bet · GD01AU13 · 1989-12-31 00:00:00 — Den svenska näringsstrukturen och etableringsmönstren inom näringslivethar lett till att många orter domineras av ett eller ett fåtal företag. Dettamedför en sårbarhet, där orters hela existens hotas vid snabba förändringar påde marknader som det på orten dominerande företaget är beroende av. I sådanasituationer måste staten vara beredd att ingripa snabbt. Mycket av den"paketpolitik" regeringen bedrivit har emellertidinte avgränsats till akutåtgärder mot sådana plötsligt uppkomna, lokalasysselsättningskriser. Regeringen bör fortsättningsvis söka former för detregionalpolitiska utvecklingsarbetet vilket medger att en större del avinsatserna kan ske mer kontinuerligt. Det etablerings- och expansionsmönster vi kan setendenser till antyder att närhet till högre utbildning blivit en allt viktigare etable ringsfaktor. Nyskapande inom olika områden förutsätter i ökad ut- 2S9 sträckning tillgång till särskild kompetens. idéer alltså självaproduktionen blir i allt större utsträckning /90:AU13 beroende avtillgång till välutbildad arbetskraft. Bägge faktorerna skapar ett tryck på deorter där högre utbildning, främst med naturvetenskaplig och ekonomiskinriktning, finns att tillgå. Deregionala högskolorna har i växande utsträckning profilerat sig genom attinrikta sin verksamhet på regionala behov, antingen som dessa framställs av andragrupper inom regionen eller som de uppfattas av högskolan själv. Man har söktdra nytta av närkontakten med de regionala avnämarna. Det är emellertid viktigtatt goda möjligheter finns för forskningsanknytning och kontakter mellanuniversiteten och regionala högskolor. Deregionalpolitiska argumenten för en utveckling av högskoleutbildningen påregional nivå äger till stora delar även tillämplighet vad gällergymnasieskolan. En gymnasieutbildning av god kvalitet är även den enförutsättning för regional utveckling. Utskottet vill också betona att en välfungerande vuxenutbildning har stor betydelse för att förbättra möjligheternaför kvinnor att stanna kvar i sin hembygd. Utskottetinstämmer i detta sammanhang i yrkandet i motion 1988/89.A454 (fip) attstimulanser behövs för att rekrytera arbetskraft med högre utbildning tillbristområden. Ettväl fungerande jordbruk är en förutsättning för en framgångsrikregionalpolitik. Jordbruket har i glesbygden en nyckelroll som bas förkombinationsverksamhet. Förmår vi inte att behålla och stärka dekombinationsjordbruk som finns kvar så faller även annan verksamhet medytterligare avfolkning av landsbygden som följd. Utskottetavvisar i den kommande framställningen förslaget att ombildaglesbygdsdelegationen till en ny myndighet som lokaliseras till Östersund.Utskottet menar i likhet med att glesbygdsproblemen och övrigaregionalpolitiska problem måste ses i ett sammanhang. Det är samspelet mellanglesbygden och landsbygden som är väsentligt. Regeringens förslag kan komma attsplittra helheten. Risken är uppenbar att glesbygden blir förlorare om dessintressen enbart skall bevakas av en myndighet i stället för varjelänsstyrelse. Utskottetåterkommer i den följande framställningen till regeringens förslag omgeografiska prioriteringar och stödområdesindelning. uppfattning skulle de åtgärder som utskottet nu har pekat på utgöraviktiga komplement till men även nödvändiga ändringar i de av regeringenföreslagna riktlinjerna för regionalpolitiken. har anfört med tillstyrkande av motionerna 1988/89:A454 och A97 i nubehandlade delar bör ges regeringen till känna. Förslageni motionerna 1988/89:A453 (mp), 1988/89:A482 (vpk), A106 (mp), A107 (vpk), A291 (vpk) och A430 (vpk) syftar till en 260 omläggning av politiken ien riktning som utskottet inte är berett att Utskottet kaninte heller ställa sig bakom den utformning av 1989/90:AU13riktlinjerna för regionalpolitiken som återfinns i motionerna1988/89A435 (c), Alll (c), A118 (c) och A451 (c). Motionerna1988/89:A422 (m) och A83 (m) kan till en del anses tillgodosedda. Övriga isammanhanget upptagna motioner avstyrks. debatt utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse: 2.beträffande förutsättningarna och riktlinjerna för regionalpolitiken att med bifalltill motionerna 1988/89:A454 yrkandena 1 och 2 samt 1989/90:A97 yrkande 1 imotsvarande del, med anledning av regeringens förslag samt med avslag påmotionerna 1988/89:A422 yrkande 1, 1988/89:A435 yrkandena 1 och 4-6,1988/89:A444, 1988/89:A453 yrkandena 1-3, 1988/89:A462 yrkandena 1 och 2,1988/89:A469, 1988/89:A482 yrkande 2, 1989/90:A80, 1989/90:A83 yrkande 2 imotsvarande del, 1989/90:A106 yrkande 1 i motsvarande del, 1989/90:A107 yrkandena3 i motsvarande del och 5, 1989/90:A111 yrkande 1, 1989/90:A118 yrkandena 1 imotsvarande del, 25, 30 i motsvarande del och 38, 1989/90:A291 yrkande 3,1989/90:A420, 1989/90:A430 yrkande 2, 1989/90:A436, 1989/90:A448 samt1989/90:A451 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Förutsättningarna och riktlinjerna för regionalpolitiken(mom. 2) BörjeHörnlund och (båda c) anser debatt den del av utskottets yttrande under avsnittet Regionalpolitikensförutsättningar och allmänna inriktning som börjar med "För sin" ochslutar med "av " bort ha följande lydelse: Ilikhet med i motionerna 1988/89:A435, Alll och Al 18 anser utskottetatt det krävs ett radikalt nytt synsätt för att mobilisera landets resurser fören allsidig och god ekonomisk utveckling av hela . Hela har rätttill en positiv utveckling. Det förutsätter ett decentraliserat samhälle medarbetsplatser, bostäder, utbildning och service m.m. över hela landet. /Vilahar rätt till arbete, god miljö och en bra service oavsett bostadsort. Detär därför nödvändigt att de direkta regionalpolitiska insatserna ses som en viktig del i arbetet att utveckla och upprätthålla en stark samhällsekonomi. Regeringens koncentrationsinriktade ekonomiska politik minskar effektiviteten i den ekonomiska politiken. Följden blir inflationsdrivande överhettning i vissa regioner medan andra präglas av dåligt resursutnyttjande och vikande framtidstro. En koncentration av befolkningen till några få storstadsregioner blir följden som stora delar av landet i övrigt får vidkännas en negativ utveckling. Det ärdärför nödvändigt att den ekonomiska politiken aktivt och 1989/90:AU13 medvetetinriktas mot att främja målet regional balans. För att nå detta mål krävsinsatser i storstad, tätort och glesbygd. I närmare 150 kommuner har befolkningen minskat under1980-talet som 37 av storstadsområdets kommuner haft en ökandebefolkning. Utflyttningen har lett till starkt sjunkande ungdomsandelar medanandelen pensionerade i många fall nära nog fördubblats. Förutsättningar måsteskapas för en återinflyttning till mer än 100-talet av de kommuner som mestplågats av koncentrationspolitiken. Ett väsentligt mål för de regionala satsningarna är ocksåatt bevara och utveckla storstadens kvaliteter och miljö. Befolkningstillväxteni storstäderna måste därför begränsas och storstädernas andel av befolkningenbör inte öka. Enligt utskottets mening skall således politiken på olikaområden inriktas mot att nå befolkningsmål som leder till en mer balanseradbefolkningsutveckling i landets alla delar. Som föreslås i motion A451 (c) bör en särskild utredningfå i uppdrag att utreda koncentrationens effekter. Regional balans, ett övergripande politiskt mål Regional balans förutsätter att statsmakterna vid beslutinom alla samhällssektorer beaktar vad målet regional balans kräver. Samhälletsinsatser måste samordnas så att en positiv regional utveckling främjas. Enbättre regional balans innebär att landets samlade produktionsresurser kanutnyttjas på ett bättre sätt. Den mest positiva utvecklingen avsamhällsekonomin erhålls om mänskligt kunnande, samhällsinvesteringar ochråvarutillgångar tas till vara över hela landet. Det är med denna utgångspunkt nödvändigt med en helhetssynpå och samordning av bl.a. den ekonomiska politiken, näringspolitiken,energipolitiken, sysselsättningspolitiken, trafikpolitiken, bostadspolitiken,skattepolitiken och utbildnings- och forskningspolitiken. Utskottet vill här peka på centerförslag som lagts fram iandra sammanhang. Det gäller förslag inom olika politikområden såsomarbetsmarknad, forskning, utbildning, kultur, trafik, energi, skatter, bostäderoch jordbruk liksom inom landsbygds- och näringspolitikområdena. Sammantagna medde förslag som utskottet i detta sammanhang ställer sig bakom innebär de enändrad fårdriktning för att få en bättre ekonomi och ett i balans. Infrastrukturella Insatser för regional utveckling i helalandet och i alla län Det är nödvändigt för att hela landet skall kunna få enpositiv utveckling att samhällets insatser och de direkta regionalpolitiska åt gärderna ses som en integrerad del i arbetet med att utveckla hela landet. Utskottetanser i likhet med att alla län skall stimuleras 1989/90:AU13 till en positiv utveckling. Detta är nödvändigt mot bakgrund avden hittillsvarande utvecklingen bl.a. genom den starkt koncentrationsdrivandeekonomiska politik som förts. Betydande obalanser finns därför inom flertaletlän. Utskottettillstyrker därför i den följande framställningen förslag från påbetydande satsningar på olika områden, vilka kan utnyttjas länsvis och framförallt för de landsbygdsbetonade delarna av länen. Även i andra sammanhang harsom ovan sagts tillstyrkt sådana satsningar. Utskottet vill medanledning av vad som anförs i motion Al 18 peka på insatser inomföljande centrala politikområden i syfte att stimulera en regionalutvecklingoch en förbättrad inomregional balans i länen. Dentekniska utvecklingen och den "nya" tekniken inom t.ex. data-ochelektroteknik rymmer inom sig utomordentliga förutsättningar som ett verksamtmedel för decentralisering och regional balans. Hela landet måste få tillgångtill avancerad teknik och avancerat tekniskt kunnande. Det är enligt utskottetsmening nödvändigt att ny teknik snabbt skall komma hela landet till del. Det ärinte acceptabelt att kunskap och ny teknik inom t.ex. teleområdet som finns ide mest expansiva regionerna oftast inte kommer utsatta delar av landet tilldel förrän . Kraftiga insatser måste därför göras så att likartadteknik finns i hela landet och på Scimma villkor i alla län. Demindre företagens utveckling och nyföretagandet har en avgörande betydelse förmöjligheterna att skapa en mer balanserad närings- och bebyggelsestruktur överlandet och. därmed för möjligheterna att skapa regional balans och breddanäringsstrukturen i regionalt utsatta områden i alla län. Utskottet anser, somcenterpartiet förordat i annat sammanhang, att satsningen, utöver regeringensförslag till småföretagsutveckling, måste ökas med 60 milj.kr. samt att ingenindragning sker av utvecklingsfondernas medel (föreslaget 1,6 miljarderkronor). Utskottetanser i likhet med att effektivisering, hushållning, sparandeoch utnyttjande av inhemsk, förnybar och miljövänlig energi gynnar regionalutveckling. Satsningar på framtidsinriktade energiinvesteringar i stället förpå awecklingsområden som olja, kol och kärnkraft, kan få en avsevärd betydelseför utvecklingen i större delen av landet. En sådan politik kan ge betydande stimulansertill ekonomisk utveckling. skapas arbeten där de bäst behövs. Enökad användning av inhemska bränslen, energiskog, odling av energi och fibrerför "näringslivet", satsning på alternativa drivmedel som t.ex. motoralkoholerbaserade på biobränslen etc. skulle avsevärt 1989/90:AU13 förbättramöjligheterna till arbete i många av de orter/regjoner som har drabbats av dennu pågående befolkningsomflyttningen. Vattenkraften en regional resurs Utskottetansluter sig till förslag att del av vattenkraftsvinsterna,motsvarande /kWh, skall återföras till vatténkraftskom-munerna för bl.a.utveckling av näringslivet. REK 87 anslöt sig till detta förslag. Utskottettillstyrker att beslut om ta ut en avgift på /kWh av denvattenkraftsproducerade elen av kraftbolagen omgående fattas och utanytterligare utredning. Intäkterna från avgiften skall återgå till de bygder därelen produceras. Lönsamheten i vattenkraften är sådan att detta enligtutskottets mening ej motiverar någon höjning av elpriset. Medlen skall användasför näringslivsutveckling och allmänt regionalpolitiskt stöd. Medlen får inteanvändas på sådant sätt att sektormyndigheterna tar detta som intäkt för attminska sina insatser i berörda bygder. Utskottetåterkommer i annat sammanhang till fördelningsprinciperna. Den årligagenomsnittliga intäkten av en sådan avgift blir ca 630 milj.kr. Medvattenkraftsproduktionen som utgångspunkt blir intakterna över 700milj.kr. Utskottetdelar uppfattning i motion Al 18 att jordbruket är av avgörandebetydelse för en levande landsbygd. I vissa regioner är jordbruket medtillhörande service- och förädlingsföretag den dominerande näringen. I dekommuner där jord- och skogsbruk står för av sysselsättningen kan manräkna med att tillhörande service-och förädlingsföretag står för lika storandel av sysselsättningen. Därmed är jordbruket utomordentligt viktigt för attupprätthålla sysselsättningen i dessa områden. Ettlivskraftigt jordbruk är också väsentligt för att upprätthålla ett öppetlandskap. Dessutom kan närheten mellan konsument och producent baraupprätthållas då jordbruk bedrivs i hela landet. Denframtida jordbrukspolitiken måste inriktas på att ett livskraftigt jordbrukskall kunna bedrivas i hela . Detta kräver forskning, differentieringoch regionalpolitiska åtgärder som sammantaget skapar förutsättningar förlönsamhet. Utskottetanser i likhet med att för små orter och glesbygd är skolan avavgörande betydelse för ortens utveckling. En fortsatt avfolkning leder till enomfattande nedläggning av skolor. Deökande kraven på kunskap och kompetens förutsätter närhet till gymnasieutbildning. Det är viktigt att satsa på lärlingsutbildning, före- tagsförlagd utbildning, fort- och vidareutbildning etc. Samverkan mel lan skola och arbetsliv kan också öppna möjligheter till gymnasieut- 264 bildning för orter som saknar egen gymnasieskola. Utskottetvill understryka att satsningar på tekniska centra knutna /90:AU13 tillgymnasieskolan har visat sig vara en framgångsrik väg för att utveckla denyrkesinriktade utbildningen. som de haft en vitaliserande effekt pågymnasieskolan har det också varit positivt för de små och medelstora företageni regionen. Många tekniska centra har också fått funktionen som viktigafortbildningscentra för lärare i såväl tekniska ämnen som yrkestekniska ämnen. mening är en kiaftfull satsning på en vidare utbyggnad avteknikcentra en värdefull regionalpolitisk insats. Högkompetens har stor betydelse för att tekniska landvinningar skall få genomslag.En väg att förbättra tillgången på mer kvalificerade tekniker, ingenjörer ochekonomer är att öka dessa gruppers möjligheter till vidareutbildning. En sådanutbildning skulle underlätta för företagen att få kvalificerad personal.Utskottet har mot denna bakgrund i annat sammanhang understrukit att bl.a. envidareutbildning på mellannivå, baserad på gymniisier och regionala högskolor,bör skapas. Utskottetansluter sig till de konkreta förslag som lagt om en utbyggdhögskoleverksamhet som en del i satsningar för en regional utveckling i landetsalla län. Des;» förslag innebär en kraftigt ökad dimensionering av det totalahögskoleutbudet med framför allt särskilda satsningar på de små och medelstorahögskolorna samt åtgärder för att öka utbudet av distansundervisning påhögskolenivå. Utskottetdelar uppfattning att det är av stor betydelse för en utvecklingav infrastrukturen över landet att de små högskolorna stärks. De småhögskolornas fördelar en liten obyråkratisk organisation och möjligheter tilllokala kontakter måste tas till vara. De har också betydelsefulla uppgifterför kompetens och kunskapsspridning i samarbete med näringslivet i de regionerdär de verkar. Mångasmå och medelstora företag har behov av personal med teknisk utbildning.Införandet av den förordade vidareutbildningen på mellannivå bör kunnatillgodose en del av detta behov. Inriktningen av högskolornas verksamhet böranpassas efter de lokala förhållandena, stimulera till utveckling av ny teknikoch öka den tekniska och ekonomiska kompetensen i en repon. De regionalahögskolorna bör även omfatta samhällsorienterande och humanistiska ämnen. Utskottetanser mot denna bakgrund att utbudet av ämnen vid flertalet av de mindrehögskolorna måste breddas och tillstyrker i den kommande framställningencenterpartiets förslag att 150 milj.kr. avsätts för satsningar på små ochmedelstora högskolor inom resursområdet samt att 50 milj.kr. avsätts till desmå högskolorna utanför resursområdet. mening blir de små högskolorna med en sådan inriktning en drivkraftför en balanserad regional utveckling. lorna förmed sig bl.a. nyetablering och förnyelse av befintliga verk- 1989/90:AU13samheter i resp. region och kan därmed utvecklas till regionala utvecklingscentra. Utskottet vill vidare understryka vikten av att det ävenvid de mindre högskolorna kan bedrivas avancerad forskning inom teknologiska"spetsområden". Detta skulle betyda mycket för en regions utveckling.Viss forskning bör även kunna bedrivas inom "stödjande" ämnesområden. Utskottet förordar därför i likhet med attfasta forskartjänster skall inrättas vid de små högskolorna för att möjliggöraen sådan utveckling. I annat sammanhang föreslås att drygt 50 milj.kr. anvisasför detta ändamål. Utskottet erinrar om att i annat sammanhangförordat betydande satsningar inom det arbetsmarknadspolitiska området för attöka utbudet av arbetskraft och främja sysselsättningen i de orter och regionerdär sysselsättningsgraden är lägst och arbetslösheten högst (1989/90:AUU). Enanslutning till förslag hade inneburit att 4,5 miljarder kronoravdelats för sådana satsningar, vilket skulle ha medfört stora möjligheter attöka antalet arbetstillfållen i de mest utsatta länen. En grundläggande förutsättning för en positiv utvecklingav regionalt utsatta delar i allmänhet och landsbygden i synnerhet är ett braoch fungerande vägnät. Det är enligt utskottets mening nödvändigt attlänsvägnätet får en ökad andel av de ekonomiska resurser som avdelats förinvesteringar. För stora delar av vårt land är bilen ofta det enda transportalternativet.Möjligheterna att utnyttja kollektiva transportmedel är små. fårmänniskor och företag i dessa regioner via skatten solidariskt svara för ensubventionering av kollektivtrafiken. En normalinkomsttagare i dessa bygderkan få betala ca . i skatt till kollektivtrafik utan att hanågon möjlighet att utnyttja denna. Utskottet anser mot denna bakgrund i likhet medcenterpartiet att investeringarna i länsvägnätet måste få en klarregionalpolitisk profil för att bl.a. ge de bygder som saknar kollektivtrafikrättvisare och rimligare förhållanden. Ett bra vägnät över hela landet är av vital betydelse förnäringslivets transporter, särskilt för vissa basnäringar. Ett bra vägnätgynnar över huvud taget den befintliga företagsamheten och förbättrar t.ex.möjligheterna för turistnäringen. Länsvägnätet måste upprustas. En upprustning avlänsvägnätet har stor betydelse för att förbättra infrastrukturen i regionalt utsatta lands- 266 bördärför begära att ett tioårsprogram tas fram /90:AU13förstärkning och beläggning av återstående grusvägar i länsvägnätet samt anvisa1 000 milj.kr. för /91 för detta ändamål. Utskottetvill erinra om vad i annat sammanhang anfört om effekterna avfinansieringen av skattereformen. Denna medför att boendet i mindre orter ochpå landsbygden allvarligt försvåras. Reseavdraget försämras och bensinprisetchockhöjs. Möjligheterna till kombinationssysselsättningar försvinner i en stordel av landet. Lönsamheten i satsningar på fastbränslen försämras, vilketnegativt påverkar skogsbygder. Deltidsjordbruket får ytterligare försämringar.Nyföretagandet i mindre kommuner påverkas negativt genom att tjänsteinkomsterinte får kvittas mot verk Utskottetanser därför i likhet med att en analys av statsbudgetens ochskatteomläggningens effekter för bl.a. landsbygdsbefolkningen måstegenomföriis. Primärkommuneroch landsting spelar en central roll för en aktiv regionalpolitik. Eftersomkommunsektorns tyngd inom den samlade offentliga sektorn tenderar att öka, blirockså kommunernas betydelse för regionalpolitiken allt större. För attkommunsektorn skall kunna möta kraven när det gäller regjonallpolitiskaktivitet, krävs att kommuner och landsting ges rimliga förutsättningar ochmöjligheter att klara ekonomin och att bedriva den kommunafa verksamheten påett effektivt sätt. Detär stora skillnader i servicenivå och skatteunderlag mellan olika kommuner. Förnärvarande (1990) är skillnaderna mellan högsta och lägsta kommunalskatt 6,79kr. Utskottetvill dock understryka att höjda kommunalskatter är en mycket dålig lösning. Detkrävs i stället en bättre skatteutjämning, en ansvarsfullare politiksom inte innebär ständiga kostnadsö-vervältringar från stat till kommun samt enskattereform med rättvis fördelning. Det är en bättre lösning än kommunaltskattestopp. Dessutom bör regeringen, i avvaktan på förslag om ny kommunalskatteutjämning, uppta överläggningar med kommunerna i syfte att förhindrakommunala skattehöjningar. Med denna politik skulle utvecklingen avkommunalskatterna kunna bli mer likartad över landet. Enviktig resurs för regional utveckling är satsningar på kvinnligt nyföretagande och enbättre arbetsmarknad för kvinnor. av kvinnors arbetsmarknadgenom ökat nyföretagande skulle säkerli- 267 gen få stor betydelse föratt skapa sysselsättning i utsatta regioner. är väsentligt att resursenkvinnliga företagare, inte minst i avfolknings- 1989/90:AU13 bygder, kanta till vara och utnyttja de möjligheter som nyteknikutvecklingen ger. Enviktig del i det regionalpolitiska arbetet är att förutsättningar ochmöjligheter för ungdomar skapas så att de kan bo och arbeta i sin hembygd. Detkrävs förutom tillgång till arbete och utbildning ett brett utbud avfritidsaktiviteter samt tillgång till passande bostäder i de mindre tätorternaoch på landsbygden. Grundläggandeför möjligheterna att skapa regional balans är att det finns god tillgång påkapital. Koncentrationen och etableringen av företag och offentliga institutioneri några få orter dränerar utsatta regioner på ekonomiska resurser. Sammanfattningsvisinnebär de av utskottet ovan förordade förslagen kraftfulla incitament ochåtgärder för att uppnå en samhällsutveckling mot regional balans, ökadekonomisk tillväxt och förbättrad miljö. Insatserna innebär attmångmiljardbelopp frigörs, vilka annars i onödan måste satsas påutomordentligt dyra infrastrukturella investeringar i koncentrationsorter somär på väg att spränga sin infrastruktur. Utskottetansluter sig mot denna bakgrund till de förslag som lagt för attfrämja regional utveckling. Det innebär insatser om totalt ca 4 miljarderkronor, varav över 3 miljarder riktas direkt till regional utveckling. Med utskottetsförslag om återföring av vattenkraftsmedel inräknat tillstyrks att 1,6miljarder kronor utöver regeringens förslag anvisas till direktaregionalpolitiska insatser. Därtill kommer förslag om satsningar inomkommunikations- och utbildningsområdet som sammantaget uppgår till ca 1,5miljarder kronor utöver regeringens förslag. Iolika sammanhang framförda förslag vilka kan utnyttjas för dels insatser i helalandet och i alla län, dels i de regionalpolitiskt prioriterade områdena kansammanfattas enligt följande; -för bärighetshöjande åtgärderoch beläggning av - 750 milj.kr. till ettnytt anslag för landsbygdsutveckling -1 050 milj.kr. till lokaliseringsbidrag ochregionala utvecklingsinsatser (länsanslagen) -200 milj.kr. för breddad verksamhet vid de mindreoch medelstora regionala högskolorna - Ytterligare 50 milj.kr. till förstärkning avfasta forskningsresurser till de mindre högskolorna -50 milj.kr. - 450 milj.kr. tillsänkta socialavgifter 268 -300 milj.kr. -9 milj.kr. tillFolkrörelserådet 1989/90:AU13 -6 milj.kr. -650 milj.kr. intäkter från vattenkraftsel återförstill berörda regioner och orter där elen produceras