bet · GD01SoU15 · 1989-12-31 00:00:00 — motionsyrkanderörande den uppgjflsskyldiga kretsen enligt 71 § socialtjänstlagen, uttalatatt det bör utredas om inte denna krets bör utvidgas och ansett att detta börges regeringen till känna. Det kan, enligt utskottets mening, finnas skäl att isamband därmed ytterligare överväga hur reglerna om uppgiflsskyldighet i 71 §socialtjänstlagen korresponderar med reglerna om vittnesplikt och det generellafrågeförbudet. Vad utskottet nu anfört bör som sin mening geregeringen lill känna med anledning av motion 5o5 (s) yrkande 3. Offentligt biträde för barnet m.m. I motion 1988/89:So318 av () i resterandedel hemställs om ett tillkännagivande om behov av förändringar i LVU såvittavser offentligt biträde för barnet. Motionären uppger att det har förekommitalt vårdnadshavare på olika sätt omöjliggjort för ett offentligt biträde allkomma till tals med barnet. Motionären förespråkar att det i lagen tas in enbestämmelse att det offentliga biträdet har rätt att i förekommande fall träffabarnet i enrum och att ett sådant föreläggande från domstolens sida skallkunna förenas med ett vitesföreläggande. I motion 1989/90:So5 av samma motionäryrkas ett tillkännagivande om barns lalerätt (yrkande 4). Ett ickeprocessbehörigt barn kan inte föra sin egen talan och får heller inte ge sittoffentliga biträde fullmakt att företräda det, anför motionären. Det offentligabiträdet bör dock kunna vara ställföreträdare för barnet och därmed kunnaöverklaga beslut som rör barnet i LVU-mål, framhåller motionären vidare. Dettaär särskilt viktigt i mål om flyttningsförbud, där barnets uppfattning börtillmätas den största betydelse. Motionären hänvisar i sammanhanget tillutredningen om barnets rätt och dess betänkande (SOU 1987:7) Om barn ivårdnadstvister talerätt för barn m.m. I mål och ärenden enligt LVU är barnet part, dvs. haneller hon har talerätt. Detta är inte liktydigt med att barnet självt får förasin talan i processen. Han eller hon måste i så fall vara processbehörig. Förden som saknar processbehörighet får talan i stället föras av den legaleställföreträdaren, dvs. I mål enligt LVU är barnetprocessbehörigt (19 § i den nuvarande lagen, 36 § i denföreslagna nya lagen). Möjligheten i 18 kap. 2 § (11 kap. 2§) att lörordna god man åt barnet har använts för att göra detmöjligt för icke processbehöriga barn att överklaga länsrättens dom omberedande av vård enligt LVU (se RA 83 2:19). Utskottet påpekade i samband med behandlingen avsocialtjänslproposilionen att ett offentligt biträde, till följd av sinabegränsade handlingsmöjligheter, inte helt kan fylla funktionen att tillvaratabarnets intressen. Utskottet uttalade också att det, enligt utskottets mening,måste övervägas att införa en ordning som ger barnet en starkareställning enligt LVU, att dessa frågor var föremål för behandling av utredningenom barnels rätt och att utskottet förutsatte att utredningen /90:SoU15 skullekomma alt behandla frågorna med skyndsamhet (SoU 1979/80:44, s. 104 f.). Uredningen om barnets rätt föreslog i betänkandet (SOU1987:7) Om barn i vårdnadstvbter talerätt för barn m.m. bl.a. att detoffentliga biträdet också skulle vara barnets ställföreträdare i processen, ide fall barnet saknade egen processbehörighet. Vidare föreslog utredningenbl.a. alt ett barn skulle få rätt att självt föra sin talan från och med . Enligt 41 § 3 rättshjälpslagen (1972:429) beviljasrättshjälp genom offentligt biträde i mål eller ärende angående beredande avvård, omhändertagande eller upphörande av vård enligt LVU. Vidarefår offentligt biträde förordnas hos förvaltningsdomstol vid överklagande avsocialnämndens beslut om var vården av den unge skall inledas eller beslut attflytta den unge från det hem där han vistas. Reglerna om flyltningsförbudskall, enligt propositionsförslaget, flyttas från socialtjänstlagen till LVU.Enligt förslaget skall offentligt biträde kunna förordnas också bl.a. i mål omflyttningsförbud. Enligt 42 § rättshjälpslagen skall rättshjälp genomoffentligt biträde beviljas den som åtgärden avser och i mål eller ärende somavses i 41 § 3 även vårdnadshavare, om del inte måste antas att behov avbiträde saknas. I förarbetena (prop. 1979/80:1, del A s. ö30) uttaladesatt rättshjälp i form av offentligt biträde skall kunna beviljas även förvårdnadshavaren om det föreligger motstridiga intressen mellan vårdnadshavarenoch barnet. Motstridiga intressen får regelmässigt antas föreligga i de s.k.miljöfallen, dvs. när beslutet om omhändertagande eller ansökningen om vårdgrundas på att föräldrarna har brustit i sina omsorger om barnet. 1 annat fallkan det vara tänkbart att förordna ett gemensamt biträde för vårdnadshavarenoch barnet. I 44 § anges bl.a. att, lör det fall både den unge ochvårdnadshavaren beviljats rättshjälp, det skall förordnas gemensamt biträde, omdet inte finns motstridiga intressen mellan dem. I rättshjälpskommitténs betänkande (SOU 1985:4) Rättshjälp Offentliga biträden, organisationsfrågor m.m. föreslogs att gemensamtoffentligt biträde för barnet och vårdnadshavaren skulle förordnas i mål ellerärenden enligt LVU om inte särskilda skäl talade emot det (s. 138 f.). I proposition 1987/88:73 om förbättringar inomrätbhjälpssystemet anförde föredragande statsrådet med hänvisning till detpågående arbetet med förändringar av LVU att det är naturligt atträttshjälps-kommitténs förslag och remissinstansernas synpunkter på det lastill vara i det fortsatta arbetet inom (s. 77 f.). I den nu aktuella propositionen (s. 91) anförföredraganden bl.a. följande. Vad först gäller de s.k. miljöfallen är det barnetsbästa som skall tillgodoses.Det är därmed enligt min uppfattning naturligt att barnet 2 får ettoffentligt biträde som bara ser till barnets behov. biträdeför vårdnadshavaren torde naturligen se det som sin uppgift att 1989/90:SoU15 Det finns därmed en risk att ett gemensamtbiträde framstår som en hjälp åt i första hand föräldrarna. Det tordeofta vara så alt föräldrarnas intresse av att få behålla barnet intesammanfaller med det som befinns vara bäst för barnet. offentligtbiträde, som företräder både föräldrarna och barnet och som finner attbarnels bästa kräver ett omhändertagande, hamnar därmed i enohållbar lojalitetskonflikt som inte kan lösas på annat sätt än att ytterligareett biträde förordnas. När det gäller de s.k. beteendefallen är det, enligtföredragandens uppfattning, mer tveksamt om det regelmässigt behövs tvåbiträden. En prövning får här ske från fall till fall om vårdnadshavarenbehöver eget biträde. Föredraganden anser inte att det finns tillräckliga skälatt ändra nuvarande ordning i fråga om förordnande av offentligt biträde i måleller ärenden enligt LVU. Utskottet gör följande bedömning. Utskottet anser i likhet med motionären att det kan finnasskäl att överväga hur barnets ställning i mål och ärenden enligt LVU skallkunna stärkas. Problemen är delvis olika beroende på barnets ålder och omsocialnämndens ingripande beror på missförhållanden i barnets hemmiljö ellerpå den unges eget beteende. Frågorna har behandlats av utredningen om barnetsrätt i betänkandet (SOU 1987:7) Om barn i vårdnadstvister. Utskottet anser att bör avvakta ettställningstagande från regeringen i denna fråga med anledning av det nämndabetänkandet och avstyrker därför motionerna 5o318 (s) i resterande del och 5o5(s) yrkande 4. Olika brottsförebyggande insatser m.m. I motion 1989/90:So6 av m.fl. (c) yrkastillkännagivan den om vad som anförts dels beträffande familjens betydelse för att förebygga ungdomsproblem (yrkande 1) , dels beträffande en god barn omsorg (yrkande 2), dels beträffande skolans roll för all förebygga ungdomsproblem (yrkande 3) , dels beträffande sambandet mellan ungdomsbrottslighet och droger (yrkande 4) och dels beträffande vik ten av en arbetsmarknadspolitik som förhindrar utslagning av ungdo mar (yrkande 5). Motionärerna framhåller att ingen grupp betyder så myckel för barnet som den närmaste familjen. Del är nödvändigt alt föräldrarnas roll som fostrare stärks, vilket inte minst gäller de ensam stående föräldrarna, anför motionärerna. Motionärerna påpekar vidare att man inom barnomsorgen kan få en god bild av de barn som behöver extra stöd. Del är därför viktigt att personalen ges stöd för att kunna hjälpa dessa barn. Grund- och gymnasieskolans betydelse i det brotts- och missbruksförebyggande arbetet kan enligt motionärerna inte heller nog värderas. Skolan måste därför ges resurser för att kunna tillvarata och utveckla ungdomars inneboende förmåga och möjligheter, menar motionärerna. Enligt brottsförebyggande rådets stu- f--, dier varmellan 70 och av våldsgärningsmännen alkoholpåverka- Den totala alkoholkonsumtionen hos ungdomar i 1989/90:SoU15åldern har ökat med /1985, uppger motionärerna.Kampen mot missbruk av alkohol och narkotika måste därför intensifieras. Ävenungdomsarbetslösheten utgör, enligt motionärernas mening, ett stort problem.Den är en starkt bidragande orsak till utslagningen av ungdomar, och det är nuviktigt att åtgärder vidtas för att komma till rätta med ungdomarnasarbetslöshetssituation, framhåller motionärerna. I motion 1988/89:So209 av m.fl. (m) yrkas etttillkännagivande om familjens betydelse i det brottsförebyggande arbetet. (Motiveringen återfinns i motion 1988/89:Ju805.) Motionärerna anför att familjernahar avgörande betydelse då det gäller att förhindra att unga människor begårbrott. Föräldrarna måste alltid ha huvudansvaret för att barn och ungdomar lärsig känna respekt för andra människors liv och egendom. Att barn fårhandlingsmönster och lärs att ta ansvar för sig själva och sina medmänniskor ärbästa vägen att förebygga brottslighet, anför motionärerna. De grundläggande behov som barn har rätt att fåtillgodosedda av sina föräldrar och andra vårdnadshavare anges i 6 kap. 1 §föräldrabalken. Barn har rätt till omvårdnad, trygghet och en god fostran. Deskall behandlas med aktning för sin person och egenart och får inte utsättasför kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling. Bestämmelserna iföräldrabalken anger dels vilka grundläggande rättigheter som ett barn har,dels att det i första hand är föräldrarna som skall tillvarata dessarättigheter. har i uppgift att verka för att barn ochungdom växer upp under goda förhållanden. I socialtjänstlagen sägs att åtgärderför att stödja barn och ungdom som riskerar att utvecklas ogynnsamt skallföretas i nära samarbete med hemmet. I propositionen anförs att enighet råder om att barn harrätt att växa upp tillsammans med sina föräldrar samt att mycket avreformarbetet syftar till att underlätta barnfamiljernas tillvaro. Även socialtjänstensmål är att i möjligaste mån hjälpa barn och föräldrar, så att barnensuppväxtmiljö i det egna hemmet blir tillfredsställande. Stora ansträngningarbör göras för att ge behövlig hjälp åt barn och föräldrari deras naturliga livsmiljö, anförs det. Särskilt viktigt är det, enligtstatsrådets mening, all utveckla det lokala samarbetet mellan mödra- ochbarnhälsovården å ena sidan och å andra sidan (prop. s. 52). En motion (m) med motsvarande innehåll som den nu aktuella 5o209 behandlades av justitieutskottet i samband med behandlingen av ett regeringsförslag om ändringar i bl.a. lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare (JuU 1987/88:36). tieutskottet anförde att det i lagstiftningsärendet understrukits att det i första hand är föräldrarna som har ansvaret för barns och ungdomars vård och fostran samt att det i första hand är föräldrarnas engagemang som måste mobiliseras när en ung människa hamnat i riskzonen. Utskottetuttalade vidare följande (s. 21). I likhet med motionärernaanser utskottet sålunda att familjens bety- 1989/90:SoU15 delse knappastkan överskattas när det gäller att ge barn och ungdom en trygg uppväxt. Attgoda uppväxtförhållanden är en brottsförebyggande faktor av mycket storbetydelse torde det inte heller råda någon oenighet om. ,som inte ansåg att det fanns behov av något sådant uttalande som begärdes i dedå behandlade motionerna, avstyrkte bifall till dessa. Utskottetgör följande överväganden. Tryggauppväxtförhållanden, goda föräldrarelationer och även i övrigt positivavuxenkontakter är av grundläggande betydelse för ett barns utveckling och anpassningi samhället. Det är vidare, även i detta sammanhang, av den största vikt attomsorgen om barnen, föräldrarna förvärvsarbetar, kan tillgodosespå ett fullgott sätt. Skolan har också stor betydelse när det gäller ungamänniskors möjligheter att få en gynnsam uppväxt och i det brottsförebyggandearbetet. Betydelsen av att ha arbete och sysselsättning kan inte heller nogvärderas i detta sammanhang. Insatser mot ungdomars missbruk av alkohol ochandra droger har också stor betydelse för att förebygga brott och socialaproblem. Samhällets insatser på detta område har ingåendebehandlats av utskottet i betänkandet 1989/90:SoU2. Sammanfattningsvisanser utskottet att insatser på en rad olika områden kan bidra till att skapa gynnsammauppväxtbetingelser för barn och ungdomar och härigenom förebygga brott ochsociala problem. I detta sammanhang vill utskottet återigen betona vikten avatt myndigheters och organisationers insatser samordnas väl. Utskottet anserdock inte att i detta sammanhang har anledning att ta några sådanainitiativ som förordas i motion Soö (c) yrkandena 25, varför utskottetavstyrker motionsyrkandena. Inteheller motion 5o209 (m) eller motion Soö (c) yrkande 1 bör enligt utskottetföranleda någon åtgärd. Imotion 1989l90:So7 av m.fl. (fp) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna att en barnombudsmannatjänst bör inrättas(yrkande 9). skall kontinuerligt följa och utreda barns ochbarnfamiljers villkor i samhället, anför motionärerna. Liknandemotioner (s, fp, c och mp) behandlades av utskottet . Utskottet konstaterade att barn- och ungdomsfrågorna behandla des i den rapport från översynen av organisation som var föremål för beredning inom . Utskottet ansåg att regeringens överväganden borde awaktas innan övervägde något initiativ i frågan. Motionerna avstyrktes (1988/89:SoU13, s. 9). 5Riksdagen 1989/90. Rättelse:S. 77 rad 2 nedifrån Står: motionerna So330 Rättat till: motionerna So330 S. 78 rad 3 Står: avmotion Rättat till: av motion Utskottethar inhämtat att barnmiljörådet, i en särskild skrivelse till 1989/90:SoU15regeringen i anslutning till anslagsframställningen, har föreslagit att enstatlig barnombudsman, som skall knytas till barnmiljörådet, inrättas. Fråganär föremål för beredning i . Fråganom tillsättandet av en barnombudsman övervägs i . Utskottetanser att bör awakta regeringens ställningstagande, innan riksdagenöverväger att vidta några åtgärder i frågan. Utskottet avstyrker härmed motion5o7 (fp) yrkande 9. Imotion 1989/90:So7 av m.fl. (fp) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om socialjourverksamhet(yrkande 2). Motionärerna anför att ett inslag i den förebyggande vården börutgöras av utökad socialjourverksamhet samt att det är angeläget att en sådanverksamhet organiseras i samtliga kommuner. Enligt3 § socialtjänstlagen har kommunerna det yttersta ansvaret för att alla somvistas i kommunerna får det stöd och den hjälp som de behöver. Lagen gerkommunerna en långt gående frihet att bestämma sin verksamhet. Av 10 § framgårbl.a. att socialnämnden bör tillhandahålla sociala tjänster genområdgivningsbyråer, socialcentraler och liknande, social jour eller annan därmedjämförlig verksamhet. Isocialtjänstpropositionen (del A s. 178 f.) framhöll föredragande statsrådetvärdet av en väl utbyggd social jour. Statsrådet hänvisade tillsocialutredningen, vilken nämnt två huvudområden där allmänheten behöver kommai kontakt med även och . Det ena områdetgäller äldre ensamstående och det andra barn och ungdom. Statsrådet påpekadeatt en social beredskap är viktig, inte minst ur förebyggande synpunkt, samtatt olika remissinstanser, såsom , brottsförebygganderådet och från skilda utgångspunkter hade belyst detangelägna i en väl fungerande jourverksamhet inom socialtjänsten.Försöksverksamhet med social jour bedrevs i 21 kommuner,och sociabtyrel-sen har värderat verksamheten (redovisar1977:4). Det anfördes vidare att den närmare utformningen av jourverksamhetenmåste bli beroende av de lokala förhållandena. Verksamheten kan samordnas meden mer allmänt inriktad samhällsjour och med läkarjour. I mindre kommunertorde behovet kunna tillgodoses genom samarbete mellan flera kommuner,uttalades det. Är1983 fanns social jour med särskilt anställda jourassistenter i 14 kommuner. I53 kommuner förekom beredskap i hemmet, i drygt hälften av dessa dock endastunder och veckoslut. I de flesta kommuner kan förtroendemän ellertjänstemän nås per telefon utanför arbetstiden, utan att detta sker iorganiserad form (Fahl-bergMagnusson, Socialtjänstlagarna, 1989, s. 33). Utskottetgör följande bedömning. Utskottetdelar motionärernas inställning om det angelägna i en väl 1989/90:SoU15utbyggd social jour. Om intentionerna i socialtjänstlagen skall kunnaförverkligas är det, enligt utskottets mening, viktigt att socialtjänstenspersonal finns tillgänglig när insatser behöver sättas in. Utskottet förutsätter dock att även de kommuner somfortfarande saknar en utbyggd socialjour arbetar med den målsättningen att företrädareför vid behov skall kunna nås även utanför den ordinariearbetstiden. Något initiativ från i denna fråga anser utskottet intepåkallat och avstyrker därför motion So7 () yrkande 2. I motion 1989190:SoI av m.fl. (m) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs omsammanställning och värdering av uppgifter kring barn utsatta för våld ochsexuella övergrepp (yrkande 1). Motionärerna framhåller behovet av ökadekunskaper om barns situation, inte minst när det gäller barn som utsätts förvåld och sexuella övergrepp inom familjen. De uppgifter och den informationsom finns måste sammanställas och värderas, anförs det i motionen. I utskottets belänkande 1989/90:SoU5 (s. 23 ff.)behandlade utskottet flera motioner (fp och c) om sexuellaövergrepp och våld mot kvinnor och barn. Utskottet ansåg bl.a. att det varbefogat med en utvärdering av handläggning av anmälda fall avmisstänkta övergrepp på barn och kvinnor. Ett samlat förslag till åtgärdsprogrambör föreläggas , uttalade utskottet. Det anförda gavs regeringen tillkänna med anledning av motionerna. Utskottet konstaterar att frågan om insatser mot våld ochsexuella övergrepp mot barn och kvinnor i hemmet har behandlats avutskottet. Utskottet vidhåller vad som då framfördes, nämligen att regeringenbör förelägga ett samlat förslag till åtgärdsprogram i denna fråga.Något nytt tillkännagivande från sida är intemotiverat. Utskottet avstyrker därmed motion Sol (m) yrkande 1. I motion 1989/90:So8 av och (båda s) yrkas ett tillkännagivande om behovet av anvisningar tillsocialstyrelsen med beaktande av socialberedningens utredningsarbete (yrkande1). Propositionens innehåll är enligt motionärerna inte tillräckligt såvittavser frågorna om vad barn behöver och vad barn far illa av. Socialstyrelsenhar därför anledning att, i arbetet med de allmänna råden till den nya lagen, beaktadet material om barns behov som socialberedningen presenterat. Utskottet, som förutsätter att , vidutarbetande av all männa råd till den nya lagen, i tillämpliga delar beaktar även det utredningsarbete som socialberedningen genomfört, anser inte att riks dagen bör ta något initiativ med anledning av motion 5o8 (s) yrkande 1. Hemställan i989/90:SoUl5 1. beträffandeavslag på propositionens förslag m.m. att avslårmotion 1989/90:5o4 yrkandena 1 och 2, 1 (vpk) 2. beträ&ndeen parlamentarbk beredning att avslårmotion 1989/90:So7 yrkande 1, 3. beträffande förhållandet mellan socialtjänstlagenoch LVU att avslår motion 1989/90:5o8 yrkande 3 delvis, 4. beträffande precbering av förubättningarna förberedande av vård att avslårmotion 1988/89:5o251 yrkande 5 delvis, 5. beträffandebegreppet "påtaglig rbk" att med bifalltill proposition 1989/90:28 i denna del och med avslag på motion 1989/90:5oöyrkande 13 godkänner vad utskottet anfört, 6. beträffande2 § i regeringens lagförslag att antar det ipropositionen framlagda förslaget till lag med särskilda bestämmelser om vårdav unga såvitt avser 2 §, 7. beträffandeförtydliganden av begreppet "annat förhållande i hemmet" att avslårmotion 1989/90:So8 yrkande 2 delvis, 8. beträffandebegränsning av möjligheterna till tvångsvård att med bifalltill propositionen i denna del och med avslag på motion1989/90:So8 yrkande 4 delvis godkänner vad ":' s,. 9. beträffandeändring av begreppet "annat socialt nedbrytande beteende" att med bifalltill propositionen i denna del och med avslag på motion 1989/90:5o6 yrkande 14godkänner vad utskottet anfört, 10. beträffande3 § i regeringens lagförslag att antar det ipropositionen framlagda förslaget till lag med särskilda bestämmelser om vårdav unga såvitt avser 3 §, 11. beträffandeförtydliganden av begreppet "annat socialt ned brytande beteende" att avslårmotion 1989/90:5o8 yrkande 2 i resterande del, 12. beträffandeytterligare föreskrifter för ansökan om vård att med avslagpå motion 1989/90;So8 yrkande 3 delvis antar det i propositionen framlagdaförslaget till lag med särskilda bestämmelser om vård av unga såvitt avser 4 §andra stycket, 13. beträffiinde ett tillkännagivande om ansökan om vård att riksdagenavslår motion 1989/90:So6 yrkande 15, 14. beträfiande umgängesrätt att med avslagpå motion 1989/90;5o3 antar det i propositionen framlagda förslaget till lagmed särskilda bestämmelser om vård av unga såvitt avser 4 § första stycket. 15.beträffande tillfälligt omhändertagande 1989/90:SoU 15 attriksdagen med avslag på motion 1989/90:5o8 yrkande 3 delvis antar det ipropositionen framlagda förslaget till lag med särskilda bestämmelser om vårdav unga såvitt avser 69 §§, beträffande tidsfristerna för omedelbaraomhändertaganden m.m. attriksdagen avslår motion 1988/89:5o278, motion 1988/89:So327 och motion1989/90:So2 yrkande 3, res.2 (m, fp, c) - motiv. 17. beträffande handläggningen iregeringsrätten att avslår motion 1988/89:So318 delvis, 18. beträffande särskilda ungdomshem attriksdagen med anledning av propositionen och motion 1988/89:5o239, motion1988/89:5o251 yrkandena ö och 7, motion 1988/89:5o258 yrkande 2, motion1988/89:5o259 yrkande 2, motion 1988/89;So293 yrkande 1, motion 1988/89:So303yrkande 2, motion 1989/90:Sol yrkande 3, motion 1989/90:5o2 yrkande 1, motion1989/90:5o6 yrkande 9 samt motion 1989/90:5o7 yrkandena 3 och 4 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört, 19. beträffande huvudmannaskapet för de särskildaungdoms hemmen attriksdagen avslår motion 1988/89:5o258 yrkandena 1 och 3, motion 1988/89:5o293yrkande 2, motion 1988/89:5o303 yrkandena 1 och 3, motion 1989/90:So2 yrkande2 samt motion 1989/90:Soö yrkande ö, res.3 (m) 20. beträffande12 § i regeringens lagförslag attriksdagen antar det i propositionen framlagda förslaget till lag med särskildabestämmelser om vård av unga såvitt avser 12 § med den ändringen att lagrummeterhåller i bilaga 2 som Utskottets förslag betecknade lydelse, 21. beträSande den ungdomspsykiatrbka verksamheten att avslår motion 1989/90:So6 yrkande 12, res.4 (m, fp, c, mp) 22. beträffandeinvandrarungdomarnas behov attriksdagen avslår motion 1989/90:Soö yrkande 11, 5(fp, c) 23. beträffandealternativa vårdformer attriksdagen avslår motion 1989/90:Soö yrkande 8, 24. beträffandekontakterna mellan den unge och föräldrarna att avslår motion1988/89:So251 yrkande 5 delvis samt motion 1989/90:So8 yrkande 3 delvis ochyrkande 5, attriksdagen med avslag på motion 1989/90:So8 yrkande 3 i resterandedel antar det i propositionen framlagda förslaget till lag medsärskilda bestämmelser om vård av unga såvitt avser 14 26. beträflfandeöppenvårdstvång 1989/90:SoU 15 attriksdagen avslår motion 1988/89:5o258 yrkande 4, motion 1988/89:So303yrkande 4 och motion 1989/90:5ol yrkande 2, res.6 (m) 27. beträffandestudiebesök på kriminalvårdsanstalt att avslår motion 1988/89:5o312,