bet · GD01KrU30 · 1989-12-31 00:00:00 — Närdet är särskilt föreskrivet att nämndemän skall Ingå i rätten, är kammarrättdomför med tre lagfarna ledamöter och två nämndemän. Fler än fyra lagfarnaledamöter och tre nämndemän får i sådant fall ej sitta i rätten. Kammarrätt ärdock domför utan nämndemän 1. vid prövning av besvär överbeslut som ej innebär att målet avgöres, 2. vid förordnande rörande saken iavvaktan på målets avgörande samt vid annan åtgärd som avser endast målsberedande, 3. vid beslut varigenom domstolenskiljer sig från målet utan att detta prövats i sak. Handlägges mål som avses i andra stycket gemensamtmed annat mål, får nämndemän deltaga vid handläggningen även av det senaremålet. 1 Senastelydelse 1981:282. 2 Senastelydelse 1984: 135. Om domförhet vid behandling av mål om fastighetstaxering finns bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Bestämmelser om domförhet vid behandling av kommunalbesvärsmål finns i 13 a §. Om domförhet vid behand ling av vissa mål finns bestäm melser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) och lagen (1990:000) om granskningoch kontroll av filmer och videogram. Bestämmelser om domförhet vidbehandling av kommunalbesvärsmål finns i 13 a §. Vid beslut om avskrivning av mål efter återkallelseär kammarrätten domför med en lagfaren domare. Regeringenbestämmer i vilken omfattning åtgärd som avser endast beredandet av ett mål fårvidtas av en lagfaren ledamot i kammarrätten eller av en annan tjänsteman viddenna. 1989/90: KrU 30 Bilaga 1 Denna lag träder i kraftden . Av utskottet föreslagen ändring i regeringens förslag till Lag om granskning och kontroll av filmer och videogram 1989/90: KrU30 Bilaga 2 Biografbyrån får för en viss filmfestival elier ettliknande evenemang medge att framställningar i filmer eller videogram visas förpersoner , även om framställningarna inte har granskats ochgodkänts för visning. Ett sådant medgivande får förenas med villkor sombiografbyrån finner nödvändiga. Biografbyrån får för en vissfilmfestival eller ett vbst annat konstnärligt eller ideellt evenemang medgeatt framställningar i filmer eller videogram visas för personer ,även om framställningarna inte har granskats och godkänts för visning. Ettsådant medgivande får förenas med villkor som biografbyrån finner nödvändiga. T . o r- 1 j l989/90:KrU30 Ireservation 3 foreslagen ändring i regeringens g 3 förslag till Lag om granskning och kontroll av filmer och videogram Regeringens förslag Reservanternas förslag 1§ Framställningen i en film ellerett videogram skall vara granskad och godkänd av , innan denfår visas vid allmän sammankomst eller offentlig tillställning. En film eller ett videogram fårinte heller i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte spridas genomförsäljning eller uthyrning utan att ha granskats och godkänts avbiografbyrån. 8§ Då en av biografbyrån granskadoch godkänd framställning vistis vid en allmän sammankomst eller offentligtillställning, skall ett av biografbyrån utfårdat tillståndskort finnastillgängligt. En film eller ett videogram somtillhandahålb genom försäljning eller uthyrning skall vara försedd med uppgifiatt framställningen i filmen eller videogrammet har granskats och godkäntsenligt 1 § andra stycket. 9§ Avgift för granskning enligtdenna lag tas ut med 1. grundavgift 200kr., 2. tidsavgift 45kr. vid normal visningshastighet, dock , 3. avgift förvarje tillståndskort 3. avgift för varje tillståndskort utöver det första med . utöver det första med , 4.särskild avgift för varje film eller videogram med . Tidsavgift tas inte ut om en film och särskild avgifi tas eller ett videogram till väsentlig inte ut om en film eller ett video del är en dokumentär framställ- gram till väsentlig del är en doku- ning. Om en film eller ett videogram har en speltid under femminuter vid normal visningshastighet utgår avgiften för varje tillståndskortutöver det första med . 20 § Film, videogram och utrustning Film, videogram och utrustning som använts i strid med 1 § skall som använts i strid med 1 § första förklaras förverkade, om det inte stycket skall förklaras förverkade, c om det inte är uppenbart oskäligt. 1989/90:KrU30 Bilaga 4 Ireservation 5 föreslagen ändring i regeringens förslag till Lag om granskning och kontroll av filmer och videogram S§ Framställningen i en film eller Framställningen i en film eller ett videogram får inte godkännas ett videogram får inte godkännas för visning för barn , för visning för barn , eller under femton , år, om den kan vålla barn i den eller under , om den kan aktuella åldersgruppen psykisk vålla barn i den aktuella ålders skada, gruppen psykisk skada. 1989/90:KrU30 Bilaga 5 Ireservation 7 föreslagen ändring i regeringens förslag till Lagom granskning och kontroll av filmer och videogram Vidprövning av mål enligt denna lag består kammarrätten av tre lagfarna ledamötersamt två särskilda ledamöter. Av de särskilda ledamöterna skall en hasärskilda kunskaper om film och en i beteendevetenskap. Även om en av de särskildaledamöterna är frånvarande, får målet avgöras om tre av kammarrättens ledmöterär ense om slutet. Vidhandläggning av mål enligt denna lag skall nämndemän ingå i kammarrätten. Kammarrättenär dock domför utan de särskilda ledamöterna i sådana fall som anges i 12 §andra stycket 1-3 lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. . . , . Konstitutionsutskottetsyttrande Bi,ga g För beredning har tillkulturutskottet hänvisats proposition 1989/90:70 om våldsskildringar i rörligabilder m.m. Propositionen innehåller förslag till lagstiftning som tillhörkonstitutionsutskottets ansvarsområde. har den 22 februari1990 hos hemställt om yttrande dels över propositionen,dels de under allmänna motionstiden väckta motionerna 1989/90:Kr214, Kr2S0 ochKr285, dels de motioner som kan komma att väckas med anledning av motionen. Medanledningen av propositionen har åtta motioner väckts, nämligen 1989/90:Kr5-12. Konstitutionsutskottetbegränsar sitt yttrande till de lagstiftningsfrågor m.m. som direkt rörkonstitutionsutskottets ansvarsområde. Sådana frågor tas upp i samtliga nunämnda motioner. Lagutskottethar till överlämnat den under denallmänna motionstiden väckta motionen 1988/90:L716 yrkande 2. Motionsyrkandetgäller förbättrad upplysning om de skadliga effekterna av pornografi- ochvåldsskildringar och har nära samband med frågor som tas upp i propositionen.Konstitutionsutskottet har överlämnat motionsyrkandet till kulturutskottet. Propositionens innehåll i huvudsak Propositioneninnehåller flera olika förslag till åtgärder mot skador av våldsskildringar ifilmer och videogram antingen de skall visas offentligt eller är avsedda förprivat bruk. lag om granskning och kontroll av filmer och videogram införs. Den ersätterden nuvarande regleringen i biografförordningen av förhandsgranskning av sådanafilmer och videogram som skall visas offentligt. Däremot föreslås inte någonobligatorisk förhandsgranskning av filmer och videogram som är avsedda förprivat bruk. För att komma till rätta med skadeverkningarna av våldsskildringari sådana filmer och videogram föreslås i stället ett åtgärdsprogram med i huvudsakföljande innehåll. Förolaga våldsskildring höjs straffmaximum från fångelse tillfångelse . Även oaktsam spridning av sådana våldsskildringar iyrkesmässig verksamhet eller eljest i förvärvssyfte straffbeläggs. föreslagna lagen om granskning och kontroll av filmer och videogramföreskrivs att skall få utvidgade uppgifter ochbefogenheter när det gäller inspektion och kontroll av videogram- 1989/90:KrU30 marknaden.Lagen innehåller även bestämmelser om ett register över Bilaga 6 allavideogramdistributörer. I lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud-och bildupptagningar vidgas skyldigheten att lämna pliktexemplar av videogramtill arkivet för ljud och bild. I fråga om videogram som inte har getts in förgranskning till , skall pliktexemplar lämnas så snart somvideogrammet har gjorts tillgängligt för allmänheten. Pliktexemplaren skallåtföljas av kortfattade skriftliga uppgifter om videogrammets innehåll. Sådanauppgifter skall särskilt avse huruvida videogrammet innehåller våldsscener.Över de ingivna pliktexemplaren skall föras ett särskilt register med hjälp avautomatisk databehandling. Den som är skyldig att ge in pliktexemplar skallföra en förteckning över videogram som omfattas av plikten. Ett råd mot skadliga våldsskildringar i rörliga bilderinrättas. Det skall ha till uppgift att följa marknadsutvecklingen och tainitiativ till ett informations- och utbildningsprogram på videogramområdet.Rådet skall främja utbildning i mediekunskap inom och utom skolväsendet. Rådetskall också ge stöd åt frivilliga grupper, som har till syfte att följavideomarknaden och göra insatser för att organisera alternativ verksamhet ochmedieutbildning. Det statliga stödet för kvalitetsfilm ochkvalitetsvideogram byggs ut i syfte att förstärka insatserna mot skadligavåldsskildringar. Bestämmelser i regeringsformen om yttrande- ochmötesfriheterna Enligt 2 kap. 1 § första stycket regeringsformen är varjemedborgare gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet och mötesfrihet.Yttrandefrihet är enligt punkt 1 i stycket frihet att i tal, skrift eller bildeller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter ochkänslor. Med mötesfrihet förstås vidare enligt punkt 3 i stycket frihet attanordna och bevista sammankomst för upplysning, meningsyttring eller annatliknande syfte eller för framförande av konstnärligt verk. Yttrandefriheten,mötesfriheten och vissa andra fri-och rättigheter får begränsas genom lag i denutsträckning som regeringsformen medger. En sådan begränsning får göras endastför att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle.Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till detändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgörett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar (2kap. 12 § första och andra styckena). Utöver dessa allmänna bestämmelser finns särskildaföreskrifter när det gäller begränsningar av yttrandefriheten. Sådanabegränsningar får ske med hänsyn till rikets säkerhet, folkförsörjningen,allmän ordning och säkerhet, enskilds anseende, privatlivets helgd ellerförebyggandet och beivrandet av brott. Vidare får friheten att yttra sig inäringsverksamhet begränsas. I övrigt får begränsningar av yttrandefrihetenske endast om särskilt viktiga skäl föranleder det (2 kap. 13 § första 4 1989/90. stycket).Vid bedömandet av vilka begränsningar som får ske med stöd 1989/90:KrU30 av dessabestämmelser skall särskilt beaktas vikten av vidaste möjliga Bilaga 6 yttrandefriheti politiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga och kulturella angelägenheter(2 kap. 13 § andra stycket). Även för begränsningar i mötesfriheten gäller särskilda föreskrifter.Mötesfriheten får begränsas endast av hänsyn till rikets säkerhet, till ordningoch säkerhet vid sammankomsten eller demonstrationen eller till trafiken ellerför att motverka farsot (2 kap. 14 § första stycket). De nu redovisade bestämmelserna fick i allt väsentligt sinnuvarande utformning genom lagen (1976:871) om ändring i regeringsformen.Enligt punkt 4 i övergångsbestämmelserna till lagen i den fr.o.m. den 1januari 1986 gällande lydelsen får utan hinder av 2 kap. 1 § 3 och 14 § förstastycket i lag föreskrivas att filmer och videogram icke får visas offentligt,om de ej har godkänts för sådan visning. Förhandsgranskning av film och videogram för privat bruk Frågan om förhandsgranskning av filmer och videogram harett nära samband med frågan om ett utvidgat grundlagsskydd för andra medier ändet tryckta ordet. Denna fråga har utretts av två parlamentariskt sammansattakommittéer massmedieutredningen och yttrandefrihetsutredningen.Yttrandefrihetsutredningen avgav betänkandet (SOU 1983:70) Värnayttrandefriheten. Där föreslog utredningen en ny grundlag yttrandefrihetsgrundlag med bestämmelser för program i eter- ochtrådsändningar, ljudupptagningar, upptagningar av rörliga bilder samt sådanasceniska framställningar och utställningar som har en särskilt utsedd utgivare.En central beståndsdel i förslaget var ett principiellt förbud mot censur.Bestämmelser om förhandsgranskning skulle dock medges såvitt gäller visning avfilrner och videogram för barn och ungdom. Förslaget innebar också att ettsärskilt ensamansvar skulle införas beträffande de grundlagsskyddade medierna i första hand för en särskilt utsedd utgivare och i andra hand för den sombedriver verksamheten. På grundval av förslaget remitterade regeringen tilllagrådet förslag till utvidgat grundlagsskydd för andra medier än det trycktaordet. Vid ärendets fortsatta beredning konstaterade regeringen att det i detdåvarande läget fick bedömas som osäkert om det gick att åstadkomma en bredenighet i i fråga om den lagtekniska lösningen av hur man bör skapaett utbyggt grundlagsskydd för fler medier än det tryckta ordet. Regeringenfann att ytterligare beredning måste äga rum och att denna naturligtvis bordeske på sådant sätt alt företrädare för riksdagspartierna i någon form deltoghäri (prop. 1986/87:151 s. 320). Enligt 8 kap. 15 § regeringsformen stiftas grundlag genomtvå lika-lydande beslut. Det andra beslutet får enligt paragrafen ej fattas,förrän det efter det första beslutet har hållits val till i helariket och den nyvalda samlats. Som huvudregel gäller enligt paragrafenvidare att skall förflyta mellan den tidpunkt då ärendetförsta gången anmäldes i kammare och valet. sommarenoch bereddes frågan om utvidgat grundlags- 1989/90:KrU30 skydd förandra medier än det tryckta ordet i under Bilaga 6 medverkanav företrädare för riksdagspartierna. Det gick inte att uppnå någon enighet omett grundlagsförslag före riksdagsvalet . Beredningsarbetet avbröts därför. Vid riksdagsbehandlingen av proposition 1986/87:151uttalade att det var angeläget att det utrednings- ochberedningsarbete som lagts ned i syfte att åstadkommagrundlagsskydd för vissa andra uttrycksformer än det tryckta ordet leder tillgrundlagsreglering. Enligt syntes det fortsattaberedningsarbetet i huvudsak kunna inriktas på att underkasta det omfattandesakliga materialet en ny prövning, som i stor utsträckning kunde utgå från debedömningar yttrandefrihetsutredningen hade gjort. Med tanke på frågansbetydelse och det angelägna i att uppnå en bred politisk enighet ansågutskottet att beredningsarbetet skulle ske under parlamentarisk medverkan avrepresentanter för de politiska partierna i . Beredningsarbetet bordeenligt inriktas mot en lösning i enlighet med principernaför yttrandefrihetsutredningens förslag, dvs. en särskild grundlag för deaktuella medierna (KU 1987/88:36). Beredningsarbetet har återupptagits i regeringskansliet.Det sker under medverkan av företrädare för riksdagspartierna. Bestämmelsernaom grundlagsstiftning i 8 kap. 15 § regeringsformen innebär att ett förslagtill särskild grundlag måste föreläggas senast föratt det första lagstiftningsbeslutet skall kunna fattas före riksdagsvalet1991. Den nya grundlagen kan i så fall sedan ett andra beslut fattats eftervalet träda i kraft . Alltsedan användningen av videoapparater och uthyrning ochförsäljning av videogram har blivit allmänt förekommande har våldsskildringarnai videogram gett upphov till oro. Särskilt det förhållandet att barn ochungdomar i ökad utsträckning har fått tillgång till sådana videogram har ingettstarka betänkligheter. har samhällets åtgärder motvåldsskildringarna i videogram inriktats på ingripanden i efterhand. Somframgår av redogörelsen i propositionen av den debatt i frågan som harförekommit har det från många håll framställts krav på förhandsgranskning ellercensur av videogram som tillhandahålls för den privata marknaden. Frågan harockså varit föremål för riksdagsbehandling. har vid några tillfållenavslagit motionsyrkanden om att den obligatoriska förhandsgranskningen avvideogram skall utvidgas till att omfatta även sådana som är avsedda för privatbruk (KU 1985/86:11, rskr. 40, KU 1987/88:36, rskr. 290 och 1989/90:KU6).Riksdagen hänvisade därvid till det arbete som har legat till grund för den nuaktuella propositionen och att det arbetet inte borde föregripas. Genom propositionen har regeringen som framgått av detföregående valt att inte föreslå införandet av obligatorisk förhandsgranskning av videogram som sprids direkt till den enskilde konsumenten genom uthyrning eller försäljning. Enligt departementschefen är den effekt en 51 vidgadcensur skulle ge inte tillräcklig för att nå syftet att komma till rätta meddet problem som våldsskildringarna i rörliga bilder utgör. Han anförvidare att en censur av videogram som tillhandahålls den Bilaga 6 enskildekonsumenten inom handeln inte kommer att hindra att det också i fortsättningenfinns en marknad utanför den etablerade handeln. Denna marknad har enligtdepartementschefen en stor omfattning och kan snarare förväntasväxa om samhället koncentrerar sina insatser mot våldsskildringar till censur.Departementschefen menar att effekten av en censur därmed kan bli en merpassiv hållning från samhällets sida till skadliga våldsskildringar i rörligabilder. Han anser att de samhälleliga insatserna i kampen mot skadligavåldsskildringar måste utgå från de verkliga förhållandena när det gällertillgängligheten av skadliga videogram och att detta måste innefatta både denlegala handeln, den illegala marknaden och möjligheterna till direktimportetc. Enligt departementschefen har censur av videogram med extremvåld för denenskilde konsumenten en mycket liten effekt på det totala utbudet avvåldsskildringar på biograf, video och TV. För att komma till rätta med heladetta utbud av våldsskildringar anser han att det behövs andra insatser äncensur av extrema våldsskildringar. Med hänsyn till den begränsade verkan av censur avvideogram avsedda för den enskilde konsumenten blir departementschefens slutsatsatt en sådan åtgärd inte kan anses motiverad mot bakgrund av grundlagensbestämmelser. De förslag till lagstiftning som läggs fram i propositionen harenligt departementschefen större effekt än censur utan att medföra sålångtgående ingrepp i yttrandefriheten. Han pekar därvid särskilt på förslagenom effektivare kontroll och tillsyn över marknaden och om höjning avstraffmaximum för brottet olaga våldsskildring från sex månaders fångelse tillfångelse . Enligt motion KrS av m.fl. (fp) är denavgörande frågan om det utöver bestämmelserna om videovåldsbrotten i brottsbalkenoch förhandsgranskning av videogram som skall visas offentligt också skallinföras en förhandsgranskning av sådan videofilm som visas i hemmen.Motionärerna anför att det är en liberal princip att publicering av skrifter,bilder m.m. skall kunna ske utan förhandsgranskning och att prövningen avhuruvida gränsen för det tillåtna har överskridits skall göras efterpubliceringen. För att man skall göra avsteg från denna princip krävs enligtmotionärerna mycket starka skäl. Effekten av en inskränkning i yttrandefrihetenmåste stå i proportion till ingripandet. Motionärerna kommer till slutsatsenatt en så ingripande åtgärd som generell förhandsgranskning av alla filmer ochvideogram inte skulle ha en sådan positiv effekt att de kan förorda den. I motion Krö yrkande 2 av m.fl. (vpk)förklarar motio närerna att kommunisterna under en följd av år genom motioner har aktualiserat behovet av en förhandsgranskning under yttrandefrihetsrättsligt acceptabla former som sprids till allmänheten för privat bruk. Motionärerna förklarar vidare att de tvingas konstatera att en obligatorisk förhandsgranskning av videogram för försäljning 52 och uthyrning är praktiskt otymplig; en stor kontrollapparat måste Dessutom får enligt motionärerna en förhandsgranskning /90:KrU30 med den situation som råder på mediaområdet endast enbegränsad Bilaga 6 effekt. Motionärerna anser att det är viktigt attkontinuerligt utvärdera vilka effekter den nya lagstiftningen kommer att S.Försvinner inte de råa kvinnoförnedrande filmerna från marknaden, återstårenligt motionärerna endast förhandsgranskning. I motion KrlO yrkande 4 av m.fl. (s)konstateras att kravet på snabba och kraftfulla åtgärder mot våldsskildringar irörliga bilder har ett brett och folkligt stöd och att det framför allt blandpersoner med ett särskilt ansvar för barn och ungdomar har rests krav på ingripandei form av en allmän och obligatorisk statlig förhandsgranskning av allavideogram för privat bruk. Motionärerna pekar på att många andra länder harinfört allmän förhandsgranskning av videogram. De anför att enförhandsgranskning självfallet inte kan lösa problemen ensam utan att den måstekombineras med en serie positiva åtgärder. De informations- ochutbildningsinsatser som föreslås i propositionen finner motionärerna lovvärda,och de anser att det är bra att strafQatituden höjs. De menar dock att det ärtveksamt om en straffskärpning i sig får större effekt än allmänförhandsgranskning. Motionärerna anser också att det är utmärkt att fler vuxnaoch organisationer engageras i arbetet med att leta efter sådana filmer somavses med straffbestämmelserna. De anser emellertid att dessa åtgärder ärotillräckliga. Detsamma gäller de förslag om registrering av videogram somläggs fram i propositionen. Motionärerna pekar också på att en ordning medallmän obligatorisk förhandsgranskning sannolikt av några hundra filmer perår skulle innebära en enhetlig bedömning av alla videogram i hela landet.Förslaget i propositionen kan däremot enligt motionärerna medföra att filmerbedöms olika i olika delar av landet. Trots de nu angivna invändningarna motförslaget förklarar de att de är beredda att pröva de föreslagna åtgärderna. Omden föreslagna lagen inte får den avsedda effekten, anser dock motionärernaatt ett förslag om allmän förhandsgranskning bör föreläggas två årefter det att lagen trätt i kraft. Enligt motion Kr250 av m.fl. (fp) är detangeläget att komma till rätta med de problem som ett förråande videoutbud förmed sig. Motionärerna anför att det finns både principiella och praktiskasvårigheter men att det är angeläget att finna en eller flera framkomstvägar.De förklarar att de är beredda att acceptera förhandsgranskning av film somvänder sig till de yngsta grupperna. I motion Krll av m.fl. (s) anförmotionärerna att det förhållandet att den frivilliga förhandsgranskningen är av så stor omfattning med kraft tillbakavisar argumentet att det skulle vara en allvarlig begränsning av yttrandefriheten att införa obligatorisk förhandsgranskning. De anför vidare att de åtgärder som föreslås i propositionen till en del är vällovliga men att de är otillräckliga, och att intresset av att ge skydd mot de skadeverkningar som våldsskild ringar kan medföra väger tyngre än de begränsningar i yttrandefrihe ten som en obligatorisk förhandsgranskning skulle innebära. Motionä- 53 rerna kräver därför en lag om allmän förhandsgranskning av samtliga videogramsom utbjuds till försäljning och uthyrning. Liknande syn- 1989/90:KrU30 punkteroch samma krav på lagstiftning förs fram i motion Kr7 av Bilaga 6 ElverJorisson m.fl. (fp). I den motionen pekar motionärerna också på att ett systemmed förhandsgranskning skulle innebära en enhetlighet i bedömningen tillskillnad från en ordning med ingripanden i efterhand. Liknande krav pålagstiftning om förhandsgranskning av videogram förs fram i motionerna Kr214av m.fl. (c), Kr285 yrkande 1 av m.fl. (mp) ochKr9 av och (båda fp). I motion Krl2yrkande 1 av m.fl. (c) krävs också förhandsgranskning.Motionärerna anför att bör lägga fast en ordning som innebär sammagransknings- och ansvarsregler för hela film- och videogramområdet.Motionärerna föreslår därför i enlighet med detta ändringar i propositionensförslag till lag om granskning och kontroll av filmer och videogram. Som utskottet redan inledningsvis berört i dettabetänkande innebär regeringsformens bestämmelser om yttrandefriheten attgrundlagen intar en mycket restriktiv hållning till censurliknandebegränsningar av yttrandefriheten.