bet · GD01SoU14 · 1989-12-31 00:00:00 — Enligt 3 § lagen (1974:523, senast ändrad 1985:466) omkommunala åtgärder för bostadsförsörjningens främjande m.m. (bostadsförsörjningslagen)skall en kommun främja att alla i kommunen får en egen bostad av god kvalitetsaml alt ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen inom kommunenförbereds och genomförs. Enligt socialtjänstlagen har kommunen det yttersta ansvaretför alt de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp de behöver (3 §).Enligt 6 § SoL har den enskilde rätt till bistånd av socialnämnden om hansbehov inte kan tillgodoses på annat sätt. Enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissafall, LVM, skall socialnämnden aktivt verka för alt den enskilde missbrukarenefter vårdtiden får bostad och arbete eller utbildning (30 §). Utskottet har inhämtat yttranden över motionerna frånsocialstyrelsen. , FöreningenSveriges socialchefer, , , kommun samtStadsmissionen. Flera av de frågeställningar som berörs i motionerna harockså behandlats av i en rapport till regeringen om socialnämndernashandläggning av avhysningsärenden. erhöll ettregeringsuppdrag att i samarbete med (numera )kartlägga socialnämndernas handläggning av ärenden där enskilda eller familjerriskerar att bli avhysta från sina bostäder på grund av att hyran betalats försent. Uppdraget redovisades , efter det att remissyttrandenaöver motionerna avgivits. har i sitt remissyttrande i huvudsakhänvisat till sin rapport med redovisningen av uppdraget. I rapporten, som har , lämnas förslag lill förändringar av den lagstiftning, bl.a.bestämmelser i jordabalken, som reglerar avhysningar. Där redovisas ocksåresultatet av en kartläggning som gjorts av socialnämndernas handläggning avavhysningsärenden samt statistik om avhysningar och de avhysta. Enligt bedömning föreligger stora riskerför all grup pen bostadslösa kommer alt växa . Forskningen visar att både antalet ansökningar om avhysning och antalet verkställda avhys ningar varit fler än under något annat decennium . Kulmen nåddes 1986 då antalet ansökningar om avhysning var 16 567 och antalet verkställda avhysningar var 5 057. siffrorna 13 652 ansökningar och 4 254 verkställda avhysningar. En 1989/90:SoU14 orsak tillnedgången kan vara, att fler står utan eget förstahandskon-trakt, med anledningav den brist på bostäder som råder. I befintlig riksövergripande statistik finns inget beläggför att antalet avhysningar av barnfamiljer ökat. Enligt en undersökning från1984 hade var sjätte avhyst ett eller flera barn . Enligt sammaundersökning var merparten av de avhysta, , ensamstående män. Sammanfattningsvis föreslår följande irapporten till regeringen. Frågan om hur bostadsförsörjningen i kommunerna skallklaras så all tendenser till segregation på och utslagning frånbostadsmarknaden motverkas, bör uppmärksammas av på olikanivåer. avser att ta initiativ till överläggningar med bostadsmarknadensparter för att diskutera i första hand de bostadslösas och avhystas situation.Vidare avser styrelsen att inbjuda lill konferens, i syfte att meden bred representation diskutera bostadsförsörjningens problem ur ettsocialpolitiskt perspektiv. bör utarbeta allmänna råd omsocialnämndens handläggning av avhysningsärenden. Där bör bl.a. beskrivassocialnämndens ansvar för uppföljning av de avhyslas situation och hur frågorsom rör de hemlösa bör drivas på kort och på lång sikt. Styrelsen anser attkartläggningen visat alt många lämnas åt sitt öde i och med att avhysningenverkställts. Detta är enligt styrelsen inte acceptabelt, eftersomsocialnämnden enligt socialtjänstlagen har skyldighet att följa den avhystesmöjligheter all på egen hand lösa sin situation. och föreslår bl.a. att tidsfristenför återvinning av hyresrätten förlängs och alt en skyldighet införs attmeddela socialnämnden i alla fall där en hyresgäst riskerar all förlora sinbostad på grund av ekonomisk försumlighet. Detta förutsätter ändringar ijordabalken. En fråga som enligt bör övervägasytterligare är att införa en skyldighet för hyresvärden att avisera hyran. kan hyresvärdar medvetet underlåta att skicka ut hyresavier för att fågrund att avhysa oönskade hyresgäster. Beträffande störningsjourerna uppger iremissyttrandet att styrelsen i sin kartläggning inte funnit något belägg föratt störningsjouren skulle ha en negativ effekt för de boende och underlättaavhysningar. Genom en varning i ett tidigt skede finns det tvärtom oftast störremöjlighet att undvika avhysning, än när störningarna pågått under lång lid. Störningsjouren måste dock kompletteras med ettuppföljande arbe te i bostadsområdet, som inte bara tar sikte på att undanröja akuta situationer, utan även innebär arbete mot mer långsiktiga förändring ar, anser . Därför måste en störningsjour vara kopplad lill en uppföljning från socialnämnden. En kombination av störnings jour, social kontaktverksamhet och miljöförbättrande insatser är den långsiktigt bästa lösningen. påpekar att kommunerna genom 6 § social- 1989/90:SoU14 tjänstlagenär skyldiga att ge de s.k. uteliggarna tak över huvudet. harför sin del svårt alt se hur en ändrad lagstiftning skulle göra kommunernasansvar tydligare. instämmer i att man så långt det överhuvud taget är möjligt bör undvika att vräka barnfamiljer från deras bostäder.Kommunförbundet vill också bestämt hävda att det görs storaansträngningar från sida när det gäller att förhindra vräkningav barnfamiljer. Detta gäller både när en barnfamilj anses störande och vidbetalningssvårigheter. Enligt är det angeläget att hittaalternativ till störningsjourernas arbete, så att man kommer in i ett tidigareskede och kan etablera en positiv kontakt. framhåller att man ser mycketallvarligt på följderna av rådande bostadsbrist som hårt drabbar de mestutsatta grupperna i samhället. Bostadsförsörjningen är en primärkommunal angelägenhet.Om den inte fungerar får den dock stora återverkningar på landslingensverksamhet framför allt i hälso- och sjukvården. Förbundet anser det angelägetatt finna lösningar på bostadssituationen. Socialtjänstlagen reglerarkommunens ansvar för dem som behöver stöd och hjälp. Någon ytterligarelagstiftning behövs därmed inte. tillstyrker att överläggningar upptasmed arbetsmarknadens och bostadsmarknadens parter. Diskussionerna bör dockvidgas till att även omfatta personer som skrivits ut från psykiatrisk vård ochsom ofta far mycket illa på grund av brist på bostad och arbete. Föreningen frainhåller att tillgångtill ett tryggat boende är en grundläggande social rättighet. Någon lagändringför all förtydliga kommunens ansvar i denna del bedömer föreningen dock intesom nödvändig. måste enligt föreningen fortsätta altutveckla insatser för att slussa in och stödja människor med problem i mereller mindre självständiga boendeformer. För detta krävs dock att ävenbostadsmarknadens parter tar ett betydligt större ansvar än . Den kontrollerande funktion de s.k. störningsjourerna oftahar, kan ifrågasättas. Föreningen instämmer i att en utveckling av och ett stödtill social kontaktverksamhet i bostadsområdena är mer angelägen. Föreningen är även överens med motionärerna om all enutgångspunkt bör vara alt inga barnfamiljer skall vrakets från sina bostäder.Det finns skäl att vara kritisk till del sätt som hyreslagstiftningen kommitatt tillämpas. Det är helt orimligt att enstaka betalningsförseningar ochbagatellartade skulder kan leda till vräkning. anför att den harbehandlingskonlakt med mellan 5 000 och 7 000 alkohol- och narkotikamissbrukare. Av dessa är ca 1 500 1 600 bostadslösa. Målet för vården av de flesta missbru kare är rehabilitering till eget boende. För en mindre grupp, främst äldre,fysiskt dåliga missbrukare, är någon form av stödboende aktuellt 1989/90:SoU14 föråterstoden av livet. Inom finns stora behov av attutveckla olika former för stöd i boendet för missbrukare. har ett fungerande samarbetemed bl.a. när det gäller försökslägenheter. Under1988 förfogade socialdistrikten över sammanlagt 200 försökslägenheter. När det gäller bostadslösa s.k. uteliggare uppgersocialförvaltningen att resurserna för jour-boende omfattar 99platser. Utom detta ger förvaltningen ekonomiskt stöd med . lillfrivilligorganisationer som driver enheter för jour-boende, totalt 41 platser.Under vintern (decemberapril 198889) har antalet jourplatser motsvaratbehovet t.o.m: med någon överkapacitet. Antalet "uteliggare" var ca200 personer. Antalet varierar inte särskilt mycket . En stor andel av de akut-boende på kommunens enheter (cahälften) har relativt snabbt kunnat erbjudas annat mer långvarigt boende.Detta har skett genom ett intensifierat motivalionsarbete. Det har inneburit enstörre genomströmning på jourplatserna vilket i sin tur bidragit till att flerafått tillgång till dessa. hade tidigare ett stort antal härbärgesplatservilka lades ned. Det fanns starka skäl till nedläggningen i den destruktivasociala misär dessa miljöer uppvisade. Att återskapa härbärgen eller annatboende för "uteliggare" som i omfattning motsvarar deras antal löserinte frågan. Det finns vissa bostadslösa som alltid kommer att avböjaerbjudande om boende och kontakt med sociala myndigheter. En satsning på olika former av boendestöd i kombinationmed vård kommer att ge ett mindre institutionsnyttjande och en ökad genomströmningvid institutionerna, anför socialförvaltningen vidare. Ett aktivtmotivationsarbete på motivationshemmen och på inackorderingshemmen gör attflera missbrukare kan få ett eget boende. Det ger också ökademöjligheter för de mest utsatta öppet bostadslösa att erhålla mera permanentboende. För att kunna arbeta med denna målsättning krävs tillgång till bostäderoch lokaler i bostadsområdena. Ett stort problem är de psykiskt sjukaklienter som skrivs in på akutplalser och inackorderingshem, i en del falldirekt från psykiatriska sjukhus, ofta med ett kvarstående psykiatriskt vårdbehovvilket borde tillgodoses inom . De frivilliga organisationernas verksamhet är ett brakomplement till , och förvaltningen avser att även ifortsättningen stödja dessa, inte minst för att vissa bostadslösa tycks föredradessa alternativ. När det gäller störningsjourerna fordras enligtförvaltningen en utvärdering av insatserna för att en diskussion skall kunna föras om behovet av jourerna. De erfarenheter förvaltningen ändock har är att jourerna fungerat på ett positivt sätt och att förhållandena för de boende allmänt sett blivit bättre. Sammanfattningsvisär det socialförvaltnings uppfattning 1989/90:SoU14 attsocialtjänstlagen redan är tillräckligt tydlig vad avser kommunernas ansvar,men att tillämpningen uppenbart och i viktiga delar är direkt avhängig avsamhällets möjligheter att tillhandahålla de sämst ställda elementäraöverlevnadsvillkor. Inom finns erfarenheter, kunskap och metoderför alt utveckla boendesituationen för missbrukare. Det sorn hindrargenomförandet är bristen på resurser, särkilt på boendesidani kommunstyrebe framhåller att kommunerna har ettlagstadgat ansvar för att även människor med speciella behov och problem fårsin bostadsfråga ordnad på ett tillfredsställande sätt. Kommunstyrelsen uppgeryidare bl.a. att det i finns ett samarbete mellan bostadsmarknadensparter som har intensifierats. Dels medverkar socialnämndenaktivt i arbetet med bostadsförsörjningsprogrammet genom att visa på behov avbosläder för särskilda grupper. Dels finns den så kalladebostadsansvisningsgruppen där parterna på bostadsmarknaden inventerar behovetav bostäder för särskilda grupper. I gruppens arbete ingår även alt lösabostadsfrågan för de enskilda. är positiv till att ytterligareinitiativ tas att belysa frågorna kring de bostadslösas situation ochmissbrukarnas svårigheter att finna bostad och arbete. Delsamma gäller synen påalt flera boende- och stödalternativ skapas för dessa grupper. Någon lagändringär inte motiverad innan en utredning gjorts om alt skapa boende- ochstödalternativ för de bostadslösa. Kommunstyrelsen tillstyrkermotionsförslaget om överläggningar med arbetsmarknadens och bostadsmarknadensparter om missbrukarnas svårigheter att finna bostad och sysselsättning. Beträffande rätt till bostad för s.k. uteliggare uppger Malmökommun att det är ett korrekt konstaterande att situationen för de bostadslösai storstäderna förvärrats . I bedöms 700800 personer behöva bistånd med att fåett ordnat boende. Antalet som direkt saknar "tak över huvudet" ärgivetvis väsentligt lägre (ett tjugotal) men det högre antalet visar en del avproblemets omfattning. Kommunen bedömer situationen lör de bostadslösa i Malmösom allvarlig. Tillgång till ett tryggat boende är en grundläggande socialrättighet och i del här fallet en förutsättning för att en rehabilitering skallha utsikter till fiamgång. kommun är medveten om ytterstaansvar. I den delen krävs inga ytterligare förtydliganden, anförs det. Bostadsmarknadenssätt alt fungera har emellertid visat sig svår alt förändra genom lagstiftning.Därför finns det skäl att starkare än nu utveckla de praktiska metoder somfaktiskt finns för att slussa in och stödja bostadslösa i ett eget boende. När det gäller åtgärder för alt undvika avhysningar harMalmö Kommunala Bostadsaktiebolag (MKB) inrättat pro- 4 1989/90. jektet "Grannsämjan". Det är en mjuk form av störningsjour som, 1989/90:SoU 14 enligtMKB, ger större närhet till hyresgästerna och därmed bidrar till att snabbarelösa olika problem. Konstruktionen med störningsjour är dock problematisk, ochdess former kan ifrågasättas, anser kommunen. är det angeläget att dessspecifikt kontrollerade funktion avvecklas för att ersättas av verksamhetermed den inriktning som motionärerna anger. stadsmbsion upplyser att man har drivit natthärbärge för män omfattande 20 platser och undervintern 88/89 också ett natthärbärge för kvinnor omfattande 7 platser.Verksamheten har bedrivits i samarbete med socialförvaltningen i . Gruppen yngre uteliggare har ökat. Många har bristfålligtoch ibland inget socialt nätverk. Missbrukarkarriären har ofta inletts redan iungdomsåren, och förmågan att knyta sociala kontakter saknas ofta.Biandmissbruket har ökat och därmed också tendenserna till våld. Gruppen av människor som råkat i sociala problem genom attderas bostadsfråga inte tillfredsställande kunnat lösas, har inte minskat undersenaste femårsperioden. bedömer därför att stödåtgärder måstefinnas i samhället för denna grupp. I betänkandet SoU 1985186:17 (s. 21 f.) behandladeutskottet en motion (m) om förbättringar av de utslagnas bostadssituation.Utskottet anförde bl.a. följande. Utskottet delar motionärernas uppfattning att nödig bostadär en grundläggande social rättighet. Kommunerna har emellertid tillagts detprimära ansvaret för bostadsförsörjningen. Enligt utskottets mening måsteförutsättas att kommunerna tar detta ansvar och gör vad som kan göras för attalla i kommunen får en egen bostad av god kvalitet. Härtill kommer att kommunengenom socialtjänstlagen ålagts ett yttersta ansvar för att de som vistas ikommunen får det stöd och den hjälp de behöver. Det är alltså ingen tvekan omatt det är kommunerna som måste överväga vad som måste göras för att förbättrade utslagnas bostadssituation. Hur dessa problem skall angripas måste enligtutskottels mening bedömas av resp. kommun med hänsyn lagen till såväl deenskilda missbrukarnas individuella behov som kommunens förutsätt-tiingar.Frågan lämpar sig enligt utskottets mening inte för mera detaljeradlagreglering, inte minst därför att bostadsproblemet inte kan ses isolerat.Missbruksproblematiken och den sociala situationen i övrigt måste ocksåbeaktas. Statens uppgift bör i första hand vara att genom information om olikaalternativ och stöd till utvecklingsprojekt stimulera kommunerna tillsatsningar på detta område. Utskottet avstyrkte motionen. följde utskottet(res. Den dåvarande socialminbtern besvaradeden en interpellation i om bostadssituationen lör socialt utslagna (snabbprot. 1988/89:39 anf. Interpellanten (c) undrade bl.a. vilka åtgärder regeringen avsåg att vidta för att säkerställa att ingen människa i skall behöva stå utan tak över huvudet. När detgällde regeringens insatser uppgav statsrådet bl.a. 1989/90:SoU14 att detkommit in många rapporter om att människor blivit vräkta. För att utredaorsakerna härtill hade hon givit och i uppdragatt kartlägga socialförvaltningarnas handläggning av avhysningsärenden ochlämna förslag till åtgärder. I övrigt hänvisade statsrådet tillmöjligheten att via statsbidrag till missbrukarvård och annat stimulerakommunerna att bättre fullfölja sina åtaganden och åligganden enligtsocialtjänstlagen. Socialminbter Hulterström besvarade den 23 februari 1989en fråga (mp) om åtgärder för att hjälpa uteliggare och andra hemlösa (snabbprot.1988/89:72 anf. Enligt uppgifter från företrädare för iStockholm, och har situationen lör de hemlösa försvårats underde , uppgav socialministern. Som regel lyckas dock socialtjänstenordna tillfålligt boende vid olika härbärgen eller andra former av jour- ellerkorttidsboende för dem som begär sådan hjälp. Socialministern hänvisade tillatt det enligt socialtjänstlagen är socialnämndens uppgift att främja denenskildes rätt till bostad och att bistå med vård eller andra former av socialtstöd vid behov. Detta innefattade, enligt socialministern, självfallet åtgärderför att tillgodose de mest utsatta gruppernas behov. Det är av stor vikt attkommunerna kontinuerligt ägnar stor uppmärksamhet åt dessa gruppers problem såatt stödinsatserna beträffande såväl boendet som annat genomförs påeffektivaste sätt, avslutade statsrådet. Vid regeringssammanträdet utfårdadesdirektiv för en kommitté med uppgift att se över hyreslagstiftningen. Till defrågor som enligt direktiven (1989:44) bör utredas av kommittén hör frågan ommöjligheten att förhindra avhysningar på grund av bagatell-artade hyresskulder.I direktiven hänvisas också lill ovan nämnda rapport, vilkenenligt bostadsministern kan föranleda justeringar i gällande lagstiftning.Utredningsarbetet skall vara avslutat före utgången av . Utskottet gör följande bedömning. I motion So202 (c) begärs lagändringar så att kommunernaåläggs att se till all ingen skall stå utan möjlighet lill tak över huvudet. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärovärdigt ett välfårdssamhälle att människor står helt utan bostad och alt det också strider mot syftet i vår sociallagstiftning. Utskottet har redan tidigare uttalat att kommunerna genom socialtjänstlagen ålagts det primära ansvaret för bostadsförsörjningen och att frågan inte lämpar sig för en mer detaljerad lagreglering, inte minst därför att bostadsproblemet inte kan ses isolerat från missbruksprobiematiken och den sociala situatio nen i övrigt. De remissinstanser som yttrat sig över motionen är också eniga om att någon lagändring för att förtydliga kommunernas ansvar inte är nödvändig, eftersom socialtjänstlagen är tillräckligt tydlig på denna punkt. Utskottet vill dock i likhet med socialministern under stryka vikten av att kommunerna kontinuerligt ägnar de bostadslösas , problemstor uppmärksamhet och alt de ser till att stödinsatserna blir 1989/90:SoU14 såeffektiva som möjligt. Utskottet avstyrker motion So202 (c) med hänvisninghärtill. Motionärerna i motion So245 (s) vänder sig bl.a. mot attdet är enkelt att avhysa en hyresgäst, något som bl.a. de s.k.störningsjourerna skall ha bidragit till. Motionärerna framhåller bl.a. attantalet vräkta barnfamiljer ökat. Av den lämnade redovisningen framgår att isin kartläggning av socialnämndernas handläggning av avhysningsärenden intefrinnit något belägg lör att slörningsjourerna skulle ha en negativ effekt förde boende och underlätta avhysningar. Störningsjouren bör dock enligt styrelsenkombineras med social kontaktverksamhet och miljöförbättrande åtgärder för attlångsiktiga förändringar i bostadsområdet skall uppnås. Enligt befintlig statistik finns heller inget belägg föratt antalet avhysningar av barnfamiljer har ökat. Merparten av de avhysta ärensamstående män. Däremot har både antalet ansökningar om avhysningar ochantalet verkställda avhysningar varit fler än under någotannat decennium . Utskottet anser detta vara en mycket oroandeutveckling, särskilt mot bakgrund av den brist på bostäder som råder.Socialstyrelsen har emellertid i sin rapport till regeringen omsocialnämndernas handläggning av avhysningsärenden lagt fram flera förslag somsyftar till att minska riskerna för avhysning på grund av ekonomiskförsumlighet. Vidare har en kommitté tillsatts med uppgift att se överhyreslagstiftningen och bl.a. överväga hur avhysning på grund av bagatellartadehyresskulder kan förhindras. avser också att utarbeta allmännaråd om socialnämndens handläggning av avhysningsärenden. Mot bakgrund av det anförda behövs enligt utskottetsmening inget tillkännagivande till regeringen. Utskottet avstyrker motion So245(s). 1 motion So301 (fp) begärs att regeringen tar initiativtill överläggningar med arbetsmarknadens och bostadsmarknadens parter ommissbrukarnas svårigheter alt finna bostad och sysselsättning (yrkande 8). Flera avremissinstanserna har tillstyrkt förslaget. har i sin ovanredovisade rapport lill regeringen uttalat att styrelsen på olika nivåer bör uppmärksammafrågan om hur bostadsförsörjningen i kommunerna skall , så att tendensertill segregation på och utslagning från bostadsmarknaden motverkas. Socialstyrelsenavser att ta initiativ till överläggningar med bostadsmarknadens parter för attdiskutera i första hand de bostadslösas och avhystas situation. Vidare avserstyrelsen att inbjuda till konferens i syfte att med en bredrepresentation diskutera bostadsförsörjningens problem ur ett socialpolitisktperspektiv. Utskottetdelar motionärernas uppfattning att det behövs ett starkare engagemang frånbostadsmarknadens parter beträffande missbrukarnas svårigheter att få en egenbostad. Utskottet ser med tillfredsställelse att socialstyrelsenavser att ta initiativ till överläggningar med parterna 1989/90:SoU14 härom.Motion So301 (fp) yrkande 8 får därmed anses tillgodosedd och avstyrks därför. 1. beträffande anslaget till Spri attriksdagen till Bidrag till Sjukvårdens och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut på tilläggsbudget I lill statsbudgeten för budgetåret1989/90 anvisar ett anslag på , 2. beträffandestatsbidragskonstruktion för mbsbrukarvården attriksdagen med bifall lill proposition 1989/90:25 bilaga 4 punkt 2 yrkande 1 ochmed avslag på motion 1989/90;5ol0 yrkandena 1 och 2 bemyndigar, regeringen allgodkänna överenskommelsen mellan statens förhandlingsnämnd samt företrädareför och om statsbidrag förmissbrukarvård m.m., 3. beträffandeformen för beslut altriksdagen avslår motion 1989/90;5ol0 yrkande 3, 4. beträffande/ömaVAc/aresurser till § 12-hemmen att avslår motion 1989/90:Soö yrkande 7, 5. beträffandebidrag till mbsbrukarvård attriksdagen med bifall till proposition 1989/90:25 bilaga 4 punkt 2 yrkande 2lill Bidrag till mbsbrukarvård m.m. på till-läggsbudget I lill statsbudgetenför /90 anvisar ett förslagsanslag på , ö. beträffande eu åtgärdsprogram för narkomanvården attriksdagen avslår motion 1988/89:So2ö8, 7. beträffandetvångsmässigt kvarhållande vid avgiftning att avslår motionl988/89.So311, 8. beträffandeomedelbart omhändertagande enligt LVM att avslår motion1988/89;5o296, 9. beträffandeläkarundersökning enligt 10 § LVM att avslår motion 1988/89:So277, 10. beträffande anmälningsskyldigheten enligt 6 §LVM att avslår motion 1988/89:So281, 11. beträSandevård i annan form attriksdagen avslår motion 1988/89:So282, 12. beträffandekonkreta behandlingsprogram attriksdagen avslår motion 1988/89:So214 yrkande 1, 13. beträffandeutvärdering av mbsbrukarvården attriksdagen avslår motion 1988/89;5o214 yrkande 2, attriksdagen avslår motion 1988/89:So214 yrkande 3, 15. beträffandeeu samlat rehabiliteringsprogram altriksdagen avslår motion 1988/89;So220, 16. beträffande enskilda initiativ inommbsbrukarvården /90:SoU14 all avslår motionerna l988/89;5o207 yrkande 3, 1988/89:So208, 1988/89:5o2ö0, l988/89:5o297 yrkandena 2 och 3 och l988/89:So328, 17. beträffande LVM-vård på enskildavårdhem att avslår motion 1988/89:So221,