bet · GD01JuU2 · 1989-12-31 00:00:00 — För det femte är alkoholhalten hos de allra flesta av dem som ertappas på nedåtgående, och eftersom oftast förflyterinnan prov tas hinner alkoholen ofta sjunka ner under gränsen. Statistikenmedger alltså inte de här slutsatserna om att alkoholen inte skulle ha enallvarlig roll även vid låga promillenivåer. De siffror som ändå presenteras måste betraktas somunderskattningar av den verkliga risken. I stället Sr vi alltså lita mera tillundersökningar av just hur prestationsförmågan påverkas av alkohol vid olikanivåer. Det yttersta kriteriet i och för sig är naturligtvis olyckorna, men dethar vi avSrdat med att vi vet för litet. Ett annat sätt är att mäta hurprestationsförmågan fungerar i laboratorieuppgifter, reak-tionstidstester,intelligenstester, fingerSrdighetstester osv. På det sättet har man påvisat attkoordinationsförmåga, bländningskänslighet osv. är påverkade ända nere vid 0,1%o. Litet närmare bilkörning kan man komma i simulatorstudier, och det harockså berörts. Får jag där anföra att jag håller med när man säger attsimulator kan vara skiljd från riktig bilkörning, men när man jämförsimulatorkörningen hos en och samma person nykter och onykter bör ju inteuppgiften vara annorlunda när man kör onykter, så den jämförelsen ärförmodligen ändå adekvat. I sådana här simulatorstudier har man påvisat försämradprestation ända nere vid 0.2 %o. Nästa steg är då att gå vidare och göra försökmed verklig bilkörning antingen på avlyst bana eller som man har gjort iHolland t.o.m. i verklig trafik. I sådana studier har man inte studerat lägrenivåer än 0.3 %o, men i intervallet 0,30,4 %o hittar man tydliga effekter. Vihar t.o.m. påvisat effekter vid O %o men då är det baksmälla. Dagen därpå närall alkohol är borta finns det tydliga effekter. Det finns alltså klara ochentydiga bevis för att körförmågan försämras vid promillenivåer långt under dennuvarande lägre gränsen och att prestationsförmågan i allmänhet, om man intebara tittar till bilkörning, är nedsatt ända nere vid 0,1 %o. Jag finner alltså att det finns vetenskapligt stöd för ensänkning till en nivå som bara egentligen begränsas av eventuella felmarginalerför mätnoggrannhet. Särskilt viktigt är det med en sänkning för de unga förarnasom är ovana både vid bilkörning och vid alkoholkonsumtion. I har man infört nollgräns förförstaårsförarna, och utvärderingar tyder på en mycket god effekt av den åtgärden. Man har också i infört nollgräns för förare av tunga fordon, förare av bussar och förare av fordon med farligt gods. Där har man dock inte hunnit med några utvärderingar; Jag håller i och för sig med om att det vore fel att förespegla några stora vinster med en sänkning av promillegränsen. Det är förvisso sant att vi har de största problemen 89 vid högapromillenivåer, men vi kan alltså vara ganska säkra på att liv 1989/90:JuU2 ändåkommer att sparas och skadade tillika, och det kan åstadkommas Bilaga 6 har pekat ut vissa mål för trafiksäkerheten somvi måste uppfylla, och det är att komma ned till olyckssiffroroch att de risker som finns skall minskas. Det är ett kolossalt svårupp-nåeligtmål när trafiken ökar. För att nå därhän måste vi ta vara på varjemöjlighet att rädda liv och skadade om vi inte skall tvingas till mycket mer ingripanderestriktiva åtgärder beträffande t.ex. exponering, alltså trafikarbete, ochgöra inskränkningar på den sidan, och det tror jag/å är beredda att acceptera. Utskottets vice ordförande, : Vi har judelvis fått motstridiga besked om det vetenskapliga materialet. Hans Laurellpåvisar att det finns vetenskapligt stöd för en väldigt låg promillegräns,närmast nollgräns, medan hade en något annorlunda uppfattning. Jagskulle mot bakgrund av det vilja ha en genomlysning av den forskning som du hargjort, , och att du då kommenterar påstående att detfinns ett vetenskapligt stöd. Vilken forskning har du gått igenom på området? : Jag har gått igenom all tillgängligforskning som finns samlad i olika "abstracts" . Denforskning som jag har nämnt innehåller vissa motstridiga uppgifter när detgäller laboratorietester och när det gäller alkoholhalter vid trafikolyckor.Man kan säga att i nästan alla länder ligger medeltalet på 1,8 %o vidtrafikolyckor. Skulle det vara så att de låga alkoholhalterna skulle bidra tillmarkanta tal av trafikolyckorna skulle det återspeglas i statistiken åtminstonei något land. När det gäller svenskt material har jag själv studerat 1980 årstrafikolyckor med svåra personskador, och även där förekommer de högaalkoholhalterna som det viktigaste som bidrar till trafikolyckor. Jag menaratt här ligger problemet, och här skall man satsa vissa åtgärder för att ändrasituationen. : Det är väldigt svårt att ge något entydigtsvar på hur mycket man får dricka för att komma upp till en viss promille, menom man tar de två extremfallen: en flicka som väger och som dricker enflaska folköl utan någon mat i magen kan komma upp till 0,3 %o på enkortare stund. Alkoholkurvan är dynamisk. Promille varierar från gång tillgång. Det andra extremfallet är en man som dricker brännvin varje timmeunder han kan alltså dricka en halv liter brännvin utan att hanågon promille alls i blodet, så det är väldigt svårt att i det enskilda falletsäga vilken promille man får efter en viss alkoholförtäring. Riksdagsledamot: Jag återkommer till rattfylleri när detgäller droger och skulle vilja ställa ett par frågor till : Den här statistiken som visade 22 000 alkoholfall jämfört med 600 drograttfylierifallper år som framgick av någon undersökning, vilken slutsatsdrar du av den? Används droger så litet, eller är det så svårt att 90 upptäcka det?Vilken typ av droger har det här gällt? Ärdet likadant som i de andra fallen, alltså ungeSr i 1989/90:JuL'2 olyckor,via anmälningar och vid rullande trafikövervak- Bilaga 6 ning,eller upptäcks det mest vid olyckor? Sedan en fråga till : Detfinns ju en statistik över hur många olyckor som skedde vid olikapromillehalter, och jag reagerade när jag såg att antalet olyckor sjönk när manhade intagit uppemot 4 %o. När inträder medvetslösheten? Hur mycket kan maninta? 4 %o låter ju otroligt mycket. : Även här finns varierande uppgifter. Mananser att promillegränsen ligger på 4,5, och ibland klarar vissa individer ävenöver 5 %o. När jag arbetade på statens rättskemiska laboratorium såg jag självett fall där någon hade över 5 %o alkohol och finns kvar i livet. : Jag skall först svara på din frågabeträffande drograttfylleri. De 600 fallen var bland de 22 000, och vår förstaåtgärd när vi Sr in ett sådant prov är att bestämma alkoholhalten. Omalkoholbestämningen visar O %o och vederbörande är inblandad i en trafikolyckaletar vi efter andra substanser, typ läkemedel eller narkotika. misstänker att en person har brukat narkotika om det.ex. ser stickmärke i armbågsven i samband med blodprovstagning letar viefter narkotika eller läkemedel i blodprovet. Det är egentligen de tvåomständigheterna som leder oss till att undersöka andra substanser. Biandmissbruk är tämligen vanligt inom vissa kretsar. Omvi spårar upp alkohol med en hög promille är det egentligen ointressant attveta om vederbörande har tagit läkemedel och narkotika. Än så länge saknasfastställda gränser för olika läkemedel och narkotika. Åklagaren har i mångafall väldigt svårt att S personen för drograttfylleri. Det är mycketenkelt när det gäller alkoholrattfylleri. Då har man fastställt 0,5 och 1,5 %o.För drograttfylleri är det betydligt svårare. När det gäller narkotika ochläkemedel är det vanligast här i med amfetamin och cannabis. När detgäller läkemedel är de allra vanligaste s.k. benzodriner och liknandemediciner. De är utan tvekan de vanligaste läkemedlen som vi spårar upp iprovet. Jag kan nämna något om de höga promillehalterna. Vi mätteganska ofta upp personer med över 3,5 %o, men det är de som är mycket vana vidalkohol. En vanlig person skulle aldrig tåla att komma upp till en så pass högpromille. Men dessa människor har druckit alkohol ständigt under en längre tid.De kanske går omkring ständigt med 1 %o i blodet, så de tål alltså att köra bilmed 3 %o. En läkare som skall göra en klinisk undersökning av sådana människorhar ibland själv svårt att avgöra om vederbörande är påverkad trots att han har3 %o. Det är helt enkelt en fråga om toleransutveckling. Riksdagsledamot: Jag fortsätter med en följdfråga: Antaletdrograttfylle-rifall är lågt. Vad drar du för slutsats av det? Är det försvårt att upptäcka,borde vi koncentrera oss mer där eller är dessa personer 1989/90:JuU2 inteinblandade i så många olyckor? Är det inget att koncentrera sig Bilaga 6 : Vi vet egentligen inte hur pass vanligt detär att bilförare kör omkring med läkemedel eller narkotika i blodet. I Norgevet vi att förekomsten är betydligt högre än vi hade räknat med, så jag trordet är något som är på uppåtgående, och man bör egentligen satsa forskning pådetta med förekomsten av läkemedel och narkotika. Riksdagsledamot: Jag skulle vilja ställa en fråga tillHans Laurell som, vad jag förstår, var mycket bestämd om nollgränsen. Skulle dunärmare kunna specificera hur du anser att prestationsförmågan påverkas vidolika lägre grader av promille? : Det finns ju förvisso ett antal studiersom visar rakt motsatta resultat vid de här påverkansgraderna men jagåterkommer till vad jag har sagt redan tidigare: Man kan inte enkeltgeneralisera från de här experimentella studierna och simulatorstudierna tillbeteendet i den faktiska körsituationen. Den springande punkten är attlagstiftningen icke avser experimentsituationer och simulatorkörningar utan denfaktiska körsituationen, och möjligtvis har det varit en stor olycka förtrafikforskningen i det här landet att vägtrafikinstitutet har tillgång till ensådan där simulator. Jag vill understryka att det inte finns, som Laurellsäger, några klara och entydiga bevis för att körförmågan i den faktiskakörsituationen försämras under 0,5 %o i den meningen att det skulle ge mätbaraeffekter av olycksminskningar. Det finns inga sådana data, och om jag ändå fårpassa på tillfallet: När säger att en ändring av lagstiftningen från0,5 till 0,0 %o skulle vara helt konsekvensfri ur kontrollsynpunkt är det ettfullkomligt beSngt påstående. Den öppnar möjligheten för flera miljoner nyabrott där relevansen är högst tveksam, och den kommer att straffbeläggapersonkategorier i storleksordningen flera hundra tusen personer.Konsekvenserna av en sådan skärpning är tvärtemot utomordentligt omfattande,och det innebär att sakskälen för den också måste vara mycket stark. HansLaurell: Det är klart att man har generaliseringssvårigheter att dra deslutsatser som man drar ifrån laboratoriestudier och simulatorstudier. Deavspeglar naturligtvis inte till fullo vad som sker ute i trafiken. De är dockdet bästa som vi kan åstadkomma när vi inte har möjligheter att få tillräckligtvälgrundade data från olycksstatistik. Om prestationsförmågan är nedsatt ivissa som man kan tycka relevanta avseenden när det gäller reaktionstid ochbländningskänslighet osv. tycker jag ändå att det finns fullt fog att anta attdet kan vara riskabelt även i trafiksammanhanget. Sedan känner jag i och försig inte igen det där påståendet som tillvitade mig, men det är en annansak. Riksdagsledamot:Hur stort säkerhetsavdrag fordrar rättssäkerheten vid utandning resp.blodprovstagning vid misstänkt trafiknykterhetsbrott? det nuvarande avdraget är det delvis beroen- 1989/90:JuU2 de påvilken promille vederbörande har i provet. Vid 0,5 %o tillämpar Bilaga 6 viavdraget 0,06, dvs. det krävs att det överstiger 0,56 för att bli straffad. Vid 1,5 %o tillämpar vi avdraget 0,09, så 1,58 skulle vara under gränsenoch 1,59 precis på gränsen. När det gäller utandningsapparater så trorjag det är lämpligast om svarar på frågan. vad jagförstår är avdraget 0,15 %o. En övergång till utandningsprov kommer attha en viss betydelse när det gäller vilken promille man Sr ha iblodet när man kör, dvs. med blodprov är gränsen 0,56 %o, och vidluftprov är gränsen 0,65 %o. Riksdagsledamot: enligt din mening detta säkerhetsavdraglagfästas? : Storleksordningen på säkerhetsavdrag ärförknippad med de olika felkällorna vid vårt analysförfarande. Om en viss laborantutför en analys vill vi inte att det skall betyda att det blir ett annatresultat än om en annan laborant i stället gjort analysen. Avdraget är alltsåhelt och hållet beroende på de olika felkällorna vid vårt analysförfarande. Riksdagsledamot: En fråga till . Är ensänkning av promillegränsen det mest effektiva sättet att sänka antalettrafikonykter-hetsbrott? : Det tror jag inte att det är. Det är ettsätt att minska antalet dödade och skadade, och jag sade i mitt anförande attjag inte tror att det är här vi kommer att göra de riktigt stora vinsterna, mendet här är en åtgärd som kostar mycket litet, och där vi har möjlighet att göranågonting som ändå uppfattas som en åtgärd som är acceptabel också förförarpopulationen jämfört med många andra åtgärder som skulle vara mycket meraingripande. Eftersom trafiken ökar och det är det som genererar mera olyckor Srvi kanske lov att göra restriktioner beträffande trafikarbetet. I det härfallet har man provat i att införa körförbud för unga förare undernätterna. De slår därmed två flugor i en smäll, dels är det en farlig tid attköra, dels sker de flesta alkoholkörningarna , och det har visatsig vara ett verkningsfullt medel. Det är bara någonting som kan finnas med iarsenalen. Riksdagsledamot: fråga anknyter till den förra. Jagtänkte på det här du sade om att man har pekat ut trafiksäkerhetsmål som skalluppnås. Jag föreställer mig att en del olyckor beror på höga hastigheter. Dusom forskar på TSV, hur skulle du vilja rikta de här båda åtgärderna? Att sänkatill O eller att göra någonting åt de höga hastigheterna på vägarna? : Jag tror att vi skulle vinna mer på att fåner hastigheter na. Det är min fasta övertygelse. Men det är ju också en åtgärd som det finns mindre stöd för i befolkningen, minst sagt, och det betraktas också som ett sådant ingrepp som man har svårare att acceptera än den 93 här typenav åtgärd, men jag anser att vi behöver göra båda delarna. Om du troratt man kan komma mycket längre med att jobba med att 1989/90:JuU2 få ned hastigheten då tycker jag att vi gemensamt bordejobba för att Bilaga 6 mer få indet i folks medvetande att man faktiskt borde köra långsammare att man bordeinrikta trafiksäkerhetsarbetet ganska mycket på det. Riksdagsledamot: Jag tror att skulle kunnasvara på det här. Om jag byter ut den där frukostölen mot filmjölk, vindruvor,ett glas juice och kanske punschpraliner till efterrätt, kommer det också atthöja alkoholkoncentrationen i blodet hos mig? : Svaret är enkelt: Nej. Riksdagsledamot: Det är en svår debatt det här för det ärmycket känslor inblandade. Det blir ju inte bättre av att experterna är oenseoch underlagen svagare, säger alla. Jag skulle vilja veta: Olyckor händer juutan alkohol också, och när man vid ett prov finner att alkohol också ärinblandat i en trafikolycka hur bedömer man huruvida trafikolyckan hade häntändå eller ej? Hur behandlar man siffrorna statistiskt? : I statistiken använder man begreppet attnågon är inblandad i en alkoholrelaterad trafikolycka, vilket innebär att eninblandad i en sådan olycka var under påverkan av alkohol eller misstänkt föratt vara under sådan påverkan. Däremot är det självklart att orsaken till enolycka är ett komplext fenomen. Det finns flera faktorer som samspelar, och detfinns även studier som har försökt beräkna om inte hälften av de inblandade is.k. alkoholrelaterade trafikolyckor är sådana där det finns andra faktorer somfrämst har bidragit till olyckan jämfört med alkohol. När det gäller de högaalkoholhalterna är det klarare att alkoholen spelar en viktig roll, eftersomman när man . studerar t.ex. lindriga skador och svåra skador med dödlig utgångkonstaterar att ju svårare skador desto högre alkoholhalt har man funnit i kroppen. Riksdagsledamot: Jag vill bara komma underfund med vadstatistiken är värd. Jag är alltid rädd när folk så där frankt avlivar myter,därför skulle jag vilja ställa en fråga om huruvida alkohol kan verka prestationsförbättrande.För mig kan det aldrig vara begripligt. Vi har ju många olämpliga bilförare,klart uttryckt, vi har folk som egentligen är för nervösa för att köra bil. Kaninte en ringa alkoholhalt få deras nerver att hamna under kontroll? Jag anseregentligen att de inte skulle köra bil, men jag vill ändå ställa frågan,eftersom du så frankt avlivade myten förut. : Det där problemet har man egentligen intestuderat men om man tänker sig en stresskurva som går från mycket, mycket liten stress till oerhört stark stress, så fungerar vi inte bra när vi har väldigt liten stress på oss. Sedan när stressen ökar ökar också vår prestations förmåga upp till en viss gräns där den börjar peka neråt igen. Vi kan alltså när stressen blir för hög så att säga hamna under par igen, och i 94 det lägetskulle jag möjligen kunna tänka att alkoholen skulle kunna 1989/90:JuU2 ta borten del av den där stressen och få oss att komma aningen Bilaga 6 Riksdagsledamot: En fråga till . Vi fick sei statistiken att var alkoholberoende. Eftersom det finns sådana siffrorskulle jag vilja fråga: Hur många dömdes till straff och hur många till vård?Eftersom det väl förmodligen blir en sänkning kommer vi förhoppningsvis attupptäcka fler som är alkoholberoende. Hur skall då rättsapparaten med vård för det hoppas jag att det blir möta den här 0,3-gränsen och de effekter somden uppdagar? Vilka tänkbara möjligheter finns över huvud taget att ta till? : Jag förstod så att han hadeett närmast biologiskt kriterium på alkoholism, vilket väl betyder att siffran25 % rimligen är ganska mycket för låg, eller hur? är det, om jagförstått materialet rätt, primärt de höga promillena vi talar om här. Jag menaratt hans fördelning ju också låg där uppe där vi alla har talat om attproblemen ligger. Ju mer insikten slår igenom om att de som begår den grövregraden av rattfylleribrott, alltså de som döms för rattfylleri och har enpromille över 1,5, väldigt ofta har alkoholproblem, desto mer benägna kommer ioch för sig domstolarna att bli att döma ut vårdpåföljder. Man kan naturligtvismed lagstiftning stimulera en sådan utveckling, och det är något som viöverväger i det här lagstiftningsärendet. Vi skall alltså ha klart för oss attdet är de grupperna vi talar om. För att vi inte skall föregripa vare sig ellernågon annans beslut kan vi ju använda hypotesen 0,4 %o för det innebär ju ensänkning. Jag föreställer mig att när vi är nere i de promillehalterna ärnaturligtvis de vårdbehövande avsevärt mycket Srre. Det torde väl knappastkunna bli fråga om att gå in med så ingripande påföljder att man ligger påSngelsenivån beträffande dem, utan här talar vi väl om böter ochkörkortssanktioner. Riksdagsledamot: I och för sig håller jag med om det, menändå är det ju så att bland s.k. ständigt återkommande alkoholkonsumenterbörjar man alltid i liten skala och stiger successivt. Vad jag vet görs det alltid en undersökning på folk som åker på någon form av fylleribrott,varav det vi nu talar om är ett. : är fylleri avkriminaliserat sedan tror jag så det brottet begås icke längre, men är vi inne pågrundläggande straffrättsliga principer. Om man vill ingripa mot en människaför att vederbörande har vårdbehov är det inte strafflagstiftningen som äraktuell utan då är det naturligtvis en fråga om vilken tvångslagstiftning vihar i form av LVM osv. Här är ju straffrätten inte relevant för att vi skallkunna använda så ingripande sanktioner att vi ligger på . Då måsteju utgångspunkten vara att den gärning vederbörande har begått är så allvarligatt ett så pass strängt straff är motiverat. vi sedanser andra skäl till att människor är olyckliga eller alkoholister 1989/90:JuU2 ellernågonting annat, och vi vill ingripa på något vis, då får vi söka Bilaga 6 oss andraarenor än straffrätten. : har ju diskuterat dennedre straffbarhetsgränsen inom det samarbete som sker inom trafiksäkerhetsrådet.I samband med det arbetet har anslutit sig till denuppfattning som finns inom trafiksäkerhetsrådet att den nedrestraffbarhetsgränsen bör ligga där man kan påvisa att det inträder en fara förtrafiksäkerheten. har ju väl känt till att forskarna inte ärhelt överens om var den nedre straffbarhetsgränsen bör vara någonstans. Iavvaktan på att vi får ett underlag som bl.a. trafiksäkerhetsrådet kan ställasig bakom och som regeringen eventuellt grundar sin proposition på, så harrikspolisstyrelsen inte tagit ställning till var den nedre straffbarhetsgränsenbör vara någonstans. Vi ser med spänning fram emot att få ett underlag som allakan vara överens om och eniga om när det gäller att fastställa var gränsen börvara någonstans. När det gäller upptäcktsrisken och polisens resursfrågorär det väl helt naturligt att ledamöterna är intresserade av vad det finns förmöjligheter att bekämpa det här brottet. Flera tidigare talare har varit uppeoch nämnt en del om svårigheterna att bekämpa det här brottet. Det är ett stortmörkertal. De siffror eller uppgifter som har lämnats om mörkertal upptäcksefter resursinsatser, och sådant kan vi i stort sett vitsorda. De har ju fåttuppgifterna i huvudsak från . Det är väl så att vi kanskeinte är riktigt så pessimistiska ändå om man nu skulle finna att man måstesänka den nedre straffgränsen. Vi är inte så pessimistiska att vi säger att viinte kommer att kunna bekämpa brottet. Det är så att det begås över 3miljoner trafiknykterhetsbrott och av dem upptäcker vi drygt 20 000varje år. Statsmakterna tycks acceptera att vi upptäcker drygt 20 000 av de härbrotten, för man har ju inte på något sätt prioriterat polisenstrafikövervakning. Än mindre har man inom ramen för polisens trafikövervakningprioriterat bekämpning av trafiknykterhetsbrott. Där har man sagt att polisen skallprioritera hastighetsövervakningen, väg-ning av tunga fordon och tillsyn avfarligt gods. Den prioriteringen inom ramen för trafikövervakningen söker nupolisen effektuera, och jag tror att vi är på väg att lyckas. När det gäller trafiknykterhetsbrott vet vi att det är ettbrott som de enskilda polismännen prioriterar högt. Man söker på olika sätt upptäckatrafiknykterhetsbrott, och det torde höra till undantagen att polismänunderlåter att ingripa mot trafiknykterhetsbrott när man upptäcker eller när manSr ett tips om att ett trafiknykterhetsbrott begås. Därför tror vi att om manexempelvis sänker gränsen någon tiondels promille kommer vi att lyckas ganskahyfeat med att bekämpa brottet i varje fall inte mycket sämre än vad vilyckas . Vi vet juatt vi inom ramen för nuvarande system behandlar eller handläggernågonstans mellan 4 000 och 5 000 ärenden utöver de här 20 000,dvs. vi har upptäckt dem ute pa SItet och vi har medtagit dem till polisstation eller till sjukhus för blodprovstagning. De polisiära 1989/90:JuU2 uppgifterna med eventuell blodprovstagning eller ett utandningsprov Bilaga 6 harfullgjorts, och vi tror att vi kan medverka till attbekämpa det här brottetäven om man sänker gränsen någon tiondels promille. Vi vill från sida passa på att sägaatt om man. nu finner att man bör sänka den nedre straffbarhetsgränsen är detett par förutsättningar som vi från polisens sida finner det väldigt angelägetatt framföra. Det är att den nuvarande resurskrävande blodanalysmetoden måsteersättas med ett nytt system så att vi kan handlägga de här frågorna inompolisen, och det är särskilt angeläget om man sänker gränsen. Vi måste fåmöjlighet att använda alkoholutandningsprov precis som man gör i andra länder.Om vi får den tekniken tror vi att vi från resurssynpunkt kommer att klara dethär bättre. Vi har också tidigare informerat justitieutskottet om den härtekniken. Ni har fått lillSlle att ta del av och pröva den. Vi tror också måste se över påföljderna för trafiknykterhetsbrott om man sänker gränsen.Vi tycker att det är rimligt att man tar bort dagsböterna för brott under 0,5%o och använder sig av penningböter så att det skapas möjlighet för polisen atthandlägga de här ärendena i ett enda sammanhang, dvs.