bet · GD01UbU25 · 1989-12-31 00:00:00 — Enligt högskoleförordningen får numera till forskarutbildning endastantas del antal studerande som kan erbjudas godtagbara villkor i fråga omhandledning och studievillkor i övrigt. I propositionen sägs att det normalabör vara att de som antas till forskarutbildning har för avsikt att på heltid,eller i det närmaste heltid, ägna sig ål studierna. Därutöver bör del dockkunna finnas doktorander som bedriver sin forskarutbildning jämsides medreguljärt yrkesarbete. Även i dessa fall skall del klart preciseras på vilkensikt studierna planeras och vilka krav detta ställer både på institutionen ochpå den studerande. Utskottetanser i likhet med regeringen att tillgång på goda forskare är av största betydelse för vårt land. Forskarutbildningen måste därför planeras så att tillgången på forskare hålls uppe även på . UHÄ har i sin rapport omforskarutbildningen (s. 109) visat att så inte kommer allvara fallet , om det genomsnittliga antalet avlagda 1989/90: UbU25doktorsexamina och åldersfördelningen bland de examinerade förbliroförändrade. Redan för alt bibehålla ett oförändrat antal personer medforskarutbildning i landet skulle den årliga examinationen av doktorer behövaöka inom humanistisk fakultet, inom samhällsvetenskaplig och 1020%inom matematisk-naturvetenskaplig och teknisk fakultet till början av2000-talel, allt enligt UHÄ:s rapport. En metod att öka antaletforskarutbildade är att effektivisera forskarutbildningen så att en störreandel än av de antagna också avlägger doktorsexamen. Som framgårav regeringens uttalande i föregående forskningsproposition 1986/87:80 (bilaga6 s. 26) är just detta syftet med den nyssnämnda bestämmelsen om att eninstitution endast får anta så många doktorander som den kan erbjuda godtagbaravillkor i fråga om handledning och studievillkor i övrigt. Utskottet delarregeringens uppfattning att institutionerna måste ta ett verkligt ansvar ocksåför de doktorander som av olika skäl vill bedriva forskarstudier jämsides medyrkesarbete. Från en högskoleenhet kan doktorander fåstudiefinansiering antingen i form av utbildningsbidrag eller i form avdoktorandtjänst. Högskolans kostnader för en doktorandtjänst är betydligt högreän för ett utbildningsbidrag. Doklorandljänst är dock för den forskarstuderandeklart förmånligare. har därför (1988/89:UbU25 s. 17) begärt en planför omvandling av kvarvarande utbildningsbidrag till doktorandtjänster. Ipropositionen föreslås nu att det satsas 100 milj.kr. Beloppet anges räcka för att omvandla cirka två tredjedelar av dekvarvarande utbildningsbidragen till doktorandtjänster. I flera motioner ifrågasätts om den föreslagna summan på100 milj.kr. är tillräcklig för att omvandla så många utbildningsbidrag somregeringen anger. I motion 1989/90:Ubl23 (fp) uttrycks farhågor för attregeringens förslag skall leda till att antalet studiestödsrum minskar. Motion1989/90:Ubll7 (fp, c) yrkande 3 tar särskilt upp situationen för Tema viduniversitetet i . Där har inrättats fler utbildningsbidrag än vad somålagts av statsmakterna. Både anslaget E 10. Temaorienteradforskning och externa anslag har därvid tagits i anspråk. Enligt motionärernaleder regeringens förslag till att Tema måste minska sin antagning tillforskarutbildning, vilket vore synnerligen olyckligt. I motion 1989/90:Ubl23yrkande 5 hävdas att undantag från principen att utbildningsbidragen skallomvandlas till doktorandljänsler bör kunna göras för utländska studerande. Isamma motion yrkande 7 begärs att regeringen skall återkomma till meden mer realistisk plan för doktorandulblldningen. Utskottetvill med anledning av motionsyrkandena anföra följande. Utskottet vill erinra om att det för forskarutbildningen till skillnad från grundläggande högskoleutbildning inte finns några centraltfastställda antagningstal. Dimensioneringen skall fastställas ut- ifråntillgängliga resurser (prop. s. 176). Grundprincipen för studiefi- 1989/90:UbU25 nansieringeni forskarutbildningen bör vara att de studerande förordnas pådoktorandljänsler. Detta bör vara utgångspunkten vid beräkningen av vilkaresurser som inom ramen för fakultetsanslagen minst skall avsättas förstudiefinansiering i forskarutbildningen. Eftersom kostnaden för att ersättaett utbildningsbidrag med en doktorandtjänst är hög, är del nödvändigt att låtadenna omvandling sträckas ut . Utskottet anser, mot bakgrund av debehov av forskarutbildade som kan förutses , att antaletstudiestödsrum inte kan tillåtas minska I förhållande till det antal somstatsmakterna har avsatt särskilda resurser för under fakultetsanslagen.Kostnaderna för att omvandla utbildningsbidrag till doktorandtjänster kanvariera både inom och mellan fakulteter och högskoleenheter, eftersom lönernabestäms i lokala förhandlingar. De medelstillskott som för detta ändamålföreslås i propositionen är beräknade utifrån en schablon för kostnaden peromvandling. Högskoleenheterna bör vara skyldiga att använda hela det belopp somanges för omvandling inom resp. fakultet till det ändamålet och såledesomvandla det antal utbildningsbidrag som dessa tillskott räcker till. Såväl i motion 1989/90:Ubl23 yrkande 5 som i synpunktersom framförts från högskoleenheterna till utskottet har del framhållits attutbildningsbidrag kan vara en lämpligare studiestödsform än doktorandtjänstför utländska studerande. Utskottet anser för sin del att utbildningsbidragäven bör kunna förekomma i speciella situationer, t.ex. för utländskastuderande. I regeringens och UHA:s kalkyler för omvandlingen har inteingått de utbildningsbidrag som finansieras med andra medel än de avstatsmakterna avsatta medlen Inom fakultetsanslagen. I nästa forskningspropositionbör klargöras om sådana utbildningsbidrag skall förekomma och i såfall i vilken omfattning. Vad utskottet här anfört om omvandling avutbildningsbidrag till doktorandtjänster bör med anledning avproposition 1989/90:90 och motionerna 1989/90:Ubll7 yrkande 3 och 1989/90:Ubl23 yrkandena 5 och 7 som sin mening ge regeringen till känna. I motion 1989/90:Ubl25 (m) yrkande 15 hemställs attriksdagen nu skall besluta att omvandlingen av utbildningsbidrag tilldoktorandtjänster skall vara avslutad vid utgången av /96. Regeringen uttalar i propositionen (s, 181) attåterstående utbildningsbidrag (jfr beräkningarna i 1989:7 s. 24)bör omvandlas /94-1995/96. Utskottet anser aU yrkande 15 i motion 1989/90:Ubl25därmed är tillgodosett, varför det bör avslås av . Fyra motioner innehåller förslag om ytterligare medel fördoktorand- tjänster I motion 1989/90:Ubl23 (fp) yrkande 6 föreslås 10 milj.kr. utöver regeringens förslag för /91 för att antalet studie- finansieringsrum åtminstone skall kunna bibehållas på nuvarande nivå. I motion 1989/90:Ubl25 (m) yrkande 13 föreslås ytterligare 50 62 /91 för inrättande av ytterligare doktorandtjän- Äveni motion l989/90:Ubl40 (c) föreslås ytterligare 50 milj.kr. föromvandling av utbildningsbidrag till doktorandtjänster (yrkande Motionärerna anser att antalet studiestödsrum måste öka, om antaletdisputerade skall kunna nå upp till 2 000 (yrkande 8). motion1989/90:Ubl39 (vpk) yrkande 9 föreslås ytterligare 240 milj.kr. Därav avser 90 milj.kr. utbildningsbidragunder treårsperioden och 50 resp. 100 milj.kr. antalstudiestödsrum budgetåren 1991/92 resp. 1992/93. Utskottet kan av statsfinansiella skäl inte tillstyrkamedelsökningar för forskarutbildningen utöver vad regeringen har föreslagjt.Motionsyrkandena avstyrks. Takten för omvandling av utbildningsbidrag tilldoktorandtjänster inom de olika fakulteterna tas upp i motion 1989/90:Ubl25 (m)yrkande 16. Motionärerna vill att samtliga utbildningsbidrag inom de matematisknaturvetenskapligafakulteterna skall vara omvandlade till doktorandtjänster vid treårsperiodensslut. Enligt utskottels mening kan en sådan prioritering avmatematisk-naturvetenskaplig fakultet inte göras på bekostnad av övrigafakulteter. Eftersom utskottet inte är berett att tillstyrka ytterligare medelbör avslå motion l989/90:Ubl25 yrkande 16. Regeringen föreslår atl studiemedel fr.o.m. den 1 juli1993 inte längre skall utgå för forskarutbildning (s. 230). Delta awisas imotionerna 1989/90:Ub43 (m) yrkande 2 och l989/90:Ubl25 (m) yrkande 11.Motionärerna anser att forskarstuderande som ser studielån som en möjlighet atldelfinansiera sin forskarutbildning bör kunna uppbära studiemedel. Även imotion 1989/90:Ubl40 (c) yrkande 15 awisas regeringens förslag med hänvisningtill att möjligheten att kunna påbörja forskarstudierna med studiemedel betydermycket inom humaniora, samhällsvetenskap och teologi där resursbristen ärstor. Skepsis mot regeringens förslag uttrycks också i motion 1989/90:Ubl23 (fp). Utskottet delar regeringens bedömning att studiemedel inteär en lämplig finansieringsform för forskarstudier. Den bör så snart sommöjligt ersättas med doktorandtjänster. Utskottet har liksom regeringen intefunnit det möjligt att för den förestående treårsperioden tillskjuta resurserför att öka antalet studiefinansieringsrum inom fakultetsanslagen. Behovet avforskarutbildade är så stort atl utskottet inte anser sig kunna medverka åtgärd som kan beräknas minska antalet personer som avlägger doktorsexamen.Frågan hur ett avskaffande av rätten till studiemedel under forskarutbildningpåverkar antalet doktorsexamina bör belysas i nästa forskningsproposition ochbedömas tillsammans med de förslag som där framläggs om resurser fördoktorandtjänster. Även lämpligheten av att tillåta att studiemedelanvänds övergångsvis i början av forskarutbildningen, i de fall institutionenkan förutse att en doktorandtjänst kommer att finnas tillgänglig , börbelysas. Utskottet föreslår atl med anledning av motionerna l989/90:Ub43 yrkande 2, 1989/90:Ubl25 yrkande 11och 1989/90:Ubl40 yrkande 15 samt med avslag på propo- 1989/90:UbU25sition 1989/90:90 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om studiemedel under forskarutbildning. I fyra motioner, nämligen 1989/90:Ub38 (c), l989/90:Ubl39(vpk) yrkandena 10 och 25, 1989/90:Ubl40 (c) yrkande 16 och 1989/90: Ubl48 (fp)hemställs att doktorandtjänst skall kunna innehas på deltid. Enligt motion1989/90:Ubl39 yrkandena 10 och 25 samt 1989/90:Ubl40 yrkande 16 behövs dettaför att forskarutbildningen skall kunna rekrytera andra grupper, inte minstkvinnor. Enligt motionerna 1989/90:Ub38 och 1989/90:Ubl48 behöver museerna enbetydande ökning av antalet forskarutbildade som väljer museiinriktning.Museerna behöver forskarutbildade med yrkeserfarenhet, och motionärerna villdärför att man skall kunna kombinera forskarutbildning med tjänstgöring vidmuseer m.fl. institutioner. Över de två sistnämnda motionerna harkulturutskottet avgivit yttrande (1989/90:KrU6y) som bifogas detta betänkandesom bilaga 3. Doktorandtjänster skall enligt gällande förordning(1985:310) inrättas för heltidstjänstgöring. Dessa tjänster omfattas av sammaledighetslagar som gäller i övrigt på arbetsmarknaden och av de bestämmelsersom gäller särskilt för statliga tjänster. Det innebär t.ex. rätt tillföräldraledighet, ledighet för vård av närstående m.m. Innehavaren kan ocksåbeviljas partiell tjänstledighet t.ex. för atl jämsides utöva annandeltidstjänst. I det senare fallet förutsätts att arbetsgivaren, dvs.högskoleenheten, bedömer det ligga i dess intresse att ledigheten beviljas. Enligt utbildningsutskottets mening är bestämmelserna ilagen (1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn m.m. samt tjänstledighetsförordningen(1984:11) 8 § till fyllest för att ge doktorander möjlighet att hadoklorandljänst och därvid kombinera doktorandstudierna med ansvar för yngrebarn. Bestämmelsen alt doktorandtjänsten skall inrättas för heltidstjänstgöringinskränker inte dessa möjligheter. Den ger däremot doktoranden tryggheten attha en heltidstjänst att återgå till efter eventuell föräldraledighet. Partielltjänstledighet från doktorandtjänst för atl parallellt utöva annan tjänst l.ex.vid ett museum bör enligt utskottets mening kunna förekomma, men endast omsåväl doktoranden som högskoleenheten bedömer att denna anordning är bra förforskarutbildningen. Även i del fallet är det en trygghet för doktoranden attha en heltidstjänst inom högskolan. Deresurser som frigörs när doktorander av olika skäl är tjänstlediga helt eller delvis från doktorandtjänst bör högskoleenheterna såvitt möjligtanvända för att skapa ytterligare studiefinansieringsrum. undervilken en studerande kan få vara förordnad på doktorandtjänst är , dock ej än som motsvarar forskarutbildning Denna tid kan utsträckas ytterligare högst två år bl.a. omden studerande varit föräldraledig och varit berättigad till Utskottetfinner alltså atl gällande regler ger tillräckligt utrymme , , 64 både för atl förena föräldraansvar med doktorandstudieroch deltids- tjänstgöringvid t.ex. museer med sådana studier. bör därför l989/90:UbU25 avslåmotionerna 1989/90:Ub38, 1989/90:Ubl39 yrkandena 10 och 25, 1989/90:Ub 140yrkande 16 samt 1989/90:Ubl48. I motion 1989/90:Ubl06 (m, fp, c, vpk, mp) föreslås ettuppdrag till regeringen all utreda förutsättningarna för doktorander atttillgodoräkna sig ATP-år för sin forskarlid. Utskottet konstaterar att såväl innehav av doktorandtjänstsom av utbildningsbidrag för doktorander ger ATP-poäng enligt lagen om allmänförsäkring. De doktorander som varken har anställning av något slag ellerutbildningsbidrag tillgodoräknas inte ATP-poäng. Utskottet anser inte att detfinns skäl att överväga ATP-poäng i dessa fall. Frågor om rekryteringen till forskarutbildning tas upp iett antal motioner. I motion l989/90:Ub71 (fp) yrkande 2 framförs farhågor föratt de studerande vid de mindre högskolorna kommer atl missgynnas vid antagningtiil forskarutbildning, om regeringens förslag antas av riksdagen.Motionärerna vill därför att regeringen skall komma med förslag om hur måletatt fler studerande vid de mindre högskolorna skall genomgå forskarutbildningskall kunna genomföras. I motion 1989/90:Ub80 (fp) yrkande 1 föreslås attriksdagen skall ge regeringen till känna att universiteten och de regionalahögskolorna skall anordna introduktionskurser för studenter om forskning isyfte atl öka rekryteringen. 1 motion 1989/90:Ubl25 (m) begärs åtgärder isyfte att motivera därtill lämpade personer att satsa på en forskarkarriär(yrkande 2). Motionärerna anser att löneutjämningen i gått så långt altden som satsar på en forskarkarriär inom ett område där forskningen inte ledertill kommersiella tillämpningar måste vara något av en idealist. De åtgärderregeringen föreslår är enligt motionärerna (yrkande 8) inte tillräckliga föratt skall kunna rekrytera tillräckligt många tillforskarutbildning. Motionärerna bejakar värdet av arbete i forskarlag men vill(yrkande 10) värna om den i grunden humanistiska forskningstradition som slagitvakt om ett fritt sökande efter kunskap. I motion 1989/90:Ubl40 (c) erinreis(yrkande 11) om tidigare framförda förslag om vetenskaplig grundkurs i börjanav den grundläggande utbildningen och om uppluckring av linjesystemet bådadera åtgärder som skulle främja rekryteringen till forskarutbildning genomatt väcka intresse och utveckla ett kritiskt synsätt hos de studerande. Vidareföreslås (yrkande 13) förstärkta informationsinsatser i gymnasieskolan om vaddet innebär att forska och att syo-konsulenier får bättre utbildning för detta. Utskottet delar regeringens uppfattning att ett stortansvar vilar på fakultetsnämnder och institutioner att finna former för en rekrytering till forskarutbildning som får till resultat atl unga människor med intresse och särskild fallenhet för forskning kommer in i denna utbildning. Det är anmärkningsvärt att ytterst litet synes ha 65 gjorts för att rekrytera studerande vid de mindre och medelstora 5 1989/90. Vilka konkreta insatser som bäst 1989/90:UbU25 främjaren ökad och förbättrad rekrytering till forskarutbildning kan inte avgöras pånationell nivå. De torde behöva variera både mellan högskoleenheter, mellanfakulteter och kanske mellan ämnen inom samma fakultet. Utskottet anser därföratt bör avslå motionerna 1989/90:Ub71 yrkande 2, 1989/90:Ub80yrkande 1, 1989/90: Ubl25 yrkandena 2, 8 och 10 samt l989/90:Ubl40 yrkandena 11och 13. I motion I989/90:Ubl25 (m) yrkande 9 sägs att även närhandledarka-paciteten är otillräcklig för att anta flera forskarstuderande börinstitutionen normalt inte kunna vägra studerande som vill genomgå utbildningensom privatbter all göra detta. Utskottet konstaterar att den som är behörig att antastill forskarutbildning har rätt atl avlägga doktorsexamen även om han inte harblivit antagen till utbildningen. bör därför avslå motion1989/90:Ubl25 yrkande 9. I motionerna 1989/90:Ub80 (fp) yrkande 2 och 1989/90:Ubl40(c) yrkande 9 understryks handledningens betydebe för forskarutbildningenseffektivitet. I den sistnämnda motionen hävdas all handledarna behöver görasbättre medvetna om de regler som omgärdar forskarutbildningen och om sittansvar för att avhandlingsarbetena ges sådant omfång att de kan genomföras inomden stipulerade tidsramen. Utskottet instämmer med motionärerna när det gällerhandledningens betydelse men anser inte atl de åtgärder som föreslås imotionerna är av det slag som bör beslutas av . bör såledesavslå motionerna l989/90:Ub80 yrkande 2 och 1989/90:Ubl40 yrkande 9. Licentiatexamens återinförande begärs i motion1989/90:Ubl40 (c) yrkande 10. Utskottet konstaterar att licentiatexamen numera kanavläggas inom samtliga fakulteter. Förslag om graderade betyg i doktorsexamen framförs i tvåmotioner. Enligt motion 1989/90:Ubl25 (m) yrkande 17 bör doktorsavhandlingarbetygsättas med underkänd, godkänd eller väl godkänd. I motion 1989/90:Ub645(m) begärs en utredning för att finna former för graderade betyg pådoktorsavhandlingar. Yrkanden om återinförande av graderade betyg iforskarutbildning en har framförts vid flera riksmöten under 1980-talel (jfr UbU 1983/84:28 s. 19 och UbU 1986/87:26 s. 25). Liksom tidigare hänvisar utskottet till att en graderad betygsättning sannolikt skulle medföra förlängd utbildningstid till doktorsexamen. Betyget godkänd skall stå för en godtagbar vetenskaplig kvalitet på avhandlingarna och skall inte ges om avhandlingen inte håller sådan kvalitet. För den fortsatta forskarkarriären fungerar systemet med antagning av oavlönade docen ter som ett bedömningsinstrument. Utskottet avstyrker motionsyrkan dena. I motion1989/90:Ub80 (fp) yrkande 3 föreslås att en poänggivande kurs 1989/90:UbU25 i pedagogik skall inleda forskarutbildningen. Siftet är attdoktorander som inom sin doklorandljänst åläggs atl undervisa vid institutionenskall vara bättre rustade för denna uppgjft. Utskottet konstaterar att frågan om i vilken omfattningdoktorander skall undervisa avgörs lokalt. På vilket sätt doktorander och andrasom undervisar vid institutionerna skall få de för denna uppgjft nödvändigakunskaperna i pedagogik bör också vara en lokal fråga. Genom lärartjänstreform infördes en enhetligiärartjänstorga-nisation i högskolan. Flertalet tidigare tjänstekategorierersattes av tjänster som professor, högskolelektor och högskoleadjunkt samt forskarassistent.Samtidigt infördes en enhetlig och mer generell reglering av innehållet ilärartjänsterna. Därigenom skulle fler högskolelärare, i mån av kompetens ochresurser, kunna medverka i forskning inom ramen för sin tjänstgöring. Förfakultetsområdena skapades s.k. rörliga resurser för forskning.Högskoleenheterna fick ökad frihet i valet mellan olika slags lärarinsatser ochvid fördelningen av uppgifter mellan lärarna. Samtliga arbetsuppgifter inomhögskolan kan ingå i en lärartjänst oavsett hur denna finansieras.Högskoleenheterna skall numera således innefatta också den externtfinansierade verksamheten i underlaget för lärartjänster. Den nya lärartjänstorganisationen innebär atlanställnings- och arbetsvillkor, som gäller på arbetsmarknaden i övrigt, nuockså tillämpas inom högskolan. Inte minst gäller detta med avseende påanställningstryggheten. Det normala skall vara att lärare inom högskolananställs med tillsvidareförordnande i stället för ett antal tidsbegränsadeförordnanden. tillkallade regeringen en särskild utredaresom skulle se över proceduren vid tilbättande av tjänst som professor m.m.Denne överlämnade betänkandet (SOU 1989:50) Professorstillsättning. Den största gruppen av tjänster som professor inomhögskolan tillsätts av regeringen med fullmakt. De frågor omprofessorstillsättning m.m. som nämnda utredning berör är inte av denkaraktären att godkännande behövs. Det ankommer på regeringen attfatta de beslut om ändring i högskoleförordningen som utredningens förslag ochremissinstansernas synpunkter föranleder. Förfarandet att tillsätta professurer skiljer sig från detför andra tjänster. Förslagsslällande organ för tjänsterna inom högskolan är 67 tjänsteförslagsnämndersom är knutna till fakultets- eller sektionsnivå. Nämndernaavger förslag direkt till regeringen när del gäller tjänster 1989/90:UbU25 som tillsättsav denna, i andra fall tillställs förslagen rektorsämbetet vid resp.högskoleenhet. I tjänsteförslagsnämnderna ingår vid sidan av sex fastaledamöter tre sakkunniga som utses för det särskilda ärendet. De sakkunnigaskall vara särskilt förtrogna med tjänstens ämne, och de skall avge skriftligautlåtanden om de sökandes skicklighet. skall avge ettmotiverat förslag i tillsättningsärendet. Detta förslag får för tjänster somtillsätts av regeringen överklagas hos regeringen. I forskningspropositionen aviserar regeringen sin avsiktatl i högskoleförordningen ta in en bestämmelse om att de sökande skallberedas tillfålle ta del av och yttra sig över de förslag till sakkunniga somlagts fram innan beslut fattals i frågan. Regeringen anför att i tillsättningsärendenriktas ofta kritik mot valet av sakkunniga. Del hävdas ibland att hela ärendetkan styras genom detta val. Denna kritik kommer fram förrän desakkunniga lagt fram sina yttranden. Detta kan bl.a. få till följd att klagandenyrkar atl nya sakkunniga skall utses, något som skulle betyda en avsevärdfördröjning av det enskilda ärendet. I två motionsyrkanden redovisas tveksamhet till denförändring i högskoleförordningen som regeringen aviserat i förevarande fråga.I motion 1989/90:Ub52 (c) yrkande 3 framhålls att högskoleförordningen intebör ändras i syfte atl ge de sökande tillfålle att yttra sig över valet avsakkunniga. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Imotion 1989/90:Ubl41 (mp) yrkande 11 föreslås all avvisarpropositionens förslag atl valet av sakkunniga skall kunna överklagas. Utskottet konstaterar att det är regeringen som utser deprofessorer som tillsätts med fullmakt. Detta sker på förslag från detjänsteförslagsnämnder som finns vid fakulteter och sektioner. erfarit innebär den förändring i högskoleförordningen som regeringenaviserat vad gäller valet av sakkunniga inte att valet formellt skall kunnaöverklagas. Avsikten är att bereda de sökande tillfålle att avge sinasynpunkter på valet av sakkunniga. Utskottet finner ingen anledning attifrågasätta den bedömning regeringen redovisat, nämligen att den eventuellaförsening av ett ärende som härigenom kan uppstå kommer att uppvägas av altdiskussioner om de sakkunnigas lämplighet inte skall behöva uppstå längre framunder ärendets behandling. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna1989/90:Ub52 yrkande 3 och 1989/90:Ubl41 yrkande 11. I motion 1989/90:Ub40 (s) yrkande 2 betonas att antaletkvinnliga professorer måste öka. En metod som bör övervägas är könskvoteringförutsatt att den vetenskapliga kompetensen bedöms likvärdig. Utskottet anser för sin del att bestämmelserna ijämställdhetslagen är tillräckliga i detta avseende. Med det anförda avstyrksmotion 1989/90: Ub40 yrkande 2. Tjänst somhögskolelektor och högskoleadjunkt m.m. 1989/90:UbU25 I den nu föreliggande forskningspropositionen framhållerregeringen att bör för alla lärartjänster inom högskolan med undantagav tjänsterna inom det konstnärliga området krävas avlagd doktorsexamen.Härigenom ges formella möjligheter för alla lärare atl i tjänsten medverka ihögskolans forskning.