bet · GD01FiU5 · 1989-12-31 00:00:00 — Utskottet avstyrker i detta betänkande yrkanden i tremotioner om postgirots ställning och olika statliga betalningar. Motionärernabegär att statliga myndigheters skyldighet att anlita postgirot för statligabetalningar skall upphöra. Det skall också vara möjligt att kunna göra inbetalningarav indirekta skatter och vissa avgifter direkt via bank och bankgiro. Utskottetanser att i avvaktan på en större översyn av mål och styrinstrument förpostverket bör inga betalningsomläggningar med betydande konsekvenser förpostgirot vidtas. Företrädarna för moderata samlingspartiet, ochcentern i utskottet har fogat en gemensam reservation till betänkandet. 1988/89:Fi701 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt postgirots gynnade ställning vid statliga betalningar bör upphävas, 2. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om snabbare överföring till och från av statens betalningar, 3. att riksdagenbegär att regeringen ändrar bestämmelserna om inbetalning och återbetalning avmervärdeskatt och punktskatter så att sådan betalning kan ske via bänk, 4. att riksdagenbegär att regeringen framlägger förslag om utbetalning av överskjutande skatti enlighet med vad som i motionen anförts, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffandeuppbörd av studiemedelsavgift och betalningar på statliga bostadslån, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om betalningarfrån staten, 7. att riksdagenbegär att regeringen uppdrar åt statens löne- och pensionsverk att föranstaltaom upphandling avseende förmedling av statliga löner, pensioner och utfallandebelopp pä grupplivförsäkringar till kontohavare i andra banker än PKbanken. 1 1989/90. 1989/90 FiU5 1988/89:Fi705av och () 1989/90:FiU5 vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär förslag i enlighet med vad i motionen anförts om rättinbetalningsdag för skatter och avgifter, 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag i enlighet med vad i motionen anförts ombetalningssätt för skatter och avgifter. 1988/89:Fi717 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att de ännu i kraft varandebetalningsmonopolen för postgirot vid statliga in-och utbetalningar böravskaffas, 2. att riksdagenbegär, att regeringen ändrar reglerna för in- och utbetalning av mervärdeskatt,punktskatter, studiemedel, betalningar på statliga bostadslån samtöverskjutande skatt så att sådan betalning kan ske via bank, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att ett anbudsförfarande bör tillämpasnär nuvarande avtal med PKbanken om statlig löneutbetalning löper ut. 1 motion FilOl (m) anförs att dei. är angeläget attprivatpersoner och näringsliv har tillgång till snabba och smidigabetalningsformer. Både posten och bankväsendet har utvecklatsin service. En fortsatt övergång till rationella betalningsformer hämmasenligt motionärerna av att staten håller fast vid sina otidsenliga rutiner.Motionärerna åberopar en undersökning som gjorts av ()enligt vilken det nuvarande systemet fungerar mindre bra. Det fyller intemoderna kassahållningskrav, som servicen till både myndigheter ochallmänhet företer brister. Svagheterna sammanhänger med att postverket för sinverksamhet anseits behöva förränt-ningen av den s.k. float som uppkommer genomatt in- och utbetalningar ligger kvar i postgirot . Enligt RRVfinns det inte längre några tekniska skäl att behålla en float av nuvarandeomfattning. Enligt motionärerna skulle det innebära fördelar för såvälenskilda myndigheter som allmänheten om bankgirot gavs ett ökat utrymme i denstatliga betalningsförmedlingen. Man föreslår därför att moms och punktskatterskall kunna betalas på samma sätt som källskatt och arbetsgivaravgift, vilketskulle innebära en väsentlig förenkling för många företag och privatpersoner.Vidare föreslås av samma skäl att återbetalning av skatt bör kunna ske direkttill bankkonto. Övergången till kontoutbetalningar av pensioner,sjukersättningar och barnbidrag har medfört besparingar för staten samtidigtsom servicen och säkerheten ökat för mottagarna. Det är djirför angeläget attäven andra statliga utbetalningar kan ske på samma sätt. 1 motion Fi705 av och () begärs också att inbetalning av punktskatter ochprisregleringsavgifter skall kunna ske på samma sätt som för direkta skatter,dvs. även via bankgiro. Även i motion Fi717 (fp) åberopas RRV:s undersökning avdet 1989/90:FiU5 statliga betalningssystemet. Motionärernas slutsats är att detnuvarande systemet inte fungerar bra. korta upplåning skulle kunnaminska väsentligt om betalningar till statliga mottagare finge gå direkt tillstatskassan utan omvägen via postgirot. Statens betalningsrutiner bör läggasupp på för staten bästa sätt. Betalning via bank/bankgiro bör därför medgesutan sidoblickar på postgirots intresse av float-intäkter. Möjligheterna förpostverket att bedriva sin viktiga rikstäckande verksamhet bör tryggas på annatsätt än genom att slå vakt om ett omodernt betalningssystem. Vidare anförs atttjänsten att ombesörja utbetalningarna av de statliga lönerna bör upphandlasefter anbudsförfarande när nuvarande avtal med PKbanken går ut. RRV:s promemoria om det statliga betalningssystemet I postgirot utförs betalningar med ett postgirokonto somgrund. Betalningar kan göras på postkontoren till ett konto, mellan konton ochfrån ett konto till en mottagare som inte har postgirokonto. har enrad specialtjänster utvecklats i anslutning till detta. Genom att postgirot ärett kontoförande system finns alltid medel i systemet. Dessa medel består avs.k. float och av kontobehållningar. Float uppkommer genom att in- ochutbetalningar ligger kvar i postgirot innan de kommerbetalningsmottagarna till banda. Affärsidén bygger på att verksamheten ihuvudsak finansieras av ränteintäkter från de medel som finns i systemet.Ränteintäkterna täcker av postgirots kostnader. Avgifterna i postgirosystemet svarar för avpostgirots intäkter. De avser huvudsakligen avgifter för in- och utbetalningarpå postkontor eller hos lantbrevbärare. Desssa avgifter täcker dock intepostkontorens kostnader för servicen. Ytterligare ersättning måste skjutastill från postgirot. Postgirot täcker av kostnaderna i postkontorsnätetoch av lantbrevbärarnätets kostnader. I sammanhanget bör framhållas att det konkurrerandebankgirosy-stemet finansieras på annat sätt. Bankgirot har inga konton utan harsom uppgift att till bankerna redovisa överföringar mellan olika bankkonton.Floaten uppstår hos bankerna som tillsammans med kunderna delar på intäkternahärav. Kostnaderna hos bankgirot täcks av bankerna. Bankerna å sin sidaanvänder i huvudsak sitt räntenetto för att täcka kostnaderna. De statliga myndigheterna är i princip skyldiga attanvända postgirot för in- och utbetalningar (SFS 1974:59). Myndigheterna fåranvända sig av bank för betalningar endast efter tillstånd av regeringen i varjeenskilt fall. Det statliga redovisningssystemet, system S, har integrerats medpostgirot för att möjliggöra effektiv avstämning och kontroll. Enligt RRV är säkerhetskraven tillfredsställandetillgodosedda i det 1989/90:FiU5 statliga betalningssystemet. Däremot fungerardet mindre ändamålsenligt. Det ger t.ex. inte myndigheterna sådan informationom sina betalningar att de motiveras att förbättra kassahållningen. Det nuvarandebetalningssystemet präglas i stor omfattning av de tekniska förutsättningarsom gällde då systemet infördes. Mot bakgrund av den tekniska utveckling somförevarit ter sig lösningarna som klumpiga och omotiverade. har ett arbete pågått inom RRV medatt utveckla betalningssystemet. Utgångspunkten för arbetet har varit att degrundläggande förhållandena inte skall rubbas. Två viktiga sådana förhållandenär att postgirot skall erhålla viss ersättning för förmedlingen av statligabetalningar och att postgirot i princip skall vara statensbetalningsförmedlande organ. I det nya systemet har incitament till bättrekassahållning byggts in. Detta har skett genom att det s.k.koncernredovisningssystem som postgirot tillhandahåller privata kunder haranpassats för statliga behov (CassaNovamodellen). RRV avlämnade sin rapport och en tekniskomläggning av betalningssystemet har genomförts därefter under budgetåret1988/89. Den tekniska uppbyggnaden av det statligabetalningssystemet som var för handen innebar att överföringen avmedel mellan olika konton i postgirot tog . Därigenom genereradesränteintäkter för postgirot. Efter införandel av CassaNovamodellen finns intelängre några tekniska motiv för att ha kvar en direkt float av sammaomfattning. RRV anser därför att det finns skäl att pröva alternativa formerför ersättning till postgirot, liksom nivån på ersättningen. RRV:s promemoriasyftar till att ge underlag för regeringens vidare bedömning. Enligt bedömningar som görs i RRV:s promemoria kanpostverkets intäkter av den direkta floaten och direkta ersättningar till följdav statens betalningar beräknas till mellan 440 och 520 milj. kr. beroende påvilka antaganden som görs. Därtill kommer ersättning via anslag på 142,5 milj.kr. /88 för vissa bestyr utanför den normalabetalningsförmedlingen. Det nya betalningssystemet (assaNova ger som detfungerar postgirot i stort sett oförändrad direkt floatintäkt,men ger möjlighet till snabbare tömning till statsverkets checkräkning medendast en floatdags fördröjning, vilket enligt RRV:s beräkning skulle minskaränteintäkten till ca 220 milj. kr. RRV redovisar även i promemorian konsekvenserna av attstaten i ökad utsträckning anlitar bankgirot för betalningsförmedling. De ekonomiskakonsekvenserna anges för staten, allmänheten, bankgiro och postgiro av ändraderutiner för in- och återbetalning av moms och punktskatter, återbetalning avöverskjutande skatt, uppbörd av studiemedelsavgift samt av utbetalning avlandstings- och kommunmedel. Beslut i frågan om ökad medverkan från bankerna ochbankgirot i 1989/90:FiU5 förmedlingen av statliga betalningar ankommer påregeringen. RRV anför att frågan måste prövas i ett större sammanhang, där bl.a. postverkets ekonomi och därmed postverkets möjligheteratt fullgöra sina samhällsåtaganden måste tas i beaktande. RRV kan för sin del se att det finns fördelar för deenskilda myndigheterna och för allmänheten, främst i form av företag, av enökad användning av bankgirot. Det finns dock skäl som talar emot enalltför omfattande sådan övergång. Från RRV:s utgångspunkter underlättaskontroller, avstämningar och redovisning av om man i hög utsträckning kan hållafast vid en betalningsförmedlare. Detta önskemål behöver dock avvägas motserviceskäl. Även serviceskälen är dubbla, anför RRV. Å ena sidan germöjligheterna att använda bankgiro en bättre service åt enskilda betalare ochbetalningsmottagare. A andra sidan är det viktigt att postgirot har ett sådantunderlag för sin verksamhet att en rikstäckande postservice kan bibehållas,vilket självfallet är en angelägenhet såväl för den statligabetalningsverksamheten som för övriga samhällssektorers betalningar. Ett grundläggande krav bör enligt utskottet vara attbetalningar till och från staten skall kunna ske på ett för allmänheten ochnäringslivet rationellt sätt. Betalningssystemet skall vara kostnadseffektivt,passa statens redovisningssystem och tillgodose statens informationsbehov.Betalningssystemet skall från kassahållningssynpunkt minimera upplåningsbehovet. Som utskottet redovisat har RRV försökt belysa deekonomiska återverkningarna av en ökad medverkan från bankerna och bankgirotssida vid förmedlingen av vissa statliga betalningar. Konsekvenserna anges förpraktiskt taget alla de förslag som förts fram motionsvis. Av utredningenframgår att postverkets ekonomiska situation skulle kunna avsevärt försämrasom de angivna betalningsströmmarna skulle undandras postgirosystemet. Den ökadevalfrihet som medverkan av bankerna och bankgirot skulle medföra måste vägasmot vikten av att postgirot och postverket har ett sådant underlag för sinverksamhet att en rikstäckande postservice kan bibehållas. Enligt utskottetsmening bör denna målsättning för postverkets verksamhet inte rubbas varförfrågan om alternativa ersättningsformer till postverket vid eventuelltintäktsbortfall bör utredas närmare innan en ökad medverkan från bankgirotssida kan medges. Av årets budgetproposition (bilaga 8Kommunikationsdepartemen- 1989/90:FiU5 tet) framgår att en översyn av mål ochstyrinstrument för postens verksamhet pågår inom . Utskottetförutsätter att de av RRV aktualiserade frågorna kommer att beaktas i dettasammanhang. I avvaktan på resultatet av dessa överväganden bör ingabetalningsomläggningar med betydande konsekvenser för postgirot genomföras. Utskottetavstyrker med det anförda motionerna Fi701 yrkandena 17, Fi705och Fi717. att avslår motionerna 1988/89:Fi701 yrkandena 1- 7, 1988/89:Fi705 och I988/89:F717. (m, fp. Närvarande: (), (),(), i (s), (), Per OlofHåkansson (s), (), (), (), LarsDe (), (), (vpk), (),(), (), () och (). (), (), (), FilipFridolfsson (m), (), () och () anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Ett grundläggande" och på s. 6 slutar med "och Fi717"bort ha följande lydelse: Utskottet anser att staten måste medverka till att skaparationella, billiga och bekväma betalningsrutiner i samhället. En väsentligförutsättning för detta är att fri konkurrens skapas mellan olika institutioneroch betalningsformer. Såväl formella som praktiska hinder för en sådankonkurrens bör därför undanröjas möjligt. Genom att staten för sinabetalningar i huvudsak endast anlitar postgirot saknas en avförutsättningarna för att låta olika betalningsrutiner konkurrera 1989/90:FiU5på lika villkor med varandra. Enligt utskottets mening borde denna typ avbanktjänster upphandlas på samma villkor som övriga tjänster och varor istatsförvaltningen, dvs. i enlighet med upphandlingsförordningens krav påaffårsmässighet. Genom ett sådant förfarande skulle olika betalningsförmedlarekunna jämställas i konkurrenshänseende. I begreppet rationell betalningsförmedling inbegrips,enligt utskottets mening, att utforma betalningsrutiner på ett för enskildapersoner och företag smidigt sätt. Praktiskt taget hela den vuxna befolkningeni vårt land innehar bankkonton. Det framstår därför som närmast självklart attbetalningsmottagare eller inbetalare fritt bör kunna välja betalningsform.Ränteförluster till följd av fördröjande omvägar i postgirosystemet skulledärmed kunna undvikas. Förslagen om att göra det möjligt för staten att utbetalaöverskjutande skatt samt statliga bidrag och förmåner direkt till konto i bankeller postgiro ligger väl i linje med vad utskottet ovan anfört. Detsammagäller förslagen om att inbetalning och återbetalning av mervärdeskatt ochpunktskatter också skall kunna utföras via bank och bankgiro. Beträffande utbetalning av löner finns det enligtutskottets mening möjligheter till besparingar för staten genom att låta olikabetalningsförmedlare konkurrera om betalningsuppdraget. Regeringen bör därföruppdra åt berörda myndigheter att föranstalta om upphandling avseendeförmedling av statliga löner, pensioner och utfallande belopp pågrupplivförsäkringar till kontohavare i andra banker än PKbanken. Enligt utskottets mening är det vidare angeläget att allamöjligheter att minska statens lånebehov och därmed minska statens räntekostnaderprövas. Som framgår av RRV:s promemoria finns det tekniska möjligheter attminska postgirots handhavandetid för inbetalningar. Därmed skulle statensräntekostnader kunna minskas. Frågan om hur postverket skall täcka sinakostnader för sitt rikstäckande kontorsnät och sin lantbrevbärarservice börklaras ut på annat sätt än att bibehålla ett ineffektivt och kostnadskrävandebetalningssystem. Vad utskottet anfört med anledning av motionerna Fi701,Fi705 och Fi7l7 bör som sin mening ge regeringen till känna. deb att utskottets hemställan bort ha följande lydelse; att med anledning av motionerna 1988/89:Fi701yrkandena 1- 7, 1988/89:Fi705 och 1988/89:Fi717 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört.