bet · GD01KU30 · 1989-12-31 00:00:00 — I det fall att avsikten är att undantagsbestämmelsenom avsevärt men skall åberopas bör enligt utskottet uppgifter lämnas om varisådant men består. Beträffande en av de sistnämnda propositionerna prop.1989/90:50 om inkomstskatten för , m.m. gäller följande. Enligtpropositionen, som innehåller 20 lagförslag, borde yttrande från lagrådet inteinhämtas med hänsyn till lagstiftningens brådskande natur (prop. s. 113).Propositionen, som avlämnades till , hänvisades tillskatteutskottet. beslöt skatteutskottet att lagrådets yttrandeskulle inhämtas över sju av lagförslagen. Dessa föredrogs inför lagrådet avtjänstemän från finansdeparte- mentet.Lagrådets yttrande beslutades , dvs. den dag 1989/90:KU30 Vid granskningen har inte påträffats några lagförslaghörande till lagrådets granskningsområde, som inte har remitterats tilllagrådet, och där motivering härför inte har lämnats. Underhandsföredragningar,dvs. föredragning inför lagrådet innan lagrådsremissen offentliggjorts genomatt den expedierats till lagrådet, har enligt lagrådets diarium förekommit iett fall. Utskottet har utöver det anförda inte funnit anledningtill något uttalande. Utskottet har på sedvanligt sätt granskat utgivningen avSvensk författningssamling (SFS). Granskningen har avsett 1989 och har somtidigare i huvudsak tagjt sikte på förhållandet mellan författningarnas ikraftträdandeoch tidpunkten då de kom ut av trycket. Därutöver har i årets granskningspeciell uppmärksamhet ägnats åt frågan om utgivning av rättelseblad till SFS. Bestämmelser om kungörande av vissa lagar och vissa andraförfattningar finns bl.a. i 8 kap. 19 § regeringsformen (RF), i lagen(1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar och iförfattningssamlingsförordningen. En närmare redogörelse för dessa bestämmelserges i KUs betänkande 1986/87:33, bilaga B 4. Enligt 8 kap. 19 § RF skall beslutad lag utfårdas avregeringen utan dröjsmål och kungöras så snart det kan ske. Detsamma gäller iprincip för förordningar. Statsrådsberedningen har lagt fast vissarutiner på detta område. I den senaste upplagan av statsrådsberedningens s.k.Gröna bok med riktlinjer för författningsskrivningen uttalas att tiden emellandet att en författning utkommer från trycket och författningens ikraftträdandebör vara minst . Endast i speciella undantagsfall bör tiden sättaskortare än . granskningsbetänkande (KU 1987/88:40)konstaterade utskottet att andelen författningar som utkommitsenare än före ikraftträdandet var , vilket var samma andel som1985 och endast något under genomsnittet för de senste 10 åren. 153författningar hade utkommit av trycket eller kortare tidföre ikraftträdandet. Jämfört innebar detta enligt utskottet enklar förbättring. Enligt utskottet var det, även om det i förhållande till1986 skett en viss förbättring i författningsutgivningen, angeläget attytterligare ansträngningar gjordes för att nedbringa antalet sent utgivnaförfattning- Andelenförfattningar som utkom av trycket senare än 1989/90:KU30 två veckorföre ikraftträdandet var liksom under de två föregående åren . Utskottetkonstaterade i förra årets granskningsbetänkande att andelen författningar somutkommit av trycket eller senare före ikraftträdandet var lägre änunder . Utskottet ville liksom tidigare understryka vikten av attförfattningsarbetet bedrevs på ett sådant sätt att förseningar undveks.Utskottet förklarade att man ämnade återkomma till frågan omförfattningsutgivningen i årets granskning och särskilt undersöka förhållandenainom de olika departementen. Under1989 publicerades 1 112 författningar i SFS. Endast beträffande en tredjedel avförfattningarna följdes den av statsrådsberedningen rekommenderade tidsgränsenom . Av bilaga A 12 A, tabell 1 framgår vilka författningar somutkommit av trycket senare än den av statsrådsberedningen angivna före ikraftträdandet. Tabellen upptar 313 författningar. Det innebäratt andelen författningar som utkommit senare än före ikraftträdandetvar , dvs. något lägre än under de tre föregående åren. 97 författningarhar utkommit av trycket under före ikraftträdandeteller, i några fall, som ikraftträdandet eller efter denna tidpunkt.Det innebär att andelen författningar som utkommit av trycket ellersenare före ikraftträdandet minskat ytterligare något jämfört . Ibilaga A 12 A, tabell 2 redovisas förhållandena inom de olika departementensområden. Av redovisningen framgår att två departement, utbildningsdepartementetoch , har en markant högre andel författningar som utkommitsenare än före ikraftträdandet än övriga departement. Utskottetvill åter betona vikten av att ytterligare ansträngningar görs för attnedbringa antalet sent utkomna författningar. Underåret har utgetts 31 s.k. rättelseblad till tidigare utkomna författningar.Statsrådsberedningen har i den s.k. Gröna boken erinrat om vikten av att vidkungörande av författningar korrekurläsningen sker noggrant, så attfelaktigheter i den tryckta texten undviks. Utskottet har i samband medtidigare granskningar erinrat om att författningsarbetet bör bedrivas medsådan omsorg att behovet av rättelseblad minimeras. Iårets granskning har speciell uppmärksamhet ägnats åt en rättelse gällande den nya miljöskyddsförordningen (1989:364). Förordningen utkom av trycket och trädde i kraft . I bilaga till förordningen finns en förteckning över sådan miljöfar lig verksamhet för vilken skyldighet föreligger att betala avgift till för statliga myndigheters verksamhet enligt miljöskyddsla gen (1969:387). Punkt 22.01 i bilagan hade före rättelsen följande lydelse: "anläggning för utvinning av råolja eller naturgas". bladet somutkom , dvs. mer än efter 1989/90:KU30 ikraftträdandet,ändrades lydelsen under punkt 22.01 till "anläggning för provborrningefter eller utvinning av råolja eller naturgas". har rörande förfarandet med rättelsebladtill SFS överlämnat en av rättschefen i statsrådsberedningen utarbetad promemoria(bilaga A 12 B). Av denna framgår att det från miljö- och energidepartementethar upplysts att det aktuella tillägget, i rättelseform, gjordes som ettförtydligande av vad som redan gällde och inom departementet inte bedömdes somen ändring i sak. Som stöd för att kategori 22.01 varit avsedd attinnefatta även provborrning hänvisas från departementets sida till förordningen1989:598 i vilken avgifterna för tillståndsgivningen fastställs. I bilaga tilldenna förordning upptas, under punkt 22.01 anläggning för utvinning av råoljaeller naturgas, även provborrning (såväl till lands som till sjöss) somunderkategorier. Det finns enligt utskottet inte anledning ifrågasättauppgiften att tillägget till miljöskyddsförordningen endast var avsett som ettförtydli gande. Det är emellertid svårt att se att den som tagit del av förordningenhaft anledning anta att i begreppet "anläggning för utvinning"innefattats anläggning för provborrning. Tillägget torde därför av den somsaknade annan information i ärendet ha uppfattats som en ändring i sak. Detborde enligt utskottet av denna anledning och från statsrättsliga utgångspunkterha gjorts i form av en ändring i förordningen och inte i ett rättelseblad. Ettytterligare skäl till att tillägget borde ha skett i förordningsform är att detgjordes efter det att förordningen trätt i kraft. Utskottet finner detockså olyckligt att punkten 22.01 kommit att få olika utformning imiljöskyddsförordningen (1989:364) och i förordningen (1989:598) om avgift förmyndigheters verksamhet enligt miljöskyddslagen genom att tillägget endastgjorts i den förra förordningen. I detta avsnitt behandlar utskottet ett antal frågorrörande propositionsavlämnandet till . Utskottet har under en följdav år följt forhållandena på detta område, främst med avseende på förseningaroch anhopning av propositioner under . Utskottethar också redovisat de åtgärder som vidtagits avstatsrådsberedningen för att få till stånd förändrade rutiner som förbättrarförhållandena sett ur synpunkt. Granskningen har vidare rört frågorom budgetpropositionens utformning och innehåll. I 3 kap. 5 § riksdagsordningen (RO) föreskrivs allmänt att"regering en bör avlämna sina propositioner på sådana tider att anhopning av arbete hos om möjligt förebygges. Regeringen skall samråda med talmannen därom. Proposition kan avlämnas även när ej pågår." Tidsgränsernaför propositionsavlämnandet är enligt RO för Propo- 1989/90:KU30 sitionerangående anslag för följande budgetår och för andrapropositioner . För budgetpropositionen jämte finansplan ochnationalbudget gäller att dessa skall avlämnas senast den 10 januari.Regeringen skall också avge särskilt förslag till slutlig reglering av statsbudgeten(kompletteringsproposition). Denna skall om hinder ej möter avlämnas föreutgången av april månad. Proposition med förslag om nytt eller väsentligen höjtanslag eller om sådana riktlinjer för viss verksamhet som avses i 9 kap. 7 §regeringsformen bör innehålla uppskattning av framtida kostnader för detändamål som förslaget avser (3 kap. 2 § RO). De aktuella tidsgränserna får överskridas endast om detföreligger synnerliga skäl (3 kap. 4 § RO). Annan proposition än sådan somavses i 3 kap. 2 § RO anslagsfrågor skall avlämnas omregeringen anser att den bör behandlas under pågående . Proposition avlämnas genom att den ges in tillkammarkansliet. Den anmäls av talmannen vid sammanträde med kammaren efter detatt den har delats ut till ledamöter. Utskottet vill erinra om beslut (KU1987/88:43) om arbetsformer och (1989/90: KU19) omfortsatta försök med förändrad budgetprocess i . Dessa beslut innebarbl.a. att skall behandla statsbudgeten föreden och att behandlingen skall bli mera samlad . Om detta målskall nås var det enligt utskottet önskvärt att budgetpropositionen är merafullständig än vad som varit fallet vid flera tillfållen under senare år.Anslagspropositioner skall avlämnas senast den 25februari i stället för . Kompletteringspropositionen och andra ekonomiskaåtgärdspaket skall bli behandlade i sin helhet ifinansutskottet efter hörande av berörda utskott. Som framgår av en promemoria (bilaga A 13) avlämnadesenligt kammarkansliets statistik 69 propositioner . Antaletpropositioner som avlämnats senare än enligt regeringens ursprungligaförteckning var 25, medan 17 propositioner avlämnades senare än vad som angettsi den reviderade propositionsförteckningen. Den genomsnittliga förseningenjämfört med den ursprungliga förteckningen har beräknats och till10 dagar i förhållande till den reviderade förteckningen. Förseningarna harvarierat mellan . Antalet aviserade men ej avlämnadepropositioner uppgick till 16. Vad gäller anhopning i avlämnandet av propositioner tilltiden närmast före resp. propositionstid kan noteras att veckan före avlämnades 10 propositioner och veckan före den tidigare formella avlämnades 8 propositioner. Veckan före som var sammanträdesfri i på grund av påskhelgen avlämnades 19 propositioner. Dessa kom att bordläggas på en och , nämligen . En sådan kraftig anhopning till är olycklig med hänsyn till arbetsförhållandena i 22 riksdagen.Detta innebär stora svårigheter för enskilda ledamöter och partikanslier.Utskottens och kammarens arbetsförhållanden påverkas 1989/90:KU30 negativt.Kraftfulla ansträngningar måste enligt utskottet göras för att undvika besvärandeanhopningar. Regeringen bör se till att fler propositioner än nu blir fårdigaför avlämnande . Utskottet förutsätter attstatsrådsberedningen följer frågan med största uppmärksamhet och tarerforderliga initiativ. Frågan om 1990 års budgetpropositions utformning ochinnehåll har särskilt tagits upp till granskning. En promemoria (bilaga A 14)har upprättats i ärendet inom utskottets kansli. Av promemorian framgår att antalet anslag där regeringenavsåg att senare lägga fram ett definitivt förslag och i budgetpropositionennöjt sig med att beräkna ett belopp mer än fördubblats i årets budgetpropositionjämfört med de två närmast föregående åren. I fråga om den ekonomiska politikenhänvisade regeringen i budgetpropositionen bl.a. till de överläggningar somskulle hållas med arbetsmarknadens parter. Efter dessa överläggningar konstaterade regeringen attförutsättningar inte förelåg för att snabbt teckna centrala avtal som skulleåstadkomma det nödvändiga trendbrottet i kostnadsutvecklingen. Enligtregeringen borde därför den ekonomiska politiken skärpas och som ett led i ensådan skärpning föreslogs bl.a. ett allmänt lönestopp (prop. 1989/90:95).Propositionen avslogs av varefter regeringen avgick (se redovisningenovan). Ett antal anslagspropositioner som skulle ha beslutats 1626februari uppsköts. Till följd av regeringskrisen inställdes också den till den7 mars planerade finansdebatten. Den nya regeringen beslöt om enproposition (1989/90:114) om vissa ekonomisk-politiska åtgärder. Denna propositionbehandlade finansutskottet tillsammans med budgetpropositionens riktlinjer förden ekonomiska politiken i ett och samma betänkande (1989/90:FiU20). Pågrundval av detta betänkande hölls finansdebatten i . Utskottet vill erinra om att det enligtgrundlagspropositionen (prop. 1973:90 s. 343) bör vara en strävan att riksdageni budgetpropositionen får en samlad överblick av rikets finanser. Som framhöllsi förra årets granskningsbetänkande (1988/89:KU30 s. 12) är det ocksåbetydelsefiillt att budgetpropositionen är så heltäckande som möjligt för attriksdagens ledamöter skall få tillSlle att redan under den allmänna motionstideni januari ta ställning till den ekonomiska politik som regeringen avser attföra under i första hand det kommande budgetåret. Någon förbättring härvidlaghar inte skett. Enligt utskottet måste därför kraftfulla åtgärder vidtas avregeringen för att åstadkomma en mer fullständig budgetproposition. Granskningen föranleder i övrigt inget uttalande.Utskottet vill i sammanhanget erinra om att budgetpropositionens innehåll ochutformning utreds av en kommitté med parlamentariskt inslag. r>., , 1 1 1989/90:KU30 6.Riksdagens skrivelser, m.m. Inledning hänvisas numera regeringens årliga skrivelse med en redogörelse förbehandlingen av skrivelser till regeringen. Den har under senare åravsett tiden 1 oktober30 september. Den nu aktuella redogörelsen (skr.1989/90:75) har inte föranlett någon motion. Riksdagsskrivelsernaär en formell redovisning till regeringen av sådana beslut av somskall föranleda beslut från regeringens sida. I riksdagsordningen (5 kap. 13 §RO) anges att beslut med anledning av proposition samt annat beslut,varom regeringen skall underrättas, meddelas regeringen genom skrivelse. Densätts upp av kammarkansliet och undertecknas av talmannen. Utskott som harberett ärendet skall få del av kammarens beslut i ärendet (tilläggsbestämmelsen5.13.1). Lagrummet och dess tilläggsbestämmelse återger i huvudsak vad somföreskrevs i den äldre riksdagsordningen (jfr grundlagberedningens förslag,SOU 1972:15, s. 287). Under1988/avläts 341 riksdagsskrivelser, varav 324 till regeringen.De övriga 17 är ställda till fullmäktige i eller i riksgäldskontoreteller till . Skrivelserna innehåller en hänvisningtill utskottsbetänkandet i ärendet samt en anmälan om hur har ställtsig till utskottets hemställan. Enredovisning till av det slag som finns i skrivelsen har gjorts istort sett sedan den tidigare regeringsformens tillkomst (KU 1979/80:50, s. 191f.). Genom beslut vid riksdag fick justitieombudsmannen (JO) iuppdrag att vid varje riksdag lämna en redogörelse för vilka tidigareriksmötesbeslut som blivit av "Konungen gillade, utfårdade och i Verketställde". Sedermera, 1830, föreskrevs att redogörelsen också skulleinnehålla sådana beslut och framställningar som inte blivit föredragna elleravgjorda. lämnade JO redovisningen med ämbetsberättelsenvid början. Det året beslöts att redovisningen skulle lämnas förefebruari månads ingång. Ändringen hade föreslagits av JO själv, som ansåg attarbetet med redovisningen var "synnerligen betungande på grund av brådskanatt iordningställa redovisningen för intagande i ämbetsberättelsen". Efterförslag i motioner vid riksdag uttalade att JO borde befrias från uppgiften att sammanställa redovisningen och att redogörelsen för behandlingen av skrivelser i fortsättningen borde lämnas av Kungl. Maj:t direkt till . I proposition nr 7 till riksdag framlades förslag i enlighet med detta riksdagsut talande. Propositionen godkändes av (första lagutskottets utlåtande nr 3, riksdagsskrivelse nr 67) och har skrivelsen 24 avlämnats av regeringen(Kungl. 1973 ändrades redovisningsperioden från kalenderår till tiden 1 1989/90:KLJ30 december30 november.Detta skedde efter det att (KU 1972:26, s. 5 f.)uttalat att redovisningen borde lämnas med statsverkspropositionen ett förfarande som tillämpats tidigare för att vara tillgänglig under denallmänna motionstiden. Ändringen borde enligt utskottet genomföras även om denskulle få till följd att redovisningen inte omfattade hela det förflutna året. Regeringsskrivelsenhar haft olika utformning, se t.ex. KU 1981/82:35, s. 10 ff. Enligt ett förslagfrån statsrådsberedningen ändrades /82 redovisningsperioden tilltiden från ett början till nästa början, således den 1oktober till . Skälen var främst den naturliga anknytningentill riksmötena och en strävan att inte behöva fårdigställaregeringsskrivelsen under den mest arbetstyngda delen av året iregeringskansliet (jfr KU 1979/80:50, s. 27 ff.). ändradesutformningen av regeringsskrivelsen i syfte att göra den överskådligare. Somett exempel kan nämnas att det i större utsträckning än tidigare angavs vilkapunkter i större, s.k. momentindelade utskottsbetänkanden som hade föranletteller skulle föranleda åtgärder från regeringens sida. Utskottethar i anslutning till sin granskning regelmässigt tagit upp regeringensskrivelse med en redogörelse för behandlingen av skrivelser tillregeringen. Granskningarna har haft olika form och inriktning. Ett återkommandemoment har varit en översiktlig granskning med åtföljande statistik. I någotfall har ett visst område behandlats speciellt ingående. Exempel på detta ärarbetsmarknadspolitiken och industripolitiken. Vidare har det ofta förekommitatt enskilda ärenden diskuterats, inte sällan med särskild inriktning på deriksdagsskrivelser som avgetts sedan och som i regeringensskrivelse angetts inte vara slutbehandlade. Som berörts har också formenför regeringens samlade redovisning i sin skrivelse ägnats uppmärksamhet. Vadgäller anspråken på regeringen från konstitutionella synpunkter med anledningav riksdagsskrivelserna förtjänar följande uttalande (KU 1980/81:25, s. 26) attåterges: Närdet gäller regeringens åtgärder med anledning av beslut vill utskottet först erinra om att regeringen enligt 8 kap. 19 § rege ringsformen (RF) skall utfårda beslutad lag utan dröjsmål. Endast i dessa fall, dvs. då riksdagsbeslutet har formen av lag, är regeringen i formellt konstitutionell mening skyldig att verkställa beslutet. I fråga om övriga riksdagsbeslut, som riktas till regeringen, bör enligt utskot tet följande riktlinjer gälla. Efter avslutat beredningsarbete bör rege ringen ta ställning till vad som skall göras med anledning av ett riksdagsbeslut. Skulle regeringen då undantagsvis finna att ett riksdagsbeslut inte kan, inte bör eller inte behöver föranleda någon åtgärd i sak från regeringens sida, får regeringen från fall till fall överväga vilket beslut som bör fattas. I vissa fall, särskilt då regeringen anser att någon åtgärd inte behöver vidtas, bör ett beslut att 25 lägga skrivelsen tillhandlingarna vara tillräckligt. I andra fall, t.ex. då regeringenhar kommit till en annan uppfattning än står det 1989/90:KU30 bäst iöverensstämmelse med parlamentariska principer att frågan underställsriksdagen. Närmare om regeringens skrivelser till m.m. Regeringen får lämna meddelanden till genom enskrivelse eller muntligen genom ett statsråd vid sammanträde med kammaren (3kap. 6 § RO). Skrivelserna till används i procedurfrågor, t.ex.återkallande av propositioner, eller för meddelanden. En skrivelse frånregeringen innehåller således inte något förslag, men den ger efter enlagändring som trädde i kraft motionsrätt (3 kap. 11 §RO). Riksdagsordningen innehåller inte några bestämmelser om vad en skrivelsefår innehålla, inte heller några generella föreskrifter om i vilka frågor denfår eller skall avlämnas. Skrivelser används bl.a. för vissa typer avmeddelanden som regeringen regelbundet överlämnar till , t.ex.kommittéberättelsen och redogörelsen för behandlingen av riksdagensskrivelser. Regeringens skrivelse med en redogörelse för behandlingenav skrivelser har tidigare inte utskottsbehandlats, utanregelmässigt lagts till handlingarna som den har anmälts i riksdagen.Sedan 1984/hänvisas den emellertid till konstitutionsutskottet.1 detta sammanhang bör också erinras om bestämmelsen i 4 kap. 1 § RO. Därstadgades tidigare att skrivelser från regeringen med redogörelse för vissverksamhet skulle hänvisas till utskott. Efter en lagändring som trädde i kraftden skall som en följd av den utvidgade motionsrätten ävenen regeringsskrivelse av den art om vilken nu är fråga för beredning hänvisastill utskott (jfr folkstyrelsekommittén, SOU 1987:6, s. 264 f.). har som nämnts regelmässigtbehandlat den ifrågavarande regeringsskrivelsen i samband med sin granskning avstatsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Igranskningsbetänkandets anmälan för anges /(KU 1986/87:33, s. 85) att den även omfattar regeringsskrivelsen. Vid dettaoch följande års behandling (KU 1986/87:33, s. 85 resp. KU 1987/88:40, s. 60)föreslogs att skrivelsen läggs till handlingarna. I betänkandet 1988/89:KU30,s. 23, redovisas statistiska uppgifter samt görs vissa uttalanden. Utskottet avser att fortsättningsvis noggrant följautvecklingen på förevarande område. Utöver det anförda föranleder granskningeni denna del inte något uttalande från utskottets sida. Handläggningen av regeringens skrivelse 1989/90:75 Utskottet har berett övriga utskotttillSlle att yttra sig över de delar av skrivelsen som har samband med derasresp. , skatteutskottet, socialförsäkringsutskottet, socialut- t skottet,kulturutskottet, utbildningsutskottet, näringsutskottet och bo- stadsutskottethar genom särskilda yttranden eller protokollsutdrag /90:KU30 yttrat sig. , som inte funnit anledning till någon erinran, har i ett protokollsutdrag avstått från att i övrigt yttra sig över skrivelsen. Dessa yttranden, helt eller delvis, utgör bilagorna A 15.1-15.9. , utrikesutskottet, försvarsutskottet,trafikutskottet, jordbruksutskottet och arbetsmarknadsutskottet har genomprotokollsutdrag eller under hand förklarat sig avstå från att yttra sig. Inom utskottets kansli har företagits en främst statistiskgenomgång av den nu aktuella skrivelsen (se bilaga A 15). Yttrandena redogörelsens sakliga innehåll , lagutskottet, näringsutskottet ochbostadsutskottet (bilagorna A 15.J, 15.3, 15.8 resp. 15.9) har, i något fallefter underhandskontakter med , inte funnit anledning tillerinran mot skrivelsen såvitt berör dem. (bilaga A 15.2) har redovisat vad somförekommit i två inte slutbehandlade ärenden där handläggningen pågåttförhållandevis . Eftersom förslag till lösningar väntas harutskottet inte funnit anledning till kritik. (bilaga A 15.6) har noterat att enriksdagsskrivelse (1986/87:289) redovisats som slutbehandlad trots att detbeträffande ett moment (KrU 1986/87:16, mom. 2) återstod för regeringen attvidta åtgärder. (bilaga A 15.7) tar upp två ärendendär regeringen enligt utskottet inte har efterlevt beslut. Detgäller dels pris- och löneomräkningar under högskoleanslagen, dels fortbildningsnämndernassammansättning. Socialförsäkringsutkottet (bilaga A 15.4) anmärker på attregeringen inte har beaktat två tillkännagivanden från . Ärendena är enligtregeringens redogörelse slutbehandlade. (bilaga A 15.5) har gått igenom riksdagenstillkännagivanden på utskottets område samt stämt avdem mot regeringens redogörelser . Dessutom har de äldsta,ännu inte slutbehandlade ärendena granskats särskilt.