bet · GD01KU36 · 1989-12-31 00:00:00 — I motionerna 1988/89:K210 yrkande 11 och 1989/90:K215yrkande 11 av m.fl. (fp) föreslås att en utredning tillsättsför att överväga frågan om den statliga revisionens ställning och verksamhet,verksamhet samt frågan om kontrollmakt iövrigt. Enligt motionen kan det från konstitutionella utgångs- punkterifrågasättas om inte ansvaret för den statliga kontrollen av 1989/90:KU36förvaltningen i högre grad än nu bör ligga på . Ett överförande avhela revisionsverksamheten inom till bör prövas.Vidare bör i samband med införandet av treårsbudge-tering ges utrymme förutskotten att ägna sig mer åt att granska utfallet av satsade resurser ochstiftade lagar. arbete behöver enligt motionenreformeras och förstärkas med ytterligare resurser. Enligt motion 1989/90:K235 yrkande 1 av ()bör sådana förändringar vidtas i arbetsformer att en bättre kontrollmöjliggörs från riksdagsledamöternas sida av hur beslut tolkas och verkställs. I motion 1989/90:K236 av () föreslås attriksdagen beslutar genomföra en egen granskning av metoder att förstärka riksdagensförmåga att genomskåda statsförvaltningen och dess effekter. Utredningen börta sikte på vägar att över utskottsgränserna förmedla erfarenhet och insikt avgenerell natur genom att samla kunskap såväl från egna organ somfrån forskning och internationell debatt. Särskilt bör belysas möjligheternaatt genom utökat samarbete mellan utskott och revisorer kunnaangripa allvarligare misshushållningar och systemfel i statsförvaltningen ochden sfatsun-derstödda verksamheten. I motion 1989/90:K306 av och (båda s) framhålls att inte har några rutiner för att följa upp ochutvärdera politiska målbeslut. Det måste därför övervägas om inte riksdagensutskott borde ägna mer arbete åt uppföljande och utvärderande verksamhet.Genom övergången till längre budgetperioder belastas inte utskotten årligenmed samma uppgifter. I motion 1989/90:K325 yrkande 3 av m.fl.(mp) framhålls att i ett riksdagsbeslut bör anges när beslutet skall varaverkställt och vilka såväl ekologiska som sociala och ekonomiska konsekvenserdet skall ha. Detta skall vara utgångspunkten för fortlöpandekontroll av att besluten genomförs och att de får avsedd verkan. gransknings- och utvärderingsverksamhetbehandlades i betänkande omriksdagens arbetsformer (KU 1987/88:43). Betänkandet som godkändes av riksdagenvar i nu aktuella delar enhälligt utom när det gäller frågan omhuvudmannaskapet för den statliga revisionen. Utskottet uttalade bl.a. följande. Utvärdering av politiska beslut framstår som en alltmerangelägen uppgift. Det är uppenbart att med sina breda kontaktytor mot det omgivande samhället är särskilt lämpad för denna uppgift. Den granskning som gör bör också vara mer fristående från myndighetsintressen än regeringens och de övriga granskningsorga- 11 Riksdagensutvärdering bör vara framåtsyffande och inriktad mot att 1989/90:KU36finna uppslag och idéer för framtiden. Den lednings- och samordningsfunktionsom regeringen har i en parlamenfarisk demokrati får emellertid inteförsvagas. Utskottenbör ge hög prioritet åt att följa upp resulfatet av beslufade reformer.Utvärderingen på ett visst område kan ske i anslutning till den mer djupgåendebehandling av området som förordas ske en gång per valperiod. förebudgetbehandlingen bör utvärderingen kunna påbörjas genom utfrågningar ochförberedande undersökningar. Vill ett utskott intressera revisorerför att göra undersökningar på det aktuella området bör givetvis resonemang meddem tas upp ännu tidigare. bör kunna användas avutskotten i utvärderingsverksamheten. Någonsärskild utredning om uppföljningsverksamhet förordades inte. Enutvärdering av granskning aviserades. Ifråga om huvudmannaskapet för den statliga revisionen avvisades förslaget omatt utreda ett överförande av detfa till . Reservation avgavs av m-och fp-ledamötema. Utskottetvill på nytt understryka vikten av att ägnar ökad uppmärksamhet åtatt följa upp och utvärdera resultaten av de politiska besluten. Det är enligtutskottet betydelsefullt att utvärderingen är framåtsyftande och inrikfad motatt finna uppslag och idéer för framtiden. Dennasträvan från sida bör enligt utskottet sammankopplas med detpågående arbetet med en omläggning av den sfatliga budgetprocessen. Detviktigaste inslaget i den nya budgetprocessen är att hela verksamhetsområdetför en myndighet skall underkastas en fördjupad redovisning och prövning varttredje år. Prövningen skall således omfatta inte bara myndighetens förvaltningutan också sådana transfereringar, regelsystem, tillsynsfrågor m.m. somankommer på myndigheten. Under mellanliggande år förenklas budgetprövningen förmyndigheterna. har försöksverksamhet bedrivits vid åtskilligamyndigheter. Under budgetåren 1991/921993/94 skall systemet med fördjupadverksamhetsprövning genomföras fullt ut. Härvid har myndigheter ochmyndighetsområden indelats i tre grupper, som lämnar redovisning under olikabudgetår av treårsperioden. Iårets budgetproposition (prop. 1989/90:100, bilaga 2 s. 23 ff.) behandlas detpågående utvecklingsarbetet med styrning av den statliga verksamheten. Detframhålls att strävan skall vara att lägga mindre tonvikt på direkt styrning avmyndigheterna genom resurstilldelning. I stället skall ökade krav ställas påtydlighet och precisering av statsmakternas styrning av verksamhetensinriktning, dvs. vilket resulfat som förväntas av de resurser som avsätts förverksamheten. Styrningen bör utformas och uttryckas så att en uppföljning blirmöjlig. Motbakgrund av den betydelse som frågan om uppföljning och 1989/90:KU36utvärdering av den statliga verksamheten fått är det enligtutskottet motiverat att en prövning kommer till stånd av den organisation som har för dessa uppgifter. Härmed avses främst utskottoch revisorer. Utskottetvill erinra om att genom beslut av 1979 (FiU 1978/79:26) fickrevisionsverksamheten en närmare anknytning till utskott bl.a. genomatt ett regelbundet samråd mellan utskotten och revisorerna infördes. Vidareskulle revisorernas framställningar med anledning av gjorda iaktfagelser ifortsättningen uteslutande riktas till , som beslufar efterutskottsberedning i sedvanlig ordning. Vidbehandlingen av verksledningspropositionen förordade (KU 1986/87:29) att ett närmare samarbete efablerades mellan utskotten ochrevisorerna. Utskottet utfalade också att förslagen om fördjupad budgetprövningkunde medföra att en översyn senare behövde göras av riksdagsrevisorernasorganisation, resurser och samverkan med andra riksdagsorgan. har vid flera tillfållen framhållit det önskvärda i attrevisorernas samarbete med riksdagsutskotten byggs ut och fördjupas. I åretsbetänkande rörande revisorernas budget (1989/90:FiU15) uttalas bl.a. att underden kommande treårsperioden bör en viss beredskap finnas hos revisorerna föratt omgående fa sig an förslag från utskotten. mening bör en utredning nu tillsättas avtalmanskonferensen för att undersöka frågan om hur en ökad samordning avutskottens och revisorernas verksamhet skall kunna åstadkommas. Utredningen börockså pröva frågan om vilka konsekvenser ett utökat samarbete med utskottenfår för organisationen av revisorer. Även riksdagsrevisionensresurser bör utredas. MotionernaK235, K236, K306 och K325 yrkande 3 får anses besvarade med vad utskottetanfört. Imotionerna K210 från allmänna motionstiden och K215 från allmännamotionstiden behandlas också frågan om organisationen av den statligarevisionen, varvid förespråkas ett ökat inflyfande för . Utskottetvidhåller sin tidigare intagna ståndpunkt att någon förändring beträffandehuvudmannaskapet för den sfatliga revisionen inte är påkallad. Ordningen för behandlingen av propositioner och motioner Imotion 1989/90:K325 yrkandena I, 2 och 5 av m.fl. (mp) föreslås en annan behandlingsordning för propositioner och motioner. Regeringens mer genomgripande propositioner skall be handlas i sex steg (presentation i kammaren, noggrann presentation, . eventuell utfrågning iutskottet, analys och debatt i utskottet, prelimi- 1989/90:KU36 näraställningstaganden i utskottet, justering, debatt och beslut i kammaren). Förmotionsbehandlingen bör utskotten vid inledningen av valperioden i princip slåfast en ärendeplan, som normalt för med sig att en typ av ärenden normalt barabehandlas en gång . Ledamöterna skall då kunna motioneraenskilt, i grupp eller i partimotion i samband med dessa planeradebetänkanden. Ärenden måste slutbehandlas före följande ordinarie val. Förextraordinära förhållanden bör dock en möjlighet öppnas att flyttabehandlingen av ett ärende till nästkommande valperiod. En sådan möjlighet kanbehöva kompletteras med någon form av minoritetsskyddsregel. Regeringenskall ha skyldighet att, när så bestämmer, eller för annanlämplig tidsperiod till redovisa en resultatuppföljning som grundaspå syftet med riksdagsbeslutet. I anslutning till redovisningen börmotionsrätt gälla. Utskottetkan ställa sig positivt till flera av de idéer som framförs i motionen. Somframgår på andra ställen i detta betänkande ligger de på det hela taget väl ilinje med de reformsträvanden som finns i . Några initiativ medanledning av motionen är därför inte nödvändiga. Motionen avstyrks i nu berördadelar. Imotion 1989/90:K302 yrkande 1 av m.fl. (c) förordas en omläggningav budgetåret till kalenderår. Regeringens förslag till statsbudget skulleöverlämnas till när öppnas . Till budgetförslagetknyts den allmänna motionstiden. En jämnare arbetsrytm skulle åstadkommas genomatt riksdagsarbetet koncentreras på budgetfrågor och under vårenpå lagstiftningsfrågor. Fråganbehandlades (1989/90:KU10). Utskottet hän visade då till den avvisande ståndpunkt som intagit i sam band med behandlingen av folkstyrelsekommitténs förslag (KU 1987/88:43 s. 11). Vid detta tillfålle framhöll utskottet att en flyttning av budgetarbetet skulle ha stora fördelar från synpunkt. Ett starkt argument mot förslaget var emellertid enligt utskottets mening att valen då måste flyttas . En flyttning skulle t.ex. innebära att riksdagsarbetet ett valår måste avslutas i marsapril, om man inte vill förkorta valrörelserna eller bedriva dem parallellt med riksdagsarbetet. Utskottet ville också ,a erinra om att val påhösten har en lång tradition i vårt land och att en 1989/90:KU36förändring därför var en åtgärd av rätt ingripande slag för väljare, politikeroch partiorganisationer. Reservation avgavs av c-ledamöterna. Det kan nämnasatt denna fråga inte ingår i budgetpropositionsutredningen arbete. Utskottetvidhåller den ståndpunkt som intogs i frågan . Imotion 1989/90:K320 av () föreslås att enbart motioner medekonomiska konsekvenser fick läggas inom en 14-dagarspe-riod efter avlämnandetav budgetpropositionen. En andra motionsperiod för enskilda ledamötersmotioner kunde sedan förläggas exempelvis . Sammaförslag behandlades och avstyrktes (1989/90:KU10 s. 6).Utskottet uttalade då att de förslag till förändring av arbete somsåväl försöksverksamheten med en förändrad budgetprocess i somarbetet med en förändring av budgetpropositionens utformning kan tänkasresultera i kan ge anledning till en översyn också av reglerna för avgivande avmotioner. Enligt utskottet bör det ingå i uppföljningsuppdraget till dessarbetsgrupp för riksdagsfrågor att också överväga denna fråga. Utskottetfinner inte anledning att frångå den ståndpunkt som intogs i frågan hösten1989. Enarbetsgrupp bestående av företrädare för kammarkansliet och ut skottens kanslichefer ufarbefade en promemoria med förslag om ändrade bestämmelser för uppskov med behandlingen av ärenden. I promemorian föreslogs att ett ärende enligt huvudregeln skall avgöras före utgången av den valperiod under vilken ärendet väckts. Genom ett särskilt beslut skulle kunna uppskjuta behandlingen av ärendet till den närmast följande valperioden. skulle utskotten få frihet att avgöra när ärendet skall behandlas. I promemorian föreslogs också ett avskaffande av regeln 14 jc kap. 8 § RO att betänkandei ärende som uppskjutits från ett till ettannat skall avgöras före , om inte 1989/90:KU36 I stället för detta förfarande skulle utskotten före april månads utgångredovisa sina arbetsplaner för kommande höst. Vid ett sammanträde med de valda ledamöterna italmanskonferensen och vice talmännen beslöts att promemorian skulleöverlämnas till arbetsgrupp för riksdagsfrågor föryttrande. Arbetsgruppen ställde sig avvisande till enutvidgning av uppskovsmöjligheterna men ansåg att det kunde finnas anledningatt på nytt ta upp frågan när resultatet av budgetpropositionsutredningensarbete föreligger. Enligt arbetsgruppen borde man kunna avskaffa "1november-regeln", om talmanskonferensen bedömde det som möjligt att medutskottens arbetsplaner som utgångspunkt åsfadkomma en jämn arbetsrytm ikammaren . Vid talmanskonferensens sammanträde behandladesfrågan om en ändring i uppskovsinstitutet. Utskotten bör före inkomma med plan för bordläggningav de ärenden som skall uppskjutas till nästa . Vid uppgörandet avplanen bör eftersträvas att uppskjutna motionsärenden skall bordläggas såtidigt som möjligt men . Endast i speciella fall börmotionsärenden bordläggas så sent att de blir behandlade . förutsätts initiera lagstiftning avinnebörd att regeln om i RO 4.8 och 4.8.2 upphör. har beslutat begära hos utskottet attinitiativ tas till att avskaffa reglerna om att det krävs kammarens beslut föratt få behandla uppskjutna ärenden efter . Utskottet vill inte motsätta sig att de berörda reglernaavskaffas men vill understryka att strävan bör fullföljas att skapa en ordningsom syftar till en jämn arbetsrytm . Reglerna skall ersättas med ettplaneringsförfarande där utskotten bör inkomma med en plan förbordläggning av de ärenden som skall uppskjutas till nästa riksmöte.Förfarandet bygger i grunden på att utskotten frivilligt medverkar till attåstadkomma en jämnare arbetsrytm. I sammanhanget skall erinras om att efter enändring i 4 kap. 11 § RO (KU 1987/88:43 s. 18) är det numera enskyldighet för utskotten att sammanträda under tid icke pågår, omriksdagsarbetet kräver det. Det är enligt utskottet viktigt att utskotten genomsammanträden under riksmötesuppehållet fårdigställer betänkanden som kan behandlasnär börjar . Reglerna i 4 kap. 8 § tredje stycket samt tilläggsbestämmelsen4.8.2 föreslås bli avskaffade fr.o.m. . Riksdagensarbetsår 1989/90:KU36 1 motion1989/90:K302 yrkande 3 av m.fl. (c) föreslås bl.a. införande av fler riksdagsfria veckor. Enligtmotion 1989/90:K309 av () bör riksdagsåret börja i slutet avaugusti eller . I gengäld bör ledamöterna i störreutsträckning än vad nu är fallet kunna vara hemma i sin egen valkrets de flestamåndagar och . Imotion 1989/90:K325 yrkande 6 av m.fl. (mp) föreslås att tidenför utvidgas. Detta skulle möjliggöra fler sammanträdesfria veckorunder vår och höst. Förslagom fler sammanträdesfria veckor avstyrktes av utskottet (KU1987/88:43 s. 20). Enligt utskottet skulle förslaget ha vissa fördelar när detgäller ledamöternas arbete i den egna valkretsen. Det är däremot tveksamt omdet skulle medföra några positiva effekter för . Tvärtom såg utskotteten viss risk för att ytterligare svårigheter skulle uppkomma i strävandena atthålla en jämn arbetstakt i utskotten och kammaren. Beträffandesin principiella inställning till frågan om införande av fler sammanträdesfriaveckor hänvisar utskottet till den ståndpunkt som intogs i frågan våren 1988.Denna inställning innebär givetvis inte att utskottet motsätter sig införandeav någon ytterligare sammanträdesfri vecka, om talmannen vid sin planering avriksdagsarbetet skulle finna att detfa är möjligt utan negativa konsekvenserför riksdagsarbetet. Motion K302 yrkande 3, såvitt nu är i fråga, avstyrks. Någonutvidgning av tiden för på det sätt som föreslås i motionerna ärenligt utskottets mening inte nödvändig. Utskottet vill dock isammanhanget understryka betydelsen av att ärenden uppskjuts tillhösten och att utskotten sedan sammanträder under uppehållet mellan riksmötenaför att behandla uppskjutna ärenden. Detfa krävs om man vill åstadkomma en jämnarbetsrytm i kammaren och i så stor utsträckning som möjligt hålla ochfredagar fria från arbetsplenum. Motionerna K309 och K325 yrkande 6 avstyrks. Enligtmotion 1989/90:K302 yrkande 3 (delvis) av m.fl. (c) bör ordningen fördebatter och beslut i kammaren samt frågan om förbättrad information omriksdagens arbete utredas. finns det inslag iriksdagens arbetssätt som försvårar journalisternas 2 1989/90. arbete ochsom gör att urvalet bestäms av faktorer som inte har med 1989/90:KU36 Sådana faktorer är kvällsplena och ordningen med voteringar som kankomma långt efter sakdebatterna. I motionen föreslås därför att kvällsplenaavskaffas och att voteringar alltid skall äga rum som sakärendenadebatteras. För att förbättra informationen om föreslås imotionen vidare att tidningen utvidgas och fårett fylligare och mera mångsidigt innehåll. bör också i förhandlingarmed företrädare för undersöka möjligheterna till flerasändningar från . I motion 1989/90:K321 av Hans Leghammar (mp) föreslås attatt ledamöter skall ha rätt att på eget ansvar använda tillfalsordet Du ikammararbetet. I motion 1989/90:K325 yrkande 4 (delvis) av IngerSchörling m.fl. (mp) föreslås att förutsättningarna för en vitalisering avkammardebatterna utreds. När det gäller debattordningen vid ärendebehandlingborde det enligt motionen vara så att alla debattdeltagare håller sinahuvudanföranden varefter det blir en replikrunda med tre omgångar om treminuter per deltagare. Ansvariga ministrar bör delfa i debatterna i mycketstörre utsträckning än . De allmänpolitiska debatterna bör enligtmotionen kunna livas genom en bättre ämnesindelning med deltagande av ansvarigaministrar. Vidare föreslås som ett komplement till frågestunderna att detskall vara möjligt att genomföra utmanardebatter, dvs. debatter där en ledamotutmanar en annan i en avgränsad fråga. Debattreglerna skulle vara desamma somvid frågestunderna. Enligt motion 1989/90:K328 av () börsamtliga kammardebatter sändas i radion. föreslås få undersökamöjligheterna till detta. Frågan om kvälbplena togs upp av utskottet medanledning av motioner (KU 1987/88:43 s. 20). Utskottet uttalade att denlångsiktiga målsättningen för arbetsplaneringen bör vara att kvällsplena undviksutom i slutskedet av vår- och höstsessionerna. Ordningen med voteringsfria kvällar behandlades avutskottets arbetsgrupp för riksdagsfrågor senast i en skrivelse tillfalmanskonferensen . Arbetsgruppen föreslog där att dennaordning skulle permanentas /. Vidfalinanskonferen-sens sammanträde förklarade talmannen att hantills vidare ämnade tillämpa systemet med voteringsfria kvällar men att det senarekunde finnas anledning att på nytt pröva frågan. Talmannen ämnade i så fallåterkomma i ärendet till talmanskonferensen. Konferensen hade inte något atterinra mot denna uppläggning. Från kammarkansliet har upplysts att som riktlinjer ifrågan om voteringar skall anordnas under kvällsplenum gäller vad talmannenuttalade vid talmanskonferensens sammanträde . Undantagfrån regeln att voteringar inte skall förekomma efter kl. 18.00angavs då vara kvällsplenum i slutet av sessionerna eller /90:KU36längre uppehåll i riksdagsarbetet. Undantag kunde också göras för ärenden därdet är av stort allmänt intresse att beslutet kommer i nära anslutning tilldebatten. Om sådana undanfag avsåg talmannen att samråda med de valdaledamöterna av talmanskonferensen och informera kammarens ledamöter i så godtid som möjligt. lämnade falmannens meddelande ufanerinran. Med anledning av en motion (mp) behandlades användningenav tilltabordet Du i kammardebatterna av (1989/90:KU10 s.12, res. 6 (mp)). Utskottet framhöll att ett flitigt användande avtillfalsordet Du kunde medföra missförstånd och oklarheter. Talmännens ochvice talmännens agerande i kammaren gav enligt utskottet också vid handen attde eftersträvade enhetlighet i nu berört hänseende och sålunda kräver attledamöter och statsråd undviker "duande". Utskottet delar uppfattningen i motion K302 attmassmediernas rapportering från kammaren delvis är beroende av när debatternaoch voteringarna äger rum. Bl.a. av denna anledning bör därför, som riksdagenpå utskottets förslag uttalade , den långsiktiga målsättningen förarbetsplaneringen vara att kvällsplena undviks utom i slutskedet av vår- ochhöstsessionerna. Om denna målsättning skall kunna förverkligas måste det ske enutjämning av arbetsrytmen och en koncentration av debatterna. Av särskild viktär enligt utskottet att förenkla voteringsförfarandet. Avgörande härvidlag ärutformningen av utskottsbetänkandena. Undvikandet av kvällsplena får däremotinte innebära att antalet förmiddagsplena ökar. Så länge det ännu är nödvändigt att anordna kvällsplena bördessa enligt utskottets mening vara voteringsfria. Undantag bör endast kunnagöras vid enstaka tillfållen före längre uppehåll i riksdagsarbetet och motsessionernas slut. Om kammararbetet förändras på det sätt som utskottetuttalat sig för är det möjligt att också etermedieföretagen gör den bedömningenfrån nyhetsvärderingssynpunkt att sändningarna från bör öka. Någotuttalande om fler TV- eller radiosända debatter bör enligt utskottetinte göra. Beträffande förslaget i motion K302 att utvidga tidningenFrån Riksdag & Departement vill utskottet framhålla att det är en uppgiftför tidningens ledning att i samråd med referensgruppen för informationsfrågoröverväga om några förändringar bör göras i tidningens redaktionella inriktning. Med hänvisning till det anförda avstyrks motionerna K302yrkande 3, såvitt nu är i fråga, samt K328. Enligt utskottets uppfattning bör det också vara möjligtatt göra kammardebatterna mer intressanta genom att förändra uppläggningen.Under senare år har också vissa framgångsrika försök gjorts till förnyelse pådetta område. De idéer som framförs i motion K325 kan enligt utskottet varavärda att övervägas i sammanhanget. Något initia- 1989/90:KU36 tiv frånriksdagen är dock inte nödvändigt. Motion K325 avstyrks i nu berört hänseende. Närdet gäller användningen av tilltalsordet Du i kammardebatterna får utskottethänvisa till den ståndpunkt i frågan som intogs . BirgitFriggebo (fp) föreslår i motion 1989/90:K308 att motionsrätt om riktlinjer förden ekonomiska politiken skall föreligga med anledning av en regeringsskrivelseom den ekonomiska politiken. Enligt motionen förefaller gällande tolkning avmotionsrätten på dessa skrivelser vara att den fråga regeringen har väckt baragäller bedömningen av vad som händer i ekonomin. Om oppositionspartierna intehar möjlighet att motionsvägen reagera på de fakta regeringen redovisar i enskrivelse om den ekonomiska utvecklingen och föreslå korrigeringar i riktlinjernaför den ekonomiska politiken blir enligt motionen både skrivelsen och dessbehandling i mindre meningsfull. Enligt3 kap. 11 § RO får motion väckas med anledning av skrivelse från regeringen.Bestämmelsen fick sin nuvarande utformning genom beslut av (prop. 1987/88:22, KU 43 s. 23). Som anges i motionen uttalade utskottet vidtillfållet att en motion med anledning av en skrivelse från regeringen skall gåut på att skall göra ett uttalande i någon fråga som berörs iskrivelsen. En motion med förslag om ändrad lagstiftning, höjning av anslage.d. måste däremot anses gå utanför ramen för de ärenden regeringen har väckt.En sådan motion bör därför inte få väckas. Utskottetvill erinra om att regeringen i en skrivelse inte har lagt fram något förslagför . I stället har beretts tillfålle att fa del av vad ettföredragande statsråd har anfört i en viss fråga. I konsekvens härmed fårmotioner med anledning av skrivelser från regeringen innehålla förslag omtillkännagivanden från sida men inte förslag om för regeringenstatsrättsligt bindande beslut, t.ex. ändrad lagstiftning, höjning av anslag,fastställande av riktlinjer. Vadbeträffar de i motionen omnämnda skrivelser om den ekono miska politiken som regeringen regelmässigt överlämnar till vill utskottet påminna om att budgetpropositionsutredningen har i uppdrag att överväga behovet av och förutsättningarna för att komplettera denna information i vissa avseenden.