bet · GD01AU5 · 1989-12-31 00:00:00 — LAS turordningsregler vid avsked kan i dessasituationer omfatta ett stort antal olika turordningskretsar mot tidigare en. Motionärerna anför mot denna bakgrund att koncernbegreppetär juridiskt, ekonomiskt och arbetsrättsligt otidsenligt. Arbetsrättslagstiftningenmåste därför bygga på ett koncernbegrepp som innebär att de anställda och derasfackliga organisationer kan förhandla och utmäta ekonomiskt, moraliskt ochjuridiskt ansvar av de verkliga beslutsfattarna i en koncern. Som motionärerna gör gällande har koncernbegreppet storbetydelse 1989/90:AU5 inte minst för turordningen vid driftsinskränkningar ochföretagsnedläggningar. I både den tidigare och den nuvarandeanställningsskyddslagen finns en koncernregel som säger att en arbetstagaresom har bytt anställning får tillgodoräkna sig tiden i den förra anställningenom arbetsgivarna vid anställningsbytet tillhör samma koncern. Vid utformningenav dessa regler diskuterades koncernbegreppet ingående. Det skall intebestridas att det finns kvarstående problem och att nya tillkommer, bl.a. de avmotionärerna påtalade s.k. bolagiseringarna. Utskottet utgår från att problemav detta slag uppmärksammas i den fortlöpande översynen av arbetsrätten iregeringens kansli. Vad nu sagts gäller också de mer allmänna koncernfrågor avarbetsrättslig natur som aktualiserats i motionen, i den mån sådana frågor intekan lösas genom avtal arbetsmarknadsparterna emellan. Med hänsyn till det anförda och till att ett motsvarandeyrkande lämnades utan bifall av vill utskottet inteföreslå någon åtgärd med anledning av motion A725, som alltså avstyrks i den nubehandlade delen. Avslutningsvis skall påpekas att utskottet återkommer tillfrågan om förutsättningarna för fackligt arbete i internationella koncerner ibetänkandet 1989/90:AU3. Skadestånd vid ogiltigförklarad uppsägning m.m. 1 39 § LAS behandlas de fall då en arbetsgivare vägrar atträtta sig efter en domstols dom som innebär att en uppsägning eller ettavskedande har ogiltigförklarats. I så fall skall anställningsförhållandetanses vara upplöst. Arbetsgivaren blir skyldig att utöver tidigare utdömdaskadestånd betala ett särskilt skadestånd som beräknas med hänsyn tillarbetstagarens sammanlagda anställningstid. Är mindre än skallskadeståndet motsvara 16 månadslöner. på mellan fem är skadeståndet 24 månadslöner och för ännu längre anställningstid 32månadslöner. För kortvariga anställningar finns en jämkningsregel. Vadmånadslönen beträffar beräknas den efter den lön som utgick när anställningenupphörde. Utskottet tar i detta avsnitt först upp den i motion A725av m.fl. (vpk) på nytt aktualiserade frågan om arbetstagarensrätt att återgå i arbetet efter domstobublag. I motionen yrkas att lagen ändrasså att arbetsgivaren hindras att med stöd av den angivna paragrafen köpa sigfri från en anställd. Har en domstol ogiltigförklarat ett avsked bör denanställde själv kunna välja mellan återanställning eller skadestånd. Utskottet vidhåller sin tidigare uttalade uppfattning attdet inte är en 1989/90:AU5 praktiskt genomförbar ordning att som motionärernaföreslår låta arbetstagare välja mellan skadestånd och att återgå i arbetet.Lagstiftaren har därför stannat för den lösningen att om arbetsgivaren inteböjer sig för en domstols dom och det ekonomiska tryck som det särskildaskadeståndet utgör, får anställningsförhållandet anses vara upplöst så att denohållbara situationen kan bringas ur världen. Motionen avstyrks med det anfördai denna del. Utskottet behandlar härefter yrkanden om att det särskildaskadeståndet skall höjas. I den behandlade vpk-motionen A725 föreslås attskadeståndsbeloppen räknas upp "så att de kan ge verklig kompensation".Även i motionerna A712 av m.fl. (s) och A733 av . (s) begärs att skadeståndsbeloppen skall höjas kraftigt för att lagenspreventiva effekt skall återställas. Utskottet har med anledning av liknande yrkanden itidigare sammanhang framhållit betydelsen av att skadestånden fastställs påett sådant sätt att de fyller avsedd funktion. Vidare har utskottet erinrat omatt beloppen för det särskilda skadeståndet ökar automatiskt i takt med attlönerna höjs. har arbetsgivarna inte längre avdragsrättför bl.a. det särskilda skadeståndet, vilket i praktiken innebar en skärpningav detta skadestånd. Med hänsyn till vad nu anförts och till att utskottetutgår från att frågan om skadeståndsbeloppens effekter följs med uppmärksamheti regeringens kansli avstyrker utskottet de föreliggande motionsyrkandena. 1. beträffandeöversynskrav m.m. attriksdagen avslår motion 1988/89:A753 yrkandena 23 26, attriksdagen avslår motion 1988/89:A753 yrkande 30, 3. beträffandeprovanställningens längd attriksdagen avslår motionerna 1988/89:A719 och I988/89:A753 yrkandena 31 och 32, 4. beträffande bättreanställningsskydd för provanställda att avslår motion I988/89:A748, 5. beträffande innebörden av begreppetsaklig grund m.m. attriksdagen avslår motionerna 1988/89:A725 yrkandena 9 och 11 samt 1988/89:A753yrkande 28, attriksdagen avslår motion 1988/89:A753 yrkande 29, attriksdagen avslår motion 1988/89.A753 yrkande 27, attriksdagen avslår motion I988/89:A725 yrkande 8, 9. beträffande rätt till återgång i arbetet efterdomstobutslag /90:AU5 att avslår motion 19SS/S9:A725 yrkande 10 i motsva rande del, 10. beträffandehöjning av det särskilda skadeståndet attriksdagen avslår motionerna 1988/89:A712, 198S/89:A725 yrkande 10 imotsvarande del och 19SS/89:A733. Närvarande: (), (), SonjaRembo (m), (), (), (m), GustavPersson (s), (), (), (), KerstiJohansson (c), (), (), (),(vpk) och (). Översynskrav m.m. (mom. 1) , och (alla m)anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjarmed "Utskottet kan" och på s. 6 slutar med "redovisadedelarna" bort ha följande lydelse: Utskottet delar uppfattningen i motion A753 (m) atteffekterna av LAS bör ses över. Denna lag tillkom i första hand för att skyddaäldre och handikappad arbetskraft mot utslagning från arbetsmarknaden. Det kanstarkt ifrågasättas om detta syfte har uppnåtts. Utvecklingen visar att antalet äldre som slås ut frånarbetsmarknaden ökat. Likaså accentueras problemen för de arbetshandikappade.För småföretagarna innebär LAS ett hinder för utvecklingen. Arbetsgivarna ärrädda för att anställa någon som de inte är helt övertygade om är lämplig förarbetsuppgifterna och kan förväntas smälta in i företagets miljö. Också de somredan är anställda har blivit obenägna att flytta till en ny arbetsplats,eftersom de då förlorar den plats de hade i turordningen enligt LAS.Rörligheten på arbetsmarknaden har minskat, och därmed har inlåsningseffektenökat. Som framhålls i motionen har arbetsmarknaden delats upp idels en 1989/90:AU5 överstabil del, där den enskilde av trygghetsskäl intevågar byta arbete, dels en instabil del utan trygghet. Utvecklingen har ocksåmedfört att vi har fått en helt ny kategori arbetstagare som år efter årarbetar utan någon som helst trygghet och som tvingas att vandra från den enaarbetsuppgiften till den andra, nämligen vikarierna. Dessa är ofta kvinnor. Den beskrivna utvecklingen har negativa konsekvenser försåväl arbetstagare som arbetsgivare. De anställda berövas möjligheten attetablera sig på en arbetsplats, vilket skapar otillfredsställelse och går utöver kontinuiteten och kvaliteten i arbetet. Möjligheterna att skapa väl fungerandearbetsgrupper och en arbetsgemenskap har på många arbetsplatser i det närmasteomöjliggjorts. Arbetsgivarna ges inte rimliga möjligheter att organiseraverksamheten på ett effektivt sätt och därigenom motsvara de ekonomiskakraven. På detta sätt har lagen om anställningsskydd i kombination med annanlagstiftning och avtal kommit att utgöra ett avsevärt hinder för att svenskaföretag och förvaltningar skall kunna möta en ny tids krav. Utskottet anser vidare liksom motionärerna attkomplexiteten i lagen har medfört olika tolkningar och svårigheter vidtillämpningen. Den förutsätter att företagen har tillgång till juridiskkompetens. De förenklingar i anställningsskyddslagen som föreslås i en avregeringen beslutad proposition om arbetsmiljö och sekretessm.m. Den ovan förordade översynen av lagens effekter bör alltsåäven innefatta regelsystemet i LAS med syfte att åstadkomma ytterligareförenklingar. Den nu förordade översynen av anställningsskyddslagenseffekter och komplexa regelsystem förutsätts ingå som ett led i den översyn ochanalys av hela den arbetsrättsliga lagstiftningen som begärts i motion A753 ochsom utskottet återkommer till i betänkande 1989/90:AU6 om medbestämmande iarbetslivet. I awaktan på denna övergripande översyn bör dock vissaanställningsskyddsfrågor redan nu tas upp till sakbehandling. I förevarande avsnitt behandlar utskottet sålunda fråganom arbetstagarbegreppet. Detta begrepp har stor räckvidd även utanförarbetsrättens område. Det är därför väsentligt att det finns entydiga reglerför bedömningen av om en person är att betrakta som anställd eller företagare.Fackliga organisationer har ofta en ambition att vidga arbetstagarbegreppet,vilket kan få vittgående konsekvenser för enskilda personer. Eftersomlagreglerna är allmänt hållna överlåts åt rättspraxis att tolkaarbetstagarbegreppet. Det har därvid visat sig att arbetsdomstolen i vissadomslut givit begreppet en så vid tolkning att det kan ifrågasättas om den ståri samklang med de avsikter latiftaren troligen hade ursprungligen. Den strukturomvandling som arbetsmarknaden för närvarandege- 1989/90:AU5 nomgår som en följd av den tekniska och ekonomiska utvecklingenleder till nya företags- och arbetsformer. Nyföretagandet måste uppmuntras ocholika former av samarbete ges utrymme att utvecklas. Inom vården är detönskvärt att anhöriga ges möjligheter att medverka. Det bör också finnas stortutrymme för frivilliga insatser inom såväl den offentliga sektorn somexempelvis ideella organisationer. En alltför vid tolkning avarbetstagarbegreppet medför orimliga ekonomiska konsekvenser och utgör hinderför en dynamisk utveckling. Eftersom arbetstagarbegreppets uttolkning har konsekvenserutanför det strikt arbetsrättsliga området, är detta en fråga som intelämpligen kan lösas genom avtal mellan arbetsmarknadens parter. Arbetstagarbegreppetbör därför utredas. En samordning behöver ske med arbetstagarbegreppet i denskatterättsliga och socialförsäkringsrättsliga lagstiftningen. Vad härefter gäller den i motion A753 aktualiserade fråganom undantagskretsen i LAS får utskottet anföra följande. Till de kategorier arbetstagare som undantas frånanställningsskyddslagens tillämpning hör personal i företagsledande ellerdärmed jämförlig ställning. Som framhålls i de aktuella motionerna är densnäva gränsdragning som gäller vid tillämpningen av detta begrepp otillfredsställande,särskilt när det gäller mindre företag. Anställningsskyddslagen syftar till att öka tryggheten förarbetstagare i gemen. På högre befattningshavare och personer som. skallfullgöra specialistfunktioner måste man kunna ställa särskilda krav. Om det hossådana befattningshavare brister i detta avseende leder det snabbt tillallvarligt men för företaget. På de mindre företagen kan situationen utvecklastill ett hot mot sysselsättningen för övriga anställda. Den starka positionanställningsskyddslagen ger den anställde kan i här berörda fall bli ettsvårbemästrat problem. Det finns också skäl att anta att dessa förhållandenförhindrar att personal anställs. Det synes därför motiverat att utredamöjligheterna att vidga den krets av anställda som med hänsyn till sinaarbetsuppgifter och därmed förenat ansvar bör undantas från lagen eller ges ettbegränsat skydd. Det bör då också övervägas att medge undantag från lagen i sinhelhet under förutsättning av att särskilt avtal träffas mellan parterna. Förslag om andra aktuella förändringar ianställningsskyddslagen redovisas i den följande framställningen. Vad utskottet ovan anfört om översyn avanställningsskyddslagen i olika avseenden bör ges regeringen till känna. deb att utskottets hemställan under1 bort ha följande lydelse: I. beträffandeöversynskrav m.m. att med bifall till motion 1988/89:A753yrkandena 23 26 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. 2.Arbetstoppar (mom. 2) 1989/90:AU5 , och (alla m)anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Utskottet har" och slutar med "motionsyrkandetavstyrks" bort ha följande lydelse: Anställningsskyddslagen medger att en arbetstagareanställs på grund av tillfållig arbetsanhopning underen period av . Denna ramtid har syftet att hindra missbruk men innebär ipraktiken en onödig begränsning av möjligheten att utnyttja anställningsformen.Bestämmelsen om en tvåårig ramtid bör utgå ur lagen. Förslag till lagändringläggs fram i hemställan. deb att utskottets hemställan under2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande arbetstoppar att medbifall till motion 19SS/89:A753 yrkande 30 antar följande lagförslag: Lag omändring i lagen (1982:80) om Härigenom föreskrivs att 5 § lagen(1982:80) om anställningsskydd skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydebe Reservanternas förslag 5 § Avtal om tidsbegränsad anställ- Avtal omtidsbegränsad anställ ning får träffas i följande fall: ning får träffas i följande fall: Avtal för visstid, viss säsong 1. Avtal , viss säsongeller visst arbete, om det föranleds eller visst arbete, om det föranleds av arbetets särskildabeskaffenhet. av arbetets särskilda beskaffenhet. Avtal för visstid som avser 2. Avtal som avservikariat, praktikarbete eller fe- vikariat, praktikarbete eller feriearbete, riearbete. Avtal för visstid, dock sam- 3. Avtal , dock högstmanlagt högst ,om det föranleds av , om det föranleds av tillfål- tillfållig arbetsanhopning. Avtal somgäller för tiden till dess arbetstagaren skall börja värnpliktstjänst ellerannan därmed jämförlig tjänstgöring, som skall pågå mer än . Avtal som avseranställning efter pensionering, om arbetstagaren har uppnått den ålder sommedför skyldighet att avgå från anställningen med ålderspension eller, om någonsådan avgångsskyldighet inte finns, när arbetstagaren har fyllt . Denna lagträder i kraft . Provanställningenslängd (mom. 3) 1989/90:AU5 (), (), (),(m), () och () anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjarmed "Lagens bestämmelser" och på s. 8 slutar med "och A753"bort ha följande lydelse: 1 anställningsskyddslag infördes möjlighet tillprovanställning med en prövotid upp . När lagen trädde i kraftfanns i olika kollektivavtal bestämmelser om provanställning. Dessaavtalsbestämmelser gav som regel ett snävare utrymme för provanställning än lagen i en del fall var avtalen utpräglat restriktiva på denna punkt. Även om endel avtal ansluter till lagen finns det anledning anta att avtaläven i fortsättningen kommer att inskränka de möjligheter till provanställningsom lagstiftaren har angett en norm för. Detta är till förfång för framför alltgrupper med svag ställning på arbetsmarknaden. Regeringen bör få i uppdrag attvälja en lagtekniskt lämplig form för detta och återkomma till medförslag i ämnet. Därvid bör man också kunna överväga en möjlighet till enutökad provanställning i vissa fall i syfte att ge exempelvis invandrare ochungdomar möjlighet att upparbeta den kompetens som behövs för en arbetsuppgift.Ett genomförande av de nu förordade åtgärderna reducerar de problem som tas uppi motion A719. Med det anförda tillgodoser utskottet de synpunkter somframförs i de i sammanhanget behandlade motionerna. Regeringen bör underrättasom detta. deb att utskottets hemställan under3 bort ha följande lydelse: 3. beträffande provanställningens längd attriksdagen med anledning av motionerna 198S/89:A719 och 198S/S9:A753 yrkandena31 och 32 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Innebörden av begreppet saklig grund m.m. (mom. 5) , och (alla m)anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Utskottet vidhåller" och på s. 9 slutar med "bådamotionsyrkandena" bort ha följande lydelse: Utskottet delar uppfattningen i motion A753 (m) att det tillgrund för uppsägning bör ligga en mer nyanserad avvägning av arbetsgivar-ocharbetstagarintressen än som skett. Vid bedömningen bör i högre grad ännu beaktas såväl arbetsgivarens som arbetskamraternas berättigade intresse avatt en enskild arbetstagare inte uppträder på ett sådant sätt attarbetsresultatet eller atmosfåren på arbetsplatsen försäm- Den enskildes rätt att behålla sitt arbete förutsätter att denne /90:AU5motsvarar rimliga krav på en arbetsinsats. En avvägning bör vidare ske medhänsyn till arbetsplatsens storlek, verksamhetens art, tjänsteställningen m.m.Utskottets ställningstagande i denna del bör ges regeringen till känna. Vadsom yrkas i vpk-motionen A725 bör avslås. deb att utskottets hemställan under5 bort ha följande lydelse: 5. beträffande innebörden av begreppet saklig grundm.m. att med bifall till motion 19SS/S9:A753 yrkande 28 samt medavslag på motion 1988/89:A725 yrkandena 9 och 11 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. Innebörden av begreppet saklig grund m.m. (mom. 5) (vpk) anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Utskottet vidhåller" och på s. 9 slutar med "bådamotionsyrkandena" bort ha följande lydelse: Utskottet delar uppfattningen i vpk-motionen A725 attarbetsgivarens rätt att avskeda måste stoppas. Erfarenheterna av den nuvarandelagstiftningen talar sitt tydliga språk. Det är inte bara "vanliga"arbetare som avskedas utan även fackliga förtroendevalda. LAS måste därför innehålla en bestämmelse om att denlokala fackföreningen skall kunna upphäva uppsägningen, dvs. ha vetorätt motarbetsgivarens åtgärd. Det bör vidare vara en självklarhet att deltagande istrejk aldrig får utgöra saklig grund för avsked. LAS bör ändras i enlighethärmed. Vad utskottet med tillstyrkan till motion A725 i aktuelladelar anfört bör ges regeringen till känna. Motion A753 (m) avstyrks itillämplig del. deb att utskottets hemställan under5 bort ha följande lydelse: 5. beträffande innebörden av begreppet saklig grundm.m. att med bifall till motion 198S/89:A725 yrkandena 9 och 11samt med avslag på motion 1988/89:A753 yrkande 28 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Permitteringslönereglerna (mom. 6) , och (alla m)anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "gällde" och slutar med "aktuell del" bort haföljande lydelse: Det permitteringslönesystem som trädde 1985 harvisat sig medföra avsevärda svårigheter för främst byggbranschen. Det gäller inte minst mindre och medelstora byggnadsföretag som specialiserat sig på väderkänsliga verksamheter, t.ex. puts-, tak- och murningsarbeten, men också nyproduktions- och anläggningsföretag. Dessa företag har . vanligtvismycket små möjligheter att planera för väderpermitteringar. Verksamhetenär ofta påtagligt säsongbetonad. Liksom andra företag i branschenär de beroende av kundernas önskemål och tidpunkten för Priskonkurrensen är hård och medger intekompensation för permitteringskostnader. inteheller möjligheter till alternativ sysselsättning. beslut har därmed åstadkommit en icke förutseddomstrukturering av en del av byggnadsbranschen. De utökade ersättningsmöjlighetersom senare beslutat har inte inneburit någon förbättring avsituationen för dessa företag, eftersom ersättningen under alla förhållandenendast kompenserar en mindre del av de verkliga kostnaderna. De oorganiserade arbetsgivarna står utanför systemet menfår ändå bidra till det via arbetsmarknadsavgiften. Deras situation är oacceptabel. Mot den angivna bakgrunden ställer utskottet sig bakomkravet i motion A753 (m) om en ändring i permitteringsreglerna i syfte attundanröja de ovan redovisade negativa effekterna. Detta bör ges regeringentill känna. deb att utskottets hemställan under6 bort ha följande lydelse: 6. beträffande permitteringslönereglerna attriksdagen med bifall till motion 198S/89:A753 yrkande 29 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Turordningsreglerna (mom. 7) , och (alla m)anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 10 som börjarmed "Liknande ändringsyrkanden" och slutar med "aktuelldel" bort ha följande lydelse: Vid driftsinskränkningar är det angeläget för bådeföretaget och dess anställda att den arbetsstyrka som skall bli kvar får ensammansättning som gör en fortsatt effektiv verksamhet möjlig. Det kanexempelvis vara av avgörande betydelse att någon eller några befattningshavaresom är nyckelpersoner stannar inom företaget. Lika viktigt kan det vara att denåterstående personalen besitter en sådan kompetens eller sammansättning som gerde bästa förutsättningarna för fortsatt drift. Tillämpningen av LAS har visatatt de turordningsregler som skall gälla enligt lagen i många fall inte medgerden flexibilitet som är nödvändig vid strukturförändringar. Den möjlighet lagenger till avvikelse från reglerna genom kollektivavtal har därför utnyttjatsflitigt i kombination med utnyttjande av arbetslöshetsförsäkringen och förtidspension. För företag som saknar kollektivavtal erbjuds i liknandefall inga möjligheter att genomföra en smidig personalreduktion. Här gäller turordningsreglerna utan undantag. I sådana fall ger konkurs enda möjligheten att upplösa arbetsstyrkan och ombilda företaget. En strikt tillämpning av turordningsreglerna i LASförsvårar anpass- 1989/90:AU5 ningen till en ny teknik och nyaproduktionsformer. Det är därför nödvändigt att reglerna utformas så, att demedger nödvändig flexibilitet. De behöver då kompletteras med åtgärder som geräldre arbetslösa varaktig ekonomisk trygghet. Mot bakgrund av det anförda bör turordningsreglerna ändrasså att arbetsgivaren ges möjlighet att vid omläggning av verksamheten delsbehålla arbetstagare med särskilt yrkeskunnande eller annan kompetens, delsupprätta särskild turordning för arbetstagare med i huvudsak jämförbara arbetsuppgifter.Regeringen bör återkomma till med förslag till lag enligtdessa riktlinjer. Det anförda, som innebär tillstyrkan av motion A753 idenna del, bör ges regeringen till känna. deb att utskottets hemställan under7 bort ha följande lydelse: 7. beträffande turordningsreglerna att riksdagenmed bifall till motion 19SS/S9:A753 yrkande 27 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. Koncerner (mom. 8) (vpk) anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 11 börjarmed "Som motionärerna" och slutar med "betänkandet1989/90:AU3" bort ha följande lydelse: Som framhålls i vpk-motionen A725 skapar en snabbtfortgående koncentrationsprocess i näringslivet och därmed allt fleranställda som arbetar i företag som tillhör koncerner nya problem förarbetsrättslagstiftningen. Detta gäller inte minst IJKS. Det juridiska ocharbetsrättsliga ansvaret åvilar enbart företaget (bolaget), dar arbetaren äranställd. De arbetande och deras fackliga organisationer kommer med denutvecklingen allt längre från de verkliga beslutsfattarna i koncernledningarna. Ett särskilt problem uppstår när "gamla" företagsplittras upp i olika bolag och alltså bolagiseras. Detta kan t.ex. innebäraatt ett "gammalt" företag helt plötsligt består av tio bolag. Därmedkommer det för LAS turordningsregler vid avsked att uppstå tio olikaturordningskretsar av ett gammalt företag som tidigare bestod av enturordningskrets. Utskottet delar mot denna bakgrund uppfattningen i vpk-motionenA725 att koncernbegreppet är juridiskt, ekonomiskt och arbetsrättsligtotidsenligt. Det måste vara ett oavvisligt krav att arbetsrättslagstiftningenklarar ut koncernbegreppet, så att de anställda och deras fackligaorganisationer kan förhandla och utmäta ekonomiskt, moraliskt och juridisktansvar av de verkliga beslutsfattarna i en koncern. Utskottet anser vidare när det gäller turordningsreglernai likhet 1989/90:AU5 med motionärerna att det måste komma till enlösning, där koncernledningen har det slutliga ansvaret både arbetsrättsligtoch ekonomiskt. Hur turordningsreglerna skall utformas bör utgå från hurföretagen såg ut tidigare.