bet · GD01UU15 · 1989-12-31 00:00:00 — Stödet kunde lämpligen förmedlas via ideella organisationer i t.ex. riksdagspartierna närstående stiftelser. anser i likhet med moderata samlingspartietatt regeringen skall ta initiativ till årligt återkommande oberoende rapporterom förhållandet beträffande demokrati och mänskliga rättigheter i våramottagarländer. föreslår dock inte grundandet av ett institut. 4 1989/90. Centerpartietkonstaterar i sin motion U244 att sambandet mellan 1989/90:UUl5 ettdemokratiskt styrelseskick som slår vakt om människors grundläggande fri-ochrättigheter och en stabil positiv ekonomisk utveckling framstår allt klarare.Centerpartiet stöder den förstärkning av demokratifrämjande insatser somföreslås i budgetpropositionen. Motionärerna framför att det är synnerligenviktigt att ge ekonomiskt stöd av ett demokratisktstyrelseskick efter det att en totalitär regim störtats. Demokratiaspekternabör beaktas i alla biståndsprojekt, och insatserna måste utvecklas så att de isig själva är demokratifrämjande. förespråkar bistånd tillinsatser inom kulturområdet och till massmedia. I motion U642 tar centerpartietäven upp demokratimålets betydelse för den svenska biståndspolitiken ochkonstaterar att främjandet av en demokratisk utveckling är ett av degrundläggande målen för svenskt biståndssamarbete. Det är därför viktigt attpröva i vilken utsträckning det svenska biståndet medverkar till en demokratiskutveckling i mottagarländerna, anser . Det finns enligt utskottets bedömning en hög grad avsamstämmighet mellan motionerna och regeringens inställning i fråga om riktlinjernaför det bistånd som ges för att främja demokrati och mänskliga rättigheter. Det föreligger också samstämmighet vad gäller betydelsenav ett demokratiskt styrelseskick. Ingen emotsäger det faktum att ett demokratisktstyrelseskick bäst främjar människors frihet och samhällets framåtskridande.Det är också utskottets övertygelse att människans grundläggande rättigheterförutsätter ett demokratiskt samhällsskick. Detta har också återspeglats i deav fastlagda målen för det svenska biståndet: att biståndet inomramen för det överordnade målet att höja de fattiga folkens levnadsnivå.skallbidra till en demokratisk samhällsutveckling. Det har också fastslagits attkränkningar av mänskliga rättigheter aldrig kan accepteras i något land, inteheller med hänvisning till att andra samhällsmål för tillfållet skulle varaviktigare. Enligt svensk uppfattning är det inte heller en stats ensak hur denbehandlar sina medborgare eller personer som befinner sig på dess territoriumutan en internationell angelägenhet. Dessa grundläggande värderingar får enligt utskottet alltbredare spridning också i . Detsamma gäller insikten om att bristenpå samklang mellan ekonomisk och politisk utveckling skapar spänningar ochhämmar framsteg. Demokrati och samhällelig mångfald ges därför, allteftersom,ökat utrymme i ländernas utvecklingsplaner. Trots detta synes det ännu vara långt kvar innandemokratiska ideal uppnått den ställning de enligt vår uppfattning borde ha. I mycket få finns vad vi med svenskt synsätt anser vara demokratiskt styrelseskick. Det är också nedslående att fortfarande alltför få av FN:s 50 medlemsstateraccepterar och respekterar de av FN antagna konventio- nerna om respekt för mänskliga rättigheter, såväl de politiska och 1989/90:UU15medborgerliga som de sociala, kulturella och ekonomiska. Det är att märka attFN i konventionerna inte gör någon gradering i fråga om mänskliga rättigheter. Därför är det inte godtagbart att som sker i vissa länder förklara brist på demokrati eller respekt för mänskliga rättigheter med atthänvisa till tradition, historia och ideologiskt synsätt. Inte heller kan detförhållandet att varje land genomgår en unik utvecklingsprocess rättfårdigaatt t.ex. vissa rättigheter framhävs på bekostnad av andra. All utveckling bör sträva mot politisk pluralism ochrespektera mänskliga rättigheter. Utan förekomsten av dessa rättigheter ärheller inte en socialt acceptabel utveckling möjlig. Utskottet är emellertid medvetet om att den verklighet ivilken vi måste arbeta ser annorlunda ut. För att kunna genomföra demokratimåletmåste vi verka i om än inte acceptera den situation som råder. Vi, liksomdet internationella biståndssamarbetet generellt, måste enligt utskottets uppfattningalltid utgå från de speciella förutsättningar som råder i varje enskilt landsamt det faktum att biståndet endast är en av många faktorer som påverkarutveckling. Med vetskap om dessa begränsningar skall Sverigesjälvfallet främja demokratimålet och övriga mänskliga rättigheter ikontakterna med mottagarlandet samt i multilaterala fora. Om detta är vadmoderata samlingspartiet i motion U202 menar med en strategi för hur biståndetskall främja en demokratisk utveckling anser utskottet att denna strategiredan styr det svenska biståndet. 1 dialogen med mottagarländerna verkarSverige för en utveckling i demokratisk riktning. Som utskottet ovan anfört ärdet biståndets uppgift att hjälpa de krafter som verkar för demokrati.Biståndet motiveras av rörelseriktningen och möjligheter att bidra tilluppfyllandet av ett mål; i detta fall respekt för mänskliga rättigheter. Det svenska biståndet kan därmed sägas ha som mål det somframförs i motion U202 (m) nämligen att biståndet i allt högre grad skall gå tilldemokratiska länder. Om detta mål däremot betyder att vi skall avbrytabiståndssamarbetet med större delen av de svenska mottagarländerna för att deinte hunnit fram till en för acceptabel demokratisk nivå är det enuppfattning som utskottet inte kan dela. Därmed får yrkandena 2 och 16 i motion U202 (m), yrkande 9i motion U204 (fp), del av yrkande 8 i motion U244 (c) samt yrkande 1 i motionU642 (c) anses besvarade. Yrkande 12 i motion U202 (m) avstyrks. Utskottet delar den uppfattning som framförs i motion U244(c) om behovet av bistånd som infaller när en totalitär regimstörtas i ett u-land och en uppbyggnad av ett demokratiskt styrelseskickpåbörjas. Svenskt bistånd lämnas också i många former för att stödja de politiskaoch ekonomiska processerna från krig till fred och från diktatur tilldemokrati. Särskilt stöd kan lämnas inom ramen för anslaget Projektbistånd tillvissa samt över kata- strofanslageteller anslaget för humanitärt bistånd. Exempel på länder 1989/90:UU15 som justnu inleder en ny utvecklingsfas och som får bistånd för att överbrygga dessafaser är , och . Härmed får kvarvarande del av yrkande 8 i motion U244 (c)anses besvarad. framför moderata samlingspartiet (U202)förslag om praktiska åtgärder för att mer systematiskt och metodiskt genomförademokratimålet. Motionärerna föreslår att ett särskilt anslag inrättas för stödtill demokratisk utveckling och att regeringen anvisar 150 milj.kr. Moderata samlingspartiet föreslår vidare upprättande av ett av demokrati och mänskliga rättigheter. Vidare föreslåsatt rapporter om situationen vad gäller de mänskliga rättigheterna ibiståndsländerna måste vägas in i varje förslag och beslut om bistånd. Ävenfolkpartiet förordar en årlig oberoende redovisning om förhållandenabeträffande demokrati och mänskliga rättigheter i våra mottagarländer. I motion641 (fp) yrkas på stöd för det rättigheter som nuplaneras av svenska humanitära organisationer. Utskottet får när dessa frågor varituppe konstatera att fristående bedömningar görs redan bl.a. av AmnestyInternational och Watch. Dessa samt andra rapporter från oberoendeorganisationer samt från FN och de svenska ambassaderna ligger till grund försvenska insatsbeslut och generellt till de länderbedömningar som löpande görsinom ramen för det svenska utvecklingsarbetet. Det är även denna informationsom ligger till grund för de redovisningar som görs i budgetpropositionen omsituationen för de mänskliga rättigheterna i mottagarländerna. Ytterligareredovisningar finner utskottet inte vara påkallade. Det finns ett antal friståendeorganisationer som på olika sätt verkar för att främja de mänskligarättigheterna såväl i som utomlands. Många av dessa erhåller svensktstöd, t.ex. och Internationella juristkommissionen.Det kan inte enligt utskottets uppfattning ankomma på statsmakterna att tainitiativ till ett fristående institut utan detta bör, såsom nu uppenbarligenär fallet, ske på enskild väg varefter frågan om statligt stöd får uppkomma. Vad gäller inrättandet av ett särskilt anslag förfinansiering av stöd till demokratiska insatser får utskottet liksom tidigareår konstatera att regeringen redan inrättat en särskild delpost underanslagsposten Särskilda program just för detta ändamål, betitlad Främjande avdemokrati och mänskliga rättigheter. Denna delpost föreslås att öka kraftigtfrån 15 milj.kr. till 50 milj.kr. Utskottet anser att den nuvarande volymendärmed är tillräcklig. Härtill kommer att förordar en integrerad syn påbiståndet till uppbyggande av demokrati så till vida att detta bistånd skallkanaliseras via befintliga anslag som landramarna, anslagsposten förkatastrofbistånd och anslagsposten för humanitärt samarbete. Med detovan anförda avstyrker utskottet yrkande 6 i motion U202 1989/90:UU15 (m),yrkande 12 i motion U204 (fp), yrkandena 18 och 22 i motion U246 (m) samtyrkande 14 i motion U641 (fp). Yrkande 4 i motion U202 (m) får anses besvarat. Utskottet har under en följd av år behandlat frågan om attde politiska partierna eller dem närstående stiftelser skulle få tillgång tillbiståndsmedel för att stödja opinionsbildande grupper och organisationer iu-länderna. Utskottet anser att bistånd bör kunna kanaliseras viapolitiska organisationer i till organisationer i om syftetmed det är att bygga upp demokratiska institutioner eller ge stöd åt lokalafolkliga strävanden i ett land där demokratiska traditioner är svaga eller heltsaknas. Den grundläggande motiveringen för bidrag till politisk verksamhet bördock vara att stödja framväxten av en demokratisk struktur, inte att ge stödåt den ena eller andra politiska åsiktsriktningen, något som också återspeglasi instruktionen för beredningen för humanitärt bistånd. Bidrag till partipolitisk verksamhet och stöd tillpartiers organisationer i ett land som redan har en etablerad partistrukturoch en demokratiskt vald regering kan därmed inte anses vara lämpligt förstatlig finansiering. Inte heller kan stöd till partipolitisk press anseslämpligt annat än i form av grundläggande utbildningsinsatser. Bistånd till stöd för demokratiinsatser t.ex. genomopinionsbildande organisationer och till uppbyggnad av demokratiskainstitutioner ges redan såväl genom anslagsposterna för humanitärt bistånd ochsärskilda program som via anslagsposten för bistånd genom enskilda organisationer.Utskottet anser självfallet att denna form av bistånd bör fortsätta och att nyakanaler, t.ex. de politiska partierna närstående stiftelser, då kan användas.Utskottet utgår emellertid ifrån att nuvarande ordning för sökande av bidragvia SIDA bibehålls. Därmed får yrkande 10 i motion U204 anses besvarat. Bistånd för ekonomisk återhämtning, särskilda insatser iskuldtyngda länder Såväl som kommunisterna ochmiljöpartiet betonar behovet av att de åtgärder för att lösa u-ländernasskuldproblem som måste vidtas skall ta ökad hänsyn till sociala faktorer ochförhållandena i varje enskilt land. konstaterar att skuldkrisenoch den missriktade ekonomiska politik många , särskilt i , förtunder har drivit fram ett behov av omfattande och långtgåendeekonomiska reformer. Dessa reformer, en kombination av skuldavskrivningar ochstrukturanpassning, måste ha ett mänskligt ansikte, framhåller imotion U204. Ävencenterpartiet pekar i motion U244 på risken att strukturan- . passningsprogrammenoch deras krav på ekonomisk åtstramning går ut över desociala sektorerna, t.ex. hälsovård, miljövård, utbildning, byut- 1989/90:UU15 vecklingoch livsmedelsförsörjning i storstadsslummen. anser att detendast är att behandla symptomen och inte de verkliga problemen om man ensidigtriktar intresset och åtgärderna mot skuldkris. Risken är enligtcenterpartiet att skuldkrisen och strukturanpassningsprogrammen driver fram enkortsiktighet i utvecklingstänkandet som kan få allvarliga konsekvenser. Densvenska strategin är enligt uppfattning inte genomtänkt, genomatt vi å ena sidan kritiserar och för alltför hårdhäntaprogram, å andra sidan knyter det svenska biståndet allt starkare till dessaprogram. Enligt (motion U244 och motion U235) bör bl.a. Sverigearbeta för att bistå genom att anpassa de handelspolitiskaspelreglerna bättre till deras förutsättningar. sårbarhet ivärldshandeln och deras sämre konkurrensförmåga har inneburit svårapåfrestningar för deras ekonomier. Konsekvenserna för relationerna mellan i-och av en fri och öppen handel bör därför undersökas, ansermotionärerna i motion U235. bör också överväga hur vi skall kunna ökade rika marknadernas tillgänglighet för u-landsvaror, hur vi viainternationella försäkringrrange-mang skall öka investeringar i samthur teknik- och kunskapsöverföring skall underlättas. kommunisterna framför i motionerna U213,U216 och U251 uppfattningen att , för att bistå dessa länder, måste delsändra sin egen skuldpolitik, dels ta internationella initiativ. Motionärernaanser att det sätt på vilket skuldbörda nu åtgärdas(strukturanpassningsprogram) är ett brott mot FN-deklarationen om rätten tillutveckling. kommunisterna förordar att helt tar avståndfrån lMF:s strukturanpassningsprogram. I stället förordar motionärernaalternativa strategier, t.ex. den som presenterats av ECA (FN:s ekonomiskakommission för ), så att strukturanpassningen skapar balans i valuta,budget och penningmarknad som den är skonsammare mot de socialasektorerna och de utsatta grupperna. skuldbörda skall enligt vänsterpartietkommunisterna i motion U213 lösas genom nya metoder. Skulder till affärsbanker,stater och multilaterala institutioner måste behandlas olika. Generellt anservpk att skall verka för en allmän avskrivning av skulder.Ett sätt att finansiera en avskrivning av skulderna skulle kunna vara en allmänomsättningsskatt på börshandeln. Denna fråga bör enligt motion U214 utredas.Därtill bör enligt motionärerna en arbetsgrupp tillsättas för att analysera deolika förslag till skuldavskrivning som framförts. I likhet med kommunisterna är miljöpartieti motion U220 mycket kritiskt till de strukturanpassningsprogram som pågår med stöd av IMF och . bör enligt motverka dessa program eftersom de leder till social nedrustning och ensidig satsning på export. I stället bör lägga fram förslag om sådana strukturförändringar som bygger på självtillit och i första hand 54 tillgodoserde grundläggande behoven hos landets fattiga. del börenligt motionärerna inte användas till att ersätta internationella 1989/90:UU15 banker ochinstitutioner för uteblivna skuldåterbetalningar utan dessa risker får bäras avkreditgivarna själva. framför också i motion U220 att Sverigeskall motarbeta de multinationella företagens världsomspännande inflytande överenskilda länder. samlade privata och offentliga skulder uppgårtill ca . Den övervägande delen faller på iLatinamerika och (ca 40 resp. ). Länderna i svarar för 15 %medan övrig skuldsättning faller bl.a. på (och ). Defattigaste länderna (IDA-länderna), till vilka de flesta av de afrikanskaländerna söder om hör, svarar endast för av upplåningen. Samtidigtär situationen för dessa länder mer betungande eftersom skuldbördan ochskuldtjänsten utgör en relativt sett större andel av ländernas BNP. Räntor och amorteringar på skuldbeloppen har medfört attnettoka-pitalflödet från i-länder till u-Iänder sjunkit och i många fall blivitnegativt. Som framförs i propositionen utgör skuldkrisen därmed ett allvarligthinder för dessa länders möjligheter att mobilisera de resurser som behövs föratt de skall kunna åstadkomma en ekonomisk och social återhämtning och läggagrunden för en långsiktigt hållbar utveckling. Exempelvis har med dennautveckling ökat sitt biståndsberoende. För att komma till rätta med den allvarliga situationenskulle man förenklat och i princip kunna tala om två vägar; att de olikalångivarna av- eller nedskriver skulderna och att får hjälp med attstärka sin produktionsförmåga så att de kan avbetala sina skulder. I praktikenmåste det bli fråga om en kombination av olika åtgärder anpassade efter vartlands situation och efter de olika långivarna. Utskottet får konstatera att entotal avskrivning av samlade skulder är helt orealistisk redan avdet skälet att det rör sig om många olika kategorier av lån, låntagare ochlångivare. och andra internationella finansieringsorgans lån kaninte skrivas av utan måste betalas tillbaka om dessa skall kunna fortsätta sinverksamhet. Det som föreslås i motion U220 om att internationella banker ochinstitutioner till vilka t.ex. hör inte skall kompenseras föruteblivna återbetalningar utan själva skall bära sina förluster kan utskottetinte hålla med om eftersom detta i första hand skulle drabba själva.Om inte ett Världsbankslån sköts fördyras bankens upplåning och därmedförsvåras möjligheten till fördelaktig kreditgiv-ning till andra medlemsländer.Därmed kan återhämtning allvarligt försvåras. Yrkande 16 i motion U220 (mp) avstyrks därför. En betydande del av skulder har lämnats avkommersiella 55 långivare i i-länderna. Dessa har till viss del kunnatreduceras genom olika marknadsbaserade lösningar som t.ex. skuldåterköp, byten av 1989/90:UU15 skuldermot olika former av investeringar (s.k. swaps), räntekapitalise-ring,omvandling av skulder till värdepapper m.m. En ren avskrivning av skulderna har endast ägtrum i fråga om ett antal biståndskrediter. skrev ienlighet med en resolution i av de skulder som härrörde från dettidigare systemet med biståndskrediter och som givits till de minst utveckladeländerna. 1986 gjordes samma sak för . har fleraandra i-länder beslutat vidta liknande åtgärder. Även om avskrivning av skulder till de internationellafinansiella institutionerna inte är möjlig med nuvarande regler har detinternationella samfundet insett att de hårdast skuldsatta länderna inte avegen kraft kommer att kunna klara av sin skuldbörda. var bland deförsta länderna som vidtog skuldlättnadsåtgärder och har därefter varitpådrivande i arbetet på att få till stånd olika konkreta åtgärder för att lättaskuldbördan för de fattigaste länderna. Skuldlättnadsåtgärder utarbetasgemensamt för skulder som u-Iänderna har till och andra banker ochfinansieringsinstitut, för de offentliga skulderna och de skulder somgaranteras offentligt också i långivarländerna, dvs. bistånds- ochexportkrediter (de s.k. Parisklubbsskulderna), och för kommersiella skulder. För samtliga dessa skuldvarianter har betydelsefullagenombrott ägt rum under den allra inte minst på grund av svenskainitiativ. Ett exempel är det initiativ som tog i Världsbankenom att använda en del av lån på mjuka villkor, de s.k.IDA-villkoren, för att hjälpa de fattiga länderna med deras återbetalning avtidigare tagna lån till marknads-mässiga och därmed hårdarevillkor, s.k. IBRJD-villkor. Ett annat bidrag till att minska skuldbördan för defattigaste länderna i var den överenskommelse om mjukakonsolideringsvillkor som samtliga långivarländer i den s.k. Parisklubbenöverenskom (de s.k. Torontovillkoren). En annan åtgärd är den utvidgadefonden för strukturanpassning (ESAF) som ()inrättade för att kunna ställa medel till förmånliga villkor till defattigaste länderna som genomför strukturanpassningsprogram. bidrartill denna fond med 150 milj.kr. harockså stött olika åtgärder för att minska de kommersiella skulderna bl.a. genomåterköp av fordringar. Det arbete som redan utförts med syfte att genomnedskrivning av lån och uppmjukning av lånevillkor lätta på de fattigaste ländernas skuldbördor är enligt utskottets uppfattning otillräckligt. Ytterligare åtgärder behövs. Framför allt krävs ytterligare insatser för de fattigaste länderna. SIDA har föreslagit en svensk skuldstrategi för de fattigaste och svårast skuldsatta länderna. Bland de lösningar på dessa länders skuldkris som föreslås ingår ökade bilaterala skuldlättnader, radikal förändring av den administrativa mekanismen för skuldför handlingar, omprövning av IMF:s roll, nedskrivning av de kommer siella krediter givit låginkomstländerna, refinansiering 56 av lån på kommersiella villkor givna av andra multilaterala kreditinsti- tut samtbilateralt stöd åt att administrativt hantera sina 1989/90:UUl5 skulder.Utskottet välkomnar detta initiativ som ett led i ett fortsatt aktivtsvenskt arbete på detta område. I motsats till vad som framförs i m.otionU213 (vpk) anser utskottet att de åtgärder som vidtas är en framkomligväg att lindra skuldbördorna. Vi måste fortsätta att arbeta på dettasätt som nya angreppssätt måste sökas och ett ökat Det är som utskottet redan tidigare påpekat inte möjligtför att ensamt utarbeta åtgärder för att lösa den väldiga skuldkrisen.I stället arbetar tillsammans med andra länder för att finna lösningarsärskilt för de fattigaste länderna i . Det initiativ till skuldstrategisom SIDA tagjt förutsätter t.ex. samarbete i största möjliga utsträckning medövriga nordiska länder. En internationell omsättningsskatt på börshandel somföreslås i motion U214 tillhör dock inte de åtgärder som utskottet finnerrealistiska att genomföra. Utskottet vill betona vikten av att de åtgärder somutarbetas utformas med hänsyn till situationen i olika länder, att olika typerav skuld måste behandlas olika och till att en rimlig bördefördelning åstadkomsmellan de olika långivarna. Utskottet betonar också behovet av kraftigt ökade resurserfrån i-länderna i enlighet med och i enlighet med detbeslut som fattats av DAC:s medlemsländer att avsätta av BNP i officielltbistånd till . Ytterligare resurser krävs även bl.a. genom att deprivata bankerna ökar sin nettoutbetalning eller att de skriver av sinafordringar i samband med skuldreduktionsoperatio-ner. Utskottet anser dock inteatt det finns behov av ytterligare analyser av olika skuldlättnadsåtgärderannat än de analyser som löpande görs internationellt med syfte att söka lösaskuldkrisen. Härmed avstyrks yrkandena 4, 5 och 6 i motion U213 (vpk)och motion U214 (vpk). Skuldlättnadsåtgärderna utgör en del av de åtgärder somvidtas för att minska skuldbördor och därigenom återupprätta deraskreditvärdighet så att de mer självständigt kan utnyttja internationellaekonomiska resursflöden för sin utveckling. Utskottet kan konstatera att detockså är endast mindre del av anslaget för särskilda insatser i skuldtyngdaländer som går till direkt skuldlättnad. Huvuddelen av anslaget används tillatt inom ramen för internationellt samordnade insatser på olika sätt stödjaolika ekonomiska återhämtningsprogram. Dessa återhämtningsprogram (de kallas ocksåstrukturanpassnings program) som oftast utarbetas i samarbete med och har som syfte att reformera skuldländernas ekonomier, avveckla oba lanser, uppnå tillväxt och internationell kreditvärdighet. De åtgärder som genomförs i allmänhet är en liberalisering av handeln, mer marknadsanpassade valutakurser, en minskning av budgetunderskot ten, högre jordbrukspriser som incitament till större produktion, effek tivisering av statliga företag m.m. 57 Enligt utskottets uppfattning är dessa anpassningsprogrammed de 1989/90:UU15 ekonomisk-politiska reformer som de omfattar nödvändiga. allra flesta fallen har anpassningsprogrammen utarbetats i samarbete med IMFoch , och utskottet bedömer att dessa institutioner oftast kan geländerna ett viktigt stöd i att utforma programmen. Deras deltagande är dockinte ett villkor. Det är däremot ekonomisk-politiska reformer i bl.a. dettjugotal av de fattigaste och mest skuldtyngda länderna söder om somgenomför denna s.k, strukturanpassning. Utskottet delar alltså inte denuppfattning som bl.a. framförs i motionerna U213 och U220 att inteskall de stödja de strukturanpassningsprogram som utarbetats i samarbete medIMF och . Utskottet avstyrker därmed yrkande 2 i motion U213 (vplt)och yrkande 9 i motion U220 (mp). En strategi för en hållbar utveckling måste emellertidvara långsiktigt inriktad. Denna uppfattning delar utskottet med regeringen ochmotionärerna i motion U244 (c).