. 10). Det innebär att fiske på allmänt vatten ochfrifiskevatten i samma utsträckning som skall vara fiitt för var ochen om tillgången på fisk så medger. Om en begränsning av fisket är nödvändigmed hänsyn till hushållningen med fiskbeståndet skull denna i första hand varagenerell. I det fall visst utrymme ändå finns för fiske med fångstintensivaredskap och det är fråga om allmänt vatten skall sådant fiske i första handmedges den för vars försörjning fisket är av väsentlig betydelse. Fiske medtrål får bedrivas endast av den för vars försörjning fisket är av väsentligbetydelse. Enligt motion Jo42 (vpk)yrkande 2 bör göra ett uttalande av innehåll att detsvenska fisket bör bevaras i minst sin nuvarande Motionärernaerinrar om att har en betydande öppenhet när detgäller handeln med fisk och De yrkar vidareatt en bro över inte bör byggas, även av det skälet att denhotar det framtida fisket i (yrkande Vidare föresläs etttillkännagivande om ett ekologiskt anpassat fiske. Så bör t.ex. intebottentrålning och andra metoder som ödelägger 15 havsbotten tillåtas(yrkande 8). Enligtmotion Jo43 (c) bör förutom det övergripande mål 1989/90:JoU22 somförordas i propositionen förorda att ett miljömål utformas för fiskepolitiken.Miljömålet bör innebära att vi slår vakt om en god vattenkvalitet (yrkande 1).Vidare föreslås att ett regionalpolitiskt mål ställs upp för fiskepolitiken.Fisket med binäringar är på många orter den näring som håller landsbygdenlevande. måste slå vakt om det fiske som finns i landet, anförmotionärerna. Detta är viktigt också från säkerhets- och miljösynpunkt (yrkande2). I motion Jo45 (c) framställs yrkanden om bevakning och skärpning av gällandeöverenskommelser och avtal om miljö och naturresurser samt om att ensluten blekningsprocess skall vara skogsindustrins mål till slutet av1990-talet (yrkandena 12). Motionärerna begär även att överläggningar upptasså att torskfiske med flyttrål ej får äga rum under lektid och på torskenslekplatser i (yrkande 3). Enligtmotion Jo40S (fjp) bör göra tillkännagivanden om skydd för fiskenslekJokaler (yrkande 1) samt om torskfisket i (yrkande 2). Imotion Jo406 (m) yrkas på åtgärder för att förbättra vattenmiljön (yrkande 1).Riksdagen bör enligt motion Jo418 (m) göra ett uttalande om skydd avhavsbottnarna i av innebörd att bomtrålfiske bör förbjudas. Även imotion Jo425 (mp) yrkas att fiskemetoder som ödelägger havsbottnen, somexempelvis bomtrålfiske, inte skall användas (yrkande 2). Enligtmotion Jo44 (m) bör yrkesfiskelicensen vara kvar, men loggboksplikten kanslopas med undantag för fiske i utländsk zon (yrkande 1 i återstående del). Imotionerna Jo42 (vpk) yrkande 9 och Jo425 yrkande 8 begärs lagförslag som geryrkesfiskarena rätt att överklaga beslut enligt miljöskyddslagen. Imotion Jo42 begärs förslag till inrättande av en fond för att hållayrkesfiskare skadeslösa vid miljöförstöring, som allvarligt försämrarmöjligheterna till näringsutövning (yrkande 10). För detta ändamål börriksdagen anslå 5 milj.kr. som ett nytt anslag till (yrkande11). Motsvarande yrkanden framställs i motionerna Jo43 (c) yrkande 8 och Jo42S(mp) yrkande 7. Imotion Jo407 (s) yrkas att nätfiske som bedrivs av icke yrkesfiskare begränsastill en längd av högst per fiskare som icke är momspliktig somyrkesfiskare, dvs. per husbehovsfiskare och fritidsfiskare. Utskottets överväganden /90:JoU22 Utskottetdelar regeringens mening att det övergripande målet för fiskepolitiken börligga fast. EFTA-överenskommelsen om fiihandel med fisk och produkterkommer, liksom de överläggningar som förestår mellan EFTA och EG på fisketsområde, att medföra så ändrade förutsättningar för svenskt fiske att det finnsanledning avvakta innan delmålen för fiskepolitiken preciseras närmare. Detanförda innebär att utskottet icke är berett att ta ställningtUl de förslag om fastläggande av delmål som framförs i motionerna. Att i ettläge där fisket efterhand kommer att befinna sig i en helt annan konkurrenssituationän den nuvarande kräva att näringen bör bevaras i oförändrad omfattning ärknappast meningsfullt. Utskottet avstyrker mot den bakgrunden motion Jo42yrkande 2. Havsmiljönstillstånd är av avgörande betydelse för fiskbeståndens fortlevnad och kvalitet.Utskottet har ingen annan mening än motionärerna om den mycket stora hänsynsom måste tas vid all exploatering till att havsföroreningarna minskas.Utskottet har haft anledning att understryka detta i många olika sammanhang,både när det gäller fisket och i allmänna vattenvårdsbetänkanden. Utskottet hardärvid även betonat vikten av att miljöarbetet och fiskevårdeninternationali-seras och att med hänsyn till vårt stora vattenområdeför en aktiv politik i dessa avseenden. Bl.a. kan hänvisas till riksdagensantagande av aktionsplanen mot havsföroreningar och till utskottetsförord att kompletteras med enfilial i södra (1989/90:JoU14 s. 32). Ävenom utskottet således i och för sig delar den uppfattning om miljöfaktorernasbetydelse för fisket och näringens regionalpolitiska betydelse som framförs imotion Jo43 finns det med hänsyn till vad som anförts i det föregående omändrade förutsättningar för fisket anledning att avvakta innan någonomformulering görs av de fiskepolitiska målen. Mot den bakgrunden bör såledesicke motionens yrkanden 1 och 2 föranleda någon ytterligare åtgärd. Utskottetär med hänvisning till det anförda heller icke berett föreslå något riksdagsuttalandemed anledning av yrkandena 1 och 2 i motion Jo4S om internationellt samarbeteoch vissa miljöfrämjande åtgärder. Även yrkande 3 i motionen avstyrks. Ävenmotionerna Jo405 yrkandena 1 och 2 samt Jo406 yrkande 1 får i viss utsträckninganses tillgodosedda med vad utskottet anfört. Vad gäller motionärernas förslagom ökad restriktivitet mot tippning av muddermassor m.m. hänvisas till vadutskottet anfört härom i betänkandet 1989/90: JoU2. Närdet gäller yrkandet i motion Jo42 om en eventuell negativainverkan på vattenkvaliteten i får utskottet framhålla följande. Avde konsekvensutredningar som framlagts av Öresundsdelegationen framgår att fullsäkerhet bör kunna erhållas för att salthalten i reproduktionsområdenför bl.a. torsk icke minskar. En förutsättning är enligt delegationens rapportatt erforderliga muddringar sker efter noggranna beräkningar beroende pä den slutgiltiga utformningenav bro och tunnlar (SOU 1987:42 s. 42). Det 1989/90:JoU22 har isammanhanget framhållits att den teknik som planeras för är densammasom redan utnyttjas för . Det anförda ger vid handen attutskottet icke är berett att förorda något uttalande av med anledningav motion Jo42 yrkande 7. Närdet gäller förslagen i motionerna Jo42, Jo418 och Jo42S om ekologiskt fiske ochförbud mot användande av fiskemetoder som bomtrålfiske får utskottet anföraföljande. Fiskemed bomtrål innebär ett hårt specialiserat fiske efter flatfisk. Fiskare ochfiskarenas organisationer hävdar att bomtrålfiske förstör flatbottnarna och attmetoden uppmuntrar till rovdrift. har dock, med hänvisningtill att det internationella havsforskningsrådet ICES efter studium snarastfunnit att den biologiska produktionen stimulerats efter bomtrålfiske, meddelatett fartyg tillstånd till bomtrålfiske . Styrelsen haräven avsatt . av forskningsmedel för att undersöka frågan. I avvaktanpå resultatet av undersökningen har styrelsen avslagit ansökningar från andrafiskare att bedriva bomtrålfiske. Utskotteterinrar om att har ett övergripande ansvar för attfiskepolitikens mål uppnås om bedrivande av ett efiektivt fiske inom de gränsersom ges av en ansvarsfull hushållning med fisktillgängama. För att fullföljadenna uppgift disponerar styrelsen över havsfiskelaboratoriet medundersökningsfartyget och en stab högt kvalificerade forskare. Utskottetdelar motionäremas tveksamhet mot bomtrålfiske som metod. Som framgår av detanförda delas denna tveksamhet även av . Utskottet förutsätteratt denna form av fiske noga utvärderas från ekologiska utgångspunkter, bådevad gäller miljöpåverkan och inverkan på beståndet. Utskottet förutsätter ävenatt vidare åtgärder i frågan prövas efter samråd med fiskets organisationer ochatt problemet tas upp i internationella sammanhang. Vad utskottet anfört synesägnat att tillgodose syftet med förslagen i motionerna Jo42 yrkande 8, Jo418och Jo42S yrkande 2. Något särskilt uttalande av med anledning avmotionerna i berörd del påkallas därför inte. Utskottetbehandlade ett antal motioner med förslag om ändring avmiljöskyddslagstiftningen. Dessa motioner överlämnades utan yttrande till denkommitté som då tillsatts för att se över miljöskyddslagstiftningen.Bl.a. innehöll de yrkanden om utvidgning av talerätten i miljöskyddsmål tillvissa grupper av intressenter och berörda (1989/90:JoUS). I motionerna Jo42yrkande 9 och Jo425 yrkande 8 begärs mot bakgrund av ett inträffat fallatt yrkesfiskare ges rätt att överklaga vissa beslut enligt miljöskyddslagen.Utskottet finner att även dessa yrkanden i likhet med vad som tidigare skettbör överlämnas till miljöskyddsutredningen utan något särskilt yttrande frånriksdagens sida. Vad utskottet anfört bör ges regeringen till känna. Däremot är utskottet ickeberett att biträda de förslag om inrättande 18 av en fond för att hållayrkesfiskare skadeslösa vid miljöförstöring som allvarligt försämrarmöjligheterna till näringsutövning enligt motioner- 1989/90:JoU22 naJo42 yrkandena 10 och 11, Jo43 yrkande 8 och Jo425 yrkande 7. Motsvarandeyrkanden har tidigare avvisats av , senast för någonmånad sedan (1989/90:JoU14). Regeringensförslag om bibehållande av yrkesfiskelicensen möter inga gensagor i motionerna.Enligt motion Jo44 bör emellertid loggboksplikten slopas med undantag förfiske i utländsk zon (yrkande 1 delvis). Utskottet har med anledning däravinhämtat att man på i princip delar motionäremas bedömning,men att det föreligger vissa problem av praktisk-statistisk natur att upphävaloggboksplikten för svenskt fiske i den svenska fiskezonen. Inom fiskeristyrelsenoch pågår ett arbete för att lösa denna fråga. Medhänvisning till att frågan är föremål för behandling hos de ansvarigamyndigheterna bör yrkandet icke föranleda någon vidare åtgärd från riksdagenssida. Utskottetdelar den uppfattning som redovisas i motion Jo407 att det fria fiske som gälleri på allmänt vatten och frifiskevatten kan missbrukas om ett nätfiskesom utförs av icke yrkesfiskare tar yrkesmässiga proportioner. Utskotteterinrar om att fiskevattensutredning uppmärksammade attkonfliktsituationer ibland uppstår till följd av konkurrens om t.ex. vissafiskarter, fiskeplatser eller möjligheterna att sälja fångsten. Utredningenföreslog att fiske med fast redskap som regel utslutande bör få upplåtas tillyrkesfiskare med yrkesfiskelicens. Denna bestämmelse skulle enligt förslagetdock inte gälla sådant fiske som utövas med stöd av enskild fiskerätt (SOU1978:75). Utredningens förslag i denna del föranledde ingen åtgärd frånstatsmakternas sida utan frågan hänvisades till förnyad utredning (prop.1980/81:153, JoU29). tillsattes den s.k. fiskekommittén. Dennaföreslog i sitt betänkande (Ds Jo 1984:6) Bättre yrkesfiske att fisket även iframtiden så långt det är möjligt borde vara fritt för var och en. förslag infördes i fiskeriförordningen en bestämmelse att fiskemed trål endast får utövas av yrkesfiskare. Däremot avvisades kommitténsförslag att fiske med ryssja pä enskilt vatten skulle kuima begränsas tillförmån för yrkesfiskare (prop. 1984/85:143, JoU32). Isitt yttrande fiskeriutredning har föreslagitatt det skall krävas licens för att få använda vissa fiskeredskap såsom trål,snurrevad, vad större än 90 m., laxdrivlinor och laxdrivnät. Jordbruksministernär emellertid, som framgår av redogörelsen för propositionen, inte beredd attföreslå någon förändring. Enligt hans mening bör fiske på allmänt vatten ochfrifiskevatten i samma utsträckning som vara fritt för var och en omtillgången på fisk så medger, med de preciseringar som framgår av det anfördacitatet. Utskottetkonstaterar för egen del att de problem som ingående behandlats av de refererade utredningama fortfarande gör sig gällande. Utskottet är dock icke berett att föreslå någon ändring av de regler som gäller och som grundar sig på en fastighetsrätt med lång tradition. Utskottet förutsätter att regeringen och berörda 19 myndigheter uppmärksamtföljer den fortsatta utvecklingen. Något 1989/90:JoU22 särskilt uttalandefrån sida synes alltså icke påkallat med anledning av motion Jo407. Det Statliga stödet till fisket Jordbruksministernanför sammanfattningsvis följande om den framtida inriktningen av stödet tillfisket: Resultaten av de pågående handelsöverläggningarna mellan EFTA och EGkan inte förutses. Därför går det inte att lägga fast enfullständig fiskepolitik . Det behövs ytterligare underlag för beslutavseende denna inför tiden fr.o.m. . Den nuvarandeprisregleringsavgiften bör behållas intill detta datum. Vilka anpassningar somskall göras bör utredasnärmare. Ipropositionen ges följande redogörelse för hur den svenska prisregleringen på fiskfungerar i princip. Med utgångspunkt i en bedömning av fisktillgången ochavsättningsmöjligheterna bestäms s.k. normkvantiteter och normpriser föraktuella fiskslag.