bet · GD01UU8 · 1989-12-31 00:00:00 — Utrikesutskottetsbetänkande /90: UU8 1988/89:U505 av m.fl. (c) vari yrkas 8. att begär att regeringen i FN tar initiativtill en internationellt övervakad folkomröstning i , i enlighet medmotionen, 1988/89:U506 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen til) känna vad som i motionen anförtsom stöd för folk. 1988/89:U513 av () vari yrkas 1. att som sin mening gerregeringen till känna att i FN aktivt skall verka för att deteritreanska folket i en folkomröstning under FN:s överinseende får avgöraEritreas framtida status, 2. att som sin mening gerregeringen till känna att i FN skall verka för tillsättandet av ensärskild FN-kommissarie med uppgift att granska respekten för mänskligarättigheter i . 1988/89:U521 av m.fl. (m) vari yrkas 2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att verkar för att situationen i Etiopienbehandlas i FN, 1988/89:U523 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om deteritreanska folkets rätt till självbestämmande, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en lösningav konflikten genom att det eritreanska folket i internationellt övervakadfolkomröstning får ta ställning till sin framtid, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att återresa frågan om i FN, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skyddet förinternationella hjälpsändningar. 1988/89:U548 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att begär att regeringen i sina kontakter medEtiopien och EPLF verkar för en fredlig lösning av konflikten i , 1 1989/90. 1989/90 UU8 2. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att det 1989/90:UU8 humanitära biståndet till det eritreanska folket skallökas. Det område som är har under historiens gångstått under turkiskt, etiopiskt och egyptisk-sudanesiskt inflytande. () har däremot alltid varit självständigt. erövradesEritrea gradvis av italienarna som förklarade området 1890. Underden italienska koloniseringen innehades det eritreanska höglandet av ,men i förhandlingar med 18961897 accepterade den kolonialagränsdragningen. blev därefter språngbräda för de italienskaexpansionssträvandena mot som angreps ochockuperades. befriades av , och ladesunder brittisk militäradministration. Vid slut kundesegrarmakterna inte enas om vilken ställning skulle få, utan fråganhänsköts till FN. Generalförsamlingen beslöt (resolution 390 A/V)att skulle utgöra en autonom enhet (med betydande självstyre) i federationmed . avstod vid omröstningen. som federationenvarade begränsades det eritreanska självstyret kraftigt. upphävdesfederationen genom ett beslut av det eritreanska parlamentet efter starkapåtryckningar från den etiopiska regeringen. annekterades, dvs.införlivades i som en provins . har befrielserörelser kämpatför ett självständigt . Den största och dominerande rörelsen är EPLF(). Den äldre organisationen (EritreanLiberation ) har försvunnit som militär maktfaktor och splittrats i ettantal grupperingar. Det tidigare ledarskapet i har fortfarande politisktstöd bland befolkningen. EPLF har ett väl utvecklat samarbete med den andrastora motståndsrörelsen som bekämpar den etiopiska regeringen, TPLF (). genomförde EPLF och TPLFen väl samordnad gerillaoffensiv som innebar att motståndsrörelserna fick kontrollöver i stort sett hela utom ett område mellan städerna , Kerenoch Massawa samt hela Tigray och norra . har i stort settvapenvila rått i . Någon officiell vapenvila har dock inteöverenskommits mellan parterna. har TPLF tillsammans med den allieradeamhariska (Ethiopian Peoples ) vid olikatillfållen besegrat etiopiska förband och synes nu behärska stora delar avnorra och östra samt delar av . TPLF och EPDM slog sig samman i enparaplyorganisation (Ethiopian People's ). Till organisationen är även knutna de två befrielserörelserna Oromo ration () och (). TPLF och ., EPDM är i motsats till EPLF inte separatistisk utan kämpar för att störta denetiopiska regeringen och skapa en etiopisk demokratisk stat 1989/90:UU8med folkvalt styre och stort självbestämmande för landets olika nationaliteter. EPRDF har dock officiellt accepterat tillkomsten av ettsjälvständigt , om eritreanerna så skulle önska. De eritreanska befrielsrörelserna kräver ett självständigtEritrea. EPLF klargjorde i ett uttalande att organisationen skulle kommaatt acceptera den form för framtida styre som det eritreanska folket ien fri omröstning skulle välja. EPLF har föreslagit en folkomröstning under övervakningav en internationell kommission där tre alternativ skulle presenteras;fullständigt oberoende, federation med eller regional autonomi inomEtiopien. EPLF har krävt förhandlingar med den etiopiskaregeringen. Motståndsrörelsernas militära framgångar, allmänt missnöjei över kriget, vilket bl.a. tog sig uttryck i en misslyckad militärkuppi maj , krigets ekonomiska effekter samt sovjetiska påtryckningar harefter många års förhandlingsmotstånd lett till att den etiopiska regeringen nubörjat förhandla med såväl EPLF som med TPLF. presenterade den etiopiska folkförsamlingenett sex-punktsprogram för villkorslösa, offentliga förhandlingar med den eritreanskaparten med en tredje part som observatör. Genom bl.a. den förre amerikanske presidenten träffades representanter för EPLF och den etiopiska regeringen iseptember 1989. Samtalen rörde formalia, bl.a. dagordning, ordförandeskap ochobservatörskap vid kommande förhandlingar. Ett andra förmöte ägde rum 2029november i . Samtal har även inletts mellan den etiopiska regeringenoch TPLF. Ett första möte hölls i . Samtalen rördeäven här formalia, bl.a. ordförandeskap för förhandlingarna. Ett andra möte ärplanerat till . Sverigekan komma i fråga för ett deltagande i förhandlingarna. Frågan omEritreas status har inte behandlats i FN . Den afrikanska enhetsorganisationen har hittillsundvikit att ta ställning i . Detta har sin grund i den avorganisationen om de kolonialt satta gränsernasokränk-barhet. Den europeiska kolonisationen av lämnade efter sigstatskonstruktioner som ofta tog ringa eller ingen hänsyn till etniska, religiösaeller historiska faktorer. När OAU skapades 1963 var en fråga gemensam förnästan alla de afrikanska stater som deltog, nämligen huruvida kraven frånolika etniska nationaliteter på självständighet och/eller samhörighet skulletillåtas eftersom dessa krav i de flesta fall innebar att de kolonialt sattagränserna och statskonstruktionerna fick ändras. De motsättningar som dettaskulle kunna ge upphov till såväl nationellt som regionalt måste enligtOAU-medlemmarnas uppfattning undvikas. OAU slog därför vid sitt första möte år1963 i sin stadga (artikel 3 §3) fast de uppdragna gränsernas okränkbarhet(slagan bekräftades senare i en resolution vid ett toppmöte i ). EftersomEritrea redan året före hade införlivats med 1989/90:UU8 Etiopienomfattades alltså av stadgan såsom varande en del av . Den ekonomiska situationen i försämras alltjämt,till stor del som ett resultat av kriget. Arets skörd blir god i landets södraoch centrala delar. De norra delarna , Gondar, Wollo och Tigray drabbasdäremot åter av torka, och nödhjälpsbehovet är åter stort. är sedanmånga år mottagarland för svenskt statligt bistånd. har kyrkor ochfrivilligorganisationer varit aktiva i såväl övriga som i . Utskottet har under en lång följd av år behandlat fråganom status (senast i betänkande 1988/89:UU1). Frågan är historisktmycket komplicerad. konstaterade utskottet att frågan är"ge-nomvävd av etniska, religiösa, ekonomiska, politiska och andra intressemotsättningaroch rivaliteter, som sträcker sig långt utöver både och Etiopiensgränser och också utöver den afrikanska regionen. Den utveckling som skett sedan utskottet år 1988behandlade frågan består dels i de militära framgångar som EPLF skördat, vilketnu lett till att till största delen behärskas av befrielserörelserna,dels i att den etiopiska regeringen ställt sig villig till att förhandla medEPLF. Utskottet välkomnar denna utveckling mot enförhandlingslösning. Utskottet får konstatera att dessa förhandlingar skallvara förutsättningslösa, vilket alltså som resultat kan innebära olika formerav såväl regional autonomi som federation eller självständighet för . Om detta skall avgöras genom en folkomröstning är förparterna vid förhandlingarna att avgöra. Det är utskottets förhoppning att en fredlig lösning påkonflikten genom förhandlingar med alla stridande parter kommer att främja enutveckling mot demokrati och stärkande av de mänskliga fri- och rättigheterna iområdet. Emedan de berörda parterna beslutat sig för attförhandlingsvägen försöka lösa denna långvariga konflikt är det enligtutskottets uppfattning inte nu lämpligt att försöka ta upp frågan tillbehandling i FN. Något sådant krav föreligger inte heller enligt vad utskottetförstår från någondera parten. Däremot har frågan om FN:s medverkan somobservatör vid förhandlingarna aktualiserats. Utskottet vill dessutom åberopavad det tidigare framfört om att regeringen bör fortsätta sitt arbete såvälbilateralt som inom FN med förtroendeskapande åtgärder för att förankraprincipen om förhandlingar och förhandlingslösningar. Det är utskottetsförhoppning att den allmänna avspänning och goda relationer mellan stormakternasom utvecklats skall få samma positiva effekt förEritreakonflikten som för vissa andra regionala konflikter. Därmed fåryrkande 8 i motion 1988/89:U505, motion 1988/89:U506, 1989/90:UU8yrkande 1 i motion 1988/89:U513, yrkandena 1, 2 och 3 i motion1988/89:U523, yrkande 1 i motion 1988/89:U548 samt yrkande 2 i motion1988/89:U521 anses besvarade. Utskottet anser att det är en internationell skyldighetatt påtala de brott mot mänskliga rättigheter och all humanitär grundsyn somEritreakonflikten innebär. Svält som vapen i en konflikt fördöms. Utskottet fårkonstatera att den vid ett flertal tillfållen tagit uppfrågan om fri lejd för hjälptransporter med den etiopiska regeringen. Denna börenligt utskottets uppfattning även behandlas i FN. Utskottet vill i detta sammanhang ta upp vad som framförsi motion 1988/89:U548 om att humanitärt bistånd bör kanaliseras till drabbade,oavsett på vilken sida de befinner sig i en konflikt. Utskottet tolkar dettasom att vad som avses i motion U548 är katastrofbistånd och kan inte se annatän att detta till fullo sammanfaller med av godkända principer fördet svenska katastrofbiståndet. Vad gäller har det svenskabiståndet till en betydande del bestått av katastrofbiståndför att lindra svält och annat lidande i samband med inbördeskriget och torkan.Huvuddelen av detta bistånd har förmedlats av enskilda organisationer och FN.En stor del har utnyttjats för insatser i och Tigray där det harförmedlats av bl.a. , Röda korset ochRädda barnen. Utskottet förutsätter att regeringen kommer att fortsätta attlämna katastrofbistånd till hjälpbehövande oavsett var dessa befinner sig iEtiopien och att biståndet även fortsättningvis till stor del kommer attkanaliseras via enskilda organisationer. Därmed får yrkande 4 i motion 1988/89:U523 och yrkande 2 imotion 1988/89:U548 anses besvarade. Frågan om en särskild kommissarie (rapportör) med uppgiftatt granska respekten för de mänskliga rättigheterna i har utskottettidigare behandlat (1988/89:UUl s. 5 6). Utskottet konstaterade då att detför närvarande inte förefaller vara en realistisk möjlighet att få allmänt stödinom FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna för att tillsätta ensärskild FN-kommissarie för . Om de förhandlingar som igångsattsinom rimlig tid inte skulle leda till en situation i där mänskligarättigheter respekteras anser utskottet att frågan om en rapportör förEtiopien skall aktualiseras i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. Härmed får yrkande 2 i motion 1988/89:U513 anses besvarat. Hemställan 1989/90:UU8 1. beträffande eritreanska folkets rätt tillsjälvbestämmande inkl. folkomröstning attriksdagen förklarar yrkande 8 i motion 1988/89:U505, motion 1988/89:U506,yrkande 1 i motion 1988/89:U513, yrkandena 1, 2 och 3 i motion 1988/89:U523,yrkande 1 i motion 1988/89:U548 samt yrkande 2 i motion 1988/89:U521 besvarademed vad utskottet anfört, 2. beträffande ökat skydd för hjälpsändningar ochhumanitärt bbtånd lill del eritreanska folket attriksdagen förklarar yrkande 4 i motion 1988/89:U523 och yrkande 2 i motion1988/89:U548 besvarade med vad utskottet anfört, 3. beträffande särskild FN-kommbsarie för mänskligarättigheter i attriksdagen förklarar yrkande 2 i motion 1988/89:U513 besvarat med vad utskottetanfört. Närvarande: (). (), Margarethaaf (), (), (), (),(), (), Per (), ViolaFurubjelke (s), (), (), (),(), (), (vpk) och LenaBoström (s).