bet · GD01JuU5 · 1989-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkan(je 1989/90:JuU5 1989/90 JuU5 l detta betänkande behandlar utskottet ett antal motionerom våldsbrott och brottsoffer. Med anledning av motioner föreslår utskottetriksdagen att anta ett inom utskottet upprättat förslag till lag om ändring ilagen (1988:688) om besöksförbud innebärande bl.a, att straffmaximum föröverträdelse av besöksförbud höjs till Sngelse . Vidare föreslårutskottet att skall göra två tillkännagivanden; dels om enlandsomfattande kampanj mot våld och droger, dels om en utvidgning av rättentill målsägandebiträde. Övriga motioner avstyrks. Tretton reservationer harfogats till betänkandet. 1988/89:Ju225 av och (båda m) vari yrkas 2, att riksdagensom sin mening ger regeringen lill känna vad i motionen framförts omangelägenheten av att det allmänna ger stöd till kvinnojourerna, 3, att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att straffsatsen för personer somöverträder utfårdat besöksförbud skall höjas till , 1988/89:Ju416 av och (båda s)vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna behovet avobligatorisk utbildning i jämställdhetsfrågor för nämndemän, 1988/89:Ju603av () vari yrkas att beslutar följande ändring av 24och 25 §§ i lagen om besöksförbud: Den som bryter mot ett besöks-förbud döms för överträdelseav besöksförbud till böter eller Sngelse . Den som bryter mot ett besöksförbud döms för överträdelseav besöksförbud till böter eller Sngelse i högst / år. 1 Riksdugen 1989/90. Nuvarande lydebe Föreslagen lydebe åtalasav åklagare endast om måb-äganden anger brottet till åtal eller åtal ärpåkallat ur allmän synpunkt. 1988/89:Ju6l2 av m.fi. (vpk) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär lagförslag som innebär ett bättre skydd för brottsoffretän nuvarande lagstiftning om besöksförbud, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att påföljden till lagen ombesöksförbud i första hand skall vara kontraktsvärd. 1988/89:Ju613 av m.fl, (vpk) vari yrkas 1, att riksdagenhos regeringen begär lagförslag som ger rätt till målsägandebiträde i sambandmed mål enligt , 6 kapitlet. 2, att riksdagenhos regeringen begär lagförslag som generellt ger misshandlade kvinnor rätttill målsägandebiträde, 1988/89:Ju617 av m,fl, (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omskärpning av lagen om besöksförbud, 1988/89:Ju619 av och (båda s) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder mot kvinnomisshandel. 1988/89:Ju621 av m.fl, (fp) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förbättring av barnets rättsställning som brottsoffersärskilt vid sexuella övergrepp. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:So251. 1988/89:Ju623 av m.fl. (vpk) vari yrkas 3, att hos regeringen begär åtgärder för attförbättra domstolsväsendets kompetens när det gäller problematiken i samband med kvinnovåldet i syfte att garantera kvinnors rättsskydd. 1988/89:Ju628 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär åtgärder för att införa begreppet"kvinnomisshandel" i juridisk terminologi och-i lagstiftning. 1988/89:Ju643 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ominsatser för att skydda kvinnor som utsätts för misshandel, trakasserier ochförföljelse. .Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:A809. 1988/89:Ju807av m.fl. (fp) vari yrkas 1989/90:JuU5 4, attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om stöd och stimulans tillbrottsofferjourer. Motiveringen återfinns i motion 1988/89:A408. 1988/89:Ju808 av m.fl, (c) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder föratt bekämpa våldsbrotten, 2. att riksdagenbeslutar om sådan lagändring att förbudet att bära kniv även omfattar allmänplats, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om enfolkkampanj mot våld, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vidgatsekretesskydd för brottsoffer och införande av trygghetslarm, 5. att riksdagenbeslutar om en skärpning av straffekalan i lagen om besöksförbud i enlighet medvad i motionen anförts, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om myndighetersskyldighet att informera våldsoffren när gärningsmannen lämnar Sngelset, 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen (ill känna vad i motionen anförts om stöd tillkvinno- och mansjourer m.m. för våldsoffer, 8. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbättratskadestånd till brottsoffren, 9. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätt tillersättning för den som drabbats av skador eller kostnader vid försök attförhindra brott, 10. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om rättshjälp för brottsoffren. 1988/89:Ju812 av m.fl, (fp) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom ett program för att förbättra situationen för brottsoffer. 1988/89:Ju814 av m,n, (mp) vari yrkas 1, att begär att regeringen tillsätter enutredning med uppgift att verka för en lösning av skadeoffers problem i motionens anda, 2. att begär att regeringen låter utredningenutröna huru vida även arbets-, yrkes-, medicin- och sjukvårdsskador kan omfattas av samma principer, 1988/89:Ju817 av m.fl. (m) vari yrkas 1, att riksdagenhos regeringen begär förslag till skärpt påföljd i lagen (1988:688) ombesöksförbud på sätt som anges i motionen, 2, att riksdagenhos regeringen begär förslag till lagstiftning om statens skyldighet attförskottera skadestånd till brottsoffer på sätt som anges i motionen, 3, att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i 3 motionen anförts om stöd tillkvinnojourer och brottsofferjourer. 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i 1989/90:JuU5 motionen anförts omförbättrad information till brottsoffer. 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bättreuppgifter till brottsoffer om det egna ärendet, 6. att riksdagenhos regeringen begär en utredning med syfte att belysa brottsoffers psykiskareaktioner i enlighet med vad som i motionen anförts. har frågor om våldsbrott och brottsoffervarit föremål för stor uppmärksamhet både i den allmänna debatten ocfi i ,och åtgärder har vidtagits såväl för att markera den stränga synen påvåldsbrott och vissa integritetskränkande stöldbrott som för att förbättrabrottsoffrens situation. Sålunda har det slagits fast att t.ex. bostadsinbrottnormalt skall bedömas som grov stöld, och utrymmet för att bedöma en misshandelsom grov har vidgats genom lagändringar som trädde i kraft (prop. 1987/88:14, bet. JuU 16, rskr. trädde nyaregler för anhållande och häktning i kraft. De innebar bl.a. vidgademöjligheter till häktning vid risk för återfall i brott mot annans liv ellerhälsa (prop. 1986/87:1 12, bet. JuU 1987/88:7, rskr. I juni samma årinfördes ett förbud mot innehav av kniv vid allmänna sammankomster (knivförbud)och ett förbud mot innehav av s.k. gatustridsvapen som gäller också allmänplats (prop. 1987/88:98, bet. JuU 40. rskr. Reglerna om videovåld ochvåldspornografi fördes över till (BrB) ochsamtidigt skedde en viss utvidgning av det kriminaliserade området (prop.1986/87:151, bet. KU 1987/88:36. rskr. trädde ocksånya regler om straffmätning och påföljdsval i kraft (prop. 1987/88:120. Enligt de nya bestämmelserna är det förhållandet att den (illtaladeutnyttjat någon annans skyddslösa ställning eller särskilda svårigheter attvärja sig en sådan försvårande Omständighet, till vilken hänsyn skall tas vidstraffmätningen. I detta sammanhang kan slutligen nämnas attjustitieministern i årets budgetproposition (prop. 1988/89:100 bil. 4 s. 28)understryker att en huvudlinje i den pågående översynen av straffskalorna äratt våldsbrott, vissa sexualbrott och andra brott som i betydande grad kränkerden personliga integriteten bör tillmätas ett högre straffvärde än nu iförhållande till brott där skadeverkningarna huvudsakligen är av rent ekonomiskart. Bekämpningen av våldsbroitsligheten är ettprioriterat område för polisen (se t.ex. prop. 1987/88:100 bil. 4 s. 43. bet.JuU 30 s. 16 f och prop. 1988/89:100 bil. 15 s. 120. bet. JuU15 s. 10 0. Regeringen lade budgetproposition (s. 34 ff)fram ett särskilt program för att stärka brottsoffrens ställning som sedan dessgenomförts. Den somhar utsatts för skada på grund av brott har goda möjlighe- l989/90:JuU5 ter att Sersättning för den skada han eller hon Stt vidkännas genom brottet. 1 detsammanhanget kan nämnas de olika former av försäkringar, obligatoriska ochfrivilliga, som finns att tillgå. Möjligheten att S ersättning från detallmänna för skada på grund av brott har utvidgats genom ändringar ibrottsskadelagen (1978:413) med ikraftträdande , och reglernaom ersättning och belöning till den som ingriper för att avvärja brott harförbättrats och förenklats en ny förordning (1988:842) om ersättning ochbelöning åt den som hjälper polisen trädde i kraft . Målsägandena har getts utvidgade möjligheter att med hjälpav polis och åklagare på ett enkelt sätt S sin skadeståndstalan prövad i brottmålsrättegången(prop. 1987/88:1, bet. JuU 14, rskr. har informationen tillmålsäganden om bl.a. förloppet av förundersökningen förbättrats genomförordningsändringar (se SFS 1988:7). Riksåklagaren har med anledningav de nya reglerna utSrdat allmänna råd om åtgärder med avseende på målsägandei brottmål (RAC 1:114). Genom ett tillägg till polisförordningen har uttryckligenföreskrivits att polisen skall sträva efter att ge hjälp och stöd till den somhar drabbats av brott. Här kan också nämnas att nyligenpresenterat en rapport (RPS rapport 1989:1) Brottsofferjour En handledningför polisens medverkan i brottsofferverksamhet. Den som är målsägande i mål om sexualbrott och andra grovavåldsbrott har från getts rätt att under vissa förutsättningarS ett av staten betalt målsägandebiträde under förundersökningen ochrättegången. I vissa andra fall har målsäganden rätt att åtföljas av enstödperson till rättegången (prop. 1987/88:107, bet. JuU 33, rskr. Genom en ny lag om besöksförbud, som trädde i kraft den 1juli 1988, har skyddet förbättrats för framför allt kvinnor som riskerar attutsättas för misshandel och andra övergrepp. De utsatta kvinnornas situationhar också förbättrats genom att kriminalvården har ålagts skyldighet attunderrätta den som utsatts för våldsbrott om gärningsmannens permissioner m.m,och genom att möjligheterna har utvidgats att sekretessbelägga uppgifter omenskildas personliga förhållanden, t.ex, bostadsadressen (prop. 1987/88:41,bet, KU 22, rskr, 51). I årets budgetproposition (bil. 4, s. 33) understrykerjustitieministern att arbetet på att förbättra brottsoffrens situation nu gårvidare. De i tiden närmast liggande arbetsuppgifterna berör utvärdering avbesöksförbudslagen och ställningstaganden med anledning av brottsförebygganderådets (BRA) utredning (1988:1) Brottsoffer. Regeringen har också nyligenbeslutat om ett engångsbidrag på , till . Utöver nu nämnda åtgärder bör framhållas attbrottsofferfrågorna är aktuella också på andra sätt inom den offentliga verksamheten. Sålun da kan nämnas att dessa frågor ägnas uppmärksamhet inom polisverk samheten och åklagar- och domstolsväsendet, företrädesvis genom oli ka utbildningsinsatser, och gav ut en 5 informationsskrift som riktar sig till brottsoffer. Ocksåolika frivilligorganisationer som kvinnojourer och brottsoffer- 1989/90:JuU5 jourer görbetydelsefulla insatser när det gäller stöd till brottsoffer. Regeringen har tillsatt en kommission för attmotverka våldet och förbättra stödet till brottsoffren. Kommissionen skall iförsta hand stimulera lokala initiativ och verka för en bättre lokal samordning.Kommissionen bör vidare sträva efter att S med både myndigheter,organisationer, företag och enskilda i arbetet. En särskild arbetsgrupp inomregeringskansliet skall belysa frågor om våldtäkt, kvinnomisshandel och andraövergrepp mot kvinnor. Kommissionen skall samråda med arbetsgruppen.Kommissionens arbete skall vara avslutat . skall här nämnas att iår debatterade åtgärder mot våldet. I debatten deltog representanter församtliga riksdagspartier samt justitieministern. I motion Ju619 begärs att straffet för kvinnomisshandelses över och skärps betydligt, och i motion Ju628 yrkas att brottsrubriceringen"kvinnomisshandel" införs i BrB. I motionerna Ju619 och Ju808framförs också krav på kampanjer mot våld och på att skall uttala atträttsväsendet skall prioritera kampen mot våldsbrottsligheten. Enligt 3 kap. 5 § BrB skall den dömas för misshandel somtillfogar annan person kroppsskada, sjukdom eller smärta eller försätter honomi vanmakt eller annat sådant tillstånd. Straffet för misshandel är fangelse ihögst eller, om brottet är ringa, böter. Om brottet är att anse somgrovt är enligt 6 § straffet Sngelse. lägst ett och högst . Vid bedömandehuruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas, om gärningen var livsfarligeller om gärningsmannen tillfogat svår kroppsskada eller allvarlig sjukdomeller eljest visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Gränsdragningen mellan misshandel och grov misshandeländrades (prop. 1987/88:14, bet. JuU 16, rskr. Syftet med lagändringenvar att åstadkomma en något mindre restriktiv hållning från domstolarnas sidanär det gällde att kvalificera ett misshandelsbrott som grovt. När det gällerrekvisitet "särskild hänsynslöshet eller råhet" anförde utskottet ianslutning till motionsyrkanden om straffekärpning vid våldsbrott m.m, attoffrets fysiska svaghet är en sådan omständighet som särskilt bör beaktas vidbedömningen av om en misshandel är grov och att offrets svaghet alltså är ensådan omständighet som kan Någon ytterligare lagstiftningsåtgärd till skydd 1989/90:JuU5 för "svaga och värnlösa grupper" som efterlysts i en motion ansågutskottet inte erforderlig då. Utskottet ansåg vidare att det saknades anledning att dågöra allmänna uttalanden om straffvärdet för våldsbrott. Sådana uttalandenskulle föregripa det pågående arbetet med översynen av straffekalorna medanledning av betänkande (SOU 1986:1315). Som framgåttovan pågår detta arbete alltjämt. 1 anslutning härtill kan erinras omjustitieministerns ovan redovisade uttalande i budgetpropositionen omrelationen mellan bl.a. våldsbrott och andra brott. har ställt sig bakom deriktlinjer för resursanvändning för polisen som föreslagits i budgetpropositionen(bil. 15 s. 120) och som bl.a. innebär att polisen skall prioriterabekämpningen av våldsbrott. När det gäller prioriteringsfrågorna kan tilläggas attförundersökning skall bedrivas så skyndsamt som omständigheterna medger (23kap. 4 § andra stycket ). Reglerna om häktning och anhållandekan påverka handläggningstiden under förundersökningen och vid domstolarna. presenterade regeringen ett samlat program medåtgärder mot vålds- och egendomsbrott (skr. 1986/87:21, bet. JuU 8, rskr. 52).Tyngdpunkten i skrivelsen låg på en redovisning av beredningsläget när detgällde de åtgärder på området som då planerades av . 1 ettavsnitt om förebyggande åtgärder m.m. behandlades frågor om polisens arbete, vapenoch farliga föremål samt åtgärder mot våldspornografi. I ett annat avsnitt togsfrågor upp som hade anknytning till straffbestämmelserna. Det gällde bl.a,gränsdragningen mellan misshandel och grov misshandel och frågor om straffmätningoch påföljdsval. I ytterligare ett avsnitt behandlades bl.a, frågor ombrottsoffrens ställning. Som inledningsvis framgått har ett stort antal av defrågor som behandlades i skrivelsen sedan lett till lagstiftning, inleddes ett slag på initiativav regeringen. Syftet med kampanjen var att minska våldet i samhället.Verksamheten har bestått bl,a, i seminarier, föreläsningar och diskussionersom har riktat sig dels till ungdomar, dels till vuxna som kommer i kontakt medvåldet. En fond har bildats ur vilken bidrag delats ut till olika projekt.Vidare har man haft ett kontinuerligt rådgivande samarbete medungdomsföreningen i . Här kan vidare nämnas att regeringens barn- ochungdomsdelega tion har prioriterat stöd till projekt med insatser mot våld som exempel kan nämnas att Non-fighting Generation har Stt stöd till sin sommarjourverksamhet i , stiftelsen har Stt bi drag till framställning av videofilmer om våld, skadegörelse och de struktiva gängbildningar. har fått bidrag till en landsomfattande kampanj mot våld, droger och rasism och de kristna samfundens nykterhetsrörelse i har Stt bidrag till 7 har sammanlagt 24 milj. kr, anslagits för ungdomar 1989/90:JuU5 för attstödja projektverksamhet som går ut på att förebygga våld och motsättningar isamhället, I början av innevarande år började aktionen mot alkoholoch narkotika (Athena-gruppen) sitt arbete. Bl,a. genom en bred informationskampanjoch genom olika förebyggande åtgärder arbetar Athena-gruppen för att på långsikt minska ungdomars alkoholkonsumtion och verka för att ingen användernarkotika. Athena-gruppen disponerar omkring I 1 milj. kr, för åren1989 och 1990, Medlen fördelas över budget. Vidare har regeringen tillsatt en aktionsgrupp motnarkotika. Gruppen består av bl.a, RA, rikspolischefen, generaltulldirektören,generaldirektörerna i , och skolöverstyrelsensamt ordförandena i , i regeringens samordningsorgan förnarkotikafrågor (SAMNARK) och i Athena-gruppen. Aktionsgruppens uppgift är attintensifiera samhällets samlade insatser mot narkotika. Tyngdpunkten i arbetetskall ligga på olika förebyggande insatser. skall också nämnas att vetenskapliga rön nyligenpresenterats som anger ett tydligt samband mellan våldsbrott och alkoholförtäring;detta gäller särskilt om alkoholförtäringen sker "on the premi-ses",dvs, på restaurang (: Alcohol and criminal violence, 1989). har som ovan framgått antagit nya regler förstraffmätning och påföljdsval som trädde i kraft . Bl.a.innebär reglerna att försvårande omständigheter, som skall beaktas vid straffmätningen,är om gärningsmannen utnyttjat någon annans skyddslösa ställning ellersärskilda svårigheter att försvara sig eller om han visat särskildhänsynslöshet. Enligt utskottets mening är de möjligheter tillstraffekärpning som öppnas genom angivna regler till fyllest för att tillgodosebehoven i sådana situationer som tas upp i motion Ju619. Härutöver vill utskottettillägga att reglerna i är könsneutrala och att gärningsmannensresp. offrets kön sålunda saknar betydelse för bedömningen av en gärning.Enligt utskottets mening är detta en ändamålsenlig ordning som inte bör överges detta skulle för övrigt kunna medföra gränsdragningsproblem, t.ex. när detgäller att bestämma om ett miss-handelsoffer är barn eller kvinna. Utskottetavstyrker bifall till motionerna Ju619 och Ju628 i här behandlade delar. När det sedan gäller motionsyrkandena om en kampanj motvåld m.m. gör utskottet följande överväganden. Som redan inledningsvis framgått är kampen motvåldsbrottsligheten ett prioriterat område för polisen och andra rättsvårdande myndigheter. Ett engagerat arbete mot våld utförs också på andra håll i samhället, inte minst under medverkan av olika frivilligorganisatio ner. Utskottet vill här särskilt peka på det arbete mot våld och droger ,, som utförs inom olika ungdomsföreningar. Det äremellertid, anser utskottet, uppenbart att det grundläggande 1989/90:JuL5 arbetetnär det gäller att förebygga våld måste utföras av föräldrarna och av sådanavuxna som eljest vårdar barnen , t.ex. daghemspersonal ochdagbarnvårdare. Det gäller att tidigt skapa attityder som innebär att det inteär tillåtet att använda våld. Detta arbete måste sedan fortsätta under barnenshela uppväxt med ianspråktagande av såväl föräldrarnas och andra vuxnas somsamhällets resurser. Det måste emellertid också konstateras att frågor om våldinte enbart är ett ungdomsproblem. En rad lagstiftningsåtgärder som bl.a.markerar samhällets stränga syn på våldsbrott har också vidtagits under desenaste åren. Utskottet vill här hänvisa till vad som inledningsvis anförtsbeträffande vidtagna åtgärder mot våldsbrottsligheten. Slutligen vill utskottet också peka på sambandet mellanvåld och droger. Det går enligt utskottets mening inte att komma ifrån attinsatser mot våldet måste förenas med åtgärder mot i första hand alkohol menockså mot narkotika. En rad åtgärder med den inriktning som utskottet härangett har som ovan framgått redan vidtagits. Inom tar bl.a.justitiedepartementet, och aktiv del iarbetet. Även statliga verk och myndigheter, kommunala instanser ochfrivilliga krafter är som utskottet påtalat engagerade. Ändå kan utskottetkonstatera att ännu mer måste göras, och utskottet är nu berett att förorda enlandsomfattande kampanj mot våld och droger. Vad utskottet nu anfört medanledning av motionerna Ju619 och Ju808 bör som sin mening geregeringen till känna. I motion Ju808 förespråkas en utvidgning av knivförbudettill att gälla även allmän plats. råder förbud mot att inneha bl,a,kniv vid offentliga tillställningar och allmänna sammankomster (prop,1987/88:98, bet, JuU 40, rskr. Utskottet behandlade i lagstiftningsärendet om knivförbudett yrkan de om utvidgning av förbudet till att gälla allmän plats. Utskottet kunde i och för sig instämma i att det skulle finnas fördelar med ett knivförbud som var utsträckt till allmän plats. Utskottet fann emeller tid att det fanns problem med en sådan ordning och hänvisade bl.a. till departementschefens uttalanden i propositionen. En ytterligare syn punkt på förbudets omfattning var enligt utskottet att efterlevnaden av ett förbud som var utsträckt till allmän plats uppenbarligen skulle vara svår att övervaka effektivt. Vidare skulle det med hänsyn till svårigheterna att avgränsa det straffbara området inte vara utan 9 problematt skapa förståelse hos allmänheten för ett så omfattande Sammanfattningsvis fann utskottet alltså att den föreslagna 1989/90:JuU5 omfattningenav förbudet till att avse allmänna sammankomster m.m. fick anses utgöra enrimlig avvägning. Utskottet tillade att det i den till grund förlagstiftningsförslaget liggande utredningen (SOU 1987:61) Knivförbud framhöllsatt tillämpningen av den nya lagen borde utvärderas och att isamband därmed också borde övervägas om det fanns skäl att utvidga förbudettill allmän plats. Också departementschefen förklarade att hon inte uteslötatt frågan om ett mer generellt knivförbud kunde bli föremål för förnyadeöverväganden, vapenutredning har i sitt slutbetänkande (SOU1989:44) Översyn av vapenlagstiftningen gjort en utvärdering av knivförbudet.Utredningen föreslår att knivförbudet utsträcks till att gälla generellt påallmän plats i BrB.s mening. Från det generella knivförbudet föreslås undantagså att sådant bärande av kniv som framstår som rimligt och naturligt enligt"livets regel" faller utanför förbudet. Som framgått har utskottet tidigare inte ställt sigavvisande till tanken på en framtida utvidgning av knivförbudet.Vapenutredningen har i sitt slutbetänkande föreslagit en sådan utvidgning.Slutbetänkandet remissbehandlas och kommer därefter att beredasi . Utskottet anser det mindre lämpligt att föregripa detberedningsarbete som sålunda pågår. Utskottet avstyrker bifall till motionJu808 i här behandlad del. 1 motion Ju808 begärs en översyn av de regler som gällerskadestånd till brottsoffer. Motionärerna anser att det är viktigt attbrottsoffer Sr en rimlig ekonomisk kompensation också för ideella skador. Kravpå en utredning om skadestånd vid brott m.m, framförs också i motion Ju814. Imotionerna Ju808 och Ju8l7 begärs att staten skall träda in och förskotteraskadestånd som utdömts av domstol på grund av brott. Staten därefteråterkräva beloppet från den skadeståndsskyldige. I motion Ju808 framförs ocksåkrav på bättre ersättning till den som ingriper för att förhindra brott. Rätten till skadestånd regleras i skadeståndslagen(1972:207).