bet · GD01SfU4 · 1989-12-31 00:00:00 — 1989/90 SfU4 I betänkandet behandlas nitton /89 väckta motioner rörande de sociala avgifterna. 1 särskildaavsnitt behandlas frågor om uppdelning av rörelse- och jordbruksinkomst i A-och B-inkomst, om överensstämmelsen mellan förmåner och avgifter inomsocialförsäkringssystemet, om kvittningsrätten mellan förvärvskällor vidberäkning av pensionsgrundande inkomst och motsvarande avgiftsunderlag, omdifferentiering av avgiften till sjukförsäkringen, om arbets- ochuppdragstagarbegreppen, om idrottsföreningars avgiftsskyldighet ochidrottsutövares försäkringsskydd samt om socialavgifter på vinstandelar. Utskottetavstyrker samtliga motioner. Tillbetänkandet har fogats tio reservationer och ett särskilt yttrande. 1988/89:Sf215 av () vari yrkas attriksdagen beslutar avskaffa socialavgifter på vinstandelar. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:Sk313. 1988/89:Sf217 av m.fl. (fp) vari yrkasatt hos regeringen begär förslag om ändrade regler för debitering av arbetsgivaravgifter i enlighet med vad som anförts i motionen.Motiveringen återfinns i motion 1988/89:KrS01. l988/89:Sf221 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär utredning och förslag om införande avkvittningsrätt mellan olika förvärvskällor vid beräkning av pensionsgrundandeinkomst. 1988/89:Sf225 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om ändrade regler för debitering avsocialförsäkringsavgifter i enlighet med vad som anförts i motionen.Motiveringen återfinns i motion l988/89:Kr502. l988/89;Sf226 av och förste vice talmanIngegerd (båda m) vari yrkas att beslutar att nettointäktenav jordbruksfastighet och rörelse uppdelas i A- och B-inkomst . 1 1989190.11 saml. 1988/89.Sf227 av och 1989/90:SfU4 (bådac) vari yrkas att begär att regeringen låter göra en snabb översyn avidrottsföreningarnas arbetsgivaransvar med syfte att medge rätt för dessa attundantas från arbetsgivaravgifter för de aktiva idrottsmän som uppbärersättning understigande två basbelopp. 1988/89:Sf232 av och (båda c)vari yrkas att hos regeringen begär förslag syftande tillöverensstämmelse mellan egenavgifter och förmåner inom sjukförsäkringen ochATP för företagare med låga inkomster. 1988/89;Sf233 av och (båda m) vari yrkas att hos regeringen begär utredning och förslagtill ett nytt socialavgiftssystem för egenföretagare som ger bättre överensstämmelsemellan avgifter och förmåner än det nuvarande. l988/89:Sf263 av m.fl. (fp, m, c) variyrkas 1. att riksdagenhos regeringen anhåller om förslag till ändring av lagen om uppbörd avsocialavgifter så att ansökan kan göras av ena parten i ett avtalat eller tänktavtalsförhållande i enlighet med vad som i motionen anförts, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna behovet av en skyndsamvidareutveckling av lagstiftningen så att lagen blir konkurrensneutral mellanfysiska och juridiska personer och mellan sådana personer inbördes. 1988/89:Sf267 av m.fl. (fp, m, c) vari yrkasatt beslutar avskaffa arbetsgivaravgifter på bidrag som arbetsgivarelämnar till s.k. vinstandelsstiftelser. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:Sk358. 1988/89:Sf272 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omberäkning av egenavgift till ATP. 1988/89.Sf278 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om en omfördelning av uttaget avarbetsgivaravgifter innebärande a) en sänkning avsjukförsäkringsavgiften på en lönesumma upp till 500 000kr., b) ett slopande avalla egenavgifter på inkomster motsvarande ett basbelopp samt c) entotalfinansiering genom en höjning av avgiftsuttaget i övrigt i enlighet medvad som anförs i motionen. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:N258. 1988/89:Sf280 av m.fl. (fp) vari yrkasatt hos regeringen begär förslag om att avskaffa de socialaavgifterna på avsättningar till företagsanknuina andel-i-vinst-stiftelser, därvinstandelarna binds i enlighet med vad som i motionen anförts.Motiveringen återfinns i motion I988/89:FI411. 1988/89:Sf312 av m.fl. (m) vari yrkas att 1989/90:SfU4beslutar avskaffa sociala avgifter på företagsanknutna vinstandelar ienlighet med vad som anförts i motionen. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:Fi602. 1988/89:Sf322 av och (båda m) vari yrkas att hos regeringen begär förslag om attarbetsgivaravgift avseende sjukförsäkring inte skall utgå vid tillfålliganställning av utländsk arbetskraft. 1988/89:Sf325 av och (båda fp) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utredning om en ändrad beräkningsgrund försjukförsäkringsavgiften. 1988/89:Sf337 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen begär att regeringen i enlighet med motionen framlägger förslag tillnytt försäkringsskydd för idrottsutövare. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:Kr513. l988/89:Sf367 av m.fl. (m) vari yrkas 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag om ändrade regler så att underskott inäringsverksamhet kan kvittas mot överskott i motsvarande förvärvskälla ienlighet med vad som anförts i motionen, 3. att riksdagenhos regeringen begär förslag om ändrade regler för beräkning av egenavgifter såatt hänsyn tas till underskott i förvärvskälla enligt vad som anförts imotionen. Motiveringarnaåterfinns i motion 1988/89:Sk450. 1988/89:Sf371 av och (bådac) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförs om nödvändigheten av basbeloppsavdrag från småföretagarnasegenavgifter. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:Fi313. Den allmänna försäkringen och vissa andra sociala ändamålfinansieras helt eller delvis med socialavgifter. De grundläggande bestämmelsernaom socialavgifter finns i lagen (1981:691) om socialavgifter. Socialavgifterbetalas dels i form av arbetsgivaravgifter, dels i form av egenavgifter förden som har inkomst av annat förvärvsarbete än anställning. Allmän löneavgiftbetalas enligt lagen (1982:423) om allmän löneavgift. Också denna avgiftbetalas som arbetsgivaravgift eller egenavgift. Avgifterna beräknas ochuppbärs som skatt enligt bestämmelser i uppbördslagen (1953:272). Arbetsgivaravgifterna enligt socialavgiftslagen utgörs avsjukförsä- 1989/90:SfU4 kringsavgift, folkpensionsavgift,tilläggspensionsavgift, delpensionsavgift, barnomsorgsavgift,arbetsskadeavgift, arbetsmarknadsavgift, arbetarskyddsavgift,vuxenutbildningsavgift och lönegarantiavgift. Avgiftsuttaget utgör för år av avgiftsunderlaget, vartill kommer den allmänna löneavgiften med 0,. Den största delen av avgiftsuttaget hänför sig till sjukförsäkringsavgiftensom är , folkpen-sionsavgiften som är ochtilläggspensionsavgiften som är av avgiftsunderlaget. Fr.o.m. år 1990sänks folkpensionsavgiften till av avgiftsunderlaget medantilläggspensionsavgiften för åren 1990- 1994 är . Underlaget för beräkning av avgifterna är vadarbetsgivaren har gett ut som lön eller annan ersättning för utfört arbete. Vidbestämmandet av underlaget skall bortses bl.a. från ersättning till en ochsamma arbetstagare som inte uppgått till . Egenavgifterna enligt socialavgiftslagen utgörs avsjukförsäkringsavgift, folkpensionsavgift, tilläggspensionsavgift,delpensionsavgift, barnomsorgsavgift, arbetsskadeavgift och arbetarskyddsavgift.Avgiftsuttaget utgör för av avgiftsunderlaget, vartill kommerden allmänna löneavgiften . Den största delen av avgiftsuttagethänför sig till sjukförsäkringsavgiften som är samt till folkpensions-och tilläggspensionsavgifterna som är desamma som för arbetsgivare.Procentsatsen för uttaget av sjukförsäkringsavgift är något lägre förförsäkrade som valt sjukförsäkring med karenstid. Avgifterna beräknas i regel på den vid taxeringenfastställda nettoinkomsten av rörelse och jordbruk. Avgift beräknas inte förinkomst . skall egenavgifter inte beräknas påinkomst av jordbruksfastighet om de intäkter som är hänförliga till egenverksamhet på fastigheten uppgår till högst . (se prop. 1986/87:140,SfU 1987/88:1, rskr. Någon övre inkomstgräns för uttag av egenavgifterfinns inte. Fram beräknades ATP-avgiften på den del avlönen som för varje arbetstagare och år låg mellan ett basbelopp och sju ochett halvt basbelopp. Underlaget för egenföretagares ATP-avgift beräknades påmotsvarande sätt. När denna basbelopps- och maximeringsregel slopadesberäknades ATP-avgiften därefter i allmänhet på samma underlag som de övrigasocialavgifterna (prop. 1980/81:178, SfU 28, rskr. Syftet med dennaförändring var bl.a. att uppnå administrativa lättnader för såväl myndighetersom avgiftsskyldiga. Ändringarna möjliggjorde att ett effektivare debiterings-och uppbördssystem infördes (se prop. 1982/83:60, SfU 10, rskr. 127 och prop.1983/84:167, SfU 28, rskr. Särskilda bestämmelser finns i lagen (1983:1055) omnedsättning av socialavgifter och allmän löneavgift i . Vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst (SGI)bortses /90:SfU4 inkomst som överstiger sju och ett halvt basbelopp.För en egenföretagare gäller dessutom att den sjukpenninggrundande inkomsteninte får beräknas högre än som motsvarar skälig avlöning för liknande arbeteför annans räkning. För rätt till sjukpenning krävs att den sjukpenninggrundandeinkomsten uppgår till . Den som saknar eller har lågsjukpenninggrundande inkomst kan frivilligt försäkra sig för en sjukpenning omhögst garantibeloppet inom föräldraförsäkringen, . Pensionsgrundande inkomst (PGl) beräknas endast påinkomstdelar mellan ett och sju och ett halvt basbelopp. Vid beräkning av denpensionsgrundande inkomsten tas inte heller hänsyn till inkomst avjordbruksfastighet om intäkterna av egenverksamhet uppgår till högst . Egenavgifter beräknas bl.a. på inkomst av här i riketbedriven rörelse och inkomst av här belägen jordbruksfastighet, som brukas avden försäkrade. En jordbruksfastighet skall inte anses brukad av en försäkradsom har del i intäkter av egenverksamhet på fastigheten, om dessa intäktersammanlagt uppgår till högst . Om fastigheten skall anses brukad menden försäkrade endast varit s.k. passiv delägare är inkomsten inte sjukpenninggrundandemen däremot pensionsgrundande. Således debiteras i detta fall endast deegenavgifter som knyter an till den pensionsgrundande inkomsten, nämligenfolkpensionsavgiften, tilläggspensionsavgiften, delpensionsavgiften och denallmänna löneavgiften. Om fastigheten inte anses brukad resp. rörelsen intebedriven av den försäkrade är inkomsten därav inte förmåns- eller avgiftsgrundande. 1 motion Sf226 anför och förste vicetalman att likformighet bör uppnås mellan förvärvskällornajordbruksfastighet och rörelse. Motionärerna anser att intäkten i dessaförvärvskällor bör uppdelas i A- och B-inkomster och att endast A-inkomsterskall ligga till grund för beräkning av egenavgift och vara pensionsgrundande.De pekar även på att bestämmelsen att inkomst av jordbruksfastighet inte skallvara avgiftsgrundande om intäkterna av egenverksamhet uppgår till högst 15 000kr. medför stora tröskeleffekter om intäkterna överstiger denna nivå. Eftersommotsvarande bestämmelse inte gäller för rörelseinkomster behandlas t.ex. enhyresintäkt olika i avgiftshänseende beroende på om den hör till förvärvskällanrörelse eller jordbruksfastighet. Motionärerna hemställer att riksdagenbeslutar att vad i motionen föreslagits skall gälla . I proposition 1986/87:140 med förslag till nämndasärreglering /90:SfU4 vissa jordbruksinkomster framhölls att detgällande regelsystemet för uttag av egenavgifter på inkomster avjordbruksfastighet hade konsekvenser som framstod som otillfredsställande.Särskilt hade dessa konsekvenser uppmärksammats för jordbruksfastigheter medskogstillgångar. Problemet sammanhängde med att socialavgifter skulle erläggasom jordbruksfastigheten var att anse som brukad av den försäkrade; i så fallutgjorde hela den vid den statliga taxeringen bestämda nettointäkten avfastigheten underlag för beräkning av egenavgifter. I praxis hade mycketbegränsade intäkter som jordbrukets ägare haft av ett smärre arbete i egen regipå fastigheten regelmässigt lett till att fastigheten ansetts brukad. I sådanafall kom såväl stora som små fastighetsinkomster i form av arrenden,upplåtelse av avverkningsrätt o.d. att ingå i inkomsten av annat förvärvsarbeteoch bli förmåns- och avgiftsgrundande, den s.k. smittoeffekten.Departementschefen ansåg det angeläget att försöka lösa vissa problem meduttaget av egenavgifter på jordbruksinkomster genom att underlätta för såvälenskilda som myndigheter att i förväg bedöma effekterna av avgiftsreglerna. Enlösning var angelägen också på grund av avgiftsreglernas betydelse förskogsägares benägenhet att avverka skog. Vidare borde eftersträvas att reglernaverkade neutralt så att t.ex. egenverksamhet inom jordbruket inte missgynnades.Socialförsäkringens finansiering fick inte försvagas och det var väsentligt attslå vakt om den generella uppbyggnaden av socialförsäkringssystemet.Särreglering för en grupp avgiftsskyldiga eller för vissa inkomster borde i görligastemån undvikas. Vidare måste administrativa hänsyn tillåtas vara tungt vägandevid val av lösning. I propositionen anfördes även att vad gälldejordbruksfastigheter som skulle anses brukade ett undantag av rotpostintäkterfrån avgiftsunderlaget för egenavgifter skulle medföra ett icke oväsentligtmerarbete för de lokala skattemyndigheterna. Deklarationer med sådana inkomstermåste då behandlas manuellt och en utbrytning av rotpostintäkter skulle krävakomplicerade kostnads- och avdragsproportioneringar. De tröskeleffekter somskulle uppkomma genom den föreslagna särregleringen av vissajordbruksinkomster torde mildras något genom att det är nettointäkten avfastigheten som ligger till grund för beräkning av avgifterna. Vid behandlingen av propositionen och motionsyrkandenlikartade nu förevarande anförde utskottet (se SfU 1987/88:1)' att de skäl somanförts mot ett undantagande av inkomster av rotpostförsäljning, och somutskottet ansåg tungt vägande, också kunde åberopas mot ett undantagande frånavgiftsplikt av all inkomst som inte hänför sig till eget arbete ijordbruksfastighet eller rörelse. Utskottet kunde inte heller tillstyrka attden föreslagna särregleringen för vissa jordbruksin- komsterskulle tillämpas även på intäkter av rörelse som inte uppgår 1989/90:SfU4till . Utskottet noterade att den föreslagna särregleringen i förstahand avsåg att lösa problem i samband med virkesförsörjningen. Motsvarandeproblem med smittoeffekter förelåg inte i inkomstslaget rörelse. Utskottet vidhåller denna uppfattning och avstyrker bifalltill motion Sf226. Bättre överensstämmelse mellan förmåner och avgifter I ett antal motioner tas upp problem som sammanhänger medbristande överensstämmelse mellan egenföretagares sociala avgifter och förmåner. Således anför och imotion Sf233 att företagare med låga inkomster tvingas betala egenavgifter fördessa inkomster utan att få några motsvarande förmåner från sjukförsäkringenoch tilläggspensioneringen. Makar som gemensamt driver jordbruk eller rörelsekan i inkomstlägen upp till två basbelopp helt mista ATP-skyddet. Motionärernakritiserar vidare att sjukpenningen för en egenföretagare maximeras till vadsom motsvarar lönen för en anställd. De anser att frågor rörandeegenföretagares sociala avgifter och förmåner inom socialförsäkringen bör bliföremål för en utredning som utmynnar i nya bestämmelser för uttag avegenavgifter som ger bättre överensstämmelse mellan avgifter och förmåner.Därvid bör även utredas frågan om bättre möjligheter för egenföretagare attteckna frivillig sjukförsäkring. Motionärerna pekar på att det infördaundantaget för vissa jordbruksintäkter visar att det är administrativt möjligtatt göra en särreglering för att undvika negativa effekter av avgiftssystemet.Även och kritiserar i motion Sf232 den bristandeöverensstämmelsen mellan egenavgifter och förmåner inom sjukförsäkringen ochATP för företagare med små inkomster samt hemställer att hosregeringen begär förslag syftande till en bättre sådan överensstämmelse. m.fl. påpekar i motion Sf278 i motsvarandedel att avgift till tilläggspensioneringen tas ut på hela lönesumman medaninkomster under ett basbelopp inte ger pensionspoäng. Motionärerna föreslår attalla egenavgifter slopas på inkomster upp till ett basbelopp och att åtgärdenfinansieras genom en höjning av avgiftsuttaget i övrigt. Regeringen bör läggafram förslag till omfördelning av avgiftsuttaget. 1 två motioner, Sf272 avIngrid och av och , föreslås attavgiftsuttaget för egenföretagare justeras så att ATP-avgift inte tas ut förinkomst understigande ett basbelopp, och motionärerna begär etttillkännagivande härom till regeringen. 1'* 1989190. har tidigare på förslag av utskottet avslagitmotionsyrkan- 1989/90:SfU4 den om en bättre överensstämmelse mellan avgifteroch förmåner. Utskottet erinrade i sitt betänkande 1988/89:SfUl om att denbristande överensstämmelsen har sin grund i bl.a. den allmänna försäkringenssolidariska och obligatoriska karaktär och om att de olika försäkringsgrenarnabör betraktas som delar av ett sammanhängande socialförsäkringssystem.Utskottet framhöll också att, även om den bristande överensstämmelsen undersenare år förstärkts genom den nya lagen om socialavgifter, det nyaavgiftssystemet hade inneburit betydande administrativa lättnader försåväl myndigheter som arbetsgivare och egenföretagare. Utskottet var därförinte berett att förorda en återgång till en differentiering av avgifterna föratt få bättre överensstämmelse med förmånerna. Utskottet påpekade vidare attsärregleringen av vissa jordbruksintäkter hade tillkommit för att lösa ettspeciellt problem. Utskottet vidhöll sin tidigare principiella uppfattning omfördelarna med det gällande avgiftssystemet men erinrade om att flera av deaktuella frågorna skulle bli föremål för överväganden i andrasammanhang. Sålunda utreddes frågan om förmåner och avgifter inompensionssystemet av pensionsberedningen, och utskottet utgick från att även desärskilda problem beträffande egenföretagares pensionsskydd och avgiftsuttagsom berörts i föreliggande motioner skulle komma att diskuteras av beredningen.Utskottet nämnde vidare att rik.sförsäkringsverket planerade att se överegenföretagarnas sjukpenningskydd. har till regeringenöverlämnat sin rapport för egenföretagare utredningoch förslag (RFV anser 1989:5). 1 rapporten föreslår verket en förändradsjukförsäkring för egenföretagarna som skall bestå av en grundsjukpenning ochen tilläggssjukpenning. Grundsjukpenningen föreslås beräknas på den inkomst somi dag utgör underlag för debitering av preliminär B-skatt. Samtligaegenföretagare bör omfattas av denna del av försäkringen. Utövergrundsjukpenningén bör det finnas möjligheter för egenföretagare att teckna enförsäkring för tilläggssjukpenning ovanför den obligatoriska grundnivån.Avgiften bör beräknas efter den valda sjukpenningnivån. Den sammanlagdasjukpenningnivån bör dock inte tillåtas överstiga sju och ett halvt basbelopp.De föreslagna reglerna har anknytning till införande av nya regier omföretagarregi-strering, och införandetidpunkten bör därför samordnas. Utskottet vidhåller sin tidigare principiella uppfattningom fördelarna med nuvarande avgiftssystem. Utskottet vill erinra omatt vid slopandet av basbelopps- och mjtximeringsregeln sänktes den dåfastställda tilläggspensionsavgiften med . Utskottetanser emellertid att resultatet av pensionsberedningens arbete och beredningenav förslag till nytt sjukpenningsystem föregenföretagare bör avvaktas. Något uttalande från sida är därförinte påkallat med anledning av motionerna Sf233, Sf232, Sf278 i motsvarandedel, Sf272 och S071. Utskottet behandlar i detta sammanhang även motion Sf322av 1989/90:SfU4 och . Motionärerna kritiseraratt en arbetsgivare är skyldig att betala bl.a. sjukförsäkringsavgift för enutländsk arbetare som vistas tillSlligt i trots att arbetstagaren intefår utnyttja den svenska sjukförsäkringen. 1 samband med anlitande av polskarbetskraft måste arbetsgivaren förbinda sig att svara för arbetstagarenskostnader för bl.a. sjukvård. Arbetsgivaren tvingas att teckna privatförsäkring för detta ändamål. Motionärerna anser att det är orimligt attarbetsgivaren på detta sätt skall drabbas av dubbla kostnader, och regeringenbör därför lägga fram förslag om att arbetsgivaravgift avseende sjukförsäkringinte skall utgå vid tillfållig anställning av utländsk arbetskraft. Utskottet avvisar av ovan redovisade skäl även endifferentiering av arbetsgivaravgiften vad avser tillfållig utländskarbetskraft. Sjukvårdsförmåner för sådan arbetskraft får när så ansesmotiverat i stället lösas genom socialförsäkringskonventioner. Vad gäller denpolska arbetskraften har detta skett. Mellan och harträffats en överenskommelse om sjukvårdsförmåner som gäller fr.o.m. den 1 juni1989 (1989:142). I artikel 1 överenskommelsen föreskrivs att personer som ärbosatta och har rätt till sjukvårdsförmåner enligt lagstiftningen i en av defördragsslutande staterna under tillfållig vistelse i den andrafördragsslutande staten vid plötslig ohälsa, olycksfall eller akut sjukdom sommedför ett behov av sjukvård skall erhålla sjukvårdsförmåner påsamma villkor som gäller för personer som är omfattade av lagstiftningen isistnämnda stat. Med detanförda anser utskottet att motion Sf322 får anses besvarad. Kvittningsrätt vid beräkning av pensionsgrundande inkomstoch motsvarande avgiftsunderlag (se prop. 1981/82:10, SkU 9, rskr. 51) harkvittningsrätten vid beräkning av inkomst av annat förvärvsarbete änanställning slopats, vilket påverkar beräkningen av den pensionsgrundande inkomstenoch därmed även avgiftsunderlaget. Sålunda får underskott i en förvärvskällainom inkomstslaget rörelse inte kvittas mot överskott i en annan förvärvskällainom detta inkomstlag och inte heller underskott i en jordbruksfastighet motöverskott i en annan jordbruksfastighet. Redan tidigare gällde att kvittninginte fick ske mellan förvärvskällor i de olika inkomstslagen. Frågan om att återinföra kvittningsrätt vid beräkning avpensions grundande inkomst tas upp i två motioner. 1 motion Sf221 framhåller att förbudet mot kvittning gör det oförmånligt för en person att driva flera verksamheter, t.ex. ett mindre jordbruk i kombination med en mindre rörelse. För att möjliggöra kombina tionssysselsättning på landsbygden bör enligt motionären regeringen lägga fram förslag om införande av kvittningsrätt mellan olika för värvskällor vid beräkning av pensionsgrundande inkomst. Någon skyl dighet att utnyttja denna rätt skall dock inte föreligga. I motion Sf367 ' anför BoLundgren m.fl. att underskott i förvärvskälla av karaktären 1989/90:SfU4"näringsverksamhet" bör få dras av mot inkomst från andra förvärvskällorsamt att underskott i förvärvskälla inom inkomstslagen "jordbruk ochrörelse" bör få kvittas mot överskott i annan förvärvskälla inom dessainkomstslag vid beräkning av egenavgifter (yrkande 2). Vidare an.sermotionärerna att förlustavdrag bör beaktas vid beräkning av egenavgifter, om denskattskyldige så yrkar (yrkande 3). Motionärerna begär att regeringen läggerfram förslag om ändrade regler i enlighet härmed. har efter det att kvittningsrätten slopades vidflera tillfållen behandlat motionsyrkanden av samma slag som i de förevarandemotionerna (se /89:SfUl). Dessa yrkanden har avslagits medmotiveringen att det inte kan godtas att en försäkrads framtida pension skallkunna begränsas genom möjligheter till kvittning vid beräkningen av denpensionsgrundande inkomsten. Även ett medgivande att avräkna en förlust irörelse eller jordbruk mot ett annat års överskott innebär att detframtida pensionsskyddet begränsas. Utskottet finner inte skäl för att frångå sintidigare bedömning i dessa frågor och avstyrker bifall till motionerna Sf221och Sf367 yrkandena 2 och 3. Sjukförsäkringsavgiften utgör i form av arbetsgivaravgift10,och i form av egenavgift av avgiftsunderlaget. Den som ärsjukförsäk-rad med karenstid erlägger egenavgift eller påinkomster upp till sju och ett halvt basbelopp och på inkomsterdäröver. I motion Sf278 i motsvarande del anför . att sjukfrånvaron är väsentligt lägre på små företag än på störrearbetsplatser.