bet · GD01JuU16 · 1989-12-31 00:00:00 — 1 detta betänkande behandlar utskottet ett antalmotionsyrkanden med anknytning till olika brott och andra frågor avstraffrättslig natur. Frågorna gäller bl.a. grannsamverkan mot brott, åtgärdermot snatteri och ekonomisk brottslighet samt narkotikalagstiftningen. Med anledning av en motion förordar utskottet en ändring ibestämmelserna i om sexuellt utnyttjande. Flera reservationer och ett särskilt yttrande har fogats tillbetänkandet. 1988/89:Ju604 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om ordningsbot för snatteri i enlighetmed vad som anförts i motionen. 1988/89:Ju607 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till ändring av bestämmelserna om hälerii enlighet med vad som i motionen anförts. 1988/89:Ju608 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till förtydligande av helanödvärnsrätten i enlighet med vad som anförts i motionen. 1988/89:Ju616 av och (båda s) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en skärpning av gällande skattebrottslag. 1988/89:Ju620 av m.fl. (m) vari yrkas 1. alt riksdagenhos regeringen begär förslag om att föreläggande av ordningsbot skall fåutfårdas för snatteri i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen lill känna vad som i motionen anförts omrapporteftergift, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omåtalsunderlåtelse. 1 1989/90. 1989/90 JuU16 4. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i 1989/90:JuU16 motionen anförts om beloppsgränsen mellan snalteri ochstöld. l988/89:Ju623 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att hos regeringen begär lagförslag lillsådan ändring i 16 kap. 8 § så att även missaktning mot köninkluderas. l988/89:Ju624 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär förslag om att föreläggande av ordningsbot skall fåutfårdas för snatteri i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omrapporteftergift, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen lill känna vad i motionen anförts omåtalsunderlåtelse, 4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om gränsen mellan snatteri och stöld. l988/89:Ju626 av () vari yrkas allriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt det bör vara straffbart för skötare att ha sexuellt umgänge med en psykisktsjuk som vistas på sjukhus där skötaren arbetar. l988/89:Ju632 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombekämpning av snatteribrott. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:N316. l988/89:Ju634 av och (båda m) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om straff för brott mot narkotikastrafflagen. l988/89:Ju802 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen lill känna vad i motionen anförts om inriktningenav narkotikapolitiken, 2. att riksdagenhos regeringen begär kompletterande förslag lill narkotikastrafflagen ienlighet med vad som anförts i motionen, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ettförbättrat europeiskt och internationellt samarbete genom upprättandet av eneuropeisk bas för bekämpandet av narkotikabrottslighet. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:So207. l988/89:Ju805 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om statens ansvar för att skydda medborgarna motbrott, 5. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om minskad användning av åtalsunderlåtelse och rapporteftergift, 16. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om kriminalisering av narkotikakonsumtion. 18. altriksdagen hos regeringen begär en utredning i syfte att öka 1989/90:JuU 16 rättssäkerheten i lagar gällande ekonomisk brottslighet. l988/89:Ju808 av m.fl. (c) vari yrkas 12. att beslutar att straffskalan för ickemedicinskt bruk av narkotika skall vara böter eller fångelse, 27. att beslutar om en återgång till de reglerför åtalsunderlåtelse som gällde före den . l988/89:Ju811 av m.fl. (fp, m, c, mp)vari yrkas att hos regeringen begär att BRA får i uppdrag att somsärskilt projekt driva försöksverksamhet med grannsamverkan mot brott ienlighet med vad som anförts i motionen. l988/89:Ju815 av . (fp) vari yrkas 2. att beslutar avskaffa begränsningen avpåföljden till enbart böter för eget bruk av narkotika. Motiveringen återfinns i motion 1988/89:So301. 1988/89:Ju817 av m.fl. (m) vari yrkas 7. att hos regeringen begär en utredning medsyfte att klarlägga de totala kostnaderna för brott mot enskilda. 1988/89:Ju821 av m.fl. (vpk) vari yrkas 5. att som sin mening ger regeringen till kännaatt det behövs en översyn av straffsatserna för ekonomisk brottslighet så attstraffsatserna höjs till en nivå som gör att brott av denna typ inte lönar sigekonomiskt. l detta betänkande behandlar utskottet fleramotionsyrkanden med anknytning till olika brott och andra frågor avstraffrättslig natur. Motionerna väcktes under den allmänna motionstiden år1989. Statens ansvar för skydd mot brott I motion Ju805 begärs ett uttalande om statens ansvar föratt skydda medborgarna mot brott. I samband med budgetberedningen under riksmötena /87och 1987/88 behandlade utskottet motsvarande motionsönskemål. Utskottetavstyrkte i sitt av godkända betänkande bifall tillmotionsyrkandet under hänvisning till att utskottet kunde ställa sig bakom deprioriteringar som regeringen hade förordat i den då aktuel- l989/90:JuU 16 labudgetpropositionen när del gällde inriktningen av polisarbetet (JuU 1987/88:30s. budgetproposition (prop. 1988/89:100, bil. 15,s. 120) har förordats att myndigheterna också under innevarande budgetår skallprioritera bekämpningen av våldsbrottslighet, narkotikabrottslighet ochekonomisk brottslighet och att inom ramen för kampen mot den ekonomiskabrottsligheten miljöbrottsligheten bör sättas i förgrunden. Vidare anförs attmyndigheterna med att dessa prioriteringar görs måste fortsätta sinaansträngningar att beivra annan s.k. traditionell brottslighet; i .synnerhetsådan som drabbar enskilda människor särskilt hårt och son\ berör deraspersonliga integritet, t.ex. bostadsinbrott. Enligt vad civilministernuttalade bör dessa prioriteringar gälla inte bara för polisens spanings- ochutredningsarbete utan också för annan polisverksamhet såsom brottsförebyggandearbete och övervakning. Han framhöll också särskilt vikten av att insatsernamot gatu-langning av narkotika fortsätter med oförminskad styrka och om möjligtytterligare intensifieras. Utskottet hade ingen erinran mot vad civilministern anförtmen betonade vikten av att statsmakterna noga följer resursutvecklingennär det gäller kampen mot den prioriterade brottsligheten (bet. 1988/89:JuUl5s. Som justitieministern anför budgetproposition(1988/89:100, bil. 4, s. 25 f) är brottsligheten ett allvarligt samhällsproblemsom fordrar kraftfulla åtgärder på såväl kort som lång sikt, och olika vägarmåste prövas för att nedbringa brottsligheten. Grundläggande i det sammanhangetär ett aktivt och offensivt brottsförebyggande arbete. Tyngdpunkten i kampen moi: brottsligheten ligger ienskilda människors engagemang och deltagande, men statsmakterna och myndigheternahar naturligtvis också ett ansvar för att skapa goda förulsättningar för ochge ett aktivt stöd till detta arbete. Här är det nödvändigt att bygga påsamverkan mellan organisationer och allmänna organ, föräldrar och lärare,arbetskamrater, grannar och andra enskilda. Huvudlinjen i detkriminalpolitiska arbetet bör således enligt utskottets uppfattning bestå ibreda sociala in.jatser och attitydpåverkan. Vikten av åtgärder inomrättsväsendets ram bör dock framhållas, även om det finns anledning att varnaför den överdrivna tilltro som många har till att sådana åtgärder skulle varadet enda effektiva medlet mot ökad brottslighet. Enligt utskottets mening ärdet av stor vikt att rättsväsendet organiseras och fungerar på ett sätt somgör att människor i gemen kan uppfatta det som rättvist och rimligt. Somframgått ovan har tidigare ställt sig bakom de riktlinjer förresursanvändningen för polisen som föreslagits i budgetpropositionen. Utskottethar vidare i annat sammanhang deb betonat vikten av ett brettbrottsförebyggande arbete när det gäller barn och ungdomar, deb förordat,vilket getts regeringen till känna, en landsomfattande kampanj mot våld ochdroger (se bet. 1989/90:JuU5, rskr. Vid sidan av de 1989/90:JuU16 överväganden och ställningstaganden som redovisats finns det enligtutskottets uppfattning inte någon anledning för att nu göra någotsärskilt uttalande om statens ansvar på det aktuella området. Utskottetavstyrker bifall till motion Ju805 i nu behandlad del. Kostnader för brott mot enskilda I motion Ju817 föreslås att hos regeringen skallbegära en utredning med syfte att klarlägga de totala kostnaderna för brott motenskilda. har tidigare vid flera tillfallen behandlat ochavslagit liknande motionsförslag. Under /87 uttalade utskottetatt det torde föreligga en rad svårigheter att på ett tillförlitligt sättberäkna de totala samhällskostnaderna för brott mot enskilda. Vidare anfördeutskottet att det såvitt känt inte finns någon officiell kartläggning av dessakostnader men att det fick anses vara ställt utom allt tvivel att kostnadernamåste vara betydande. Utskottet förklarade sig vara tveksamt tillmotionsönskemålet även om det i och för sig kunde finnas intresse av attnärmare få belagt vilka kostnader som brott riktade mot enskilda orsakar fördet allmänna och för de enskilda. Vidare ansåg utskottet att också andrafaktorer än rent ekonomiska måste tillmätas betydelse när det gäller att bedömabehovet av brottsförebyggande insatser, och utskottet hänvisade därvid lill attbrottslighetens skadeverkningar spänner över ett synnerligen vidsträckt områdeoch varierar i hög grad beroende på vilken typ av brott det gäller. Att mot denbakgrunden koncentrera intresset till de rent ekonomiska skadeverkningarna ochsamhällskostnaderna kunde enligt utskottets mening vara olyckligt frånkriminalpolitisk synpunkt. Avslutningsvis påpekade utskottet att en forskningav det slag som förordades torde vara tämligen resurskrävande med tanke påämnets omfattning (JuU 1986/87:34 s. 7 0- Under /88 avstyrkte utskottet i sitt avriksdagen godkända betänkande under motsvarande motivering motionsönskemål omen utredning av de totala kostnaderna för brott mot enskilda (JuU 1987/88:32 s.9). Med åberopande av de skäl som redovisades i saken vid utskottetsbehandling finner utskottet att nu aktuellt yrkande i motionJu817 bör avslås. 1989/90. Grannsamverkanmot brott 1989/90:JuUl6 I motion JuSll begärs att brottsförebyggande rådet (BRA)får i uppdrag att som särskilt projekt driva försöksverksamhet med grannsamverkanmot brott. 1 motionen hänvisas till motsvarande verksamheter utomlands, bl.a. iEngland. Inom BRÅ tillsattes en arbetsgrupp för att utredahur enskilda människor skall kunna medverka till all förebygga främst vålds-och förmögenhelsbrott. Arbetsgruppen presenterade sin slutrapport(1986:2) Bra lås och goda grannar en . Rapportenär avsedd att vara ett praktiskt bjälpmedel för dem som enskilt ellertillsammans med andra planerar åtgärder mot vålds- och förmögenhetsbrott,t.ex. polisen, försäkj-ingsbolag, olika intresseorganisationer och andrasammanslutningar. med handboken publicerades en broschyr om hur manbäst skyddar sig mot stölder och inbrott. I både rapporten och broschyren förordas granntillsyn somett möjligt skydd mot inbrott, och i rapporten framhålls den modell förgranntillsyn som förekommer i t.ex. under beteckningen Neighbourhood Watch.Denna tillsyn organiseras av polisen och syftar till ett nära samarbete med depersoner som har anslutit sig till aktiviteten. Anslutningen till NeighbourhoodWatch sker antingen genom all polisen tar kontakt med och stimulerarmänniskorna i ett bostadsområde att engagera sig i tillsynen, eller genom attinvånarna själva tar kontakt med polisen. Därefter utses en eller flera s.k.samordnare bland de boende i det aktuella området. Samordnare är en person, somnormalt tillbringar en stor del av sin tid i sitt hem och som de andrainvånarna skall liimna information till om allt misstänkt de har sett ellerhört. Samordnaren skall sedan i sin lur vidarebefordra informationen tillpolisen. Därefter ankommer det på polisen att använda uppgifterna i sitt brottsbekämpandearbete. Enligt BRÅ:s rapport är det inte nödvändigt attgranntillsyn enligt den engelska modellen organiseras av polisen. Sannoliktskulle det gå lika bra om ansvaret ligger hos hyresgäst-, bostadsrätts- ellervillaägareföreningar. Här har förutsatts att polisen reagerar positivt närföreningarna sedan lar kontakt med den. Polisens medverkan härvidlag ligger,enligt BRÅ, väl i linje med vad polisberedningen har fört fram i sittslutbetänkande (SOU 1985:62) Inriktningen av polisverksamheten om samspel,service och synlighet. driver BRA elt projekt om brottsförebyggandeåtgär der i , som är en förort till . I projektet ingår ett delprojekt med grannskapsövervakning. I det av BRÅ startade s.k. kan, enligt vad som uppgivits från BRÅ, grannsamverkan komma att ingå som en del i åtgärdsförslagen. Grannsamverkanmot brott har även prövats av polisen i /90:JuU 16 isamarbete med ett försäkringsbolag och några villaföreningar. Verksamhetenbeskrivs i (RPS/rapport 1987:11) Samverkan motbrott Etapp IIII. Som utskottet uttalat i föregående avsnitt ligger entyngdpunkt i kampen mot brottsligheten på enskilda människors engagemang ochdeltagande. I detta arbete, som går ut på att förebygga och förhindra brott, ärdet som justitieministern anför i årets budgetproposition (1988/89:100, bil. 4,s. 25 f) nödvändigt att bygga på samverkan mellan organisationer och allmännaorgan, föräldrar och lärare, arbetskamrater, grannar och andra enskilda. Motbakgrund härav ser utskottet positivt på grannsamverkan av det slag somförordas i motionen. Med tanke på den verksamhet med grannskapsövervakning motbrott som redan nu prövas i BRA:s projekt om brottsförebyggande åtgärder iFisksätra finns dock inte anledning för att tainitiativ till uppbyggande av en ytterligare sådan verksamhet i BRÅ:s regi.Utskottet finner att syftet med motionen får anses tillgodosett. Utskottet vill tillägga alt vad som sagts omenskildas engagemang på det brottsförebyggande området givetvis har sina begränsningar.Sådana avarter på området som brukar gå under beteckningen medborgargardeno.d. är inte förenliga med de grundsatser som präglar ett västerländskträttssamhälle; enligt utskottets mening måste man klart ta avstånd från tankenpå grupper av enskilda som i organiserade former mer eller mindre handgripligttar "lagen i egna händer" (jfr JuU 1984/85:29 s. 24 fl). Motionerna Ju604, Ju620, Ju624 och Ju632 innehålleryrkanden om åtgärder mot snatteri. I samtliga motioner förordas att del börövervägas att införa ordningsbot för snatteri. Vidare begärs i motionernaJu620 och Ju624 att beloppsgränsen mellan stöld och snatteri bör sänkas frånnuvarande . Därutöver berörs i motionerna Ju620, Ju624 och Ju80S fråganom ett minskat användande av rapporteftergift och åtalsunderlåtelse, bl.a. vidsnatteri. I motion Ju808 slutligen begärs en återgång till de gamla reglerna omåtalsunderlåtelse som gällde före . Frågan om åtgärder mot snatteri har behandlats avutskottet vid flera tidigare tillfållen. Senast behandlades ämnet underriksmötet /88 (se JuU 1987/88:39 s. 5 f och där gjorda hänvisningar). Utskottetslog då fast att butikstillgrepp utgör ett allvarligt problem -, och att det därför är viktigt att bekämpa sådana brott. åtgärderriktade mot snalleribrotlsligheten var, enligt utskottets upp- 1989/90:JuU16 fattning,inte bara en uppgift för det allmänna utan också för handeln själv. var det iitgärder från handelns egen sida som utgjorde tyngdpunkten ide samlade insatserna mot snatteribrotten. En rad sådana åtgärder vidtasocli:så, konstaterade utskottet, t.ex. ökad användning av olikastöldskyddssystem samt information till allmänheten om butikstillgreppensskadliga verkningar. Beträffande åtgärder från det allmännas sida uttaladeutskottet att återkommande aktioner på lokaJ nivå under medverkan av åklagare,polis, företag m.fl. utgör lämpliga inslag i bekämpningen av snatteribrotten.Sådana temporära aktioner i avsikt all förebygga en viss typ av brott kan ha enbetydande allmänpreventiv effekt. Utskottet nämnde i sammanhanget att enarbetsgrupp inom BRÅ (Säkerhet inom handeln) studerar olika fiågor med anknytningtill bl.a. buliks-snatterier. Utskottet konstaterade vidare alt för beivrandet avsnatteribrott reglerna om rapportefiergift och åtabunderlåtebe är av storbetydelse. Enligt utskottet kunde det inte uteslutas att en mindretillfredsställande tillämpning av dessa regler bidragit lill den negativautvecklingen av snalleribrotlsligheten. Reglerna fick emellertid sittnuvarande innehåll så sent som , och i samband därmed lämnade rikspolisstyrelsenoch riksåklagaren utförliga anvisningar för hur reglerna bör tillämpas. mening borde det därmed ha skapats goda förulsättningar för en frånskilda synpunkter ändamålsenlig och mera strikt användning av möjligheterna attge åtalsunderlåtelse och rapporteftergift i de fall det här gällde. Utskottetnämnde i detta sammanhang bl.a. att det inom pågick ettarbete med utvärdering av användningen av rapporteftergift vid snatteri. Utskottet avstyrkte med hänvisning lill vad som anförisoch med hänvisning till vad utskottet tidigare uttalat om användningeni allmänhet av åtalsunderlåtelse och rapporleftergift (JuU 1987/88:28 s. 6 f)motionsyrkanden med förslag till minskad användning av åtalunderlåtelse ochrapporleftergift vid snatleri (JuU 1987/88:39 s. 6). Beträffande moiionsförslag om alt del borde bli möjligtalt beivra snatteri med ordningsbot erinrade utskottet om att stöldutredningens förslag härom i betänkandet (SOU 1982:39) Stöld i butik mötte stark kritik vid remissbehandlingen. Sålunda framfördes från vissa håll bl.a. att snatteri på detta sätt skulle nedvärderas som brottstyp genom att i praktiken bli jämställt med lindriga trafikförseelser och andra liknande ordningsförseelser. Utskottet vidhöll sin tidigare uttalade tveksamhet till införandet av elt system med ordningsbot vid snatteri. Utskottet fåste därvid främst avseende vid invändningen alt del kan kännas främmande att med elt ordningsföreläggande beivra ett låt vara mindre allvarligt centralt förmögenhetsbrott. Vidare anfördes att de aktuella brottsrekvisilen såväl de objektiva som det subjektiva är sådana att de enligt utskottets mening erfarenhetsmässigt kräver överväganden av en art som inte gärna kan företas inom ramen för 8 ordningsbot.I vart fall borde enligt utskottets mening resultatet av fångelsestraffkommitténsförslag (SOU 1986:13-15) Påföljd för brott, 1989/90:JuU 16 såvittavser en allmän översyn av straffekalorna, avvaktas innan del kunde bliaktuellt för att ta ställning till frågan om ordningsbot vidsnatleri. Utskottet avstyrkte bifall till de aktuella motionerna såvitt gälldeinförandet av ordningsbot vid snatteri. I fråga om förslag i en motion om att beloppsgränsenmellan stöld och snatleri borde sänkas hänvisade utskottet till attSngelsestraffkom-mittén behandlat frågan om straffekalorna för stöld ochsnalteri och även berört straffvärdet för de centrala förmögenhetsbrotten. Iavvaktan på resultatet av kommitténs förslag i dessa delar, som enligt utskottetsuppfattning kunde komma att innefatta även gränsdragningsfrågor mellan deolika brotten, borde inte göra något uttalande i saken, ansågutskottet. Motionsyrkandet avstyrktes därför (JuU 1987/88:39 s. 6 O- Utskottet kan konstatera att den ovan nämnda arbetsgruppeninom BRA numera är fårdig med sill arbete. Arbetsgruppen har redovisat sittarbete i rapporten (1989:4) Ökad säkerhet inom handeln. Rapporten utgör enhandbok för bur man inom handeln skall kunna uppnå högre säkerhet än närdet gäller tillgreppsbrott. Vidare har avslutat sitt arbete med enutvärdering av användningen av rapporteftergift vid snatteri. Arbetet harredovisats genom Rapporteftergift i praktisk tillämpning (RPS rapport 1988:2).Utfallet av undersökningen har lett fram lill förslag om olika åtgärder.Rikspolisstyrelsen har bl.a. för avsikt att utfårda nya föreskrifteroch allmänna råd angående tillämpningen av rapporleftergift. Som tidigare vill utskottet slå fast att bulikstillgrepputgör ett allvarligt problem och att del därför självfallet är viktigt attbekämpa sådana brott. Att vidta åtgärder riktade mot snatteribrottslighelen är,som utskottet uttalade , en uppgift inte bara för det allmänna utan ocksåför handeln. Och enligt utskottets mening är det åtgärder från handelns egensida som bör utgöra tyngdpunkten i de samlade insatserna mot snatteribrotten;en rad sådana åtgärder vidtas också, t.ex. ökad användning av olikaslöldskyddssystem samt information till allmänheten om bulikslillgreppensskadliga verkningar. Enligt utskottets uppfattning kan den ovan nämnda och avBRA utgivna handboken utgöra elt värdefullt tillskott i detta arbete. Såvitt gäller önskemålen om införande av ordningsbot vidsnatteri vill utskottet för sin del vidhålla sin tidigare uttalade tveksamhet lill införandet av elt sådant system. Som tidigare fåster utskottet härvid främst avseende vid invändningen att det kan kännas främmande att med ett ordningsföreläggande beivra ett låt vara mindre allvarligt centralt förmögenhelsbrott. Härutöver vill utskottet erinra om att de aktuella brottsrekvisilen kräver överväganden av en art som inte gärna kan företas inom ramen för ordningsbot. Därtill kommer, som utskottet uttryckte , att resultatet av fångelsestraffkommitténs förslag(SOU 1986:1315) Påföljd för brott, såvitt avser en allmän översyn avstraffekalorna, bör avvaktas innan det kan bli aktuellt för l989/90:JuU16 riksdagenatt la ställning lill frågan om införande av ordningsbot vid Utskottet avstyrker därför, såvitt avser förslagen ominförandet av ordningsbot vid snatteri, bifall till de nu aktuella motionerna. Beträffande förslagen i motionerna Ju620 och Ju624 om attbeloppsgränsen mellan stöld och snatleri bör sänkas vidhåller utskottet sinförra året uttalade mening att resultatet av fångelsestraffkommitténsstraffekaleöversyn, som kan komma att innefatta gränsdragningsfrågor mellan de olikabrotten, bör a'Afaktas innan tar ställning i saken. Aktuella yrkandeni nu berörda motioner avstyrks därför av utskottet. Motionsönskemål om en restriktivare användning avåtabunderlåtel-se och rapportefiergifi vid bl.a. snatteri avstyrkte utskottetförra året. Utskottet vidhåller denna inställning och avstyrker bifall tillmotionerna Ju620 och Ju624 i nu behandlade delar. Såvitt gäller det allmänna önskemålet om en återgång lillgamla regler om och minskad användning av åtalsunderlåtelse och rapporleftergifthar utskottet tagit avstånd från en sådan tanke (jfrl989/90:JuU14). Utskottet gör nu motsvarande bedömning och avstyrker bifalltill motionerna Ju80S och Ju808 i nu berörda delar. 1 motion Ju607 begärs förslag lill ändring av strafekalanvid brottet grovt häleri så att straffmaximum blir fångelse i högst ilikhet med vad som gäller vid grov stöld. Om ansvar för häleri stadgas i 9 kap. (BrB).I 6 § föreskrivs alt straffet för häleri (normalbrott) är fångelse i högst tvåår. Om gärningen är ringa är straffet böter eller fångelse i högst sex månader.För grovt brott är straffet fångelse i lägst och högst . Straffet för stöld (normalbroti;) är fångelse i högst tvåår. För grovt brott är straffet fångelse i lägst och högst . föreslog i sitt betänkande(SOU 1983:50) Översyn av lagstiftningen om förmögenhetsbrott utomgälde-närsbrott en utvidgning av det kriminaliserade området för häleribestämmelsernasamt att slraffmaximum för bl.a. grovt häleri skulle höjas till fångelse sexår. Enligt utredningens mening (s. 366) fanns det inte anledning att tillmätabl.a.