bet · GD01LU11 · 1989-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet proposition 1989/90:30,vari föreslås två ändringar i regler om bodelning. Den enaändringen innebär att ettårstiden i den s.k. vederlagsregeln förlängs till treår. Det andra ändringsförslaget innebär att en rätt till pensionsförsäkring avsådant slag som normalt skall hållas utanför bodelning kan dras in ibodelningen, om det skulle vara oskäligt att hålla rättigheten utanför. Vidarebehandlas i betänkandet fyra med anledning av propositionen väckta motioner. Utskottet tillstyrker bifall till propositionen ochavstyrker bifall lill samtliga motioner. Tillbelänkandet har fogats tre reservationer och ett särskilt yttrande. I proposition 1989/90:30 föreslår regeringen() efter hörande av lagrådet att antar det ipropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i . Lagförslaget har intagits i bilaga till betänkandet. 1989/90:LI av och (båda m) vari yrkas att hos regeringen begär en utredning i syfte attvid bodelning möjliggöra att hänsyn tas till den samlade pensions-rätt somresp. make tjänat in under äktenskapet. 1989/90:L2 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att regeringensnarast återkommer till med förslag om kompletterande lagtext som germöjlighet för makar att i förväg avtala om fördelning av privatapensionsförsäkringar inför eventuell framtida bodelning, 2. att ,i enlighet med vad som i motionen anförs, uttalar att 10 kap. 3 § tredjestycket inte skall ges en restriktiv tolkning. 1 1989/90. 1989/90 LUll 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i 1989/90:LU11 motionenanförs om bedömningen av samtliga pensioners fördelning vid bodelning. 1989/90:L3 av och (båda c) variyrkas att beslutar att 10 kap. 3 § 3 stycket i lagen om ändring iäktenskapsbalken skall ha följande lydelse: "Rätt till pension som avses iandra stycket skall dock helt eller delvis ingå i bodelning, om det med hänsynlill framför allt äktenskapets längd men även makarnas ekonomiska förhållandenoch omständigheterna i övrigt skulle vara oskäligt alt undanta pensionsrällenfrån bodelning." 1989/90:L4 av (vpk) vari yrkas 1, att riksdagenhos regeringen begär förslag om ändring i ÄklB 10 kap, 3 § innebärande allprivata pensionsförsäkringar skall ingå i bodelning, 2, all om yrkande 1 avslås beslutar att del klart skall framgå av lagtexten huroskälighelen bör beräknas. Den familjerättsliga lagstiftningen har under de senastetvå årtiondena varit föremål för en genomgripande omarbetning. Efter en långrad av delreformer fattade (prop. 1986/87:1, bet.LU18, rskr. 159) beslut om att (GB) skulleersättas med en ny balk, (ÄklB). beslöts viktigaändringar i (ÄB) och införandet av en ny lag om sambors gemensammahem (sambolagen). Vidare beslöt alt anta en lag omhomosexuella sambor (prop, 1986/87:124, bet. LU28, rskr. 350), Den nyalagstiftningen irädde i kraft , I förhållande till GB innebär ÄklB betydelsefullaförändringar främst i fråga om förmögenhetsordningen i äktenskapet och fördelningenav makarnas egendom vid äktenskapets upplösning. Ett uttalat syfte medförändringarna har varit att åstadkomma en högre grad av ekonomisk rättvisa mellanmakarna vid äktenskapsskillnad. Ändringarna i äklenskapslagstiftningen har inneburit fleranyheter i fråga om bodelning mellan makar. Möjligheterna att frångå huvudregelnom likadelning vid bodelning med anledning av äktenskapsskillnad har vidgats genomall den allmänna jämkningsregel som fanns även tidigare givits ett något utökattillämpningsområde. Sålunda kan ena maken av sitt giftorätlsgods få behålla merän sin andel av giftorättsgodset om en likadelning skulle vara oskälig medhänsyn lill särskilt äktenskapets längd men även lill makarnas ekonomiskaförhållanden och omständigheterna i övrigt. Vidare har i ÄktB införts ensärskild regel om jämkning av äktenskapsförord. Regeln innebär att om ett villkor i elt äktenskapsförord är oskäligt med hänsyn lill förordets innehåll, omständigheterna vid förordets tillkomst, senare 1989/90:LUn inträffadeförhållanden och omständigheterna i övrigt får det jämkas eller lämnas utanavseende vid bodelningen. En förenkling har också skett av de s.k.vederlagsreglerna, vilka vid bodelning ger en make kompensation i vissa fall dåden andra maken har minskat sitt giftorätlsgods. I förhållande till GB innebärÄktB även den förändringen att privata pensionsförsäkringar som utgörgiftorättsgods inte skall ingå i bodelningen. En annan nyhet är att ocksåenskild egendom kan dras in i bodelningen, om makarna är överens om det. /väcktes motioner omändringar i den nya äktenskapslagstiftningen. Motionerna avslogs av riksdagenunder (se LU 1987/88:19). /väcktes nyamotioner med förslag till förändringar av bl.a. reglerna om bodelning mellanmakar. I sitt av godkända belänkande I988/89:LU22 uttalade utskottetmed anledning härav att de nya reglerna tillämpats i föga ochatt erfarenheterna från den praktiska tillämpningen således var begränsade. Detsaknades därför enligt utskottets mening ett tillfredsställande underlag för enbedömning av i vad mån förändringar i regelsystemet var påkallade. Utan alt taställning i sak till de ändringsförslag som förts fram i motionerna ansågutskottet emellertid att liden var mogen för en utvärdering av den nyaäktenskapslagstiftningen och särskilt då bestämmelsen om privatapensionsförsäkringars ställning i bodelningshänseende. I avvaktan påresultatet av denna utvärdering avstyrkte utskottet bifall till motionerna. tog sedan initiativ till en hearing,vilken hölls , angående utfallet av familjeräitsreform.Därefter utarbetades inom departementet en promemoria, (Ds 1989:41) Vissaäktenskapsrättsliga frågor, vilken innehåller förslag om två mindre ändringar iäktenskapsbalken, nämligen i fråga om vederlagsregeln och behandlingen avpensionsförsäkringar vid bodelning. Promemorian har remissbehandlats och vidarehar under beredningen i departementet överläggningar hållits med företrädareför justitiedepartementen i , och . På grundval av departementspromemorian föreslås ipropositionen två ändringar i regler om bodelning. Den ena ändringen avser den s.k. vederlagsregeln i 11 kap.4 § , som reglerar del fallet alt den ena maken utan den andra makens samtycke i inte obetydlig omfattning genom gåva har minskat sitt giftorättsgods eller använt sitt giftorätlsgods till alt öka värdet av sin enskilda egendom. Enligt den nuvarande regeln skall den andra maken kompenseras för det vid bodelning med anledning av äktenskapsskillnad, om gåvan eller motsvarande åtgärd har vidtagits innan lalan om äktenskapsskillnad väcktes. Förslaget innebär alt denna ettårstid förlängs till . Den andraändringen rör behandlingen av pensionsförsäkringar vid 1989/90:LU11 bodelning.Förslaget innebär all en rätt till pensionsförsäkring av sådant slag somnormalt skall hållas utanför bodelning enligt 10 kap. 3 § andra stycketäktenskapsbalken kan dras in i bodelningen, om det skulle vara oskäligt althålla rättigheten utanför. Lagändringarnaföreslås träda i kraft . l 10 kap. 3 § AktB finns bestämmelser om all viss egendomeller rättighet skall undantas från bodelning trots alt egendomen eller rättighetenutgör giftorättsgods. Av lagrummets första stycke följer all exempelvis rättentill pension från arbetsgivaren skall hållas utanför bodelningen. Detsammatorde gälla en anställds rätt enligt en pensionsförsäkring som arbetsgivarentecknat. Enligt andra stycket i paragrafen får också rätt till pension på grundav en privat försäkring som någon av makarna äger undantas, dock endast omutfallande belopp skall beskattas som inkomst och om försäkringen gäller rätttill 1. ålderspension eller invalidpension, eller 2. efterlevandepension ifall då rätt lill utbetalning av pension föreligger vid bodelningen (10 kap. 3§ ÄklB). I propositionen föreslås att 10 kap. 3 § ÄktB kompletterasmed en jämkningsbeslämmelse. Enligt den nya regeln skall rätt lill pension pågrund av en privat försäkring som skall undantas ändå helt eller delvis ingå ibodelningen om det med hänsyn till äktenskapets längd, makarnas ekonomiskaförhållanden och omständigheterna i övrigt skulle vara oskäligt attpensionsrällen hålls utanför. I motion L2 av m.fl. (m) anförs altinförandet av i flera olika avseenden medfört alt kvinnansställning blivit mindre trygg. Del sagda gäller enligt motionärerna inte minstbestämmelsen i 10 kap. 3 § ÄklB om behandlingen av pensionsförsäkringar vidbodelning. Motionärerna anser att förslaget i propositionen inte tillmötesgården kritik som riktats mot regeln och hänvisar till vad som anförs ipropositionen om att jämkningsbestämmelsen är en undantagsregel som skalltillämpas restriktivt. Motionärerna yrkar (yrkande 2) att skalluttala att jämkningsregeln inte skall ges en restriktiv tillämpning. Motionärerna i motion L2 framhåller vidare att makar somvill och kan sinsemellan ordna sina pensionsfrågor och andra ekonomiska förhållanden bör ha en möjlighet till del. Motionärerna uppfattar del som en brist att regeringen inte framlagt något förslag om avtalsrätt beträffande pensionsförsäkringar och anser alt det vid sidan av jämk ningsregeln bör finnas en möjlighet för makar alt träffa avtal om hur pensionsförsäkringar skall fördelas dem emellan. Motionärerna hänvi sar härvidlag till vad anfört i sitt remissyttrande över den lill grund för propositionen liggande departe mentspromemorian. En sådan avtalsmöjlighet bör gälla både försäk ringar som tecknas i framliden och redan tecknade försäkringar. Motionärerna yrkar (yrkande 1) alt regeringen skall framlägga , förslaglill lagändring som medger makar alt i förväg avtala om hur 1989/90:LU11 pensionsförsäkringarskall fördelas vid en eventuell framtida bodelning. I motion L3 av och (båda c)framhålls att det särskilt för parterna i det enskilda fallet kan bli svårtatt tillämpa den föreslagna nya regeln. Motionärerna anser del angelägel altmakarnas ekonomiska ställningstaganden underlättas och förordar därför attäktenskapets längd skall vara den viktigaste omständigheten vidskäligheisprövningen. I motionen yrkas att jämkningsbestämmelsen utformas såatt hänsyn framför allt skall tas lill äktenskapets längd. 1 motion L4 av (vpk) hävdas att privata,frivilliga pensionsförsäkringar alltid bör ingå i bodelningen och motionärenyrkar (yrkande 1) att hos regeringen begär förslag till ändring iäktenskapsbalken i enlighet med det sagda. För den händelse yrkandet intevinner gehör yrkar (yrkande 2) motionären att jämkningsregeln ges en sådanlydelse att det uttryckligen framgår vilka kriterier som skall ligga lill grundför skälighetsbedömningen. Till stöd för yrkandet framhåller motionären att deni propositionen föreslagna bestämmelsen innebär risker för att den ekonomisktsvagare parlen inte kan göra sin rätt gällande. Enligt utskottet är det angeläget alt de problem somuppkommit vid tillämpningen av regeln i 10 kap. 3 § ÄktB om behandlingen avprivata pensionsförsäkringar får en lösning. Flera länkbara utvägar stårhärvidlag till buds. En möjlighet är att som förordas i motion L4 behandlapensionsförsäkringarna som annat giftorättsgods, vilket skulle innebära alt manåtergår till den ordning som gällde innan ÄktB irädde i kraft. Huvudregeln vardå att privata pensionsförsäkringar ingick i bodelningen medan flertalet andrapensionsförmåner i enlighet med vad som också nu gäller enligt 10 kap. 3 §första stycket ÄklB hölls utanför. Under förarbetena till ÄktB framhöll departementschefen(se prop. 1986/87:1 s. 162 f) all det stora flertalet människor har sinpensionering ordnad på det sättet all förmånen inte ingår i en bodelning. Tillförsvar för all pension på grund av pensionsförsäkring enligt då gällande reglerdäremot ingick i bodelningen brukade enligt departementschefen anföras attbetalningen av försäkringspremierna i realiteten belastar bägge makarnasekonomi och därför får anses utgöra resultatet av deras gemensammauppoffringar. Det hade också framhållits att pensionsförsäkringar oftainnefattade myckel stora ekonomiska tillgångar. Skaiteaspekter och andra hänsynhade medverkat till att pensionsförsäkringar ofta hade karaktär avkapitalplacering. Emellertid hade enligt departementschefen också kritik riktatsmot att pensionsförsäkringarna inte följde samma regler som annan pen sion. Kritiken mot att dessa försäkringar omfattades av bodelning efter äktenskapsskillnad framträdde med särskild styrka i det fallet att den andra maken hade en rätt till pension vars värde inte ingick i bodel ningen. I anslutning lill delta uttalande erinrade departementschefen om all pensionsförsäkringar i kommunalskattelagens bemärkelse nu- 5 mera ärinskränkta till sådana former av försäkring som tillgodoser Vid inkomstbeskattningen tillåts inte heller av- 1989/90:LU11 drag förhögre än som anses behövliga för all försäkringstagaren skall erhållaen normal pension. Försäkringstagaren saknar vidare med vissa i sammanhangetbetydelselösa undantag möjligheter alt disponera över del förmögenhelsvärdesom försäkringen representerar. Med hänsyn till anförda förhållanden ansågdepartementschefen att del inte längre borde göras någon skillnad vid bodelningmellan vanlig pension och pensionsförmåner från pensionsförsäkring. Enlagändring i enlighet härmed skulle dessutom innebära ett närmande lill vad somgäller i och , Motsvarande försäkringar i dessa länder hadenämligen betraktats som sådana personliga rättigheter som inteskall ingå i bodelning. Enligt utskottets mening har de skäl som åberopats lillstöd för att rätt till pension på grund av pensionsförsäkring skall hållasutanför bodelningen alltjämt giltighet. I sammanhanget vill utskottet särskiltpeka på den fördel som bestämmelsen i 10 kap. 3 § ÄklB ger den efterlevandemaken vid bodelning med anledning av den andra makens död. Enligt tidigaregällande ordning kunde den efterlevande maken tvingas att från sin andel avgiftorätlsgodset utge kompensation till den avlidne makens bröstarvingar förvärdet av den pensionsrätt som tillkom henne enligt en försäkring, och dettagällde både i fall då hon själv tecknat försäkringen och i fall då hon insattssom förmånstagare till makens försäkring. Utskottet är således inte berett allförorda en återgång till den ordning som gällde före införandel av ÄklB. Vidjustitiedepartementets hearing angående utfallet av äktenskapsreformen harockså som redovisats i propositionen framkommit att det inte finnsanledning att ändra regeln om behandling av pensionsförsäkringar så att manåtergår till det äldre regelsystemet. Utskottet avstyrker alltså bifall lillyrkande 1 i motion 1.4. Vad härefter angår förslaget i motion L2 kan utskottet haförståelse för tanken att makarna vid sidan av den i propositionen föreslagna jämkningsregeln bör ha en möjlighet att själva avtala om hur pensions rättigheterna enligt föreliggande försäkringar skall fördelas vid en ftamlida bodelning. Enligt ulskollels mening kan det emellertid på goda grunder ifrågasättas huruvida det finns ett mera utbrett behov av en sådan möjlighet att träffa avtal. Som framhålls i propositionen har dock en avtalslösning vissa nackdelar eftersom den kräver aktivitet från båda makarnas sida innan bodelningen aktualiseras och vidare all båda makarna måste vara överens samt att den förutsätter alt makarna har goda kunskaper om lagens innehåll. Det kan därför antas att en möjlighet att avtala om pensionsförsäkringarna skulle kunna utnyttjas av ett relativt litet antal äkta makar. Särskilt när del gäller försäkringar som tecknats före avtalet är det vidare inte alllid givet att en uppdel ning av försäkringen kan genomföras av försäkringstekniska skäl. Här till kommer att som närmare redovisas i propositionen makarna redan enligt gällande rätt har en möjlighet att genom bodelning under pågående äktenskap omfördela rättigheterna på grund av pensionsför- 6 säkringar, låt vara att del i enstaka fall kan vara vissa nackdelar förbundna med en sådan omfördelning. Mot motionärernas förslag 1989/90:LU1 talarvidare att regelsystemet i ÄklB skulle ytterligare kompliceras, och utskottetvill härvidlag bl.a. peka på att en avtalsmöjlighet sannolikt skulle kräva ensärskild bestämmelse om jämkning. Inie heller från mera principiellautgångspunkter är förslaget invändningsfritt. AkiB bygger på principen altavtal mellan makar om kommande bodelning skall träffas i form aväktenskapsförord. Endast inför en föreslående äktenskapsskillnad fårs.k. föravtal träffas, och sådana avtal har inte verkan mot tredje man. Ommakar skall få möjlighet att avtala om pensionsförsäkringar måsteöverenskommelserna således ha äktenskapsförordets form. förhåller det sigemellertid så enligt ÄktB all äktenskapsförord skall användas endast för avtalom egendomsordningen i äktenskapet, dvs. i fråga om uppdelningen i giftorättsgodsoch enskild egendom. Ett avtal om framlida delning av pensionsrättigheter hardock inte den karaktären utan avser den faktiska fördelningen mellan makarnaav det giftorättsgods ,som utgörs av pensionsförsäkringar. Att låta även avtalha formen av äktenskapsförord skulle enligt utskottets mening brytasystematiken i ÄktB och medföra ytterligare komplikationer. Vidare skulle detstrida mot principerna bakom svensk äktenskapslagstiftning såväl dennuvarande som den tidigare att tillåta alt avtal ingås långt i förväg om hurviss egendom faktiskt skall fördelas vid bodelning. Det anförda leder utskottet till den uppfattningen att deti vart fall inte finns anledning att införa en sådan regel somförespråkas i motion L2, och utskottet avstyrker därför bifall till yrkande 1 imotionen. Förslaget att de problem som uppkommit i anslutning tilltillämp ningen av 10 kap. 3 § ÄklB skall lösas genom en särskild jämkningsre gel har fåll brett stöd under remissbehandlingen av departementspro memorian, och utskottet anser i likhet med departementschefen att en möjlighet lill jämkning bör öppnas. När det gäller den närmare utformningen av den föreslagna jämkningsregeln vill utskottet fram hålla alt äktenskapets längd självfallet är en omständighet av betydelse som bör vägas in vid skälighetsbedömningen. Utskottet kan emellertid > inte delauppfattningen i motion L3 att denna omständighet skall tillmätas särskildbetydelse. En sådan ordning kan lätt medföra omotiverade tröskeleffekter ochäven eljest leda till oskäliga resultat i del enskilda fallet. Liksom fallet ärvid tillämpningen av bestämmelsen i 12 kap. 3 § ÄktB om jämkning aväktenskapsförord måste i stället en helhetsbedömning ske av samtligaförhållanden varvid äktenskapets längd, makarnas pensionsskydd och andraekonomiska förhållanden är några av de faktorer som bör beaktas. Som framhållsi propositionen bör vidare hänsyn kunna tas till om pensionsförsäkringen merframstår som en kapitalplacering än som ett normalt pensionsskydd. Som enjämkningsfaktor bör också kunna gälla alt pensionsförsäkringen byggts upp undertiden före ÄktB:s ikraftträdande. Vid jämförelse med vad som gällde beträffandeförsäkringen innan ÄklB trädde i kraft kan ÄktB:s regler leda lill alt utfalletav bodelningen blir väsentligen sämre för den maken som inte har försäkringenpå sin sida. problem som uppkommit när det gäller äldre pensionsförsäkringar 1989/90:LUll kansåledes i vart fall delvis få en lösning genom tillämpning av den nyajämkningsregeln. Ätskilliga andra än nu angivna omständigheter måste emellertidockså vägas in, och i propositionen anges flera sådana jämkningsfaktorer. Att ienlighet med önskemålet i motion L4 precisera samtliga de kriterier som börkunna föranleda jämkning låter sig dock inte göras. Förhållandena i ettäktenskap varierar från fall till fall, och lagstiftaren kan inte rimligenförutse alla de situationer då en jämkning kan bli aktuell. På anförda skälavstyrker utskottet bifall till motionerna L3 och L4 yrkande 2. Utskottetförordar sålunda att den nya jämkningsregeln får den i propositionen föreslagnalydelsen. Som utskottet ovan anfört bör principen alltjämt vara attde nu ifrågavarande pensionsförsäkringarna skall hållas utanför bodelningen.Den nya jämkningsbestämmelsen får därför ses som en undanlagsregel och börsåledes, som departementschefen framhåller, tillämpas restriktivt. Ianslutning härtill vill utskottet betona att jämkning enligt den nya regelninte är det enda medel som står till förfogande när det gäller att förhindraoskäliga verkningar av bestämmelsen i 10 kap. 3 § ÄktB. Också reglerna omjämkning av bodelning och av äktenskapsförord liksom bestämmelserna omengångsunderhåll kan utnyttjas i detta syfte. Utskottet vill även påpeka attden i propositionen föreslagna ändringen av den s.k. vederlagsregeln ger enmake ökade möjligheter att få kompensation för värdet av depensionsförsäkringar som den andra maken tagit. Utskottet kan således inteställa sig bakom önskemålet i motion L2 om en mera liberal tillämpning ochavstyrker följaktligen bifall till yrkande 2 i motionen. I två motioner las frågan upp om behandlingen av makarnassamtliga pensionsrättigheter vid bodelningen. I motion Ll av förste vice talmanIngegerd och anförs att vid bodelning efter ettmer långvarigt äktenskap bör makarnas totala pensionsskydd beaktas. Om den enemaken under äktenskapet sålunda har intjänat en betydande rätt till ATP ochavtalspensioner medan den andre maken huvudsakligen haft oavlönat arbete medhem och barn borde detta kunna beaktas vid bodelningen. Enligt motionärernaskulle detta kunna ske genom alt den sämre ställda maken tilldelades en störreandel av det gemensamma boet för att underlätta åtgärder som bidrar tilltryggandet av försörjningen . Mot denna bakgrund begärs imotionen en utredning i syfte att vid bodelning möjliggöra att hänsyn las lillden samlade pensionsrält som resp. make tjänat in under äktenskapet. I motionL2 av m.fl. anförs att det bl.a, mot bakgrund avurholkningen av ATP-systemet kan finnas skäl att vid bodelningen till vissdel väga in även makarnas kollektiva pensionsrättigheter, och motionärernabegär ett tillkännagivande härom (yrkande 3). Med anledning av vad som anförs i motionerna villutskottet erinra 1984 tillsatta pensionsbéredningen (S 1984:03) som har till uppgift att göra en översyn av vissa frågor inom den allmänna pensio- , neringen.Beredningen, som avser alt slutföra sitt arbete 1990, hari betänkandet (SOU 1987:55) Efterlevandepension uppmärk- 1989/90:LU11 sammatfrågan om delning mellan makar av deras gemensamt intjänade pensionspoäng inomATP och därvid förklarat att den avser alt återkomma till frågan i samband medsina överväganden angående intjänande av ATP-rätt, I avvaktan på resultatet avpensionsberedningens arbete anser utskottet att det inte finns skäl att förordanågra förändringar av ÄklB:s bodelningsregler på sätt som begärts i motionernaLl och L2. Utskottet vill tillägga att rätten till egen pension i form avallmän pension eller avtalspension är en sådan rättighet som i regel inte kanöverlåtas och att den därför i likhet med andra sådana rättigheter enligt vadsom länge gällt inom äktenskapsrätten undantas från bodelning. En förändringi detta avseende skulle innebära att man frångår en grundläggande princip påområdet. Avslutningsvis vill utskottet peka på att den i propositionenföreslagna .jämkningsregeln ger en viss möjlighet att i de fall privatapensionsförsäkringar finns beakta makarnas totala pensionsskydd. Enligtpropositionen är det nämligen av betydelse för bedömningen av makarnas ekonomiskaförhållanden hur makarna har sitt pensionsskydd ordnat. Är det fråga om en storpensionsförsäkring som inte balanseras av en motsvarande pension på den andramakens sida, kan det finnas skäl att överväga en indragning helt eller delvisav försäkringen i bodelningen. Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionerna Ll och L2 yrkande 3. Den i propositionen föreslagna ändringen av den s.k.vederlagsregeln föranleder inte några uttalanden från utskottets sida. 1. beträffande behandlingen av privatapensionsförsäkringar vid bodelningen attriksdagen avslår motion 1989/90:L4 yrkande 1, 2. beträffandeavtal om pensionsförsäkringar attriksdagen avslår motion 1989/90:L2 yrkande 1, 1(in. c. mp) 3. beträffande utformningen av jämkningsregeln