bet · GD01AU11 · 1989-12-31 00:00:00 — Många län hade endast arbetslöshet.1 skogslänen däremot låg nivån på över 1,. avviker kraftigt frånandra län med en arbetslöshet på över 3,. I rapporten förutses arbetslöshetenkomma att stiga något och . Ca 180 000 personer är deltidsarbetslösa. Av dessa ärungefår 50 000 anmälda vid arbetsförmedlingarna. Övriga är personer som i AKUuppger sig ha för liten arbetstid och vill arbeta mer. Deltidsarbetslöshetenär enligt rapporten främst ett problem i skogslänen och på . IStockholms län är deltidsarbetslösheten endast 0,av arbetskraften, en siffrasom kan jämföras med över 3,i . De latent arbetslösa, dvs. personer som är utanförarbetsmarknaden men som vill arbeta, har minskat markant och uppgick igenomsnitt till 34 000 personer . Tre femtedelar av dessa är ungdomar iåldern . Enligt rapporten kan man ställa sig frågan om den höga andelenungdomar utgörs av studerande som vill arbeta vid sidan av studierna. Förutsättningarför arbetsmarknadspolitiken 1989/90:AU 11 Enligt propositionen har produktionstillväxten i blivit betydligt starkare än vad som bedömdes vara möjligt förett år sedan. Produktivitetsutvecklingen har dock varit svag. Sysselsättningenhar ökat kraftigt, något som varit möjligt genom att arbetskraftsutbudet ökatmer än väntat men också genom att allt fler av de arbetslösa och personer iarbetsmarknadspolitiska åtgärder har fått reguljärt arbete. Resurs- och kapacitetsutnyttjandet inom industrin liggerpå en fortsatt hög nivå. Bristen på arbetskraft, men också det högakapacitetsutnyttjandet, är i många fall en återhållande faktor för expansion. Enligt länsarbetsnämndernas bedömningar, som gjordes iseptember 1989, av utvecklingen på arbetsmarknaden t.p.m. kommer detnuvarande konjunkturläget i att bestå . Fortsatt storefterfrågan på arbetskraft väntas och arbetslösheten bedöms ligga kvar på enlåg nivå. En dämpning av efterfrågan på arbetskraft förutses dock under loppetav prognosperioden. Den höga sysselsättningen kommer att öka ytterligarenågot. Ökningen blir emellertid inte lika stor som tidigare bl.a. beroende pådet redan mycket höga arbetskraftsdeltagandet. Bristen på arbetskraft är mestuttalad inom industrin samt inom vård- och omsorgssektorn. Den rådande överhettningen och kostnadsutvecklingen iekonomin måste dämpas om ett framtida besvärligt arbetsmarknadsläge skall kunnaundvikas. 1 moderata samlingspartiets kommittémotion A252 anförs atthög sysselsättningsnivå och låg öppen arbetslöshet har dolt obalanserna påarbetsmarknaden. Följden har blivit brist på arbetskraft, en omfattandeutslagning av arbetskraften och ett stort antal människor utanför den reguljäraarbetsmarknaden. Motionärerna efterlyser långsiktiga åtgärder för en bättrefungerande arbetsmarknad i stället för brandkårsutryckningar. Åtgärder i dettasyfte är bl.a, att näringslivets konkurrenskraft återställs, att arbetskraftenfår bättre utbildning, att kostnadsutvecklingen kontrolleras, att denarbetsrättsliga lagstiftningen ändras samt att lönepolitiken blir merdifferentierad och marknadsanpassad. Även i kommittémotion A283 efterlyses långsiktigaarbetsmarknadspolitiska åtgärder för att lösa de grundläggande orsakerna tillarbetslöshet. Sysselsättningen har visserligen ökat men den ökningsom har skett ligger främst inom tjänstesektorn. Den kraftiga ökningen inomtjänstesektorn har medfört att arbetskraftsbristen ökat snabbt. ärden ekonomiska tillväxten låg och produktivitetsutvecklingen svag. Dennautveckling är en följd av att den förda ekonomiska politiken kraftigt harförstärkt de regionala obalanserna, anser motionärerna. Utskottet vill anföra följande om förutsättningarna förarbetsmarknadspolitiken. I finansplanen i årets budgetproposition (prop.1989/90:100 bil. 1) slogs fast att det centrala stabiliseringspolitiskaproblemet är inflationen. Inflationen är ett hot mot det viktigaste måletför den ekonomiska politiken, nämligen den fulla sysselsättningen. Utskottetdelar regeringens bedömning att den fulla sysselsättningen måste vara denekonomiska politikens främsta uppgift. Arbetslöshet som medel att få ned pris-och löneökningarna måste avvisas. I proposition 1989/90:114 har regeringen tagit upp denförsämrade ekonomiska utvecklingen i . Den nuvarande trenden med höginflation, alltmer urholkad konkurrenskraft och stigande underskott ibytesbalansen är ett hot mot sysselsättningen och äventyrar välSrden, framhållsdet. Åtgärder föreslås för att skapa förutsättningar för en bättre ekonomiskutveckling. Inriktningen är bl.a. att genom en utveckling avarbetsmarknadspolitiken mot utbudsstimulerande och till-växtbefrämjande åtgärdersäkerställa den fulla sysselsättningen. Ytterligare förslag i syfte att stärkaden svenska ekonomin kommer att föreläggas . Det övergripande målet för arbetsmarknadspolitiken måsteenligt utskottets mening vara arbete åt alla. Detta innebär inte enbart attarbetslösheten skall bekämpas utan också att deltagandet i arbetslivet skallstimuleras. Den aktiva arbetsmarknadspolitik som förts sedan konjunkturen vändei har bidragit till att arbetsmarknaden i många avseendenkommit att fungera väl. Antalet heltids-sysselsatta, exkl. personer iarbetsmarknadspolitiska åtgärder, har ökat med närmare 400 000 personer.Utbudet av arbetskraft har sålunda reagerat positivt på den ökade efterfråganpå arbetskraft. har antalet personer i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder minskat. Den öppna arbetslösheten ligger påen mycket låg nivå. Antalet långtidsarbetslösa och antalet deltidsarbetslösaminskar. Fler arbetshandikappade har fått arbete eller utbildning. Vad nu sagts innebär emellertid inte att läget påarbetsmarknaden är problemfritt. Bristen på arbetskraft är besvärande och harunder senare tid inneburit en överhettad arbetsmarknad med höga pris- ochlöneökningar som följd. Som ovan sagts måste den ekonomiska politiken läggagrunden för målet om full sysselsättning. har i sittbetänkande FiU20 behandlat den ekonomiska politiken. Enligt finansutskottet ärdet allt överskuggande hotet mot vår välfård en stor och okontrollerad arbetslöshet.Den ekonomiska politiken måste därför utformas med sikte på att stabiliseraekonomin, dvs. minska överhettningen och inflationen. Ett nödvändigt villkorför att arbetslösheten skall kunna hållas tillbaka är att den ekonomiska politikenfår en sådan inriktning att pris- och löneökningstakten anpassas till vad somgäller i våra viktigaste konkurrentländer. Det är också av största vikt,framhåller finansutskottet vidare, att de stabiliseringspoli- tiskaåtgärderna kombineras med långsiktigt verkande åtgärder för att 1989/90:AU11 stimulerautbudet av arbetskraft och befrämja den ekonomiska tillväxten. För egen del anser arbetsmarknadsutskottet attförutsättningen för en fortsatt framgångsrik arbetsmarknadspolitik är enframgångsrik ekonomisk politik. Arbetsmarknadspolitiken är ett viktigtkompletterande instrument för att förverkliga det övergripande målet för denekonomiska politiken om full sysselsättning. Regeringens förslag ominriktningen av den ekonomiska politiken syftar till att hejda inflationen,säkerställa samhällsekonomisk balans genom att öka utbudet av arbetskraft ochdämpa kostnadsökningarna. De föreslagna åtgärderna för att säkerställa fullsysselsättning genom en utveckling av arbetsmarknadspolitiken i riktning motutbudsstimulerande och tillväxtbe-främjande åtgärder ger enligt utskottetsmening förutsättningar för en fortsatt framgångsrik arbetsmarknadspolitik. När det gäller den låga produktivitetstillväxten ochförklaringen härtill har regeringen tillsatt en delegation somhar till uppgift att analysera produktivitetsutvecklingen i näringslivet. Utredningenskall enligt direktiven (dir. 1989:19) redovisa sitt arbete löpande i form avdelrapporter och seminarier. Slutrapport skall föreligga vid utgången av år1992. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna A252 (m)och A 283 (c) i nu behandlade delar. I propositionen framhålls att politiken iökad utsträckning varit inriktad på att öka utbudet av arbetskraft. En radåtgärder i detta syfte har vidtagits inom olika politikområden. Motiven tilldetta är bl.a. bristen på arbetskraft och den höga pris- och löneökningstakten.Bristen på arbetskraft kan komma att utgöra ett problem i ett längreperspektiv. Några faktorer som kan leda till det tas upp i propositionen.Arbetskraften kommer av demografiska orsaker att öka långsammare under1990-talet. Arbetskraftsbristen kan bl.a. av dessa skäl bli ett problem inomvissa sektorer oberoende av konjunkturläge. Kraven ökar påomställning och kompetensutveckling av arbetskraften till följd av dentekniska utvecklingen. är kraven mycket höga. Den ekonomiskaintegreringen i kan väntas leda till ökad takt i strukturomvandlingenäven i på grund av den skärpta konkurrensen. Växande miljöproblem ledertill skärpta miljökrav. Företag som inte har råd med miljöinvesteringar kommeratt slås ut. kan miljöinvesteringar stimulera utvecklingen av nyaföretag. Behoven av arbetskraft är stora. Regeringen inrättadedärför en arbetsgrupp med uppgift att ta fram förslag tillutbudsstimulanser. Gruppen har sett över olika politikområden och lagt framförslag till insatser för att stimulera arbetskraftsutbudet. Detövergripande målet för den ekonomiska politiken är arbete åt I989/90:AU11 alla.Arbetsmarknadspolitiken måste även i fortsättningen inriktas så att den högaefterfrågan på arbetskraft utnyttjas för att hjälpa grupper som även i godaarbetsmarknadslägen har svårt att få arbete. Det gäller bl.a. flyktingar ochandra invandrare, arbetshandikappade, deltidsarbetslösa, långtidsarbetslösa,latent arbetssökande och människor i glesbygd. Insatser måste göras för att höja arbetskraftsutbudet. Detär också viktigt att vidta åtgärder för att förbättra arbetsmarknadensfunktionssätt och underlätta rörligheten mellan sektorer så attarbetskraftsbehovet kan tillgodoses inom prioriterade områden av samhället. För det kommande budgetåret föreslås följande riktlinjergälla: -Arbetslinjen skall hävdas. Stöd skall lämnas till svaga grupper som har svårtatt få arbete. -Åtgärder för att tillgodose industrins arbetskraftsbehov ochrekryteringen till vård- och omsorgssektorn måste prioriteras. -Ökade insatserför att snabbare få flyktingar och andra invandrare i arbete. - En större andelarbetshandikappade skall erhålla arbete eller utbildning. - Insatserna föratt bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden skall fortsätta. För att nå dessa mål skall arbetsmarknadspolitiken än merinriktas mot utbuds- och rörlighetsunderlättande åtgärder. En effektiv arbetsförmedlingär det viktigaste instrumentet för att arbetssökande skall finna lämpligtarbete och arbetsgivare kompetent personal. Förmedlingsinsatser för flyktingaroch andra invandrare måste ges hög prioritet liksom insatser förarbetshandikappade. Insatser för långtids- och deltidsarbetslösa måste fortsätta.Utbildningsinsatserna måste hållas på en hög nivå. 1 moderata samlingspartiets kommittémotion A252 anförs attarbetsmarknadspolitiken i vid mening i fortsättningen måste inriktas på attförbättra arbetsmarknadens funktion, t.ex. genom att förbättra rörligheten påarbetsmarknaden. Arbetsmarknadspolitiken i snäv mening skall vara ettsmörjmedel. Den skall medverka till att arbetslösa personer kan få nya arbetenoch att lediga platser kan besättas. Arbetsmarknadsadministrationen skall haväl definierade arbetsuppgifter. Dess huvudsakliga uppgift skall vara atthjälpa arbetstagare att finna lämpligt arbete. Väl fungerande arbetsplatserutvecklas i samspel mellan arbetsgivare och arbetstagare. Motionärerna tarockså upp utslagningen från arbetsmarknaden och de höga kostnader detta för medsig över socialförsäkringssystemen. bör därför hos regeringen begäraen utredning om socialförsäkringssystemens effekter på arbetsutbudet. I kommittémotion A283 framhålls att insatsernainom nä rings- och regionalpolitik måste syfta till att ge arbete och utbildning i hela landet. Den internationella högkonjunkturen bör utnyttjas för att " främja kapacitetsutnyttjande och öka sysselsättningen i hela landet. Denlångsiktiga tryggheten för enskilda människor kan bäst tillgodoses genom enmer expansiv industrisektor varvid särskild uppmärksamhet bör ägnasåt småföretag. Statens insatser för arbetsmarknadspolitiska insatser måste minska. Detta sker om fler fasta arbeten skapas i I kommunbternas motion A265 pekarmotionärerna på att många människor står utanför arbetsmarknaden. Mer än 350000 människor är förtidspensionärer, ca 150 000 människor ingår i någon form avarbetsmarknadsåtgärder och uppskattningsvis 175 000 är latent arbetslösa ellerundersysselsatta. Till detta kommer flyktingar och andra invandrare som är utanarbete. är det brist på arbetskraft inom vård och omsorg samt inomindustrin. Företagen missbrukar arbetskraften, framhåller motionärerna.Många är de som sorteras ut från arbetslivet på grund av arbetsmiljöns brister.Alla skall ha rätt till ett meningsfullt arbete i god miljö, anser motionärerna. Vpk föreslår en ändrad inriktning avarbetsmarknadspolitiken. Statsföretag, löntagarfonder och regionalpolitikborde omvandlas till redskap för en arbetsskapande politik. a. bör ettnationellt industrialiseringsprogram i samhällelig regi upprättas. /91 begärs till arbetsmarknadsstimulerandeåtgärder för att nedbringa arbetslösheten och öka andelen yrkesverksamma. m.fl. (mp) begär i motion A240 attregeringen utarbetar och lägger fram en ändamålsenlig handlingsplan för vilkaåtgärder som kan och bör vidtas för att hindra att vi möts avoväntad arbetslöshet till följd av vikande internationella konjunkturer. Enligt utskottets uppfattning är de viktigaste framtidauppgifterna för arbetsmarknadspolitiken att dels utifrån fördelningspolitiskamotiv kraftigt förbättra arbetsmarknadssituationen för personer med svagställning på arbetsmarknaden, t.ex. arbetshandikappade samt flyktingar ochandra invandrare, dels utifrån tillväxtpolitiska motiv bidra till att lösaarbetsgivarnas ökade problem att rekrytera arbetskraft. För att upprätthålla en hög och efiektiv sysselsättningoch motverka arbetslöshet och brist på arbetskraft kommer utvecklingen attställa ökade krav på arbetskraften och arbetsgivarna liksom också på samhälleti form av samverkan mellan olika politikområden. -För den ekonomiska politikens delinnebär kraven åtgärder som förhindrar att arbetslösheten stiger. -För arbetsmarknadspolitiken menockså för arbetsgivarna gäller det att höja utbildningsnivån hos arbetskraftenoch förändra arbetsorganisation och arbetsmiljö för att förhindra utslagningav framförallt äldre arbetskraft. Här har också utbildnings- ocharbetslivspolitiken 2 1989/90. -Denkönsuppdelade arbetsmarknaden måste brytas. Platsförmedling, I989/90:AU11 vägledningoch utbildning har viktiga uppgifter i arbetet med att ändra könsmönstret påarbetsmarknaden. - De regional obalanserna i arbetslöshet och sysselsättningsom är stora, måste minska. Här kommer också kopplingen tillregionalpolitiken in. En effektiv regionalpolitik förutsätter ett närmaresamarbete mellan statliga myndigheter, företag och kommuner. I budgetpropositionen redogörs för vidtagna åtgärder och läggs framförslag till intensifierade insatser för att fullfölja den politik som innebärutbudsstimulerande åtgärder och stöd åt svaga grupper påarbetsmarknaden. Utskottet ställer sig bakom inriktningen av den politik somregeringen för i syfte att lösa de problem och svårigheter somarbetsmarknadspolitiken ställs inför. Flera av de åtgärder som efterlyses i motionerna har enligtutskottets uppfattning redan vidtagits. Kraven i motionerna ligger därför ilinje med den politik som förs. Inte minst gäller detta beträffande förslaget imotion A240 (mp) om en framtida beredskap för att möta en eventuell kommandearbetslöshet. Beträffande sambanden mellan arbetsutbud, arbetsmiljö ochsocialförsäkringarna, något som tas upp i motion A252 (m), kan utskottetkonstatera att denna fråga har behandlats av i betänkandet1989/90:SfU12 med anledning av proposition 1989/90:62 om insatser för aktivrehabilitering och arbetslivsfondens verksamhet m.m. 1 propositionen uttaladeföredragandena bl.a. avsikten att återkomma till regeringen med ytterligareförslag, som syftar till att hejda utslagningen och öka utbudet av arbetskraft.Bl.a. kommer arbetsmiljökommissionens arbete och den pågående översynen avföretagshälsovården att föranleda ytterligare förslag från föredragandenssida. Motionen bör därför i denna del inte föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. Beträffande förslaget i motion A265 (vpk) om en miljardkronor till sysselsättningsskapande åtgärder får utskottet anföra följande. Motbakgrund av vad ovan redovisats om de relativa arbetslöshetstalen, antaletsysselsatta och efterfrågan på arbetskraft torde den viktigaste frågan förnärvarande vara att balansera efterfrågan och utbud på arbetskraft.Arbetsmarknadsutbildning är härvidlag den viktigaste åtgärden för att stärkakompetensen hos de mest utsatta grupperna. Det finns därför inte anledning attöka medlen för sysselsättningsskapande åtgärder. Motionen avstyrks därför idenna del. Sammanfattningsvis ställer sig utskottet bakom deriktlinjer för inriktningen av arbetsmarknadspolitiken som tas upp ibudgetpropositionen. De i sammanhanget behandlade motionerna avstyrks iaktuella delar. 1988/89 Utgift 2 008 715 000 Anslagssparande 14 384000 1989/90 Anslag 1 995 428 000 (1) 1990/91 Prop. 2 176 239 000 (1) Regeringen har medgivit en merutgift på anslaget med . för investeringar m.m. i samband med ny organisationav administrationen av det kontanta arbe t smarknadsstödet. 1989/90:AU 11 Från anslaget betalas utgifterna för arbetsmarknadsverketsförvaltningskostnader, exkl. utgifterna för den yrkesinriktaderehabiliteringen. Utgifterna avser löner m.m. för verksamheten vidarbetsförmedlingen, länsarbetsnämnderna och AMS. Inom de olika anslagen, som tas upp i det följande,föreslår regeringen vissa sammanläggningar av olika budget- resp.anslagsposter av anslagsmedlen för att minska detaljstyrningen. Under B 1. (s.5056) föreslår regeringen att skall 1. medge attregeringen får bemyndiga AMS att under /91 besluta omavskrivning av lånefordran som ej överstiger . uppkommen inomarbetsmarknadsverket under de förutsättningar som gäller för budgetåret1989/90, 2. godkänna vadsom förordats i fråga om arbetsgivares rätt till stöd som inte har rekvireratsinom , 3. godkänna atthögst . av medlen under anslaget får användas för insatser inomden yrkesinriktade rehabiliteringen, 4. tillArbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader för /91 anvisa ettramanslag på 2 . Beräknad ändring 1990/91 000(1) + 366 988 000 (därav lönekostnader) 1+ 85 835 000) - 10 000 000 /Vf/ADB, m. m. ~ 176 177 000i2) + 180 811 000 (1) Beloppenredovisas exkl. beräknade inkomster under budgetåi'et 1989/90. (2) Medel för detta ändamål har beräknatsunder budgetposten Förva1tn i ngskos tnader. Somframgår av ovanstående sammanställning är lönekostnaderna den störstautgiftsposten inom anslaget. Föratt öka möjligheterna till ett effektivare utnyttjande av förvalt-niogsmedlenföreslås att medlen för Af/ADB, m.m. och medlen för investeringar ihuvudsakligen teleutrustning, vilka nu förs upp under egna budgetposter, läggsin under budgetposten Förvaltningskostnader. Ipropositionen lämnas följande sammanställning över tjänstgörande, årsarbetareoch lönekostnad finansierade dels över anslaget B 1.Arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader, dels över andra anslag. 1989/90: AU 11 (1 000-tal kr.l Fördelning av /89 (1000-tal kr. Arbetsmarknadsverketsförvaltningskostnader (B 1. )iC 4.l /ställda med lönebidrag 1 336 872 416 333 113 863 Sedan budgetåret1987/88 ingår arbetsmarknadsverket i en försöksverksamhet med s.k. ramanslag.Anslaget B 1. förvaltningskostnader förs därför upp somett ramanslag. Ipropositionen föreslås att arbetsmarknadsverket under /91 fårbehålla de tillfälliga förstärkningar av arbetsförmedlingen som dels haranvisats för en förstärkt förmedlingsservice åtflyktingar, dels har anvisats under innevarande budgetår för att hjälpaflyktingar och invandrare, som vistas vid mottagningsförläggningar, tillarbete. Arbetsmarknadsverkethar genomgått en genomgripande omorganisation. Förändringsarbetethar syftat till att skapa förutsättningar för ett effektivt utnyttjande avresurserna och en förbättradservice från arbetsförmedlingen till arbetssökande och ar- I989/90:AU11 betsgivare.Strävandena att eflektivisera och rationalisera verksamheten måste enligtföredraganden fortsätta. Frågor om arbetsmarknadsverkets organbation m.m. behandlasi flera motioner. I moderata samlingspartiets motion A252 anser motionärernaatt förändringsprocessen måste fortgå. omstruktureringbör resultera i minskade personalbehov. har nämligen inomcentral och regional förvaltning ca 7 400 årsarbetare. Denna sifta skalljämföras med att ca 125 000 personer är öppet arbetslösa ellerplacerade i kortvariga arbetsmarknadspolitiska åtgärder. I motion A255 betonas vikten av attförändringsarbetet inom /MS fortsätter. Detta arbete kan bl.a. underlättas avett ökat teknikutnyttjande. Även i motion A283 understryks vikten av att denpåbörjade decentraliseringen av AMS verksamhet går vidare. Antalet anställdapå centrala AMS och länsarbetsnämnderna går enligt motionärerna att minska medytterligare totalt 500 tjänster. Motionärerna framhåller vidare attarbetsförmedlingen aktivt och kontinuerligt bör undersöka vilka arbeten somfinns att tillgå och inte enbart vara mottagare av de arbeten som anmäls. I motion A294 av () påtalas detorimliga i att centrala myndigheter, bl.a. AMS, tillåts att ta mer och mer avtillgängliga resurser. Enligt motionären är AMS en överstyrelse som intelängre behövs. Rätt använda resurser innebär en omorganisation av verksamhetenså att medlen går direkt till baspersonalen, som konkret och praktiskt handharverksamheten. Regeringen bör därför låta utreda en kraftig reduktion av , anför motionären, som vill ha ett tillkännagivande härom. I motsats till vad som anförts i ovan redovisade motioneranser kommunisterna i motion A287 att antalet anställda inomarbetsmarknadsverket skall öka med 100 tjänster. En förutsättning för attfunktionshindrade i större utsträckning skall komma ut på arbetsmarknaden ärenligt motionärerna att det bedrivs ett aktivt arbete frånarbetsförmedlingarnas sida. Antalet tjänstemän med särskild uppgift atttillvarata funktionshindrades intressen på arbetsmarknaden bör därför öka. Utskottet ser positivt på det förändringsarbete somgenomförts och genomförs inom arbetsmarknadsverket. Det är enligt utskottetsuppfattning synnerligen angeläget att detta arbete inte stannar upp. Förändringsarbetethar nämligen skapat goda förutsättningar för en större flexibilitet iverksamheten och en förbättrad service till såväl de arbetssökande somarbetsgivarna. 1 propositionen finns förslaget om ett effektivareutnyttjande av förvaltningsmedlen, vilket innebär minskad detaljstyrning ochmöjlighet till flexiblare medelsutnyttjande. Det är också enligt utskottets uppfattning viktigt attarbetsförmed lingen skapar goda kontakter till och kontinuerligt håller kontakt med 21 företagen på orten. Som ett led i verksamheten att ge både arbetsgivare och arbetstagarebättre service har i stort sett alla förmedlingskontor 1989/90:AU 11 gått övertill en branschindelad organisation. Detta innebär att en eller fleraförmedlare har ansvar för sökande och arbetsgivare inom en speciell bransch.Förmedlare får härigenom en möjlighet att specialisera sig, vilket kommer bådakundgrupperna till godo. Utskottet kan konstatera att ett stort antal tjänster harfrigjorts från central och regional förvaltning till den platsförmedlandeverksamheten genom den decentralisering som gjorts . kommer fr.o.m. /92 attdelta i verksamheten med treåriga budgetramar. I samband med detta arbetekommer ytterligare åtgärder att prövas för att stödja förändringsprocessen. Idet sammanhanget kommer också enligt vad utskottet under hand erfarit eningående analys av personalbehovet inom arbetsmarknadsverket att göras.