bet · GD01KU30 · 1989-12-31 00:00:00 — Han var definitivt med i beslutet, så visst var KMI med i beslutet1987, men inte jag. Däremot har jag sedan jag tillträtt deltagit fullt ut ihandläggningen och bedömningen av frågan om utbetalningar till . : Vilken var KMLs inställning i april 1987till frågan om offentliggörande? : Beslut om offentliggörande fattades den 4juni 1987. Det får man fråga om, men jag förmodar att det var enenig departementsledning som fattade det beslut som är redovisat. : Frågan om utlämnande till av helapromemorian har aktualiserats ett antal gånger . Vilka kontakter harförekommit mellan regeringen och KMI i den frågan? : I en sådan här fråga är det ständig kontaktmellan statsrådet och KMI. kan jag inte tala om hur det var 1987, men jagvet från samtal med , och att KMI deltog iberedningen. När frågan varit aktuell senare, t.ex. 1989 och , har det varit ständiga föredragningar /90:KU30 statsrådet. Frågan har varit föremål för allmän beredning i regeringen 5 ochredovisning och samråd i utrikesnämnden. : Vilken är KMLs inställning i fråganom ett utlämnande av hela promemorian till de indiska myndigheterna? : De skäl som fanns 1987 mot ett utlämnande avhela promemorian finns faktiskt kvar . Regeringen har i sitt formellabeslut redovisat sin sekretessgrund, nämligen 8:6 i sekretesslageni förening med p. 1 i bilagan till sekretessförordningen, vilket rör ekonomisksekretess i fall där enskilds intresse kan lida ekonomisk skada. Av stortsakligt intresse är uppfattning i detta ärende. Denna uppfattninghar redovisat mycket grundligt för departementsledningen våren 1987.Riksbanken har för sin del sagt att det skulle vara utomordentligt besvärandeför och för det svenska näringslivet och hela exportindustrin om deuppgifter som hämtar in från företag rörande deras valutabetalningarskulle offentliggöras. Det är ett unikt förfarande vi har i attriksbanken hämtar in alla dessa uppgifter från företagen så gör man inte iandra länder. bedömning är att det allvarligt skulle försvåra desvenska exportföretagens möjligheter att verka på exportmarknaderna, om desvenska företagens affärspartner i utlandet inte kunde lita på att derasuppgifter skulle förbli sekreta utan kunna lämnas ut av myndigheterna. 1986 harsekretessen t.o.m. skärpts vad gäller handhavande av sådanatransaktioner. : Men då handlade det för KMI om att manallmänt ville skydda svensk exportindustri och inte om speciell bedömning avsvensk krigsmaterielexport. : De skäl som var avgörande för regeringen varväl dels affårssekretess och anspråk på likabehandling med allaandra svenska företag kan inte diskrimineras för att företaget säljerkrigsmateriel dels mera övergripande den fråga som hade väckts av . : Men ingår det inte i KMLs uppgifter attförsöka "sanera" vissa delar av vapenhandeln som har med attgöra? Ett offentliggörande eller utlämnande till den indiska regeringen skullealltså icke medverka till en sådan sanering, om den indiska regeringen begärdedet? : Jag var inte med då. Hade man frågat mig, omman borde göra en RRV-utredning, vet jag inte vilken slutsats jag skulle hakommit till. I efterhand kan man ifrågasätta det mesta. Att dra igångRRV-utredningen var en unik åtgärd. Det fanns ingen brottsindikation vad gällerBofors, utan bara ett påstående i svensk radio om mellanhänder. Huruvida detvar brottsligt eller inte är diskutabelt. Regeringen vidtog då en unik åtgärdatt uppdra åt RRV att granska ett enskilt Var det konstitutionellt och politiskt lämpligt? Kanske 1989/90:KU30 skulle jag inte ha kommit till den slutsats man då drog.Till Bilaga B 5 vilken slutsats jag skulle ha kommit då vet jag inte. En annan aspekt är att man har gjort RRV-utredningen.Utredningen föreligger hur skall man då behandla den? Det finns olikametoder. Man kan offentliggöra den i dess helhet, eller man kan hemligstämpladen i dess helhet och lämna den till indierna. Det förekommer att man lämnar uthemliga dokument till utländska regeringar. Men regeringen fastnade för enmellanform på basis av de bedömningar regeringen gjorde. Det är regeringensansvar att göra de bedömningarna, och det ankommer inte på mig att ifrågasättadem. : Vilken lösning står KMI för , om KMIskulle tillfrågas och om den indiska regeringen begärde att få ta del avmaterialet? : Det har indiska regeringen gjort. : Men vid en förnyad framställning? : De har gjort det vid tre tillSllen. Gör dedet igen, skulle vi väl anse att om vi har sagt A måste vi också säga B. Har vipå rättsliga grunder med åberopande av sekretesslagen vägrat regeringen få del av viss dokumentation, kan vi inte ändra ståndpunkt och läinna utdokumentationen till en annan regering. Det skulle få egendomliga konsekvenserför våra utrikesförbindelser. Vad sedan gäller vår bedömning av hela Indienaffiren villjag säga att det är en legjtim exportaflär, som regeringen har stött under ettantal år. Det har varit en viktig försäljning för landet. Sedan har detförekommit påståenden om att det skulla ha begåtts oegentligheter. Det ärviktigt att de påståendena blir belysta genom , Ringbergsförundersökning och regeringens uppmaningar till att lägga korten påbordet. Jag har naturligtvis en hel del kontakter med ochNobelindustrier, och jag vet att och Nobelindustrier på regeringensuppmaning har lämnat en mycket omfattande information och dokumentation tillde indiska myndigheterna. De har direkt från fått mer än som står iRRV-rapporten, och det är väl bra. Vår strävan inom KMI är att de tvåavtalsparterna den indiska regeringen och skall kunna lösa deåterstående frågorna vad gäller betalningar resp. den fortsattalicenstillverkningen. Jag talade senast med , somberättade att Boforsledningen för någon vecka sedan hade skickat en skrivelsetill indiska försvarsministeriet där man redovisar sin ståndpunkt. Det pågår endialog, och vi försöker verka för att frågan löses mellan parterna. : Får jag ställa en sista, kompletterandefråga. KMLs inställning är alltså att eftersom regeringen ,som är misstänkt för vissa saker i detta sammanhang, inte fick utredningen idess helhet, så skall inte den efterföljande, demokratiskt valda regeringenheller få den? SvenHirdman: Jag sade att det skulle bli egendomliga konsekvenser 1989/90:KU30 om vi tillämpade sekretesslagstiftningen på ett sätt vad gällerregering- Bilaga B 5 en och på ett annat sätt vad gällerregeringen . Vi måste vara konsekventa i vår tillämpning avlagstiftningen. När nu indierna har kommit med en förnyad framställningtill och begärt rättslig assistans har de fått ett besked omhur ett sådant rättshjälpsärende skall behandlas. Vi har juridiska bestämmelserom detta. De har fått all den dokumentation de behöver för att på ett korrektsätt ta upp detta i . Regeringen kan inte plocka fram information somfinns hos privata företag och ge den till . : Men inom lagstiftningens ram ligger väl enrätt att lämna ut material till ett främmande land, om regeringen så vill? : Regeringen har en generell befogenhet vadgäller sekretessprövning eller hur regeringen vill behandla information ochdokumentation som finns hos regeringen. Det ingår i regeringens allmännakompetens. : Så det är fråga om en diskretionärprövning? : Ja, som jag uppfattar det har regeringen denfullmakten enligt sekretesslagstiftningen. Regeringen är högsta instans beträffandede handlingar som finns hos regeringen. : Delar KMI regeringens bedömning i det härfallet? : 1 det här fallet och vad gäller de åtgärdersom har vidtagits står jag bakom regeringens handläggning,eftersom jag själv deltagit i den. : Vi har fått enpromemoria, upprättad av , med vissa synpunkter på KMLs svar påfrågor rörande . Den mynnar ut i en del frågor. Vill de frågeställningarna? : Den första frågan lyder: "Varför har inoten till den indiska regeringen angivits annat skäl för sekretessbeläggningän som angivits i själva sekretessbeslutet?" I regeringens sekretessbeslut har regeringen angjvit denformella grunden enligt sekretesslagstiftningen. Den svenska sekretesslagstift ningen är en smula annorlunda och särpräglad jämfört med andra länders. Enligt vad jag förstår var bedömningen att indierna skulle bli förbryllade om de fick en hänvisning till en mängd svenska lagparagrafer. Eftersom de hade gjort en diplomatisk förfrågan hos oss i enkla ordalag, om de kunde få ut uppgifterna, skulle de få ett svar enligt diplomatisk konvenans som talade om orsakerna. Därför hänvi sade man till det övergripande, bakomliggande skälet, nämligen valuta regleringen och den kommersiella sekretessen. Det förekommer ofta i diplomatisk skriftväxling mellan regeringar att man uttrycker sig på ett annat sätt än man gör i formella regeringsbeslut. 9 1989/90. Den andrafrågan gäller kontakterna mellan , RRV och 1989/90:KU30 regeringeni anslutning till sekretessförbehåll. Enligt vad jag förstår förekom det omfattande kontaktermed riksbankschefen . Till departementet har också ingivits en redovisningav synpunkter, utarbetad av direktören i . Den tredje frågan gäller om bestämmelsen i p.l i bilaganom tillsyn hos regeringen över krigsmaterieltillverkare också avser KMI. Mitt svar är att det gör den, eftersom KMI är en del avregeringskansliet. "Hos regeringen" innefattar KMI. KMI är en unik instans. KMI är en kontrollmyndighet i vadavser tillsyn över tillverkningen av krigsmateriel, men i övrigt är KMI enberedningsinstans inom . Det uttrycktes senast i proposition1987/88:154. Där står det på s. 61: "KMI, numera organiserad inomutrikesdepartementets handelsavdelning, utgör dels en departementsenhet förberedning av tillståndsärenden, dels en myndighet som utövar kontroll enligttillverkningslagen." KMI är alltså en del av , och den tillsynsom regeringen utövar utövas genom KMI. Det tycker jag är helt klart. Den flärde frågan gäller om punkt 23 i bilagan ägertillämpning på RRV. Bedömningen var väl den, att en utredning beträffande detunderlag som hade lämnat den indiska ambassadören verkligen inte var ennormal arbetsuppgift för RRV. Det är inte vad RRV sysslar med. RRV sysslar medrevisionell granskning av statliga verk och myndigheter, sysslar inte medutländska myndigheter och inte med enskilda svenska företag. Däremot var det enuppgjft för KMI, som har kontakter och har beredningsansvaret avseendekrigsmateriel. Det normala för regeringen borde ha varit att ge KMI i uppgiftatt göra den ekonomiska granskningen av betalningarna, men KMI hade inte kompetensoch resurser för sådant. KMI bestod vid , då just hadedött, av två tjänstemän. Det fanns ingen möjlighet för KMI att utföra arbetet,utan man måste inkalla en utomstående resurs. Denna utomstående resurs blevRRV, som regeringen kan anlita på samma sätt som man anlitar JK ellerstatskontoret för speciella utredningar. Man tog in RRV som en resurs och sadei beslutet att RRV:s utredning skulle göras tillsammans med KMI. Därmed, villjag hävda, låg uppgiften inom ansvarsområdet tillsyn överkrigsmaterieltillverkning. Den femte frågan är om det har klarlagts att Boforsmedverkan var frivillig. Det är klart att RRV inte hade någon legal möjlighet atttvinga att medverka. Däremot hade regeringen gjort klart för att den hade ett starkt intresse av att saken klarades upp. Den hade blivit en belastning på de svensk-indiska relationerna när radiouppgif terna kom och den indiska ambassadören krävde åtgärder av den . Den kände naturligtvis ett delansvar, eftersom regeringen hade aktivt medverkat i förhandlingar om haubitsaffåren och hade intresse av att detta klarades 130 upp ochinte blev en utrikespolitisk belastning. press påBofors att medverka i utredningen och i en redovisning /90:KU30den indiska ambassadören. hade legala möjligheter att vägra Bilaga B 5 medverka, och det gjorde företaget sedan när det inte kunde få garantier för sekretess. föreslog i stället att en utomstående revisor skulle göra granskningen. Den sjätte frågan lyder: "Har RRV haft befogenhet attålägga att lämna över hemliga uppgifter till RRV?" Någon tvingande sådan möjlighet hade RRV naturligtvisinte. Svaret är nej. Men igen: det fanns ett starkt allmänintresse av attfrågan blev utredd. Det var också därför regeringen sökte påverka riksbankenatt samarbeta i den utsträckning som det var möjligt för . Den sjunde frågan lyder: "Om svaret på fråga sex blirnej, vilken bestämmelse i sekretesslagen har givit rätt attöverlämna sådana uppgifter till RRV? Är det generalklausulen i 14 kap. Det är det väl delvis, och sedan den allmänna föreskrifteni regeringsformen att myndigheter skall samarbeta med varandra plus allmänintressetoch regeringens intresse av att saken blev uppklarad. Slutfrågan lyder: "Synpunkter på frågan omutredningen om förekomsten av mellanhänder borde ha anförtrotts åt rättsligamyndigheter." Jag var inte med, men jag är säker på att frågan måste haövervägts av regeringen vid det tillfållet. Men det hade varit enutomordentligt omfattande och anmärkningsvärd åtgärd. Här har efter långvarigaförhandlingar med stöd av den det största exportkontrakteti svensk historia slutits, och regeringen har ingått ett särskiltsamarbetsavtal med den indiska regeringen. I radion lämnades då en obestyrktuppgift, som är obestyrkt. Ännu efter händelsen finns detinget belägg för att mutor skulle ha betalats till namngivna indiska politikereller tjänstemän. Det hade varit utomordentligt anmärkningsvärt om regeringenpå basis av denna radiouppgift hade som en aktiv regeringsåtgärd uppdragit åtlåt oss säga riksåklagaren att utreda detta. Regeringen ansåg att det förstgällde att klargöra vilka betalningar som skett, och man gjorde den ekonomiskautredningen. Sedan blev det en rättslig utredning genom att chefeåklagaren iStockholm Ringberg gjorde en särskild utredning, så frågan blev ändå prövad. : Vi får kanske anledning att återkommatill detta. Jag vill nu ställa några frågor angående vapenaffårer och börjarmed . Menar du att det var grönt att sälja till år1975? Man blir förbryllad när man läser utdrag från den promemoria somupprättades , där det står att man har förstått att intekan sälja vapen direkt till det står i promemorian att det är denuppfattning som gäller. Likaså säger att han förstår att skulleha svårt att acceptera att sälja direkt till . Ändå menar du att detvar helt grönt att sälja till . Med tankepå den situation som rådde mellan och 1989/90:KU30 omCypernfrågan och på att det fanns svensk trupp på undrar Bilaga B 5 jag om maninte är försiktig med hänsyn till att svensk trupp skulle kunna bli inblandadmed svenska vapen. : Vad gäller uppgiften i promemorian vill jagsäga att det var en brittisk promemoria. Britterna säger sig ha förstått attdet inte skulle vara möjligt för att exportera direkt från . Detvar inte märkligt om britterna hade den uppfattningen. De kunde för det förstainte känna till svenska bestämmelser om krigsmaterielexport. För det andra hadedet varit exportstopp så länge militärjuntan satt vid makten. använde uttrycket att det var heltgrönt. Vi använder inte sådana begrepp, utan regeringen bedömer varje ärendeför sig. Vi visade fortfarande stark återhållsamhet med exporttill området kring , i detta fall . Men i dettaspeciella fall gällde det en delleverans till av viss typ avmateriel, och det bedömdes på basis av de förhållanden som då rådde att man idetta fall kunde medge tillstånd. Vi har många sådana ärenden även . Vigör en omsorgsfull prövning och finner att den här materielen kan det landet fåköpa , men det får inte köpa annan materiel. Det görs enlöpande utrikespolitisk bedömning. påpekar för mig att det i detta falldessutom gällde renovering av gamla pjäser, alltså inte införande av nyttvapensystem som skulle ha höjt spänningen i regionen. Det var gamla pjäser somskulle moderniserats. Belastningen för svensk utrikespolitik betraktades somicke existerande i detta fall. : Men säger ändå att det hadevarit svårare för att gå med på export till och att också UDskulle ha svårt att gå med på det. Är inte då KMLs bedömning att man inteskulle få tillstånd? Varför skulle man annars behöva gå via ?Varför kunde man i så fall inte sälja direkt? : Jag vet inte vilket citat av somIngela syftar på. Jag har det inte tillgängligt. : Det står i referatet av ett förhör somöveråklagare har lämnat in. : Han har sagt detta på basis av vad han tror att han kommer ihåg. Jag har inte sett det. Hur kan man utgå frånsådana uppgifter? Men ändå vill jag säga att vi har andra exempel på att mangör en saklig bedömning utifrån riktlinjerna och de svenska utrikes-, säkerhets-och försvarspolitiska intressena, och i detta fall, som gällde enrenoveringsleverans via , var det inget problem. Hade det variten omfattande affår från , hade det kanske lett till Det är regeringens ansvar att göra sådana bedömning- 1989/90:KU30 ar. Regeringen tar ansvaret för bedömningen. Det är regeringenssak. Bilaga B 5 helt enkelt. : Kan du kommentera de rapporter somJean-Christophe skickade till UD beträffande ? Hur togs de upppå UD, och vilken vikt lade man vid rapporterna? : Det var en omfattande beredning. Enligt vadjag har sett och enligt vad jag kommer ihåg på UD och försvarsdepartementetvar frågan föremål för åtskilligt samråd mellan de ansvariga statsråden, som dåvar utrikesminister , handelsminister ochförsvarsminister , och många andra var också inblandade. En sak var helt klar: att regeringen icke avsåg att ändrasin restriktiva linje vad gällde försäljning av krigsmateriel till . UD:s och regeringens inställning var negativ på grund avspänningsförhållandena i Indokinaområdet, dit gränsar. Vad gälleruppgifterna om att ändå skulle ha förvärvat svenska vapen viaSingapore finns det belagt i medborgarkommissionens betänkande att dåvarandeKMI skulle ha fått brev från en thailändsk direktör . De häruppgifterna, dels 1973, dels 19791980 ledde till en hårdare behandling avexporten till . Redan 19731974 började man tillämpa slutanvändarintyggentemot som första land i världen det var ett utslag avmisstänksamhet. När sedan robotafSrerna blev aktuella begärde inkontrakten mellan och . blev han lurad genom att mananvände dubbla kontrakt. Misstänksamheten ökade alltså i regeringen ochregeringskansliet, men inte i tillräcklig grad, kan man konstatera i efterhand. : Jag vill ta upp afSrerna med ,som var inne på. KMI har antecknat att Ardbo hade lovatleverera luftvärnsammunition till . KMI konstaterade att man behövdebegära nytt tillstånd, eventuellt via annat land. Om nu är stängt, som det uppenbarligen var, ärdet då inte att kringgå bestämmelserna om man tillsammans med KMI diskuteraratt göra affårerna via annat land? : Om uppgiften i den summariskaminnesanteckningen av är riktig och återspeglar vad han verkligen sadeoch tyckte, anser jag att han handlade fel. Jag anser nämligen som IngelaMårtensson att det i så fall är fråga om ett kringgående. Även om man kundeskylla på att licenser inte var tillståndspliktiga, anser jag att det medhänsyn till den svenska vapenexportpolitiken är ett felaktigt förfarande ochatt KMI inte bör medverka till sådant, utan avråda och avstyrka det. Så gör vinu. Tyvärr kan vi inte få fram den slutgiltiga sanningen, eftersom vi inte kanfråga om hur han såg på det, men jag vidhåller vad jag sade. : har begärt att få vissa handlingar /90:KU30 från KMI, men en hel pärm har försvunnit enligt massmedia, ochäven Bilaga B 5 andra handlingar har inte kunnat påträffas. Kan dukommentera det? : Det där är larviga påståenden, inte av dig,men av dem som har gjort dem. Vad gäller pärmen hade man i dagbokeller någon annanstans sett en referens till någonting som kallades KML.s pärm.De poliser som var Ljungwalls utredare gjck upp och försökte ta reda på pärmenmen fann ingenting som hette KMLs pärm. Det tog tid innan man kunde identifierapärmen. Den pärm som avsågs kallas KMI Industribesök och innehålleruppteckningar från de kontakter som och i synnerhet hade medindustrin 197886. Den pärmen togs i beslag av åklagaren med vårt goda minne islutet av 1988, och sedan fick jag tillbaka den . På grund av det som harförekommit ligger den nu hos kammarrätten i , och vill tullen ha denför sin utredning. Alla våra handlingar flyger och far, men de har inteundanhållits av oss. Vad sedan gäller de handskrivna anteckningarna av Algernonom som hittades i skåp hade polisen tagjt en kopia. Försvararnai Boforsmålet ville se originalet för att göra en C14-analys och bad att fåtillbaka originalet från oss. Man kunde då inte hitta det på en gång. Papperethade efter död legat hos först den ena och sedan den andratjänstemannen. Man letade i vårt arkiv, och till slut hittade man handlingen. fick jag tillbaka den från polisen, och den ligger nu i mitt skåp. KMI har alltså på ett mycket samvetsgrant och öppet sättsamarbetat med Ljungwall och hans utredare utan några som helst förbehåll frånvår sida. De har fått all dokumentation, all den hjälp och allt det tillträdede behöver. Det tror jag Ljungwall kan vitsorda. : Så uppgiften i Veckans affårer om attSten hade svarat att vissa dokument inte fannstillgängliga hos KMI är en felaktig uppgift? : Nej, det är korrekt så till vida attLjungwall har frågat om uppteckningar från vissa påstådda eller troliga möten.Han har sett referenser i andra handlingar till möten mellan Boforsledningenoch eller mellan och . Åklagaren harbegärt att man skall efterforska uppteckningar från dessa möten, och det har vigjort. Som utrikesministern redovisade har man i vissa fall inte påträffatuppteckningar, delvis säkerligen beroende på att sammanträdena inte blev aveller på att man förr ibland inte gjorde några uppteckningar två statsrådträffas eller en direktör från ett företag träffar KMI utan att samtalen skrivsner. Det kan också finnas en tredje möjlighet, att papperen har slarvats bort.Även sådant har tyvärr förekommit i . Men utrikesministernssvar var korrekt, det kan jag gå i god för. : Vapnen börjar bli litetrostiga vid det Vi hade åklagaren här för sedan. Dåredovisade han /90:KU30 de försök han hade gjort att få information.Han talade om att han Bilaga B 5 ville ha kontakt med folk i Gandhisfölje när var här. Bl.a. hade han varit i kontakt med dig, och duoch andra var positivt inställda, men blev det ett nej frånregeringen till denna kontakt. Har du några synpunkter på detta? : Bakgrunden var att premiärminister avlägga ett officiellt besök i omkring den 15 januari 1988.Inför alla sådana officiella besök utförs ett mycket omfattande beredningsarbeteinom . Man sammanställer dokumentationspärmar om vårapolitiska, ekonomiska och kulturella förbindelser med det landet och om olikaproblem. Det är ett omfattande arbete, som engagerar alla avdelningar på UD.Man skriver promemorior om förhållandena och i förekommande fall skriver manförslag till frågor som bör tas upp eller förslag till svensk reaktion påfrågor som kan tas upp av det andra landet. Det är det man utnyttjar debilaterala kontakterna till. Jag och min kollega på handelsavdelningen att vi som en ren tjänstemannaåtgärd inför besök borde informeraoss om läget i Ringbergs utredning. Även om vi inte hade anledning att läggaoss i det kunde man tänka sig att skulle ställa frågor, och då bordestatsministern vara informerad och kunna säga att det pågick en utredning.Därför bad vi Ringberg komma upp till ett samtal, som ägde rum ijanuari. Då berättade allmänt om sin utredning, som inte hade kommitså långt. Han hade inte fått fram den dokumentation han önskade från ,och värre för honom var att han inte hade fått någon respons från . Närdet gäller påstådda bestickningsbrott krävs det en angivelse, i det här falletfrån indiskt håll, men där hade inte satts igång någon rättslig undersökning,och vi hade inte fått någon respons därifrån. Då hade det fallit Ringberg man kanske kunde etablera en kontakt när nu den indiska delegationen varhär och påpeka för indierna att det vore bra om de kunde svara på de frågor somskickats över till ambassaden i . Det handlade allså inte om något korsförhör. Jag sade någonting om att jag själv skulle träfia indiernavid en middag, men om vi skulle framföra mer formellt till indierna att hanville ha kontakt med dem, måste vi höra med departementsledningen.