bet · GD01KrU30 · 1989-12-31 00:00:00 — De menar också att censorerna skall ha kvalificerad utbildning ibeteendevetenskapliga ämnen och erfarenhet av sådan verksamhet. Även andranyckelgrupper t.ex. befattningshavare inom rättsväsendet behöver enligtmotionärerna utbildning i dessa frågor. Enligt kulturutskottets mening är det angeläget attutvecklingen på videogramområdet följs fortlöpande i samverkan med andramyndigheter, organisationer och frivilliga krafter. Rådet mot skadligavåldsskildringar bör kunna bli ett värdefullt inslag i åtgärdsprogrammet motvåldsskildringar. vill särskilt peka på de insatser rådet kangöra inom skolområdet såsom t.ex. att ge eleverna insikter omframställningssättet och syftet med spekulativa våldsskildringar. Kulturutskottetavstyrker därför motion Kr5 yrkande 7 i denna del. De krav på ökad upplysningom effekterna av pornografi- och våldsskildringar som förs fram i motion1988/89:L716 yrkande 2 kan, som har anfört, vältillgodoses inom ramen för rådets arbete. Detsamma gäller de frågor omutredning om censurens omfattning och ökade krav på censorerna samt behovet avutbildning som tas upp i motion KrlO i angivna delar. anserinte att något ytterligare uttalande från sida är nödvändigt och avstyrkerdärför motionerna i här aktuella delar. Genom bestämmelsen om olaga våldsskildring i 16 kap. 10 b§ kriminaliseras spridning dels av alla slags bilder som skildrarsexuellt våld eller tvång, dels av rörliga bilder som innehåller närgångnaeller utdragna skildringar av grovt våld mot människor eller djur. Även den somframställer bilder med ett sådant innehåll kan straffas, om bilderna är avseddaatt spridas. Straffet är böter eller fångelse . Frånstraffansvar är undantagna gärningar som är försvarliga. I propositionen erinras till en början om en allmänprincip som gäller inom strafflagstiftningen och som innebär att beteenden intebör straflbeläggas, om det inte framstår som sannolikt att handlingen kanmedföra skada för det allmänna eller någon enskild. Vidare erinras om attsärskild försiktighet är påkallad i frågan om straffrättsliga ingripanden närdet gäller begränsningar av yttrandefriheten, och att värnandet omyttrandefriheten leder till att man måste acceptera vissa framställningar somav många människor kan uppfattas som förgripliga. De framställningar som ärkriminaliserade genom bestämmelserna om olaga våldsskildring går dock enligtdepartementschefen klart över den gräns som rimligen måste accepteras medhänsyn till yttrandefriheten. Han konstaterar att den nuvarande stra&kalanför med sig att påföljden i regel stannar vid böter och att brottet därigenomhar fått ett förhållandevis lågt straffvärde. Han påpekar att maximistraffet ärdetsamma som vid snatteri eller bedrägligt beteende även i de fall brottetolaga våldsskildring har bedrivits yrkesmässigt och medfört en betydandevinning. Departementschefen anser att brottet olaga våldsskildring bör ha ettbetydligt högre maximistraff och föreslår därför att straffmaximum höjs . Han pekar också på att en sådan höjning kan innebära vissa andrafördelar. Preskriptionstiden förlängs från två till . Möjligheterna attingripa med beslag och förverkande blir bättre. Bestämmelserna om anhållandeoch häktning blir genom höjningen av straffmaximum tillämpliga i betydligtstörre utsträckning. 1 propositionen föreslås att bestämmelserna om olagavåldsskildring ändras även i ett annat avseende. Departementschefen konstateraratt endast uppsåtliga gärningar är straffbelagda genom de nuvarande bestämmelsernaoch att detta har fört med sig svårigheter för bekämpningen av de otillåtnavåldsskildringarna. Han anför att det har visat sig svårt att styrka uppsåt hosdem som säljer eller hyr ut videogrammen; distributören eller uthyraren harkunnat hävda att han inte känt till videogrammets innehåll. Departementschefenanser att det inte är acceptabelt att den som sprider videogram yrkesmässigtkan undgå straff genom att låta bli att kontrollera vad det är han handlar medoch föreslår därför att även oaktsamma handlingar straffbeläggs när det gällerspridning av olaga våldsskildringar. Enligt förslaget skall den straffbara oaktsamhetenbegränsas till sådana fall då spridningen sker yrkesmässigt eller eljest iförvärvssyfte. Departementschefen tar slutligen upp frågan om ansvarigutgivare. Han förklarar att han i detta sammanhang inte föreslår något system med ansvarig utgivare och erinrar om att denna fråga övervägs i 1989/90:KrU30 arbetet påen yttrandefrihetsgrundlag för andra medier än det tryckta 1 motion Kr5 (m) anför motionärerna att det nuvarandeansvarssystemet innebär att olika domstolar ofta kommer till olika resultat ifrågan om huruvida innehållet i ett videogram är straSbart. De föreslår därföratt ett ansvarssystem införs efter samma modell som gäller i tryckfrihetsmål(yrkande 4). För att detta skall vara möjligt bör det enligt motionärernaföreskrivas att en ansvarig utgivare utses för varje film och videogram. Densom säljer eller på annat sätt tillhandahåller film eller videogram som saknaransvarig utgivare skall enligt motionärerna kunna straffas på samma sätt somen ansvarig utgivare. Enligt motionärerna bör regeringen skyndsamt lägga framförslag om ett sådant system med ansvarig utgivare. Liknande krav förs fram imotionerna Kr285 (mp) yrkande 2, Kr6 (vpk) yrkande 3 och Kr8 (fp) yrkande 1 idenna del. Ett viktigt inslag i det åtgärdsprogram som läggs fram ipropositionen är enligt kulturutskottets mening det förslag till lagändringarsom föreslås beträffande brottet olaga våldsskildring. anser ilikhet med att straffmaximum bör vara betydligt högreför olaga våldsskildring och biträder därför förslaget att maximistraffet höjstill fångelse . biträder även förslaget att sådan oaktsamspridning av våldsskildringar skall kriminaliseras som sker yrkesmässigt ellereljest i förvärvssyfte. De straffrättsliga ingripandena mot våldsskildringarnaskulle kunna bli ännu effektivare med ett system med ansvarig utgivare. har anfört övervägs frågan om ansvarig utgivare för andramedier än det tryckta ordet i arbetet på en yttrandefrihetsgrundlag för dessamedier. utgår från att frågan får en positiv lösning i detsammanhanget och vill understryka vikten av att den behandlas skyndsamt. Någonåtgärd från sida med anledning av motionsyrkandena är inteerforderlig. avstyrker därför motionerna Kr5 yrkande 4, Kr285yrkande 2, Kr6 yrkande 3 och Kr8 yrkande 1 i denna del. 1 propositionen anför departementschefen att straffbestämmelserna måste förenas med åtgärder som gör att risken för upptäckt och lagföringblir högst påtaglig och att straffhotet därmed blir en realitet. Han anseratt detta bäst kan uppnås med en tillsynsmyndighet som aktivt kankontrollera det faktiska utbudet på marknaden. attstatens biografbyrå får denna uppgift och att bestämmelser om detta ges i denföreslagna lagen om granskning och kontroll av filmer och Enligt förslaget skall biografbyrån därvid verka för att överträdelserav bestämmelserna på området beivras. också attbyrån får uppdra åt därtill lämpade personer att utöva tillsyn påregional nivå för byråns räkning. För sin tillsyn skall biografbyrån ., enligtförslaget ha rätt att få tillträde till lokaler och andra utrymmen där filmeroch videogram försäljs eller hyrs ut eller visas för konsu- 1989/90:KrU30menter. Detsamma skall gälla lokaler och andra utrymmen som huvudsakligenanvänds för lagring eller förvaring av filmer och videogram. Enligt förslagetskall biografbyrån vidare ha rätt att av den som i yrkesmässig verksamhet ellerannars i förvärvssyfte sprider filmer eller videogram på begäran få de upplysningaroch handlingar som behövs för tillsynen. Om det kan antas att en framställningsprids i strid med 16 kap. 10 b § , får biografbyrån enligtförslaget utan ersättning ta hand om ett exemplar för kontroll under högst 24timmar. Om det finns särskilda skäl, får tiden utsträckas, dock längst till femdygn. Vidare föreslås att det hos biografbyrån inrättas ett register över alladem som yrkesmässigt hyr ut eller säljer videogram. Som ett ytterligare stöd för tillsynen föreslås en utökadskyldighet att lämna pliktexemplar av videogram. gäller en sådanskyldighet först vid en upplaga om 50 exemplar och skyldigheten inträder månad efter det att spridningen skett. Förslaget innebär att gränsen sättsvid 10 exemplar och att skyldigheten inträder i samband medspridningen. Vidare föreslås att pliktexemplar av videogram skall åtföljas avkortfattade skriftliga uppgifter om videogrammets innehåll och att sådanauppgifter särskilt skall avse huruvida videogrammet innehåller våldsscener.Över de ingivna pliktexemplaren skall det enligt förslaget föras ett särskiltregister med hjälp av automatisk databehandling. I registret skall antecknasett nummer för varje videogram och de nämnda uppgifterna om videogrammetsinnehåll. Enligt motion Kr6 (vpk) bör kraftfulla åtgärder vidtas motden illegala spridningen av videogram. Motionärerna anser att regeringen måstelägga fram förslag härom (yrkande 1). I motion KrlO (s) anför motionärerna att en film eller ettvideogram som är föremål för granskning inte bör få distribueras på marknaden(yrkande 1). Motionärerna hänvisar till den norska ordningen att filmer somgranskas inte får distribueras förrän de godkänts. De anser att sammalagstiftning borde vara möjlig i . Enligt motion Kr5 (m) yrkande 5 i denna del börbiografbyrån följa utvecklingen på området. Som motionsyrkandet bör förståsmotsätter sig emellertid motionärerna att byrån får till uppgift att ägna sigåt att kontrollera och anmäla olagliga videogram. De anser att detta är ettrent polisiärt arbete som skall skötas av polisen och åklagarmyndigheterna. Ikonsekvens med detta motsätter sig motionärerna också förslaget om en lokalorganisation för tillsyn av videomarknaden (yrkande 7 i denna del). finner i likhet med konstitutionsutskottetatt en effektiv tillsyn av lagstiftningens efterlevnad är en av de viktigaste åtgärderna mot våldsskildringarna i rörliga bilder. Det förslag om förbättrad tillsyn som läggs fram i propositionen är därför en betydel sefull del av åtgärdsprogrammet mot våldsskildringar. För att tillsynen skall kunna utövas på ett effektivt sätt finner kulturutskottet att det är nödvändigt att biografbyråns uppgifter och befogenheter utformas på 13 det sättsom föreslås i propositionen. tillstyrker således 1989/90:KrU30 propositionen i här aktuell del och avstyrker motion Kr5 yrkande5 och yrkande 7, båda yrkandena i aktuell del. Den illegala spridningen av videogram, som tas upp imotion Kr6 . yrkande 1, har av uppfattats som ettproblem av främst upphovsrättslig natur. I den mån spridningen innebär problembeträffande våldsskildringar, bör det enligt vara enuppgift för biografbyrån att följa utvecklingen och föreslå åtgärder.Kulturutskottet delar denna bedömning och finner att motionen inte börföranleda någon åtgärd från sida. Förslaget i motion KrlO yrkande 1 att en film eller ettvideogram som är föremål för granskning inte bör få distribueras på marknadenskulle enligt innebära en ordning som något liknar densom gäller enligt bestämmelserna om särskilda tvångsmedel i tryckfrihetsförordningen.Konstitutionsutskottet anser att frågor om huruvida bestämmelser av detta slagskall införas även för filmer och videogram lämpligen bör avgöras i samband medarbetet på en yttrandefrihetsgrundlag för andra medier än det tryckta ordet.Konstitutionsutskottet anser att motionsyrkandet inte bör föranleda någotytterligare uttalande. har ingen annan mening i denna fråga ochavstyrker därför motionsyrkandet. Censur av offentligt visad film Filmcensur har funnits i vårt land . Ipropositionen anför departementschefen att filmcensurens vara eller icke varalänge har debatterats och att det torde råda enighet om att det inte gåratt avskaffa den. Vidare anför han att mediemarknaden är expansiv och att detsamtidigt finns en tendens att spekulera i våld på ett sätt som inte kantolereras. I propositionen föreslås därför att ett villkor för att en filmeller ett videogram skall få visas vid en offentlig tillställning eller enallmän sammankomst liksom skall vara att innehållet har godkänts förvisning av . När det gäller granskningspliktens omfattningfinns det enligt departementschefen inte någon anledning att göra någraförändringar. Enligt förslaget undantas från granskningsplikten liksom förnärvarande filmer och videogram som sänds i radiosändning eller via kabel ellersom utgör reklam eller som visas vid vissa varumassor, utställningar ellersportevenemang. Departementschefen anser däremot att det är rimligt att någotlätta på föreskrifterna när det gäller ett enstaka evenemang, t.ex.filmfestivaler som riktar sig till en vuxen publik. Han föreslår därför attbiografbyrån skall kunna medge undantag från granskningsplikten, om avsiktenär att en film eller ett videogram endast skall visas vid en bestämdfilmfestival eller ett liknande evenemang och att det sker endast för personersom fyllt . Enligt nuvarande ordning får biografbyrån för offentligvisning för personer inte godkänna film eller videogram vars förevisan- . de pågrund av det sätt varpå händelserna skildras och det samman- häng varide förekommer kan verka förråande eller skadligt upphet- l989/90:KrU30 sandeeller förleda till brott. Dessutom kan biografbyrån vägra att godkänna en film,om byrån finner att visning av den uppenbarligen skulle strida mot allmän lag.Av dessa fyra censurgrunder har enligt departementschefen under senare årcensurgrunden förråande praktiskt taget varit den enda som har använts. Denhar använts mot våldsskildringar och barnpornografi. Departementschefenföreslår att endast denna censurgrund skall behållas. I motion Kr5 (m) hälsar motionärerna som tidigareangetts med tillfredsställelse att regeringen inte föreslår förhandsgranskningav videogram som är avsedda för privat bruk. De menar emellertid att det ärhelt inkonsekvent att ha kvar censur av film och videogram som skall visasoffentligt för vuxna. Enligt motionärerna är detta helt främmande för densvenska synen på yttrandefriheten på andra områden, t.ex det tryckta ordet,teatern och konsten. De anser att all censur av filmer och videogram böravskaffas och att det förslag till lag om granskning och kontroll av filmer ochvideogram som läggs fram i propositionen bör avslås (yrkandena 1 och 2). Enligtmotionärernas uppfattning bör dock en frivillig förhandsgranskning kunna varavärdefull, och de anser därför att regeringen bör lägga fram ett särskiltförslag om detta (yrkande 5 i denna del). Motionärerna lägger också fram ettföljdyrkande (yrkande 6). Enligt kulturutskottets mening kan en lagstiftning omgranskning och kontroll av filmer och videogram inte avvaras. Till följd häravavstyrker kulturutskottet motion Kr5 yrkandena 1 och 2, vari yrkas avslag påregeringens förslag om en sådan lagstiftning. Detta ställningstagande innebär att det inte behövs någotsärskilt förslag i fråga om frivillig för handsgranskning. Kulturutskottetavstyrker därför även samma motion yrkande 5 i denna del och yrkande 6. anser att det är ytterst angeläget attbarn skyddas mot psykiska skador av olämpliga filmer. delardärför mening att det framstår som helt klart att detbör förekomma förhandsgranskning av filmer och videogram som skall visasoffentligt för barn. tillstyrker således propositionensförslag i den delen. I sitt yttrande har anfört att deyttrandefrihetsrättsliga aspekterna gör sig gällande med betydande styrka närdet gäller förhandsgranskning av filmer som är avsedda för vuxna men att detdock knappast kan hävdas att en lagstiftning som går ut på att förhindraoffentlig visning av mycket extrema våldsskildringar av spekulativ karaktäreller av barnpornografi utgör en fara för yttrandefriheten.Konstitutionsutskottet pekar på att det förekommer tendenser till spekulation ivåld på mediemarknaden och finner att det måste anges gränser för vad som kantolereras när det gäller offentligt visade skildringar med sådant innehåll. ansluter sig till vadkonstitutionsutskottet har anfört och tillstyrker därför propositionens förslag i fråga om förhandsgransk ning av offentligt visad film för vuxna. Enligtmotion Kr8 (fp) yrkande 1 i denna del bör vrxxencensuren 1989/90:KrU30 avskaffas,sedan ett system med ansvarig utgivare för filmer och videogram ochytterligare en åldersgräns har införts. har i detföregående uttalat att utskottet utgår från att frågan om ansvarig utgivare fåren positiv lösning i det nu pågående beredningsarbetet rörande enyttrandefrihetsgrundlag för andra medier än det tryckta ordet. Som framgår avdet följande anser kulturutskottet att frågan om införande av en åldersgräns på18 år bör övervägas ytterligare. När beredningen av båda dessa frågor äravslutad är det naturligt att på nytt överväga om den obligatoriskaförhandsgranskningen av filmer som skall visas offentligt för vuxna skall varakvar. Mot denna bakgrund är något särskilt uttalande från sida idenna fråga enligt kulturutskottets mening inte nödvändigt. Kulturutskottetavstyrker därför motionsyrkandet i denna del. När det gäller den närmare utformningen av förslagetövergår kulturutskottet till två frågor som rör bestämmelserna om undantagfrån granskningsplikten i 2 och 3 §§ i den föreslagna lagen om granskning ochkontroll av filmer och videogram. Av 1 § i lagförslaget framgår att granskningspliktengäller framställningar i filmer eller videogram som skall visas vid allmänsammankomst eller offentlig tillställning. Begreppen allmän sammankomst ochoffentlig tillställning skall enligt propositionen ha samma innebörd som ilagen (1956:618) om allmänna sammankomster resp. allmänna ordningsstadgan(1956:617). I propositionen lämnas en kortfattad redogörelse av innebörden avdessa begrepp enligt de båda författningarna (prop. s. 64). Som enkomplettering av redogörelsen vill utskottet i detta sammanhang erinra om atten sammankomst enligt 1 § andra stycket lagen om allmänna sammankomster ärallmän, om den anordnas för allmänheten eller om allmänheten äger tillträdetill den eller om den med hänsyn till de villkor under vilka tillträde lämnasär att jämställa med en sådan sammankomst. Enligt 2 § i lagförslaget undantas från granskningspliktfilmer och videogram som sänds i radiosändning och vissa närmare angivna trådsändningar. Granskningsplikten gäller inte heller filmer och video gram som utgör reklam för vara eller tjänst eller som visas vid varumassa, utställning eller sportevenemang, om inte själva visningen utgör en allmän sammankomst. De undantag från kraven på förhands granskning som anges i 2 § i lagförslaget motsvarar de som finns i 1 § andra stycket och 9 § andra stycket biografför ordningen. Av propositionen framgår att någon förändring i fråga om granskningspliktens omfattning inte är avsedd med undantag av vad som följer av bestämmelsen i 3 § om enstaka evenemang i lagförslaget. Den bestämmelsen innehåller en viss begränsning av granskningsplikt en. Det i 9 § första stycket biografförordningen upptagna undantaget för film som visas i samband med undervisningen i läroanstalt har emellertid inte tagits med i den föreslagna lagen. I en skrivelse från smalfilm och videodistributörers förening uttrycks en viss oro för att de nya reglerna skulle innebära en förändring i förhållande till 16 Som anförs i propositionen är undervisning i läroanstaltvanligen inte allmän sammankomst eller offentlig tillställ- 1989/90:KrU30 ning.Eftersom filmgranskningen bara gäller visningar vid sådana sammankomster ochtillställningar finner utskottet i likhet med vad som anförs i propositionenatt det särskilda undantaget för undervisning i läroanstalter inte behöver varakvar i den nya regleringen. Enligt 3 § i den föreslagna lagen får biografbyrån för enviss filmfestival eller ett liknande evenemang medge undantag från kravet på förhandsgranskning.Frågan om biografbyråns rätt att medge sådana undantag tas upp i motion Kr8(fp). Enligt motionärerna bör det ytterligare preciseras i vilka sammanhang utöver visning vid filmfestivaler som sådana undantag kan medges.Motionärerna föreslår att bestämmelsen om undantag ges en sådan utformning attbiografbyrån får medge befrielse från granskning av filmer och videogram inomramen för verksamhet inom kyrkor, samfund och ideella organisationer ditallmänheten äger tillträde. I propositionen framhålls att såväl regelbundetåterkommande festivaler som ett enstaka mindre evenemang med specialinriktningbör kunna medges undantag från kravet på förhandsgranskning. Det understryksatt det är viktigt att evenemanget har en någorlunda fast organisation. Vidareanförs att det i lagförslaget inte ställs upp några närmare villkor förundantag utan att det i stället ankommer på biografbyrån att efter en allsidigprövning i varje enskilt fall avgöra om undantag kan medges (prop. s. 65). biträder regeringens förslag attbiografbyrån skall ha rätt att medge undantag från granskningsplikten för enviss filmfestival eller ett liknande evenemang. anseremellertid att befrielse från granskningsplikten bör kunna lämnas även förandra evenemang än sådana som uteslutande är inriktade på filmkonst.Visserligen ger enligt den föreslagna bestämmelsensutformning biografbyrån rätt att medge undantag för en allmän sammankomst somäger rum i verksamhet som bedrivs inom kyrkor, samfund och ideellaorganisationer. finner dock att denna innebörd bör komma tillett klarare uttryck i bestämmelsen. förordar därför att förstameningen i paragrafen får följande lydelse: "Biografbyrån får för en vissfilmfestival eller ett visst annat konstnärligt eller ideellt evenemang medgeatt framställningar i filmer eller videogram visas för personer ,även om framställningarna inte har granskats och godkänts för visning. "Därigenom är syftet med motion Kr8 yrkande 2 tillgodosett. Enligt propositionen skall de nuvarande åldersgränserna sju, elva och femtonår behållas i fråga om vilka filmer och videogram som får visasoffentligt för barn. Regleringen mjukas dock upp så att ett barn somär i sällskap med en vuxen får se filmer och videogram som hargodkänts för barn i den närmast högre åldersgruppen. dock integälla om filmen eller videogrammet får visas endast för ,., personersom har fyllt . Även om det inte föreslås några nya 2 1989/90. åldersgränserförklarar departementschefen att det kan finnas skäl att l989/90:KrU30 ta upp ochnärmare överväga om det inte borde införas en ny gräns också vid . Enligtdepartementschefen bör den frågan i första hand kunna lämnas till det råd motskadliga våldsskildringar i rörliga bilder som beskrivs i propositionen. I motion Kr5 (m) yrkande 3 krävs en ny åldersgräns på 18år. Även i motion KrlO (s) yrkande 2 i denna del tas frågan om ytterligare enåldersgräns upp. I den motionen anför motionärerna att tiden är mogen för enhöjd åldersgräns och att åren mellan 15 och 18 är viktiga år för danandet avpersonligheten. Att i detta avseende betraktas som vuxen anser motionärernavara en sådan liten fördel att den inte uppväger nackdelarna med att kunnautsättas för film som är avsedd för vuxna. De menar att en höjd åldersgränsinte innebär att behovet av fortsatt vuxencensur minskar. Frågan om en höjd åldersgränsbör enligt motionärerna utredas ytterligare. De förklarar att uppgifteneventuellt kan läggas på det föreslagna rådet mot skadliga våldsskildringar irörliga bilder. I en skrivelse till kulturutskottet har statensbiografbyrå och lämnat vissa synpunkter på frågan omytterligare en åldersgräns. 1 skrivelsen anförs att den högsta åldersgränsen 15år länge har varit ett problem och att med begrepp som"barnförbjuden" eller "tillåten för vuxna" följer antingenatt ungdomar mellan skall betraktas som lika vuxna som myndigapersoner eller att filmer som anses som alltför förråande för denna gruppungdomar förbjuds även för vuxna. Vidare anförs att det upptrappade våld somallt fler filmer innehåller gör dem svåra att tillåta för femtonåringar. Med enhögsta åldersgräns som komplettering skulle enligt skrivelsenyttrandefriheten öka för de människor som annars anses som vuxna i Sverigesamtidigt som ännu en ungdomsgrupp skulle skyddas från det grövsta våldet.