bet · GD01UU6 · 1989-12-31 00:00:00 — ,- menten och av eventuella; behov av kompletteringar.och förbättringar Utskottet förutsätter att regeringen lämnar.en redogörelse för huruvida , och i såfall på vilka sätt en, särskild,svensk insats på detta område skulle kunnatillföra bättre möjligheter än de, existerande att utnyttja medlingen som ettsätt att lösa internationella konflikter på fredlig väg. Detta bör regeringen ges till. känna med anledning avmotion 1988/89:U420. I motion 1988/89:U422 (fp,s,c,vpk,mp,m) föreslås att närdet gäller utseendet av deltagare i svenska delegationer till detinternationella nedrustningsarbetet bör en jämn könsfördelning eftersträvas,såväl när det gäller tjänstemän som politiker. Utskottet konstaterar att i nedrustningsarbetetunder varit representerat av en rad kvinnor, och att det ävendärutöver finns ett betydande kvinnligt deltagande på detta område. Utskottet konstaterar vidare att 6 § andra stycket i 1979års lag om jämställdhet mellan män och kvinnor i arbetslivet stadgar attarbetsgivaren genom bl.a. rekrytering och utbildning skall främja en jämn fördelningmellan kvinnor och män i skilda typer av arbete och inom olika kategorier avarbetstagare. Utskottet utgår därför ifrån att regeringens handlande redanstyrs av den i motionen angivna målsättningen. Med hänsyn till det anförda anser utskottet motion1988/89;U422 besvarad. Slutdokumentet från omsäkerhet och samarbete i innehåller tre sakområden eller s.k. korgar. Den första korgen omfattar frågor rörande säkerheten i och inne håller ett antal viktiga principer för förbindelserna mellan de deltagan de staterna samt ett dokument om förtroendeskapande åtgärder och vissa aspekter på säkerhet och nedrustning. Korg två behandlar ekono miskt samarbete och korg tre mänskliga kontakter över gränserna, informations- och kulturfrågor. Det uttalades vid dokumentets anta gande att alla tre korgarna hade samma vikt och att balansen mellan 19 dem måste vidmakthållas i den fortsatta processen. behandlarde för ESK-processens livskraft så viktiga uppföljningsmöte- 1989/90:UU6 na, avvilka det möte som inleddes i och avslutades i början av dettaår var det tredje. Helsingforsdokumentet innehåller vissa uttalanden omförtroende skapande åtgärder på det militära området främst föranmälan av manövrer och utbyte av militära observatörer men är ganska kort-' fattat i fråga om egentlig hedrustning. Under uppföljningsmötet i fattades i januari i årbeslut om ätt ' inleda två parallella förhandlingar, vilka båda öppnades imars. I den första, som behandlar en vidareutveckling av de förtroende- ochsäkerhetsskapande åtgärderna, deltar samtliga ESK-stater (35-statsförhandlingen).I den andra förhandlar NATO:s och medlemsländer alliansvis omen begränsning av de konventionella styrkorna i (23-statsförhandlingen). 1 båda förhandlingarna behandlas frågor som är av storbetydelse för svenska säkerhetsintressen. verkade under Wien-mötet för att deltagandet iförhandlingarna om de konventionella styrkorna inte skulle begränsas till debåda pakterna. I bakgrundsbeskrivningen har skildrats de relativt snabbaframsteg som gjorts i dessa förhandlingar. Utskottet konstaterar attfarhågorna från neutrala och icke-allierade länders sida att medlemmarna i debåda militärallianserna skulle komma att koncentrera sin uppmärksamhet till23-statsförhandlingen i någon mån har besannats under förhandlingsarbetetsförsta år. är den dynamiska utvecklingen i arbetet på att begränsade konventionella rustningarna mycket glädjande. Den svenska regeringensuppfattning är emellertid att det borde vara möjligt att vid ESK:suppföljningsmöte i återigen sammanföra de två förhandlingarnatill ett gemensamt forum. Detta förblir en riktpunkt för det svenska handlandetinför . och övriga NN-stater har verkat för attmöjligheterna att få insyn i och att påverka 23-statsförhandlingarna skall bliså goda som möjligt. Utskottet konstaterar att NN-staterna fårett rimligt mått av information. Det är dock angeläget att framsteg görs också beträffandede förtroende- och säkerhetsskapande åtgärderna (CSBM) i 35-statsförhandlingen.Det finns ett nära sakligt samband mellan innehållet i de två förhandlingarna,såväl från politisk som militär synpunkt. verkar aktivt för framstegbeträffande CSBM tillsammans med övriga medlemmar i . Utskottetunderstryker vikten av en fortsatt hög svensk ambitionsnivå i dessaförhandlingar. Till de svenska förberedelserna har hört ett ingåendestudiearbete beträffande de militära förhållandena i . Detta haruppdaterats och bör enligt utskottet även utgöra en del av grundenför det svenska agerandet. Utskottet konstaterar att det NN-förslag som lagtsbeträffande förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder för första gångenomfattar information om. För svensk del är det viktigt att bevara sambandet mellande två förhandlingarna med anknytning till ESK:s första korg. detenligt utskottets mening för det fortsatta och långsiktiga ESK- arbetetangeläget att bevara en balans mellan de tre ESK-korgarna. Denpågående utvecklingen i och borde öppna möjligheternatill betydande framsteg såväl beträffande ekonomiskt samarbete som mänskligakontakter över gränserna i . Med det anförda anser utskottet yrkandena 2 och 4 i motion1988/89:U402, yrkande 9 i motion 1988/89:U409 samt yrkande 5 i motion1988/89:U415 besvarade. Kärnvapenhotet har länge framstått som den i särklassviktigaste frågan i nedrustningssammanhang. Detta har tagit sig många uttryck:i CD har förhandlingarna om ett fullständigt provstopp länge stått högst pådagordningen, stor vikt fästs vid fördraget om icke-spridning av kärnvapen(NPT) och dess granskningskonferenser, ansträngningar görs att inte spridakärnvapen till rymden, två kärnvapenfria zoner har inrättats i världen ochplaner på ytterligare sådana finns, generalförsamlingens arbete tar i storutsträckning sikte på att minska hotet från kärnvapnen. Också förhandlingarna direkt mellan supermakterna harunder i första hand inriktats på en begränsning av kärnvapeninnehavet.INF-avtalet som träffades 1987 innebar att en hel kategorikärnvapen skrotades och att ett omfattande verifikationssystem etablerades,även om endast en mycket liten del av antalet vapenbärare i världen berörs. Ettförverkligande av de förslag som lagts fram i de ovan skildradeförhandlingarna om de strategiska kärnvapnen skulle innebära långt merbetydande reduktioner. Parallellt med förhandlingarna om dessa kvantitativareduktioner pågår emellertid hos båda supermakterna en fortsatt utveckling avnya och mer avancerade kärnvapen. Det torde vara bl.a. denna dynamik somyrkande 6 i motion 1988/89:U402 (c) avser med förslaget att skallfortsätta att verka för ett program för avveckling av kärnvapen, innefattandeprovstopp, stopp för tillverkning och utplace-ring av kärnvapen ochkärnvapenbärare samt förbud mot all produktion av klyvbart material förvapenändamål. Detta är ett långtgående program men icke desto mindre detuttalade målet för de internationella nedrustningsförhandlingarna. Det ärockså syftet med den resolution om frysning av kärnvapen som sedan flera årantas av med stor majoritet. röstaräven NATO-länder som , och för resolutionen. Detkonstateras i resolutionen att en kärnvapenfrys-ning inte är ett mål i sigsjälvt, men att en fi-ysning skulle utgöra ett effektivt första steg för atthindra fortsatt ökning och förbättring av existerande arsenaler under den tidförhandlingar pågår. skulle den skapa en gynnsam miljö förförhandlingar om att minska och slutligen avskaffa kärnvapen. är medförslagställare till resolutionen och verkardärmed i enlighet med förslaget i motion 1988/89:U402. Yrkande 6 får därmed i ,. denna delanses besvarat. 3 1989/90. I motion1988/89:U415 (fp) understryks vikten av att fortsätter 1989/90:UU6 ansträngningarnaatt få till stånd ett fulbtändigt provstoppsavtal. har sedan många årvarit ett av de länder som mest aktivt drivit denna fråga i CD. Det ärbeklagligt att framför allt motsatt sig CD:s arbete på dettaområde. Som framgår av det föregående har i stället ömsesidig kontroll avkärnvapenprov och begränsning av provverksamheten blivit föremål förbilaterala samtal mellan och . Denöverenskommelse som de båda träffade om en ömsesidigkontrollregim innebär att ett femtonårigt dödläge brutits, och att detbilaterala s.k. tröskelavtalet och avtalet om fredligakärnexplosioner därmed torde kunna ratificeras. Medan det är tillfredsställande att den nya supermaktsdialogenbörjat ge resultat också på detta område, konstaterar utskottet att denträffade överenskommelsen inte ens långsiktigt syftar till något provstopp. Enregim inkl. kontrollmekanismer för genomförande av kärnvapenprov leder intetill ett avbrytande av dessa prov. Ett fullständigt provstopp kan endastframförhandlas multilateralt. har drivit ståndpunkten att detta endastkan ske i CD, där samtliga kärnvapenmakter är representerade. Med det anförda anser utskottet yrkande 6 i motion1988/89:U415 besvarat. I yrkande 1 i motion 1988/89:U418 (fp) föreslås attSverige i en eventuellt kommande provstoppskonferens aktivt verkar för att etttotalt provstopp uppnås. En tredjedel av de stater som anslutit sig till detpartiella provstoppsavtalet (PTBT) har begärt att entilläggskonferens skall sammankallas. Syftet är att utvidga provstoppet tillatt omfatta samtliga typer av prov. Avtalets tre ursprungliga parter (Förentastaterna, och ) är nu enligt avtalet skyldiga attsammankalla en sådan tilläggskonferens. Det är emellertid oklart när dennakommer att hållas. Ehuru tidigare röstat emot inkallandet av entilläggskonferens, har från svensk sida förklarats att när beslutet ominkallande av en sådan konferens väl tagits, kommer att deltakonstruktivt och verka för att den får positiva effekter. Utskottetanser därmed yrkande 1 i motion 1988/89:U418 besvarat. Om kärnvapenstaterna enades om ett fullständigt provstoppskulle också de franska kärnvapenproven i upphöra. Dessa berörs iyrkande 8 i motion 1988/89:U402 (c) och yrkande 2 i motion 1988/89:U418 (fp),vilka föreslår att skall ta initiativ till en internationellkartläggning av hälsoriskerna till följd av proven. har utfört 100-talet kärnvapenprovi . De näraliggande staternas oro och en tidigare genomförd undersökningmed regionalt deltagande skildrades i utskottets betänkande 1988/89:UU4.Utskottet delar den oro som befolkningen i och länderna iområdet hyser för de franska kärnvapenpro- Deundersökningar som genomförts efter de underjordiska proven /90:UU6 Det är önskvärt att medverkar till en förnyadoberoende undersökning i provområdet. Utskottet konstaterar att den av initierade nyaFN-studien om kärnvapen i alla dess aspekter även kommer att studera frågan ommedicinska effekter av kärnvapenprov. Såväl som ärrepresenterade i den grupp av regeringsexperter som utsetts av FN:sgeneralsekreterare för att utarbeta den nya . Yrkande 8 i motion 1988/89:U402 och yrkande 2 i motion1988/89:U418 får därmed anses vara besvarade. I motion 1988/89:U421 (mp) föreslås att skallframföra en offentlig protest mot de franska kärnvapenproven i Stilla havet.Utskottet konstaterar att vid kontakter på hög nivå med Frankrikesedan många år har understrukit den vikt vi fåster vid ett fullständigtprovstopp liksom kravet att samtliga kärnvapenstater skall avbryta sinprovverksamhet. Detta har framförts såväl till den franske presidenten som denfranske premiärministern. Utskottet tar kraftigt avstånd från fortsattakärnvapenprov, såväl som andra länders. Utskottet överlåter docktill regeringen att pröva vilka former som kan vara mest ändamålsenliga för atti framtiden göra den svenska inställningen känd. Utskottetavstyrker därför motion 1988/89:U421. Icke-spridningsfördraget (NPT) syftar dels tillförhandlingar om nedrustning mellan kärnvapenmakterna, dels till att förhindraatt kärnvapen sprids till nya länder. Ett antal länder anses besitta teknikför tillverkning av kärnvapen. Flera länder, däribland , ,, , och , vilka sålunda befinner sig på tröskelntill kärnvapeninnehav, har avstått från att ratificera NPT. I yrkande 7 i motion 1988/89:U415 (fp) föreslås attSverige skall fortsätta sina ansträngningar att medverka till en fulbtändiganslutning till icke-spridningsavtalet. Utskottet konstaterar att sedananslutningen till NPT aktivt arbetat för att avtaletskall bli så allomfattande som möjligt. avser atttillsammans med övriga nordiska länder göra en gemensam uppvaktning hos destater vilka är FN-medlemmar men ännu ej undertecknat i syfte attfå dessa att ansluta sig. Utskottetanser därmed yrkande 7 i motion 1988/89:U415 besvarat. lAEA och har också aktualiserats i motionersom behandlar sambandet mellan spridning av kärnvapen och utnyttjande av civilkärnkraft. I yrkande 1 (delvis) och 2 i motion 1988/89:U408 (mp) och i yrkande2 i motion 1988/89:U412 (mp) föreslås att skall verka för attNPT-avtalet ändras så att främjandet av utveckling och användning av denfredliga kärnenergin inte längre skall vara en uppgift för medlemmarna enligtavtalet. Den artikel i som motionärerna avser (artikelIV mo ment 2) har följande lydelse: 23 Allafördragsparter förbinder sig att underlätta, och har rätt att deltaga 1989/90:UU6 i,fullständigast möjliga utbyte av utrustning, material samt vetenskaplig ochteknisk information för kärnenergins fredliga användning. Fördragsparter som äri stånd att göra så skall också samarbeta för att, antingen ensamma ellertillsammans med andra stater eller internationella organisationer, bidragatill den fortsatta utvecklingen av kärnenergins tillämpning för fredligaändamål, särskilt inom områden som tillhör fördragsanslutnaicke-kärnvapenstater, allt under vederbörligt hänsynstagande till behoven inomvärldens utvecklingsområden. Denna artikel måste enligt utskottets mening betraktas isitt historiska sammanhang. När förhandlades var dengängse bedömningen av den civila kärnkraften att den var ett självklart ochviktigt bidrag till världens framtida energiförsörjning. Intresset att fåtillgång till den civila kärnteknikens tillämpningar har för åtskilliga ländervarit ett motiv bakom åtagandet att avstå från anskaffandet av egna kärnvapen.Åtagandet att bidra till tillgång till den civila kärnteknologinhar därmed blivit något som de tekniskt mer avancerade länderna fått göra föratt uppnå avtalets huvudsyfte, nämligen att förhindra kärnvapenspridning. del av den i artikel fV nämnda biståndsverksamheten avser emellertid intekärnkraftsutbyggnad utan isotopanvändning inom medicin, jordbruk, livsmedelsteknikm.m. Utskottet konstaterar att anslutning tillNPT-avtalet var en naturlig följd av att vi själva avstått frånkärnvapen. anser självfallet inte att anslutning till detta avtalinnebär något åtagande att aktivt verka för en spridning av civilkärnkraft. Utskottet bedömer möjligheterna att genom en ändring avNPT:s stadga formellt begränsa eller upphäva åtagandet i artikel IV moment 2som uteslutna. Ändringar i fördragstexten kan endast ske genommajoritetsbeslut. Många , vilka utgör majoriteten av fördragsmedlemmarna,är positiva till artikel IV. Skulle denna text öppnas upp för ändringsförslagkan förväntas kräva att biståndet på detta område skall utvidgas,inte inskränkas. Skulle de därvid inte vinna gehör för sina krav, finns enuppenbar risk att avtalet, som är av central betydelse och fungeratrelativt tillfredsställande, skulle förlora det stöd det haft. Utskottet avstyrker därför i denna del yrkande 1 i motion1988/89:U408 samt yrkande 2 i samma motion liksom yrkande 2 i motion1988/89:U412. På motsvarande sätt aktualiserar flera motioner FN-organetlAEA:s roll och uppgifter. I motion 1988/89:U402 (c) föreslås att regeringentar initiativ till att begränsa LAEA:s roll till att endast gälla dels kontrolloch säkerhet för den civila kärnkraften, dels att förhindra kärnvapenspridning.Samma förslag förs fram i motion 1988/89:U408 (mp) och i motion 1988/89:U412(mp). verksamhet har bl.a. till följd avTjernobyl-olyckan utvecklats i riktning mot den kontroll och rådgivningbeträffande säkerheten i kärnkraftsanläggningar som motionärerna efterlyser.Samtidigt kräver ,som är i majoritet bland medlemmar, att organisa- 1989/90:UU6 tionenenligt sina stadgar också skall ägna sig åt bistånd och rådgivning i fråga omden tekniska utvecklingen på kärnenergiområdet. Enligt utskottets åsikt finns det lika litet som i frågaom några förutsättningar för en förändring av stadga i denriktning som motionärerna föreslår. Yrkande 12 i motion 1988/89:U402, yrkande 1 i motion1988/89:U412, yrkande 1 (i denna del) i motion I988/89:U408 avstyrks därför. I yrkande 11 i motion 1988/89:U402 (c) föreslås attSverige generellt i internationella fora aktualberar sambandet mellan kärnkraftoch kärnvapen. Det finns utan tvivel ett indirekt samband mellan civilkärnkraft och kärnvapen. Detta samband är väl utrett. Enligt utskottets meningär det i första hand framsteg inom nedrustningsområdet liksom åtgärder inomramen för och en heltäckande lAEA-kontroll av de civilakärnkraftsanläggningarna i alla länder som krävs för att hindrakärnvapenspridning. Utskottet konstaterar att inom dessa ramar längedrivit kravet internationellt på en effektivare kontroll av den civila kärnkraften.Ett aktuellt exempel härpå utgör frågan om separation av kärnvapenstaternascivila och militära kärnenergiverksamhet, så att deras civila verksamhet skallkunna underkastas samma kontroll som icke-kärn vapenstaternas. Utskottetanser därmed yrkande 11 i motion 1988/89:U402 besvarat. 1 arbetet på att stärka kontrollen över den civilakärnkraften spelar som framgått lAEA en nyckelroll. I yrkande 4, motion1988/89:U409 (m), föreslås att det bör övervägas om kan verka för ökaderesurser till lAEA.s kontrollfunktioner. Utskottet konstaterar att Sverigesedan länge har verkat för ökade resurser till lAEA:s kontrollverksamhet.Detta var en av huvudfrågorna som drev under sin senaste mandatperiod ilAEA:s styrelse 19851988 och under årets generalkonferens. Frågan harfortsatt stor betydelse i den svenska lAEA-politiken. Därmedanser utskottet yrkande 4 i motion 1988/89:U409 besvarat. Till kärnvapenområdet får även anses höra frågan omradiologbk krigföring. Den berörs i motion I988/89:U402 (c), vari betonas destora skadeverkningar som ett angrepp på ett civilt kärnkraftverk kan medföra.I motionen framhålls därför vikten av en internationell konvention beträffandeangrepp på kärnkraftverk. Utskottet konstaterar att arbetarinom CD på en konvention mot radiologiskt orsakad massförstörelse, vilken också omfattar ett förbud mot angrepp på kärnkraftsanläggningar. presenterade ett avtalsutkast härom. Konventionsarbetet går emellertid trögt. Frågan har även diskuterats på lAEA:s general konferens. uppfattning är emellertid att frågan lämpligast bör .. behandlas i CD. Utskottetanser därmed yrkande 10 i motion 1988/89:U402 besvarat. Det är, som nämns i flera av motionerna, angeläget attkärnvapen och möjligheterna att använda kärnenergi i förstörelsesyfte intesprids till fler områden eller länder. Det finns redan ett förbud motanvändning av kärnvapen i rymden men däremot inte mot användning av rymden sommedium för transport eller styrning av kärnvapen. har verkat för att fåtill stånd förhandlingar om att förhindra en ytterligare kapprustning i rymden.Som framgår av bakgrundsbeskrivningen har under sommarens session i CDframlagt ett fyrapunktsförslag för sådana förhandlingar, omfattande ettfullständigt förbud mot satellitvapen, ett förbud mot andra vapensystem eller metoderför att angripa satelliter, upprättande av ett verifikationssystem av sådanaavtal samt åtgärder för att minska risken för incidenter i rymden. Utskottet anser att yrkande 9 i motion 1988/89:U402 därmedär besvarat. Den rymdverksamhet som bedriverutgör ett värdefullt stöd för regeringens ovan skildrade initiativ. I yrkande 2i motion 1988/89:U409 (m) föreslås att hos regeringen begär nyttförslag till medelsanvisning för att möjliggöra för FOA att bedriva fortsattforskningsarbete på rymdområdet. Utskottet konstaterar att FOA för innevarandebudgetår erhållit medel för rymdverksamheten. Utskottet delar regeringensbedömning att det är angeläget att behålla FOA:s kompetens på rymdområdet.Ytterligare resurser kommer enligt vad utskottet inhämtat att föreslås i nästabudgetproposition. Utskottetanser därmed yrkande 2 i motion 1988/89:U409 besvarat. I motion 1988/89:U402 (c) yrkande 7 föreslås förhandlingarså snart som möjligt syftande till förbud mot kryssningsmbsiler. Kryssningsmissiler är lågtflygande vapenbärare mednukleära eller konventionella vapen. Till skillnad från ballistiska missilergår de inte i en kulbana utan de styrs likt ett förarlöst flygplan.Markbaserade kryssningsmissiler (GLCM) med längre räckvidd än omfattasav och skall således helt avvecklas. Flygbaserade (ALCM) ochsjöbaserade (SLCM) missiler har berörts under START-förhandlingarna. Vissaframsteg har gjorts i försöken att fastställa högsta tillåtna antal för ALCM. SLCM har tidigare utgjort en av de svåraste frågorna iSTART-förhandlingarna. Som framgått av bakgrundsbeskrivningen kom och överens om att inrikta sig på att sökalösa problemet med SLCM utanför START-förhandling-arnas ram genom att skjutaöver frågan till ett ännu ej närmare definierat bredare marint sammanhang. Frånamerikansk sida ställer man sig fortfarande tvivlande till möjligheterna attverifiera ett avtal om SLCM. har i många sammanhang uttryckt oro inför deproblem som är förknippade med SLCM. Utskottet konstaterar att det är otillfredsställande om den överenskomna uppläggningen leder till att behandlingen av frågan om SLCM ytterligare fördröjs. har i UNDCdrivit på för att föra upp frågorna om marin kapprust- ning,bland vilka SLCM ingår, på dagordningen. Som utskottet redovi- 1989/90:UU6 sat ovan ianslutning till motionerna om kärnvapen ombord vid örlogsbesök har nukleäraSLCM åtminstone diskussionsvis ifrågasatts i den debatt som börjat föras blandvissa amerikanska fackmän om möjligheten att tänka sig den amerikanska flottani framtiden utrustad med endast strategiska ballistiska kärnvapen. Utskottetstödjer självfallet regeringens försök att vinna gehör för nödvändigheten aven överenskommelse om samtliga typer av kryssningsmissiler. Med det anförda betraktar utskottet yrkande 7 i motion1988/89:U402 som besvarat. Två motioner behandlar WHO:s expertstudie avkärnvapenkrigets effekter på folkhäban och häbo- och sjukvården. I yrkande 6 imotion 1988/89:U402 (c) föreslås att skall bidra med de resurser sombehövs för att det fortsatta arbetet skall kunna genomföras. I motion1988/89:U417 understryks också det angelägna i att expertgruppen kan fortsättasitt arbete. Båda motionerna kritiserar det förhållandet att vidomröstning i om projektet 1987 avstod från att rösta. Utskottet konstaterar att det svenska agerandet vidbehandlingen av resolutionen om WHO:s expertstudie inte innebar någotifrågasättande av rapportens värde eller någon önskan att begränsa dessspridning. Däremot ansåg att intentionerna bakom resolutionen skulleleda till att WHO-gruppen kom att utvidga studierna till sådana områden som lågutanför WHOs mandat. Utskottet konstaterar dessutom att den FN:s nyakärnvapenstudie vilken tillkommit på svenskt initiativ och genomförs under ensvensk ordförande kommer att behandla kärnvapnen i alla deras aspekter, alltsåäven sådana som uppsatts för . Behandlingen av WHO:s budget ijanuari innebar dock år att ytterligare medel beviljats för det fortsattaarbetet med studien. förvissade sig särskilt om att så var fallet. Därmed anser utskottet i denna del yrkande 6 i motion1988/89:U402 samt motion 1988/89:U417 besvarade. Den snabba utvecklingen av forskning och teknik påverkarockså förutsättningarna för redan ingångna avtal om förbud mot vissa vapen.Detta är fallet med de biologiska stridsmedlen, vilka berörs i motion1988/89:U401 (c) samt 1988/89:U410 (m). I båda motionerna berörs de nyamöjligheter att skapa tidigare helt otänkbara vapen som den nya bioteknikenöppnat.