bet · GD01AU13 · 1989-12-31 00:00:00 — I motion 1988/89:A460 av m.fl. (s)framhålls behovet av regionalpolitiskt stöd till satsningar för kvinnor inomkultur-och fritidsområdet. Kulturen är en underskattad faktor förregionalpolitisk utveckling enligt motionärerna. I länsstyrelsernas årligalänsrapport måste utvärderingen av det regionalpolitiska stödets effekterkompletteras med effekterna även för kvinnorna. Med detta underlag bör ocksåregeringen i budgetpropositionen kunna redogöra för dessa aspekter på ettnationellt plan. Stöd till kvinnor i norra inland avseende arbetsmarknad,fritid och kultur behandlas även i motion A96 av (). Utöverarbetsmarknadsinsatser behövs en rad regionala utvecklingsinsatser för bl.a.projektstöd inom olika kulturområden. m.fl. (s) tar i motion A66 upp olika formerav stöd för kvinnor i skogslänen, bl.a. behovet av en"upplysningscentral" som kan ge råd om utbildningsmöjligheter,studiesocialt stöd etc. Motionärerna anser att en viss summa pengar uranslaget för regional projektverksamhet skall specialdestineras till kvinnor iskogslänen. Utskottet har tidigare i avsnittet Kulturpolitik uttrycktsin tillfreds ställelse över att länsanslagen liksom medel från det föreslagna anslaget för infrastrukturåtgärder skall få användas till insatser inom kulturom rådet. Detta kan ha en särskilt stor betydelse för kvinnor som i hög grad engagerar sig i kulturlivet. Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna när det gäller att kvinnors speciella önskemål måste få komma till uttryck i dessa sammanhang. Med hänsyn också till den föreslagna medelsökningen vad gäller dessa anslag anser utskottet att syftet med motionärernas yrkanden på detta område till viss del är tillgodosett. När det gäller önskemål om redovisningar med uppdel- 140 ning påkvinnor och män, vill utskottet dels erinra om att information om de regionalpolitiska medlens användning m.m. i fortsättningen 1989/90:AU13 föreslåsges inom ramen för länsstyrelsernas anslagsframställningar, dels hänvisa tillatt jämställdhetsredovisningar i ökad utsträckning tas upp ibudgetpropositionen i bilaga 15. Med det anförda avstyrker utskottet deaktuella motionsyrkandena. Trots huvudprincipen om att varje område för sig bör taansvar för de regionalpolitiska kraven anser industriministern att användningav regionalpolitiska medel kan vara motiverad i vissa fall. Exempel på sådanafall är när ordinarie sektorsmedel inte kan täcka de behov som finns eller närregionalpolitiskt angelägna men udda projekt är svåra att passa in i denordinarie budgetprocessen. Enligt propositionen bör det finnas vissa flexiblamedel inom regionalpolitiken. Därför föreslås en samlad lösning som innebär att330 milj.kr. anvisas för särskilda infrastrukturåtgärder. Med hänsyn till attbehoven är störst inom norra inland beräknas i propositionen att 200milj.kr. skall avse stödområde 1. Länsstyrelserna i , Västerbottensoch bör tillsammans utarbeta förslag till hur dessa medel skallanvändas. Resterande 130 milj.kr. bör disponeras av regeringen och avse sådanabeslut som bör fattas på central nivå. Dessa medel bör i huvudsak avsekompletterande medel i stödområde 1, insatser i stödområde 2 samt vissainsatser i stödjepunkter i anslutning till stödområdena. /Vndra delar avlandet där medlen kan ha regionalpolitisk betydelse kan också komma i fråga bl.a. har sydöstra tidigare nämnts i samband med in>atser påforskningsområdet. Utöver dessa särskilda medel bör länsstyrelserna isamtliga län, med projektmedel från anslaget för regiionalautvecklingsinsatser, ha möjlighet att bedriva sektorssamordning och stödjamindre infrastrukturprojekt. I fråga om användningen av medlen anförs i propositionenatt det gemensamma anslaget för stödområde 1 bör avse större projekt avgemensam betydelse för hela eller stora delar av regionen. Det bör därför intekunna delas upp mellan berörda länsstyrelser. Vid genomgången av olikapolitikområden i propositionen har exempel lämnats på ändamål, till vilkainfrastrukturanslaget bör kunna användas, t.ex. samverkan mellan flerautbildningsanordnare, teknikspridningsprojekt, åtgärder för kvinnorsföretagande, kulturinsatser m.m. Investeringar av typen vägar, järnvägar ochflygplatser bör däremot inte komma i fråga. Medlen är heller inte avsedda attersätta ordinarie statliga stöd inom olika områden. anser i motion A83 att beteckningeninfrastrukturåt- ggrder delvis är missvisande. Regeringen avser inte att medlen skall nyttjas till förbättrade vägar, järnvägar eller flygplatser. Den typ av åtgärder som anslaget bör användas till enligt regeringen bör huvud sakligen kunna tillgodoses inom ramen för länsanslagen. Regeringens förslag innebär att 200 milj.kr. skall anvisas till de nordligaste länen. Denna delav anslaget bör kunna utgå. manhangettill att de i sin partimotion med anledning av proposition 1989/90:AU13 1989/90:88om näringspolitiken föreslagit väg- och järnvägsinvesteringar med sammanlagtdrygt . För de insatser som beslutas centralt anser moderaternaatt det är tillräckligt att ett belopp om 100 milj.kr. står till regeringensförfogande. de gröna framför i motion A106 ett alternativtförslag för dispositionen av infrastrukturanslaget. anser att intenågon del av dessa medel skall fördelas genom centrala beslut. I stället bör130 milj.kr. fördelas av länsstyrelserna i , ,, , och län för insatser inomstödområde 2. Vidare skall 200 milj.kr. disponeras av länsstyrelserna iNorrbottens, och för insatser inom stödområdena 1och 2. I motsats till anser utskottet att det ärangeläget att länsstyrelserna i de tre nordligaste länen får disponerasärskilda medel för utvecklingsåtgärder av den typ som exemplifieras avregeringen. Det bör understrykas att det är fråga om insatser i de frånregionalpolitisk synpunkt mest utsatta kommunerna i vårt land. De särskildastödmöjligheter regeringsförslaget erbjuder bör få prövas i dessa kommuner.Med tillstyrkande av regeringens förslag i denna del avstyrker utskottetsåledes motion A83 i motsvarande del. Av vad nu sagts framgår att utskottet ser det somangeläget att huvuddelen av medlen skall gå till den del av landet där behovenär störst, dvs. Förslaget i motion att de berördalänsstyrelserna skall kunna disponera medlen för åtgärder även i stödområde 2avstyrks på denna grund. När det gäller de medel som avses för beslut på centralnvå ansluter sig utskottet till regeringens avvägning av beloppets storlek, 130milj.kr. Den av i motion A83 gjorda uppskattningen av erforderligtmedelsbelopp, 100 milj.kr., har således inte utskottets stöd. Denna frågabehandlas vidare under avsnittet /Vnslagsfrågor. Utskottet kan konstatera att planering om disponering avviss del av de 130 milj.kr. Således räknas med 35 milj.kr.till Blekinge kustbana och lantmäteriprojekt i . Vidare har 35milj.kr. beräknats för forskning vid mindre och medelstora högskolor, bl.a. isydöstra . De centrala medlen för teknikspridning, konsult- ochutredningsinsatser, vilka under innevarande budgetår uppgår till 35 milj.kr.,kan även under nästa budgetår beräknas ha motsvarande omfattning. Avsikten medåterstående centrala medel är att vara en kompletterande resurs till deregionala medlen med de syften som angetts ovan. förslag till disposition av 130 milj.kr. medfördelning av medlen på sex länsstyrelser avvisar utskottet med hänsyn till attinfrastrukturåtgärder ofta är länsöverskridande till sin karaktär och kräverstörre satsningar än en länsstyrelse kan mäkta med. Motion A106 avstyrks idenna del. Utskottetgodkänner därmed den föreslagna satsningen på regional- 142 politiskamedel till infrastrukturåtgärder. I tvåmotioner begärs insatser för att stärka infrastrukturen. 1989/90: AU 13 I motion 1988/89:A457 av m.fl. (s)framhålls behovet av insatser för att stärka infrastruktur och andrautvecklingsresurser i skogslänen. Statens medverkan behövs därför på en rad områden,t.ex. samverkan i utvecklingsfrågor över administrativa gränser,kvin-nosysselsättning, utbildningsfrågor m.m. I motion A50 av m.fl. (s) anförs att regionalpolitiska medel för infrastrukturinsatseräven bör få tas i anspråk för sydöstra . För detta talar bl.a. behovenav samverkan inom regionen samt den låga utbildningsnivån i sydöstra . Utskottet kan konstatera att motionerna i allt väsentligtär tillgodosedda genom utskottets förslag om användning av regionalpolitiskamedel till infrastrukturåtgärder. har förslag om infrastrukturmedeltill högskolorna i sydöstra redovisats. Därutöver vill utskottet erinraom att även anslaget för regionala utvecklingsinsatser kan användas för attstödja mindre infrastrukturprojekt. Motionskraven påkallar därför inte någonriksdagens åtgärd och avstyrks sålunda. Utvecklingsinsatser i glesbygd och på landsbygd De regionalpolitiska stödåtgärder som har redovisats i denföregående framställningen kompletteras av särskilda insatser för de mestglesbefolkade områdena. Dessa insatser är inriktade på sysselsättning ochservice i glesbygderna. Propositionens överväganden beträffande det framtidaglesbygdsstödet grundas på förslag och synpunkter från förutom REK87 ochremissinstanserna det av glesbygdsdelegationen utarbetade landsbygdsprogrammetoch förslag från folkrörelsernas landsbygdsriksdag i . En av förutsättningarna för upprätthållande av mångastrategiska funktioner i glesbygderna är bl.a. att byar och samhällen kanöverleva och utvecklas, heter det i propositionen. På så sätt skapas ocksåmöjlighet att ta till vara glesbygdens resurser. Det är mot denna bakgrund somglesbygds- och landsbygdspolitiken i ett nationellt perspektiv utgör en viktigdel av regionalpolitiken, framhåller industriministern, som också betonar attden utpräglade glesbygden, när det gäller insatser av olika slag, ävenfortsättningsvis måste prioriteras. För att glesbygden och landsbygden skall kunna utvecklasekonomiskt, socialt och kulturellt krävs en helhetssyn och att myndigheter ochorganisationer på alla nivåer samverkar. I den tidigare framställningen harutskottet redogjort för olika sektorers regionalpolitiska betydelse. I denföljande framställningen kommer också en sammanfattning av dessa sektorersbetydelse från glesbygds- och landsbygdssynpunkt. Propositionen 1989/90:AU13 Enligt propositionen är ett ytterligare förbättratglesbygdsstöd samt en utbyggd sektorssamordning några av hörnstenarna iglesbygdspolitiken. Glesbygds- och landsbygdsinsatserna måste ha en sådaninriktning att de medverkar till att ta till vara den mänskliga kraften och delokala resurserna. Det gäller också att förbättra kvinnornas förutsättningaratt bo och och verka på landsbygden. Väl fungerande boendemiljöer med tillgångtill service är också betydelsefulla liksom förbättrade utbildningsmöjligheter.Kommunikationerna är viktiga såväl för person- och godstransporter som förteleöverföringar. Ytterligare ett område som har stor betydelse är kulturen,framhålls det i propositionen. Industriministern anser att projektmedlen i ökadutsträckning och på ett friare sätt bör kunna användas i glesbygden men även pålandsbygden för att utveckla närmiljön genom satsning på vissa typer avinfrastruktur. Det bör vidare ankomma på länsstyrelserna att för resp. länutarbeta ett särskilt landsbygdsprogram, något som redan har gjorts i en dellän. Inför kommande anslagsframställningar bör utarbetas material som belyserhur bedömer sina landsbygdsinsatser. Ett sådant material gerutvärderingsmöjligheter för , den nya glesbygdsmyndigheten ochregeringen. Utvärderingen kan sedan ligga till grund för nya riktlinjer förverksamheten, framhåller industriministern. Moderata samlingspartiet utvecklar sin syn pålandsbygdspolitiken i sin partimotion Jo268 som bl.a. behandlas ijordbruksutskottet. /yrkanden i motionen utom ett bereds eller har berettsav andra utskott. anför i sin partimotion A412 kritiska synpunkterpå regeringens politik som man anser har varit koncentrationsinriktad ochmissgynnat landsbygden. Motionärerna föreslår i motionen att ett åtgärdsprogramupprättas för att utveckla landsbygden och redovisar därvid vissaförutsättningar som bör ligga till grund för ett sådant program. Programmet börinnehålla bl.a. följande: -Ett utvecklingsanslag på 750 milj.kr. - Enuppräkning av länsanslaget -Ett10-årigt program för vägförbättringar -Återföring av vinsterna frånvattenkraften till de producerande regionerna - Kraftigförbättring av den kommunala skatteutjämningen -Stimulansbidrag om . per lägenhet till smålägenheter på landsbygden-Ingen offentlig service på landsbygden får dras in utan att alternativ prövats - Industriellasatsningar för att stärka småföretagsutvecklingen -Ökat stöd tilllantbruksnäringen för anställningar och miljöförbättringar - Insatser förforskning och utbildning -t a a -En konsekvensanalys avstatsbudgetens och skatteomläggningens ef- 1989/90:AU13 fekter förlandsbygdsbefolkningen I kommittémotion Al 14 (c) anknyter motionärerna till ochkompletterar förslagen i partimotionen. Flertalet av de konkreta motionsyrkandenabehandlas i olika avsnitt i framställningen. Likvärdiga levnadsvillkor i olika delar av landet medtillgång till arbete, kommunikationer, utbildning, social och kommersiellservice, kultur, fungerande föreningsliv mm. förutsätter att statsmakterna tarhänsyn till landsbygdens krav och behov, framhåller motionärerna. En förutsättning för att vända den negativabefolkningsutvecklingen är bl.a. en breddning och differentiering avnäringslivet. Förslag som kommit fram genom landsbygdskampanjen ochlandsbygdsriksdagarna måste tas till vara. Motionärerna yrkar att 750 milj.kr. beviljas i form av ettnytt reservationsanslag för det föreslagna åtgärdsprogrammet. Glesbygdsstödetbör vara en del i ett sådant anslag. Motionärerna understryker att deföreslagna medlen för landsbygdsutveckling avser hela landet och särskiltlandsbygdsdelar i områden utanför resursområdet. Även kommunbterna tar i sin motion A107 uppförslag om ett särskilt anslag. Anslaget föreslås uppgå till 193 milj.kr. Lantbruksstyrelsen har arbetat med ettsärskilt stöd för landsbygdsutveckling i norra . Verksamheten utgörkomplement till jord- och skogsbruksnäringen. Dessa kombinationsnäringar harsärskilt gynnat kvinnornas situation på landsbygden, betonar motionärerna.Liknande synpunkter för vpk fram.i motionerna Jo68 och Jo270. I de grönas motion A106 föreslås attlänsstyrelserna på regeringens uppdrag bör upprätta regionala landsbygdsprogramsom utgår från den kommunala planeringen. Denna kommer därigenom att omfattaäven landsbygden i sin översiktsplanering. Regeringen bör återkomma med ettsärskilt glesbygds- och landsbygdsprogram, där effekterna av skattereformen,energi- och livsmedelspolitiken behandlas. () vill i motion A404 ha etttillkännagivande om utvärdering och förslagsredovisning med anledning avlandsbygdskampanjen . och (båda c) vill imotion A81 ha ett tillkännagivande om att regeringen bör bifalla de förslag somlagts fram av landsbygdsriksdagarna. Utskottet behandlar inledningsvis kraven i motionerna Al14 (c) och A412 (c) vad gäller ett åtgärdsprogram för landsbygdens utveckling.Utskottet har och senast i sitt av godkända betänkande1988/89:AU13 deklarerat sin principiella inställning att förhållandenavarierar så kraftigt mellan olika regioner att ett samlat utveck- 10 1989/90. lingsprogramför hela landet inte blir meningsfullt. Förekommande 1989/90:AU13 problembör i stället behandlas i utvecklingsplaneringen i resp. län. Alla län arbetari dag med utvecklingsfrågor för landsbygden. Utskottet delar bedömningen i propositionen att särskiltstöd liksom bör förbehållas de av länsstyrelserna avgränsadeglesbygdsområdena. Medlen för regional projektverksamhet bör vara ett av deviktigaste instrumenten för många av de insatser som behövs för både glesbygdenoch landsbygden. Den ökade möjlighet till flexiblare användning avprojektmedlen som ges genom förslagen i propositionen innebär som tidigaresagts att insatser också kan göras på landsbygden utanför glesbygdsområdet.Flera av de förslag som innefattas i det föreslagna åtgärdsprogrammet kommerdeb att i viss utsträckning tillgodoses genom satsningar över andrahuvudtitlar, deb att bli föremål för ytterligare utredning. Med hänvisning tilldet anförda avstyrks motionerna Al 14 (c) och A412 (c) i nu behandlade delar.Härav följer också att utskottet inte heller är berett att biträdamotionsyrkandena om särskilda medel för landsbygdsutveckling, till vilketutskottet återkommer i det följande. Beträffande förslagen av vpk i motionerna A107, Jo68 ochJo270 får utskottet framhålla följande. Regeringen föreslår i den livsmedelspolitiskapropositionen 1989/90:146 ytterligare medel som förstärkning av deregionalpolitiska medel som är avsedda för glesbygdsstöd och regionalprojektverksamhet. Det är naturligt, framhålls det i propositionen, att dennautökning av medlen går till s.k. kombinationsföretag där jordbruket ingår somen del. På detta sätt kan intentionen med det tidigare s.k. åtgärdsprogrammetför jordbruket i norra fullföljas och vidareutvecklas. Regeringsförslaget och anslutande motionsyrkandenbehandlas närmare i avsnittet anslagsfrågor. Med det anförda får motionerna A107, Jo68 och Jo270 i vissutsträckning anses vara tillgodosedda. Utskottet avstyrker därför motionerna inu behandlade delar. Beträffande yrkandena i motionerna A81 (c) och Al 14 (c)om behandlingen av förslagen från landsbygdsriksdagarna får utskottet hänvisatill den tidigare framställningen varav framgår att förslagen från landsbygdsriksdagarnahar varit ett av underlagen för de överväganden och förslag som återfinns ipropositionen. Utskottet avstyrker därför här aktuella motionsyrkanden. Vad angår yrkandet i motion A404 (m) konstaterar utskottetatt glesbygdsdelegationen antog ett program för 90-talets landsbygdspolitik. Programmet skall enligt delegationen ses som en uppföljning av landsbygdskampanjen och som ett underlag för regeringen i dess arbete med den regionalpo litiska propositionen. Programmet finns dokumenterat i Ds 1990:10. Som sagts har även förslagen från glesbygdsdelegationen legat till grund för förslagen i den regionalpolitiska propositionen. Försla gen i motion A404 är således i huvudsak tillgodosedda, varför motio nen avstyrks. Beträffande kraven i motion A106 (mp) om regionalalandsbygds- 1989/90:AU13 program får utskottet anföra följande. Flera länsstyrelser har redan upprättat sådana regionala landsbygdsprogramsom motionärerna efterlyser. Det bör enligt utskottets mening ankomma pålänsstyrelsen själv att bedöma behovet av att utarbeta särskiltlandsbygdsprogram. Motion A106 avstyrks därför i nu behandlad del. Beträffande förslagen i motionerna A106 (mp) och 412 (c)om att regeringen skall återkomma med ett särskilt program som bl.a. behandlareffekterna av skattereformen, energi- och livsmedelspolitiken, vill utskottet ifråga om skattereformen hänvisa till skatteutskottets yttrande, SkU3y. Arbetsmarknadsutskottetdelar skatteutskottets uppfattning att bedömningen av skattereformens effekterm.m. bör göras i samband med att tar ställning till propositionernaom skattereformen. Även nu pågående behandling av den livsmedelspolitiska propositionenbör enligt utskottets bedömning avvaktas. Vad angår energipolitiken kommerriksdagen att behandla denna i ett större sammanhang. Med detanförda avstyrker utskottet motion A106 (mp) och A412 (c) i nu behandladedelar. Glesbygdsstöd kan lämnas i form avavskrivningslån, kreditgaranti - intensifieradesysselsättningsinsatser (IKS) -samhällelig service Frågor om stöd prövas i allmänhet av , sominom resp. län också svarar för den närmare avgränsningen av de områden inomvilka glesbygdsstöd kan utgå. När det gäller kommersiell service i glesbygdenhar att samråda med bl.a. berörd kommun. I principiellt viktigaärenden skall samråd ske med . Glesbygdsstöd lämnades, under /89 med 233milj. Huvuddelen av stödet användes för att delfinansiera investeringar ica 1 800 småföretag. Subventionen per nytt arbetstillfålle uppgick till 100 000kr. Vidare lämnades investeringsstöd till ca 200 glesbygdsbutiker. Det konstateras att huvuddelen av företagsstödet går tillmanliga företagare. Inte minst för att stimulera företagsamheten bland kvinnori glesbygd föreslås att s.k. mjuka investeringar räknas in i stödunderlagetvid bestämmande av stödets storlek. I propositionen framhålls att glesbygdsstödet har visatsig vara ett effektivt och flexibelt system. Problemet har varit uppföljningoch utvärdering av stöden. Huvudansvaret för uppföljningen av glesbygdsstödetvilar på . Föredraganden anser att en del av projekt- medlen börkunna avsättas för uppföljningsändamål. Den föreslagna 1989/90:AU13 glesbygdsmyndighetenbör få i uppgift att göra centrala utvärderingar av stödet. Regeringen bör geklarare riktlinjer för verksamheten. Även om alla fyra stödformerna haft positiva effekterföreslås nu att stödformerna intensifierade kommunala sysselsättningsinsatser(IKS) och samhällelig service skall upphöra. Det finns enligt industriministerninte längre något behov av att regelstyra dessa båda insatser inom ramen förglesbygdsstödet. Skälen för dessa förslag är följande. Enligt en utvärdering av IKS-stödet som har gjorts av RRVframgår att IKS-verksamheten bedömdes som rutiniserad med dålig fantasi vadgäller inventering av de arbetslösas sysselsättningsbehov. avantalet dagsverken hade utförts av den egentliga målgruppen, dvs. lokalt bundenäldre arbetskraft. Dessutom var andelen kvinnor i IKS-verksamheten . Det främsta skälet till förslaget är emellertid att desysselsättningsskapande åtgärderna inom arbetsmarknadspolitiken kraftigt harförändrats . Genom tillkomsten av medel för otradilionella insatserfinns utrymme att välja den mest effektiva insatsen för att lösa problemen. Dearbetsmarknadspolitiska insatserna riktar sig främst till de grupper, bl.a.lokalt bunden äldre arbetskraft, som även i goda konjunkturlägen har svårt attfå arbete på öppna marknaden. Av denna anledning anser industriministern attdet inte längre finns skäl att inom ramen för glesbygdsstödet behålla ettsärskilt arbetsmarknadspolitiskt instrument. De medel som härigenom frigörs inom länsanslaget kan istället användas till att ge fler företag i glesbygden investeringsstöd. Därmedskapas bestående arbetstillfållen. I den mån IKS-medel har använts till projekti enskild regi bör företagsstödet fortsättningsvis vara den stödform somanvänds, anser industriministern. Stöd till samhällelig service kan lämnastill kommuner och landstingskommuner för att täcka kostnaderna för särskildainsatser avseende främst vård eller service för äldre eller handikappade samtaktiviteter för barn och ungdom. Stödet har emellertid enligt propositionen iringa grad använts till sådan verksamhet. Huvuddelen har i stället använts tillupprustning av samlingslokaler. Industriministern konstaterar att för stöd tillinvesteringar i samlingslokaler finns ett särskilt anslag underbostadsdepartementets huvudtitel. Genom en regeländring som genomfördes den 1juli 1989 förbättrades möjligheterna för de ofta små samlingslokalerna iglesbygd att få stöd. Dessutom medverkar kommunerna i många fall till upprustningav samlingslokaler. Slutligen konstaterar industriministern att den föreslagnafriare användningen av medlen för regionala utvecklingsinsatser gör att detsaknas anledning att inom ramen för glesbygdsstödet behålla stöd tillsamhällelig service. 1 propositionen föreslås dessutom att högsta belopp föravskrivningslån vid stöd till företag höjs från . till 350 000 kr.Avskrivningslån skall i fortsättningen enligt regeringens förslag även kunna lämnastill immateriella investeringar. Högsta belopp för avskrivnings- 1989/90:AU13 lån till uthyrningsstugor föreslås höjt från . och högsta belopp för servicebidrag till kommersiell service från . Flera motioner tar upp glesbygdsstö'dets utformning ochtillämpning. Åtta motioner behandlar regeringsförslaget att slopa IKS-och/eller stödet till samhällelig service. Det gäller partimotionerna A97 (fp)och A107 (vpk), kommittémotion Alll (c) samt motionerna A70 av (), A72 av () och A108 av (vpk). BengtHurtig (vpk) föreslår i motion Al 10 att IKS-verksamheten behålls i vissakommuner i .