bet · GD01KrU8 · 1989-12-31 00:00:00 — 1betänkandet behandlar utskottet ett motionsförslag om olika insatser för attbevara och stärka det tornedalsfinska språket och kulturen i Tornedalen.Utskottet avstyrker motionen. 1988/89:Kr278av () vari yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om den tornedalska kulturen och dettornedalsfinska språket. Dentornedalska kulturen liksom Tornedalsfinskan, som talas i ,, och stora delar av och kommuner, är hotadpå många sätt, anförs i motionen. Motionären anser att detta delvis beror påatt bygden som en följd av det hårt ansträngda arbetsmarknadslägethåller på att avfolkas, vilket medfört en skev ålders- och könsfördelning. Hanerinrar också om att tornedalingarna under närmare utsatts för ettmassivt försök till försvenskning. Ända var detexempelvis förbjudet för elever från att använda sitt eget modersmål,tornedalsfinskan, i skolan. I motionen anförs vidare följande. Dentornedalska kulturen och det tornedalsfinska språket är i stort behov avuppmuntran och dokumentation. Inga forskartjänster finns itornedalsfinskan och de två dialektarkiven DAUM och ULMA i resp. Uppsalahar inte tillräckliga resurser för dokumentation och forskning avtornedalsfinskan. Det är i högsta grad befogat att inrättaen forskartjänst i tornedalsfinska, med uppgift att bl.a. utarbeta ett störrereallexikon över torne-dalsfinsk kultur. Motionärenpåpekar att medan den samiska kulturen och språket får statligt stöd ärsituationen för den tornedalsfinska kulturen och språket helt annorlunda. Hananser att om detta kulturarv skall kunna bevaras måste tornedalsfinskan meddet snaraste få ett starkt uttalat stöd på 1 1989/90. 1989/90 KrUS samma sättsom nu gäller för samiskan. visar också tornedaling- 1989/90:KrU8 arna ettväxande intresse för att bevara och utveckla sitt språk och sin Vissa uppgifter i anslutning till motionen Den aktuella språksituationen i kännetecknas avatt området, som omfattar , , , och Kirunakommuner, är tvåspråkigt; dels talas tornedalsfinska, dels svenska. Bakgrundentill tvåspråkigheten är följande. , en enhetlig kulturbygd med starka finskasärdrag, delades vid fredsslutet i två delar. Det finska språket var dockunder i huvudsak allenarådande även inom den svenska halvan avTornedalen liksom i den s.k. finnbygden i övrigt. bedrevsskolundervisningen i finskspråkiga bygder praktiskt taget undantagslöst påfinska. senare hälft inledde statsmakterna i enförsvenskning som var motiverad bl.a. av säkerhetspolitiska skäl. 1888inrättades s.k. statsskolor i . De bekostades av staten och kundeinrättas i finnbygden under förutsättning att undervisning bedrevs uteslutandepå svenska. var skolväsendet i finnbygden helt försvenskat. Finska språket infördes som frivilligt ämne i denfinskspråkiga bygdens forsättningsskolor efter beslut av statsmakterna.År 1957 meddelade att ingen elev skulle förbjudas tala finskaunder rasterna i skolan eller i skolhemmen (cirkulär från 24september 1957). Sådana förbud fanns då vid många skolor. fastslogskolöverstyrelsen (cirkulär 1958:37) att språkfrågan i den finsktalande bygdeninte längre var en nationalitetsfråga eller en fråga om svenskt eller finskt.Det var i stället de kulturella och praktiska aspekterna som skulle beaktas ochvara bestämmande för myndigheternas handlande. I samband med att regering och riksdag ladefast principerna för hemspråksundervisning inkl. särskilda åtgärder förfinskspråkiga elever (prop. 1984/85:100, bil. 10, bet. UbU 12, rskr. 149)beslöts på grundval av förslag från språk- och kulturarvkommittén om särskildaåtgärder för finskspråkiga elever i . Beslutet innebar att ensärskild pedagogisk utvecklingsverksamhet skulle inledas i vissa kommuner,bl.a. , med tonvikt på tornedalsfinskan. Regeringen har i juni 1987föreskrivit (SÖ-FS 1987:113) att kommun i samverkan med stadfår anordna försöksverksamhet med tvåspråkig undervisning inom iHaparanda under läsåren 1987/881992/93. Denna försöksverksamhet har inlettshösten 1989. Vid i är undervisningen inriktad motflerkul-turaiism och då främst mot de egna minoriteterna samer och torneda-lingar.1 lärarutbildningen ingår en obligatorisk kurs som tar upp livsvillkor påNordkalotten. I en utbildningslinje ges fördjupad utbildning i tornedalsfinskaoch samiska. Ettlexikon som upptar tornedalsfinska uttryck samt motsvarande 1989/90:KrU8 uttryck påbåde rikssvenska och riksfinska håller på att utarbetas med stöd bl.a. frånlänsskolnämnden i och . har ordnatsommarkurser i tornedalsfinska. Deltagarna i kurserna kommer både från svenskaoch finska . Kurserna syftar till att ge träning i att muntligt ochskriftligt använda tornedalsfinska, att arbeta med Tornedalskulturen och attskapa kontakter mellan svenska och finska lärare i . 1 syfte att verka för att bevara och utveckla kulturen ochspråket i bildades Svenska TornedalingarsRiksförbundTor-nionlaaksolaiset (STRT). Förbundet har ca 3 000 medlemmar ochtvå lokalavdelningar, varav en i och en i . Förbundet gersedan år 1982 ut tidskriften samt har ordnat seminarier och bedrivit kurserinom bl.a. folkmusik, historia och teater samt skrivarkurser påtornedalsfinska. Teaterkurserna har resulterat i bildandet av en teaterförening som uppfört pjäser på tornedalsfinska. 1 STRT;sverksamhet har även ingått att arrangera temadagar i förskolor och skolor.Vidare har förbundet ordnat musikfestivaler i syfte att lyfta frarn detornedalska musiktraditionerna. På initiativ av STRT bildades Stiftelsen . Stiftelsen har i uppgift att verka för attförvalta och utveckla kulturarvet på , i första hand dentornedalska och kvänska kulturen. Stiftelsen skall såväl i historiskt som inutids- och framtidsperspektiv initiera och genomföra aktiviteter på olikaområden som folkbildning, utbildning och dokumentation. I myndigheten dialekt- och ortnamnsarkiven samt svensktvisarkiv (DOVA) ingår bl.a. dialekt- och folkminnesarkivet i (ULMA) ochdialekt-, ortnamns- och folkminnesarkivet i (DAUM). Tillanslagsframställningen för /91 har DOVA inlämnat enbehovsredovisning års forskningsproposition I denna anslagsframställningsom avser medel för forsknings- och utvecklingsinsatser /911992/93 redovisar DOVA beträffande fullgörande av pågående forsknings- ochpubliceringsuppgifter bl.a. följande om arbetet på en tornedalsfinskdialektordbok. Den tornedalsfinska dialekten är ännu levande även i densvenska delen av , men är utsatt för stark påverkan från detsvenska språket och kulturpåverkan av det moderna svenska samhället, specielltgenom det tryck, som de svenskspråkiga massmedierna utövar. Den finskadialektens fortlevnad är sålunda hotad. Antalet språkbärare minskar. Det ärdärför en angelägen uppgift att söka rädda och bevara det kulturarv, som byggtsupp under århundraden, både med avseende på de finsktalande tornedal i ngarnassätt att leva och det språk de talar. En språkvetenskapligt-etnologisk inventering av dentornedalsfinska dialekten bör ske i första hand med inriktning på för detdagliga livet betydelsefulla aktiviteter såsom boskapsskötsel, jordbruk,hästhållning, smådjursskötsel, mat- och annan hushållning, inomgårdssysslor,skogsbruk, jakt och fiske, skogsrenskötsel, sedvänjor och folktro. Tidigareriksdagsbehandling i989/90:KrU8 behandlade utskottet motionsförslag ominsatser för att bevara och stärka det tornedalsfinska språket och kulturen iTornedalen. Utskottet konstaterade (bet. KrU 1987/88:4) att en rad åtgärdervidtagits i nämnda syfte och anförde att det är angeläget att de insatser somgörs stöds av ansvariga myndigheter. Motionerna avstyrktes av utskottet ochavslogs av . 1 motion Kr278 (s) erinras om svårigheterna att bevaratornedalsfinskan och den till språket knutna kulturen i . Motionärenpåpekar att det i finns två inhemska språkminoriteter, nämligen enfinsktalande befolkning i och en samisk språkminoritet iIjällområdet. Han anser att dessa två minoriteter bör ha en särställning ochjämför det stöd som samhället lämnar till den samiska kulturen med det som kommerden tornedalsfinska kulturen till del. Om kulturarvet i skall kunnabevaras måste, menar motionären, de insatser som görs få stöd frånsamhällets sida. Han framhåller särskilt behovet av forskningsresurser för attdokumentera det tornedalsfinska språket. Som redovisats i det föregående har enrad åtgärder vidtagits för att bevara det tornedalsfinska språket. Bl.a. utgårhemspråksundervisningen i Tornedalskommunerna alltmer från elevernas egetspråk, tornedalsfinskan. Vidare har försöksverksamhet med tvåspråkigundervisning inom i inletts . En utvärderingav försöksverksamheten skall ske av högskolorna i och . En aktiv roll för att befästa och utveckla Tornedalenskultur och språk spelar föreningen . Föreningen har bl.a. ordnat seminarier ochkurser samt tagit initiativ till bildandet av en teatergrupp som spelar påtornedalsfinska. Vidare är föreningen en av initiativtagarna till bildandet avstiftelsen som skall verka för attförvalta och utveckla kulturarvet på . Vid behandlingen av motionsförslag med ihuvudsak samma syfte som det här aktuella framhöll utskottet i sitt avriksdagen godkända betänkande KrU 1987/88:4 att det är angeläget att deinsatser som görs stöds av ansvariga myndigheter. Utskottet som konstaterar attdet finns ett starkt intresse för att bevara och utveckla kulturarvet iTornedalen vill ånyo understryka vikten av att de ansträngningar ofta påideell bas som görs får ett aktivt stöd från ansvariga myndigheter. Med hänvisning till det anförda anser utskottet attmotionen inte påkallar någon åtgärd. Vad avsermotionärens synpunkter på behovet av forskningsresurser 1989/90:KrU8 förutsätterutskottet att synpunkterna kommer att beaktas vid beredningen av denproposition om forskning som regeringen aviserat . att avslår motion 1988/89;Kr278. Närvarande: (), (), MajaBäckström (s), (), (fjp), (),(), (), (), (), (), (), (), StinaGustavsson (c), (vpk), () och ().