bet · GD01SoU17 · 1989-12-31 00:00:00 — I budgetpropositionen framhåller föredraganden med skärpaatt hälso- och sjukvården utgör en av de mest fundamentala byggstenarna i densvenska välfårdspolitiken och att den även i fortsättningen i huvudsak måstefinansieras genom allmänna medel och väsentligen drivas i offentlig regi.Samtidigt står det enligt föredraganden klart att den privata vården utgör ettbra komplement till den offentliga vården (s. 65). Utskottet delar denna principiella uppfattning och finnersåledes inte anledning till att ändra sitt tidigare ställningstagande.Motionerna So437 (m) yrkande 1, So443 (c) yrkande 7 och So449 (m) yrkande 1avstyrks därför. I en gemensam trepartimotion (m, fp, c) tas upp frågor omfamiljepolitikens allmänna inriktning. I motionen läggs bl.a. fram förslag omvårdnadsbidrag. Motionen kommer att behandlas i utskottets familjepolitiskabetänkande, men utskottet vill här kortfattat erinra om sina tidigareinvändningar mot det föreslagna vårdnadsbidraget. I betänkandet SoU 1987/88:12ansåg utskottet att vårdnadsbidraget motverkar jämställdheten mellanföräldrarna, att det skapar stora marginaleffekter för dem som vill övergå frånhemarbete till förvärvsarbete, att det innebär rundgång och byråkrati, eftersomman först får ett bidrag och sedan drarav kostnaderna för barnomsorgen samt att det äventyrar [989/90:SoU 17 orättvisorna och minskar valfriheten, ansåg utskottet och avstyrkte förslaget.Riksdagen följde utskottet, (res. m,fp,c gemensamt). andena /89:SoU17 och 1988/89:SoU6y anförde utskottet som sin uppfattningatt en utbyggd föräldraförsäkring var att föredra framför I motion So437 (m) föreslås att, i avvaktan på en avmotionärerna föreslagen allmän obligatorisk sjukvårdsförsäkring, en vårdgarantiomedelbart införs (yrkande 2). Motsvarande förslag läggs fram i motion So449(m) yrkande 2. Vårdgarantin innebär att patienter som inte inom rimlig tid kanfå behandling inom det egna skall ha rätt till behandling inom ettannat landstingsområde eller hos privat vårdgivare på det egna landstingetsbekostnad. Vid sin tidigare behandling av yrkanden om vårdgaranti harutskottet uttalat att det i och för sig är önskvärt att en patient som inte irimlig tid kan få vård inom det egna kan erbjudas möjlighet tillvård inom ett annat landsting eller på annat sätt (1988/89:SoU15 s. 15). I detsammanhanget har utskottet hänvisat till det avtal som träffats inom ramen förDagmaröverenskommelsen om ökad samverkan mellan sjukvårdshuvudmännenbeträffande vissa typer av operationer. Utskottet har dock inte ansett detaktuellt att generellt göra avsteg från den grundläggande principen att det ärlandstinget där en patient är bosatt som i första hand skall svara för ochtillhandahålla den vård som patienten behöver. I budgetpropositionen anförs att patienterna, oavsett varde bor, bör ges bättre tillgänglighet till en hälso- och sjukvård av godkvalitet och möjligheter att välja var de vill bli behandlade. Det framhållssom angeläget att patienterna erbjuds större frihet när det gäller att väljaklinik eller vårdcentral för vård och behandling. Detta bör även gälla för vårdvid enhet utanför det egna sjukvårdsområdet, heter det i propositionen (s. 65). Utskottet vidhåller sin tidigare inställning. MotionernaSo437 (m) yrkande 2 och So449 (m) yrkande 2 avstyrks därför. I motion So531 (fp) yrkande I begärs ett tillkännagivandeom behovet av effektivitet i sjukvården. Motionärerna tar som exempel påbristande effektivitet de fall då patienter är fårdigbehandlade men inte kanskrivas ut från sjukhuset därför att det råder brist på adekvata vårdformer,såsom ålderdomshem, långtidsvård eller hemtjänst. Även i budgetpropositionen betonas behovet av effektivitetinom hälso- ochsjukvården (s. 65). Enligt föredraganden måste de önskemål om utökaderesurser till hälso- och sjukvården som framställs mötas med krav påatt nuvarande resurser tas till vara så effektivt som möjligt. Detta kan,enligt föredraganden, bl.a. ske genom en väsentligt ökad flexibiliteti hälso- och sjukvärdens sätt att möta människors behov och genom enutökad samverkan såväl inom denna vård mellan dess skilda 39 delar sommellan hälso- och sjukvården och andra närliggande verk- samheter.De som svarar för vården bör enligt föredragande statsrådet 1989/90:SoU17 stimulerasatt söka efter lösningar som är mindre konventionella. Stor uppmärksamhet börägnas åt ett aktivt arbete med att åtgärda befintliga "flaskhalsar" isyfte att uppnå en mer effektiv hälso- och sjukvård, vilket skulle gynna allaberörda parter, anför statsrådet. För att bl.a. komma till rätta med problemen med bristandeeffektivitet måste arbetet inom hälso- och sjukvården enligt föredragandensmening inriktas på bl.a. följande, nämligen -att skapa incitament för ett effektivt utnyttjande av tillgängliga ekonomiskaoch personella resurser, -att skapa ett system för kontinuerlig granskning avvårdorganisationen för att kunna upptäcka och avlägsna onödiga hindrandefaktorer som stoppar upp vårdprocessen, s.k. flaskhalsar, -att ge godaförutsättningar för en samordning av samhällets insatser för vård och rehabilitering, -att skapa goda förutsättningar för en effektivitet inom vård- och socialförsäkringssektorn som resulterar i en godsamhällsekonomi, -att utveckla mål- och resultatstyrning med krav påuppföljning och utvärdering,-att decentralisera ansvar och befogenheter genom minskad detaljreglering ochinförande av friare former för verksamheten på basenhetsnivå. De krav på effektivitet i sjukvården som framställs i dennu aktuella motionen står enligt utskottets mening inte i någon motsats tillvad som anförs i budgetpropositionen i denna fråga. Något särskilt uttalandeav med anledning av motionen anser utskottet inte motiverat. MotionSo531 (fp) yrkande 1 avstyrks därför. Motionärerna i motion So443 (c) hemställer att det som imotionen anförts om vikten av att staten tar sitt ansvar för hälso- ochsjukvården resp. om landstingens roll som upprätthållare av rättvise- ochkvalitetskrav ges regeringen till känna (yrkandena 8 och 9). I det föregående har redovisats de åtgärder som, enligtföredragande statsrådet i budgetpropositionen, krävs för att komma till rättamed nuvarande problem inom hälso- och sjukvården. I propositionen understryksatt ansvaret för de åtgärder som krävs i första hand vilar på sjukvårdenshuvudmän, landstingen. Statsmakterna har emellertid ett övergripande ansvar förverksamheten. Bl.a. krävs beslut av riksdag och regering beträffande frågor somrör ansvarsfördelningen mellan staten, landstingen och kommunerna. Vidare harregeringen som nämnts avsatt dels ett bidrag om 140 milj.kr. tillsjukvårdshuvudmännen för att medverka till att lösa köproblemen vad gällergråstarrsoperationer, höftledsoperationer och kranskärlsingrepp, dels 50milj.kr. för för att åstadkomma förändringar som skall ökatillgängligheten till och produktiviteten i vården. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionSo443 (c) även i här aktuella delar (yrkandena 8 och 9). I motionSo521 (mp) hemställs att regeringert ges till känna vad i 1989/90:SoU17 motionenanförts om behovet av förslag till åtgärder för en värdig En likalydande motion (mp) behandlades av utskottet våren1989 i betänkandet 1988/89:SoU15 s. 18. Utskottet förklarade sig då till storadelar instämma i de grundläggande värderingarna bakom motionen. Utskottethänvisade bl.a. till de uttalanden som finns i hälso- och sjukvårdslagensmålparagraf, där det sägs att målet för hälso- och sjukvården är en god hälsaoch en vård på lika villkor för hela befolkningen, och anförde att det ärviktigt att en rad åtgärder vidtas för att de uppsatta målen skall nås.Utskottet såg emellertid inte något behov av ett initiativ från sidaför att syftet med motionen skulle bli tillgodosett. Den då aktuella motionenavstyrktes därför (res. Utskottet har inte ändrat sin inställning sedan föregåenderiksmöte. Motion So521 (mp) avstyrks alltså. Under detta avsnitt behandlar utskottet anslagsyrkandenoch övriga yrkanden i budgetpropositionen samt de motionsyrkanden som väcktsmed anledning av dessa yrkanden och som avser /91. I en bilagaredovisas i tabellform oppositionspartiernas i reservationer anmäldaanslagsalternativ. Motionsyrkanden om uttalanden av beträffandekommande budgetår behandlar utskottet i särskilda ämnesbetänkanden. Anslagen under A 2, A 3 och E 10 behandlas i betänkandetSoU19 om forskning. Anslaget E 2 behandlas i betänkandet SoU21 om ny myndighetför kontrollen och tillsynen på läkemedelsområdet m.m. Anslaget G 4 behandlas ibetänkandet SoU20 om svårt rörelsehindrade elevers gymnasieutbildning. m.m. (A 1, A 4 och A 5) Informationsförsörjning (A 4) I motion 1989190:So271 av m.fl. (vpk) yrkasatt för /91 anslår . utöver regeringensförslag till anslaget A 4. Informationsförsörjning, eller således 1 420 000 kr.Motionärerna hänvisar till prostitutionen i och framhåller attdenna är moraliskt oförsvarlig. Även svenskar deltar i den exploatering av kvinnoroch barn som förekommer, anförs det. Med anledning härav föreslås attsocialstyrelsen skall ges uppdrag att utarbeta en informationsbroschyr sombeskriver "sexslaveriet". Skriften skall enligt motionärerna delasut av resebyråerna i samband med försäljningav resor till . Ibudgetpropositionen (s. 14) anförs bl.a. att under anslaget A 4 beräk- 1989/90:SoU17 nas medeldels för insatser för förbättringar när det gäller samordning och utnyttjandeav statistik m.m., dels för tillfålliga insatser. Anslaget beräknas till . Enligt uppgift från aids-kansliförekommer s.k. sexresor inte endast till , och då framför alltThailand, utan till ett stort antal länder runt om i världen. I sammanhanget kan nämnas att förnärvarande finansierar ett projekt med uppgift att informera nordiskautlandsresenärer om smittspridning när det gäller HIV/aids och andra sexuelltöverförbara sjukdomar. Bl.a. bedriver projektgruppen samarbete med och gerinformation till resebyråer och reseledare för att nå resenärer med informationom smittriskerna. Projektgruppen finns i och samarbetar med bådesocialstyrelsen och Aids-delegation-en. Förslag till olikainformationsaktiviteter, bl.a. en broschyr som delvis behandlar frågor omprostitution, HIV/aids m.m., håller på att utarbetas. Utskottet gör följande bedömning. Det är enligt utskottet angeläget att utlandsresenärer nåsav information om den prostitution som förekommer i olika delar av världen ochde smittrisker som denna prostitution för med sig. Mot bakgrund av denverksamhet som redan pågår på området, bl.a. inom ramen för det nordiskasamarbetet och genom och Aids-delegationen, anser utskottetinte att har anledning att vidta någon sådan åtgärd som begärs imotion So271 (vpk). Utskottet tillstyrker den föreslagna medelsanvisningentill Informationsförsörjning. Insatser mot aids (A 5) Från anslaget A 5 bekostas särskilda insatser för attbekämpa spridningen av det virus. Humant Immunbrist Virus (HIV), som orsakarimmunbristsjukdomen aids. antog ett handlingsprogram för denfortsatta bekämpningen av HIV/aids (prop. 1987/88:79, SoU 10, rskr. 165).Programmet innefattar information till allmänheten och särskilda grupper meds.k. Det omfattar vidare stöd till förebyggande insatser inomnarkomanvård, kriminalvård, psykosocial stödverksamhet samt till medicinsk ochsamhällsvetenskapligt orienterad forskning. Från anslaget utgår också ett extrabidrag till och och , Göteborgsoch kommuner. För /90 har till Insatser mot aids anslagits226 milj.kr. Regeringen har för /91 under anslaget A 5föreslagit ett reservationsanslag på 193,5 milj.kr. Förslaget innebär en reellminskning med 11 milj.kr. föreslås bli överförda till andraanslag (14 milj.kr. till kriminalvården, 3,5 milj.kr. bakteriologiska laboratorium, 3 milj.kr. till forskning inom utbild- 1989/90:SoU 17 ningsdepartementetsområde och 1 milj.kr. till anslag A 3. Forskning ochutvecklingsarbete samt försöksverksamhet). Anslaget A 5 är ett reservationsanslag, fbudgetpropositionen redovisas att drygt 33 milj.kr. finns i reservation fråntidigare budgetår. Från har dock upplysts att disponiblamedel, dvs. medel om vilkas användning beslut ännu inte fattats, uppgår tilldrygt 10 milj.kr. I motion 1989/90.So429 av m.fl. (m)hemställs att till Insatser mot aids anvisar ett i förhållande tillregeringens förslag med 11 milj.kr. förhöjt reservationsanslag på 204,5milj.kr. (yrkande 1). Motionärerna anför bl.a. att besparingen inte är förenligmed det ansvar som staten måste ta när det gäller bekämpandet av spridningen avHFV. En besparing kan felaktigt ge människor intrycket att faran är över. I motion 1989/90.50541 av m.fl. (vpk)hemställs att till Insatser mot aids anslår 13 milj.kr. utöverregeringens förslag till fördjupad information riktad till ungdomar om HIV/aids(yrkande 2). Beloppet motsvarar enligt motionärerna vad ()begärt för fortbildnings- och informationsinsatser när det gäller HFV/aids. Även andra motioner innehåller yrkanden om resurser förSÖ:s HlV/aids-arbete. 1 motion 1989/90:So429 (m) begärs ett tillkännagivandetill regeringen att erforderliga resurser inom ramen för aids-anslaget skallställas till SÖ:s förfogande (yrkande 4). Motionerna 1989/90:So430 av BengtWesterberg m.fl. (fp) yrkande 1 och 1989l90:So436 av m.fl. (c)yrkande 2 har motsvarande innehåll. De två sistnämnda motionerna har dock ingayrkanden om ökat anslag. SÖ har /88 från AlDS-delegationenerhållit medel för fortbildnings- och informationsinsatser. erhöllSÖ sålunda 3,5 milj.kr. i bidrag ur aids-anslaget och 3,3 milj.kr.Av medlen har en del använts för fortbildning av länslag (steg 1), vilkadärefter fungerat som kursledare i utbildning av personal vid grund- ochgymnasieskolor (steg 2). I samarbete med har vidare en tidningtill samtliga gymnasieelever tagits fram och distribuerats till skolorna. Enlärarhandledning som successivt kan byggas ut har utarbetats. SÖ har bedömt attfortbildningsinsatser är nödvändiga också under /91 och beräknatett medelsbehov härför till ca 13 milj.kr. SÖ har därvid utgått ifrån attlandstingen står för halva kostnaden. SÖ har sålunda i sin anslagsframställningyrkat ca 6,5 milj.kr. för sina fortbildnings- och informationsinsatser förskolorna när det gäller HIV/aids. Fortbildningsinsatserna är avsedda att varaav engångskaraktär. Efter denna engångssatsning har SÖ förutsatt attutbildningen av lärare i princip kan ske i reguljära former inom ramen förgrund- och fortbildning av lärare. I budgetpropositionen bil. 10 (,s. 111 f.) anför föredraganden att han delar SÖ:s uppfattning att skolan, genom 43 sin unikamöjlighet att i stort sett nå alla ungdomar, bör utnyttjas i det HIV/aidsförebyggandearbetet. HFV/aids-informationen bör, anför före- 1989/90:SoLI17 dragandenvidare, ingå som en del i den ordinarie undervisningen om sex och samlevnad.Föredraganden erinrar om att ansvaret för särskilda medel förinformationsinsatser m.m. när det gäller HIV/aids ligger inomsocialdepartementets verksamhetsområde. Föredraganden har därför samrått medchefen för . Något utrymme för medel till SÖ:s förfogandehar enligt vad som redovisas inte kunnat finnas inom den särskilda ramen förinsatser mot aids. SÖ har fått i uppdrag att göra en uppföljning ochutvärdering av gjorda informationsinsatser fram till och med ,bekostade med medel från AlDS-delegationen. I avvaktan på resultatet avutvärderingen har inte några särskilda medel avsatts till fortsatta sådanainsatser. Även i bilaga tillbudgetpropositionen behandlas skolans HlV/aids-arbete (bil. 7 s. 16). Ocksådär framhålls skolans ansvar att inom ramen för den obligatoriska sexual- ochsamlevnadsundervisningen ge ungdomar kunskaper om sexuellt överförbara sjukdomar,preventivmedel etc. Socialministern anför att information om HIV snarastmöjligt bör integreras i denna undervisning. Han hänvisar till SÖ:s uppdrag attfölja upp och utvärdera de gjorda insatserna. Enligt socialministernavser regeringen att avvakta resultatet av utvärderingen innan eventuellaytterligare stödinsatser sätts in. En väsentlig del av de centralt initieradeinformationsinsatserna under /91 skall enligt socialministernriktas till ungdomar, vilket kommer att innebära ett stöd tillinformationsarbetet på skolans område. Utskottet har vid flera tillfållen tidigare behandlatmotioner om bidrag till SÖ:s fortbildnings- och informationsverksamhet när detgäller HIV/aids. Vid den senaste behandlingen, i betänkandet 1988/89: SoU21 däräven tidigare uttalanden redovisas, anförde utskottet bl.a. följande (s. 19). Utskottet erinrar om de skarpa uttalanden som utskottetgjort om vikten av att HIV och aids behandlas i skolans sex- och samlevnadsundervisning.Skolan har en unik möjlighet att nå ungdomarna med information. Utskottet haräven i andra sammanhang vid åtskilliga tillfållen framhållit att sex- ochsamlevnadsundervisningen i skolan måste förbättras. Undervisningen skall varaett led i en vidare samlevnadsundervisning där begrepp som ansvar och hänsyninte glöms bort i en hantering som lätt kan tendera att bli för teknisk.Utskottet delar den grunduppfattning som finns i motionerna att sex- och samlevnadsundervisningenmåste få ökad prioritet i skolan. har utskottet framhållit attundervisningen måste utformas så att ungdomarna får möjlighet att verkligendiskutera frågorna. Vad sedan gäller kraven på resursertill SÖ för sex- och samlevnads utbildningen vill utskottet erinra om utskottets uttalanden i denna fråga . Utskottet anser det alltjämt angeläget att ett program för fortbildning och undervisning kan fullföljas. Av den föregående redovisningen framgår att SÖ med stöd av bidrag från aids-anslaget nu genomfört ett sådant program för gymnasieskolan och att SÖ även erhållit medel för ett liknande program för . anserdetta arbete mycket värdefullt och ser med tillfredsställelse att en vissutvärdering av genomförda insatser kommit till stånd. Utskottet 1989/90:SoU17 anser det angeläget att de företagna utbildningsinsatsernaverkligen tas till vara i skolans sex- och samlevnadsundervisning. Det finnsemellertid anledning att framhålla att de nu företagna insatserna inte får bliinsatser av engångskaraktär. Utskottet finner det riktigt och angeläget att medel utgårfrån aids-anslaget för att förbättra informationen om HIV och aids i skolorna.Utskottet vill emellertid framhålla att utskottet inte anser detrimligt att hela den nydaning av sex- och samlevnadsundervisningen som ärnödvändig finansieras med medel ur aids-anslaget. Eftersom sex- ochsamlevnadsundervisningen utgör en betydelsefull del i skolans hela undervisninganser utskottet att medel för en reformering av sex-ochsamlevnadsundervisningen också måste sökas på annat håll. Aids-medlen ärframför allt avsedda för att åtgärder snabbt skall kunna vidtas i ett initialskede.Inte minst gäller detta de insatser som behövs i fråga om informationen om HFVoch aids. När informationen väl integrerats i annat arbete bör finansieringenav det arbetet ske på det reguljära sättet. Med hänvisning till det anförda avstyrkte utskottet de dåaktuella motionerna. Utskottets m-, fp-, c- och vpk-ledamöter reserverade sigtill förmån för ett tillkännagivande om att resurser borde ställas till SÖ:sförfogande inom ramen för aids-anslaget, så att det planeradefortbildningsprogrammet kan genomföras. Utskottet gör nu följande bedömning. När HIV och aids först uppmärksammades för drygt fem årsedan var kunskapsbehovet stort. En omfattande informationskampanj inleddes år1987. I ett första led av kampanjen riktades informationen till allmänheten.Därefter följde en delkampanj riktad särskilt till de prostituerades kunder. Entredje delkampanj genomfördes för ungdomar. De medmänskliga aspekterna av HIVoch aids har också lyfts fram. redovisades på nytt ikampanjer hur smittspridningen kan motverkas. Dessutom har genomförts en utbildningav vidareinformatörer. Ett stort informationsmaterial har tagits fram för dennagrupp. Parallellt med kampanjerna har också pågått ett omfattandeinformationsarbete genom statliga myndigheter, landsting och inte minstfrivilliga organisationer. En satsning har gjorts för att förbättra skolansinformation om HIV/aids. Förutom informationsinsatserna har hälso- och sjukvårdenmobiliserat en beredskap att ta emot, diagnostisera samt vårda och behandlaHFV-smittade och aidssjuka. En omfattande testverksamhet har genomförts.Provtagningar sker fortlöpande. Hälso- och sjukvården liksom folkrörelserna ochorganisationer har gjort betydelsefulla insatser för att utveckla vård ochomhändertagande. Forskningen kring HIV/aids är intensiv. Även om avsevärda insatser sålunda gjorts i syfte attsprida kunskap om HIV och aids är informationsbehovet fortfarande stort.Utskottet delar den i flera motioner framförda uppfattningen att samhälletefter de insatser som har gjorts nu inte får ge allmänheten intrycketav att faran på något sätt skulle vara över. Kunskapsförmedling och informationom HIV/aids kommer att vara det mest verksammainstrumentet för att förebygga smittspridning. HIV är 1989/90:SoU 17 Den kommer såvitt man kan bedöma att finnas kvar föröverskådlig framtid. Information måste därför lämnas kontinuerligt och inteendast i samband med särskilda kampanjer. Inriktningen av det kommandeinformationsarbetet övervägs . Enligt utskottet är detväsentligt att få till stånd en integrering av informationen om HIV och aidsfrämst i sex- och samlevnadsundervisningen och i hälsoupplysningen. Exempelfinns på att en sådan integrering redan inletts. Så har t.ex. kriminalvårdenoch narkomanvården bättre förutsättningar att i sin reguljära verksamhethantera HIV/aids-frågorna. Utskottet understryker vikten av att dennautveckling fortsätter inom alla områden. Flera motioner tar upp frågan om stöd till SÖ för dessinformationsarbete när det gäller HIV/aids. Utskottet har tidigare uttalat attdet är nödvändigt att HIV och aids behandlas i skolans sex- och samlevnadsundervisning.Sverige har ett i förhållande till många andra länder gynnsamt läge när detgäller att nå ungdomar med sådan information. Skolan har sålunda en sedan längeetablerad sexualupplysning. Det finns dock fortfarande brister i denna. För attkomma till rätta härmed har SÖ genomfört ett fortbildningsprogram. Detta harsyftat till att förbättra utbildningen av personalen vid grund- ochgymnasieskolor. Bidrag till arbetet har utgått frånaids-anslaget. Utskottet delar uppfattningen i budgetpropositionen att de gjordainformationsinsatserna nu måste utvärderas. Regeringen har uppdragit åt SÖ attgöra en sådan utvärdering. SÖ har för nästa budgetår begärtytterligare medel för fortbildningsprogrammet. Därvid har framhållits attfortbildningsinsatserna är av engångskaraktär. Enligt utskottet är detangeläget att SÖ under /91 kan genomföra de fortbildnings- ochinformationsinsatser som planerats. Bidrag bör därför kunna utgå ur anslaget A5 även detta år. Enligt utskottet bör SÖ:s behov kunna tillgodoses inom ramenför det föreslagna anslaget A 5. Utskottet vill i likhet med vad utskottet anfört fleragånger tidigare framhålla att det är angeläget att sex- ochsamlevnadsundervisningen och informationen om HIV och aids i skolorna kanförstärkas. Som utskottet också framhållit tidigare är det nödvändigt atthittills gjorda insatser för att förbättra utbildningen av personalen vidgrund- och gymnasieskolan utvärderas. Eftersom sex- och samlevnadsundervisningenutgör en betydelsefull del i skolans hela undervisning anser utskottet atterforderliga medel för en fortsatt reformering av denna undervisningfortsättningsvis bör beviljas över utbildningsbudgeten. Vad utskottet anfört med anledning av motionerna So429 (m)yrkande 4, So430 (fp) yrkande 1, So436 (c) yrkande 2 och So541 (vpk) yrkande 2i motsvarande del bör som sin mening ge regeringen till känna. Behovet av ett statligt stöd till insatser mot HIV/aids ärsom framgår av det anförda alltjämt stort. Förslaget i budgetpropositioneninnebär en reell minskning på H milj.kr. Drygt 10 milj.kr. finns emellertiddisponibla som reserverade medel från tidigare budgetår. förutsätteratt dessa kommer att användas för insatser mot aids. Utskot- 1989/90:SoU 17