bet · GD01LU5 · 1989-12-31 00:00:00 — kontouppgifterkommer all utformas. Enligt utskottets mening visar dessa exempel attmotionärernas önskemål kommer att bli tillgodosedda. Någon särskild föreskrifti 5 kap. 1 § förslaget till aktiekontolag om kontouppgifternas innehåll iförevarande hänseende är således inte erforderlig, och utskottet förordardärför att paragrafen får den av regeringen föreslagna lydelsen. Utskottetavstyrker därmed bifall till motion 1988/89:L19. Anknytning till det nu behandlade motionsyrkandet harspörsmålet i vad mån förbudet mot utfårdande av rättighetsbärande värdepapperkan innebära problem när det gäller den handel som förekommer med svenskaaktier utomlands. Såväl som har i skrivelser understrukit betydelsen av att det nyasystemet inte leder till nackdelar för de företag vilkas aktier noteras påutländska fondbörser därigenom att kontobeskeden inte kommer att godtas sombevis på förfoganderätten till aktierna. Enligt vad utskottet inhämtat har sedan propositionenframlades osäkerhet uppkommit om huruvida kontobeskeden är lill fyllest vidvissa utländska fondbörser som bevis på rätten att förfoga över aktier. Del ärdärför inte uteslutet att handeln med svenska aktier vid dessa fondbörserförutsätter att förfoganderätten till aktier kan styrkas genom ett aktiebreveller något annat dokument. Enligt utskottets mening är det självfalletangeläget att övergången till ett kontobaserat aktiesyslem inte medför att handelnmed svenska aktier utomlands förhindras eller försvåras endast av denanledningen att reglerna inte medger att andra handlingar än kontoutdrag ochkontobesked tillhandahålls aktieägarna. Utskottet gör emellertid denbedömningen att den i propositionen föreslagna lagstiftningen bör kunnagenomföras utan hinder av att frågan om följderna för de företag vilkas aktiernoteras vid utländska fondbörser är olöst. Såvitt utskottet har erfarit kommernämligen spörsmålet att få praktisk betydelse tidigast ,då dessa företag går över till det nya systemet. Utskottet utgår från altregeringen under den lid som sålunda står till buds närmare utreder vilkakonsekvenser reformen kommer alt få för handeln med svenska aktier utomlandsoch tar de initiativ till lagstiftningsåtgärder som kan visa sig erforderliga. Med termen sakralt avses rättigheter som är gällande intebara mellan parterna i ett rättsförhållande utan också mot utomståendepersoner, dvs. Som exempel på sådana rättigheter kan nämnasäganderätt till fast och lös egendom samt panträtt och andra säkerhels-rätter.Den viktigaste delen av det sakrättsliga regelsystemet avser frågan om i vilkenutsträckning och under vilka förutsättningar parterna i ett avtalsförhållandehar skydd mot tredje man på motpartens sida vid överlåtelse eller upplåtelse aven rättighet. Detkontobaserade akliesystemet skall enligt propositionen främst ,, omfatta rättigheter som representeras av dokument med sådanavärdepappersrättsliga egenskaper som utmärker ett löpan- 1989/90:LU5 I fråga om köp och andra överlåtelser av löpande skuldebrev liksom också i fråga om överlåtelser av lösören gäller sedanlänge att äganderätten övergår lill den nye innehavaren först då denne fåttegendomen i sin besittning, dvs. då han rent faktiskt blivit I elt kontobaserat värdepapperssystem kommer det överhuvud taget inte alt finnas några rättighetsbärande värdepapper. En övergångtill ett sådant system nödvändiggör därför en annan sakrättslig ordning än dennuvarande. De i propositionen föreslagna reglerna innebär att derättsverkningar som är förbundna med innehavet av ett aktiebreveller ett löpande skuldebrev i det nya systemet i stället knyts tillregistreringen på ett aktiekonto (6 kap. 1 §). Den som är antecknad på ettaktiekonto som ägare till en aktie anses därmed också behörig att förfoga överaktien. Motsvarande gäller i fråga om skuldförbindelser. Genom registreringeninträder vidare skydd mot överlålarens borgenärer och mot den tidigare ägarenefter ett godtrosförvärv (6 kap. 2-4 §§). Enligt 4 kap. 5 § förslaget till aktiekontolag skall enregistreringsåtgärd inledas genom anteckning i en daglig journal och därefter,sedan samtliga villkor för registrering har uppfyllts, fullföljas genom anteckningpå ett akliekonio. Till denna bestämmelse anknyter regeln i 6 kap. 5 §, sominnebär att sakrättsligt skydd och andra rättsverkningar inträder redan genomatt ett förvärv antecknas i den dagliga journalen under förutsättning attanteckning därefter sker också på kontot. 1 motion 1988/89:L20 av tredje vice talman . (c) påpekas att en övergång lill ett kontobaserat system ger upphov rad sakrättsliga frågor. Motionärerna ställer bl.a. fiågan om vilkenrättslig betydelse den dagliga journalen kommer att få i bevishänseende.Vidare är det enligt motionärerna ovisst vad som händer med det sakrättsligaskyddet om en i den dagliga journalen gjord registrering av förbiseende interegistreras på kontot, alternativt om registreringen sker direkt på kontot utanföregående införing i den dagliga journalen. Med anledning av vad som anförs i motionen vill utskottetunder stryka alt den i propositionen föreslagna ordningen innebär att överlå telser av aktier och andra rättigheter som omfattas av det nya systemet alltid först skall antecknas i den dagliga journalen. Anteckningen innefattar en registrering av överlåtelsen vilken dock är villkorad av att likvid erläggs och att andra förutsättningar för överlåtelsens bestånd inträder. När överlåtelsen sedan fullföljs och överlåtelsen antecknas också på aktiekontot inträder rättsverkningarna av överlåtelsen och då från den tidpunkt vid vilken anteckning skedde i den dagliga journa len. Alt de sakrättsliga verkningarna av en överlåtelse knyts lill en eller flera registreringsåtgärder och inte till alt egendomen kommit i den nye ägarens besittning är inte någon nyhet i svensk rätt. Sålunda har t.ex. rättsverkningarna av överlåtelse av fast egendom sedan myckel länge varit beroende av att lagfart meddelas, dvs. att den nye ägaren antecknas i fastighetsboken eller i det med användande av automatisk i 1 Den i propositionen före- slagnaordningen överensstämmer i princip med vad som gäller då 1989/90:LU5 vilandelagfart först beviljas vid ett köp av fast egendom på grund av att köpeskillingenännu inte erlagts och lagfarten sedermera fullföljs efter det att köpebrevutfårdats. Med hänsyn till det anförda anser utskottet att det intefinns fog för den oro som framkommit i motion 1988/89:L20 för de sakrättsligaföljderna av det nya kontosystemel. Utskottet återkommer i avsnittetIntegritetsskydd och säkerhet m.m. nedan till ett i motionen framställt yrkandeom uppföljning och utvärdering av lagstiftningen i vad avser bl.a.rättsverkningarna. I motion 1987/88:L903 av () begärs en meraallmän översyn av det sakrättsliga regelsystemet. Motionären hävdar att det ivårt land gällande kravet på besittningsöverföring vid köp av lös egendom utgörett hinder för det svenska näringslivet med tanke på den fortgåendeinternationaliseringen. I motionen påtalas att principen i vårt land på vissaområden redan övergivits. Inom en stor del av värdepappershandeln utgör sålundaelektroniskt överförda meddelanden bevis på äganderättsövergång, och vidleasingförfaranden är det vanligt att äganderätt och besittning inte ärförenade. Eftersom allt fler länder överger kravet på besittningsöverföring ärdet enligt motionären nödvändigt att den svenska rättsordningen i dettaavseende anpassas lill vad som gäller internationellt. En utredning med dettasyfte bör därför komma till stånd. Motionären yrkar att en utredningtillsätts med uppdrag att genomföra en bred översyn av det sakrättsliga regelsystemet. Utskottet erinrar om att behandladeen motion om en översyn av de sakrättsliga reglerna om köparens skydd motsäljarens borgenärer. 1 sitt av godkända belänkande i ärendet (LU1987/88:1) redogjorde lagutskottet utförligt för rättsläget på området iSverige och gjorde jämförelser med förhållandena i andra länder. Utskotteterinrade därvid om den betydelse som kravet på besittning har på olikarättsområden. På närmare anförda skäl ansåg utskottet alt det måste krävastungt vägande skäl för att en ändrad ordning skulle kunna övervägas. Sådanaskäl förelåg inte och utskottet kunde därför inte finna att en så genomgripandeöversyn som begärts i den då aktuella motionen var motiverad.Ställningstagandet uteslöt emellertid inte att det för vissa branscher kundefinnas skäl att överväga om de problem som kravet på besittningsöverföringmedför kan lösas lagstiftningsvägen. Vad utskottet anförde har alltjämt giltighet.Utskottet anser alltså lika litet nu som då frågan senast prövades att en allmänt inriktad översyn av det sakrättsliga regelsystemet är påkallad. I linje med vad utskottet framhöll utesluter emellertid inte utskottet att det på särskilda rättsområden kan finnas anledning att överväga om kravet på besittningsöverföring alltjämt bör upprätthållas. Som motio nären påpekar utgör värdepappershandeln ett sådant område, och förslagen i propositionen innebär också, som tidigare redovisats, att den nuvarande ordningen i fråga om värdepapper som hanteras enligt 12 lagen omförenklad akliehantering överges till förmån för ett system där desakrättsliga verkningarna inträder vid registrering av rättighe- 1989/90:LU5 Utskottet vill vidare peka på att sakrätlsliga problem i sambandmed kommission m.m. övervägts i kommissionslagskommit- ténsslutbetänkande (SOU 1988:63) Kommission och dylikt, vilket för närvarandeär föremål för remissbehandling. ocksåkomma att aktualiseras i samband med den översyn av frågor rörandeleasing av fast och lös egendom som leasingutredning (Ju1988:01) har i uppdrag att genomföra. Med detanförda avstyrker utskottet bifall till motion 1987/88:L903. En annan fråga med sakrättslig inriktning tas upp i motion1988/89:L902 av (). Motionären kritiserar de nuvarande reglernaför godtrosförvärv och gör gällande att de medfört att blivit ett forumför försäljning av bl.a. bilar som stulits utomlands. Anledningen är enligtmotionären att utlandet till skillnad från inte accepterargodtrosförvärv av stöldgods. Motionären yrkar att reglerna för köp i god troändras så att de blir nära överensstämmande med motsvarande regler i andra,europeiska länder. Regler om godtrosförvärv av lösöre finns i lagen(1986:796) om godtrosförvärv av lösöre, vilken trädde i kraft den 1 januari1987. Lagen innefattar i huvudsak en kodifiering av de rättsregler på områdetsom utbildats i rättspraxis. Lagen innebär emellertid också en skärpning ochprecisering av de krav som ställs på en förvärvare av lösöre för att denneskall anses vara i god tro. Vid riksdagsbehandlingen av lagstiftningsärendet(prop. 1985/86:123, LU 1986/87:4) uttalade lagutskottet i sitt av riksdagengodkända betänkande att lagen i sistnämnda hänseende tillgodosåg de önskemålsom tidigare framställt om regler som försvårar möjligheterna tillgodtrosförvärv av stöldgods. Utskottet finner inte anledning till omprövning av deprinciper och ställningstaganden som ligger bakom lagen om godtrosförvärv avlösöre. Med anledning av vad motionären anför om förhållandena i andra ländervill utskottet tillägga att som närmare framgår av det till grund förlagstiftningen liggande utredningsbetänkandet (SOU 1984:16) Godtrosförvärv avlösöre de svenska reglerna om godtrosförvärv av stöldgods har motsvarighet iflera utländska rättsordningar. Utskottet avstyrker därför bifall till motion1988/89:L902. I 7 kap. förslaget till aktiekontolag finns bestämmelserom skadestånds ansvar. Om ett förvärv av aktier lill följd av lagens regler om godtros förvärv kommer att gälla mot aktiernas tidigare ägare skall enligt 7 kap. I § värdepapperscentralen svara för den skada som drabbar den tidigare ägaren. Skadeståndsansvaret skall också tillämpas gentemot den till vars förmån en rådighetsinskränkning beträffande aktierna gäller och den som har haft panträtt i aktierna. Värdepapperscentra lens skadeståndsansvar vid oriktiga eller missvisande uppgifter i ett avstämningsregister liksom i andra fall då fel förekommit i samband , -, meduppläggande eller förande av ett sådant register regleras i 7 kap. Tillskillnad från 1 §, som ålägger värdepapperscentralen ett strikt 1989/90:LU5ansvar, har skadeståndsansvaret enligt 2 § utformats som ett s.k.kontrollansvar. Kontrollansvaret innebär att den skadelidande har rätt tillersättning av värdepapperscentralen om inte företaget visar att felaktighetenberor på en omständighet utanför värdepapperscentralens och de kontoförande institutenskontroll, vars följder de inte skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. 3 § finns slutligen en särskild skadeståndsregel som gäller vid omprövningav beslut. I motion 1988/89:L20 av tredje vice talman . (c) riktas kritik mot det sätt varpå värdepapperscentralens skadeståndsansvarvid oriktiga eller missvisande uppgifter utformats i propositionen. Enligtmotionärerna innebär förslaget inte, såsom bort vara fallet, någon heltäckandegaranti för att den enskilde hålls skadeslös vid förluster som uppkommer tillföljd av fel i systemet. Motionärerna begär därför (yrkande 6) att 7 kap. 2 §förslaget lill aktiekontolag omformuleras på sådant sätt attvärdepapperscentralen kommer att bära ett rent strikt ansvar. Ett ytterligareskäl för att låta värdepapperscentralen bära ett strikt ansvar är enligtmotionärerna att man då bör kunna förutsätta att dess personal kommer att geskvalificerad utbildning och att att kontrollen av registreringarna blir meranoggrann. Även i motion 1988/89:L21 av m.fl. (fp) görsgällande att förslaget i propositionen inte är tillräckligt långtgående när detgäller värdepapperscentralens skadeståndsansvar. Enligt motionärerna är detdessutom oklart vad förslaget närmare besett innebär. Motionärerna befarar attden enskilde inte kommer att kunna få någon ersättning i fall då upphovet felaktighet eller driftstörning ligger utanför värdepapperscentralenspåverkan, något som från rättssäkerhetssynpunkt är oacceptabelt. För att allmänhetensförtroende för aktiemarknaden och det nya kontobaserade systemet skall kunnaupprätthållas är det av stor vikt alt reglerna för skadeståndsersättning ärgenerösa och helt klara. Med hänvisning härtill yrkar motionärerna (yrkande 3)att ett rent strikt skadeståndsansvar införs för värdepapperscentralen. Utskottet vill för sin del framhålla att övergången tillett kontobaserat system i betydande utsträckning kommer att påverkavärdepappersinnehavarnas situation. Som framhålls i propositionen blirrättighets-havarna på ett särskilt sätt beroende av att datasystemet fungerarrikligt. Alt registreringsåtgärderna vidtas på föreskrivet sätt blir sålunda avavgörande betydelse för den rätt som tillkommer aktieägare och andra. Placerarekan vidare lida ekonomiska förluster på grund av fel vid registeringen ellertill följd av manipulationer genom dataintrång. Förluster för enskilda kan ävenuppkomma på grund av att systemet upphör att fungera vid strömavbrott och andradriftstörningar. Mot denna bakgrund anser utskottet i likhet medföredragande Statsrådet att det är en avgörande förutsättning för att ett kontobaserat system skall kunna godtas alt den enskilde får fullgoda garantier för att hållas skadeslös vid förluster som uppkommer till följd av systemet och det även i sådana fall då skadan inte orsakats genom oaktsamhet 14 För alt värdepapperscentralen skall svara för skadoroberoende av vållande talar också att det ligger närmare till 1989/90:LU5 hands attlägga ansvaret på den som bedriver en verksamhet, där fel kanuppkomma på grund av rena missöden, än på den enskilde som Detta skäl har föranlett att man vid viss annan dataverksamhethar föreskrivit ett strikt ansvar, nämligen då det gäller oriktigauppgifter om registrerad i personregister. Enligt 23 § datalagen (1973:289)skall den registeransvarige i sådana fall ersätta uppkommen Ettytterligare skäl för ett långtgående skadeståndsansvar är att det utgörett incitament för värdepapperscentralen att tillse att systemet uppfyllerhögt ställda krav i fråga om kvalitet och säkerhet. Det kontrollansvar som föreskrivs i 7 kap. 2 § förslagettill aktiekontolag innefattar som närmare framgår av propositionen (s. 7981och 114116) ett långtgående ansvar för olika skador som kan drabba denenskilde. Ansvaret omfattar inte bara skador hänförliga till internaförhållanden som direkt eller indirekt kan påverkas genom exempelvis planering,organisation, styrning och övervakning utan också skador på grund av händelsersom ligger utanför värdepapperscentralens kontroll under förutsättning attföljderna för verksamheten skäligen kunde ha undvikits eller övervunnits. Medden utformning kontrollansvaret givits i propositionen är det enligtutskottets mening uppenbart att värdepapperscentralen svarar för skador som harsin orsak i sådana omständigheter som berörs i motion 1988/89:L20, nämligen attpersonalen saknar tillfredsställande utbildning eller att kontrollrutinerna ärbristfålliga. Det är inte heller så, som motionärerna i motion 1988/89:L21befarar, att felaktigheter eller driftstörningar som ligger utanförvärdepapperscentralens påverkan skulle falla utanför kontrollansvaret. Medtanke på den speciella verksamhet som det här rör sig om torde, som framhålls ipropositionen, det få anses skäligt att kräva långtgående åtgärder avvärdepapperscentralen för att gardera systemet mot risker av olika slag.Exempel på sådana risker är strömavbrott, naturkatastrofer, obehöriga intrångav utomstående och sabotage. Härtill kommer att värdepapperscenlralen för attundgå skadeståndsansvar måste visa att följderna av okontrollerbara händelserinte kunnat övervinnas. Enligt utskottets mening förhåller det sig i självaverket så att det föreslagna konirollansvaret i praktiken ger den skadelidandeen väl så förmånlig ställning som ett rent strikt ansvar, från vilket undantasskador till följd av vissa extraordinära händelser av den art som brukarbenämnas force majeure (jfr och avtalsrätt IKöprätt s. 140158). Motionärernas önskemål får därför anses helt tillgodosettgenom den föreslagna skadeståndsregeln i 7 kap. 2 § aktiekontolagen. Någonriksdagens åtgärd med anledning av motionerna 1988/89:L20 yrkande 6 och1988/89:L21 yrkande 3 är därför inte erforderlig. Utskottet avstyrker såledesbifall till motionsyrkandena och förordar att 7 kap. 2 § aktiekontolagen fården av regeringen föreslagna lydelsen. Bestämmelserna i 7 kap. ch 3 §§ förslaget tillaktiekontolag föranleder Inte några erinringar från utskottets sida. Sistnämnda la grum bör dock underkastas en redaktionell jämkning. 2 1989/90. Några särskilda bestämmelser om skadeståndets beräkningföreslås 1989/90:LU5 inte bli införda i aktiekontolagen. Det innebär attsedvanliga skadeståndsrättsliga regler skall tillämpas när ersättningsbeloppskall fastställas. Ersättning kommer därmed att utgå endast för den ekonomiskaskada som en skadelidande kan styrka att han drabbats av. I motion 1988/89:L20 av tredje vice talman . (c) begärs (yrkande 3) alt aktiekontolagen kompletteras med en särskildbestämmelse som innebär att skadestånd skall kunna bestämmas underhänsynstagande till också omständigheter som inte är av rent ekonomiskbetydelse. Utskottet erinrar om att skadeståndsbestämmelser sommedger ett hänsynstagande även till andra omständigheter än sådana som är avekonomisk natur har funnits inom arbetsrätten och relativt nyligenhar införts på immaterialrättens område. Också datalagen innehåller en regel avdenna art. Som motionärerna berör finns en sådan bestämmelse även i det förslagtill lag om skydd för företagshemligheter som framlagts i proposition1987/88:155 (se bet. 1988/89:LU30). Reglerna har motiverats av att det ofta kanvara svårt för den enskilde att visa storleken av en förmögenhetsskada somdrabbat honom och att ersättning bör kunna utgå för den kränkning som denskadelidande utsatts för även då han inte kan styrka någon ekonomisk skada.Enligt utskottels mening torde det mera sällan uppkomma någon ideell skada i desituationer som omfattas av skadeståndsansvaret enligt aktiekontolagen.Utskottet är därför i vart fall inte berett att förorda attaktiekontolagen kompletteras i enlighet med motionärernas förslag. Skulle detemellertid visa sig i den praktiska tillämpningen att det uppkommer svårigheterför de skadelidande att bevisa vilka ekonomiska skador som uppkommit fårfrågan om en särskild ersättningsregel tas upp till ytterligare överväganden.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion 1988/89:L20 yrkande 3. I propositionen (s. 165167) redovisar finansministern hurgarantier skall skapas för att värdepapperscentralen kan infria eventuelltuppkommande skadeståndsförpliktelser enligt aktiekontolagen. Enligtfinansministern är det mycket svårt att göra en teoretisk beräkning av deskadeståndsbelopp värdepapperscentralen kan komma att tvingas utge. Han anseremellertid rimligt att det inom värdepapperscentralen finns en beredskap föratt täcka skador uppgående till minst 500 milj. kr. Denna beredskap böråstadkommas genom att aktieägarna i värdepapperscentralen höjer sinagarantiförbindelser att vid behov skjuta till kapital i bolaget från 100 milj.kr. till 200 milj. kr. Vidare bör emittenterna ställa garantier för att täckaskador uppgående lill 300 milj. kr. I propositionen bereds tillfålleatt ta del av vad som anförts av finansministern och föreslås alt regeringenbemyndigas godkänna att statens garantiåtagande som aktieägare ivärdepapperscentralen höjs från 50 till 100 milj. kr. Utskottet har inte några erinringar mot vad som anförs ipropositio nen om värdepapperscenlralens möjligheter att betala skadestånd och 16 förordar att regeringen ges det begärda bemyndigandet. Integritetsskyddoch säkerhet m.m. 1989/90:LU5 I förevarande avsnitt tar utskottet med anledning av tvåmotionsyrkanden upp frågan om det föreslagna kontobaserade systemet allmäntsett fyller de krav som kan ställas vad avser integritetsskydd, säkerhet/sårbarhetoch kvalitet. Vidare behandlar utskottet ett motionsyrkande om användningen avpersonnummer i kontosystemet och ett yrkande om skärpta villkor förkontohavares rätt att använda egna terminaler. I propositionen bereds tillfålle att ta del avvad finansministern anför (s. 168) om säkerheten i värdepapperssystemet och omsårbarhetsfrågor. Han betonar där vikten av att värdepapperssystemettillgodoser högt ställda krav på säkerhet samt konstaterar att arbetet medolika säkerhetsfrågor pågår fortlöpande inom värdepapperscentralen med fullkraft och att ytterligare en sårbarhetsanalys har utförts efter den som redovisadesi princippropositionen. Finansministern säger sig vara införstådd med att,allteftersom arbetet med det nya systemet fortskrider, nya säkerhetsfrågor ochrutiner kring dessa kommer att aktualiseras. Han framhåller att säkerhetennaturligtvis måste ha uppnått tillräcklig nivå innan systemet kan tas i brukoch att det ankommer på bankinspektionen som tillsynsmyndighet att godkännasäkerheten i det kontobaserade systemet såväl hos värdepapperscentralen somhos de kontoförande instituten. I motion 1988/89:L20 av tredje vice talman . (c) hävdas inledningsvis att det är tveksamt huruvida de rättsliga konsekvensernaav den nya lagstiftningen är ordentligt beaktade. Motionärerna framhåller atträttsområdet är komplicerat och att det innebär betydande svårigheter att fångain värdepappersmarknadens alla olika delar i ett system som i vart fall delvisvilar på nya grunder. Det finns enligt motionärerna en rad rättsfrågor som inteär tillräckligt analyserade. Vidare hävdas att flera viktiga spörsmål angåendesäkerhet och sårbarhet borde ha blivit föremål för en mera ingående granskningän som skett i propositionen. Motionärerna pekar i det sammanhanget särskilt pådatasystemets känslighet för störningar av olika slag. Inte heller de krav somi kvalitetshänseende måste ställas på uppgiftslämnande, uppdateringar m.m. idet nya systemet har, menar motionärerna, blivit tillräckligt beaktade.Sammantaget bör enligt motionärerna den föreslagna lagstiftningen bli föremålför uppföljning och utvärdering, särskilt beträfende rättsverkningar,säkerhet/sårbarhet och kvalitet.