bet · GD01LU21 · 1989-12-31 00:00:00 — Enligt utskottets mening måste uppgiftersåsom de kommer lill uttryck i verkels instruktion återspegla de mål och riktlinjerför konsumentpolitiken som lades fast av . I sill av riksdagengodkända betänkande (LU 1985/86:34) underströk utskottet sålunda också attkonsumentverket spelar en viktig roll när det gäller alt omsättakonsumentpolitikens inriktning i praktiskt handlande. Mot denna bakgrund kan utskottet inte finna annat än attett tillmötesgående av motionärernas önskemål om ändrade arbetsuppgifter förkonsumentverket skulle innebära att nu tog avstånd från de fastlagdamålen och riktlinjerna för konsumentpolitiken. Ett sådant steg är utskottetinte berett att förorda, och utskottet avstyrker därför bifall till motion L717yrkande 2. 1 motion L714 av m.fl. (fp) framhålls att detkrävs ordentlig information för att ge konsumenterna reella möjligheter attvälja miljövänliga varor och tjänster. Motionärerna begär tillkännagivande avriksdagen att skall verka för att miljövänlig konsumtionfrämjas (yrkande 2). Utskottet vill för sin del understryka alt den ökade miljömedvetenhetenhos allmänheten ställer krav på insatser från sida. Enligt vadutskottet inhämtat har också inom ramen för sin instruktion ochtillgängliga resurser redan engagerat sig i olika miljöfrågor. På energisparområdethar verket sålunda varit aktivt. Verket försöker också påverkautvecklingen när det gäller verksamheten med källsortering av sopor som pågår imånga kommuner. Insatser görs även för bevakning av reklam där miljön användssom säljargumenl. följer vidare utvecklingen av samarbetetmellan miljö- och konsumentintressena på lokal nivå, och sedan mitten av1980-talet har miljöaspekterna behandlats i . verkets arbete gentemot skolan.Det kan också nämnas att verket arbetat för att blyfri bensin skall blitillgänglig även i glesbygd. Inom verket föreligger dessutom planer påytterligare engagemang på miljöområdet. Verket avser sålunda bl.a. att upprätta s.k. alternativa budgetarför hushåll som önskar välja miljövänliga produkter samt 1989/90:LU21 ställasamman faktablad med information om hushållskemikaliers inverkan på miljön. Den lämnade redogörelsen visar enligt utskottets meningatt är aktivt när det gäller miljöfrågor på områden där verkethar speciell kompetens och där miljöhänsynen har klara konsumentpolitiskakonsekvenser. Utskottet, som förutsätter att även ifortsättningen ägnar uppmärksamhet åt miljöfrågorna, anser därför att någottillkännagivande från sida i enlighet med motionärernas önskemålinte är erforderligt. Motion L714 yrkande 2 avstyrks således. Frågor som berör inriktningen av arbeteoch konsumenternas ställning med anledning av den västeuropeiska integrationentas upp i motionerna L721 av m.fl. (mp) och L722 av ElisabetFranzén m.fl. (mp). I motion L721 framhåller motionärerna bl.a. attkonsumenternas ställning bör stärkas inför anpassningen till EG.Harmoniseringen får i vart fall inte leda till att de svenska konsumenternasställning försämras eller att importerade varor får en sämre kvalitet änsvenska produkter och att i otillåtna produktionsmetoder används förprodukter som importeras lill från EG. I motionen begärstillkännagivanden om vad som sålunda anförts (yrkandena 13 och 14). I motion L722 begärs tillkännagivande att omedelbara ochkraftfulla åtgärder måste vidtas för att en stark och medveten konsumentmaktskall kunna skapas. Motionärerna anför att det inför EG-anpassningen ärnödvändigt att radikalt stärka medborgarnas ställning och makt i deras egenskapav konsumenter. Med anledning av motionerna vill utskottet hänvisa tillvad som anförs i årets budgetproposition under avsnitt Konsumentfrågor (bilaga15 s. 123). Enligt föredragande statsrådet kräver det västeuropeiskainiegrationsarbetet insatser för att de svenska konsumenternas intressen skallkunna värnas. Produktsäkerhetsarbelet måste, framhålls det vidare, prioriterasoch harmoniseringen får inte ske till priset av att väsentliga säkerhetsbehovuppges. I anslutning härtill vill utskottet erinra om att det sätt på vilketstandardiseringsarbetet inom EG bedrivs innebär att fastställerväsentliga säkerhetskrav för olika produkter och sedan uppdrar åt deeuropeiska standardiseringsorganen att utforma standarder. Denna arbetsmetodhar givit nya möjligheter att påverka säkerhetsreglerna. Konsumentverketmedverkar aktivt i slandardiseringsarbetet, och för kommande budgetår tillförsverket, som har redovisats, särskilda medel för att verket skall få ökademöjligheter att påverka produktsäkerhetsarbetet. Med hänsyn till det anförda anser utskottet att någotsärskilt tillkännagivande i enlighet med motionärernas önskemål inte ärerforderligt. Utskottet avstyrker därför bifall lill motionerna L721 yrkandena13 och 14 och L722. I motion L718 av m.fl. (mp) framhållsbetydelsen av forskning när det gäller hushållens ekonomi. tillkännagivandeom att skall utvidga sin verksamhet med bl.a.forskningsbevakning (yrkande 3). I samma motion framhålls 1989/90:LU21 vidare attdet vore en fördel när det gäller t.ex. kemiska innehåll i biltvättmedel, omlivsmedelsverket, och kemikalieinspektionen samordnade sininformationsverksamhet till konsumenter. Motionärerna begär tillkännagivande omatt konsumentinformationen från dessa myndigheter bör samordnas (yrkande 4). I motionen yrkas vidare att hos regeringen begäratt det i den kommande forskningspropositionen görs en kraftfull satsning påforskning om hushållens ekonomi (yrkande 1). Som framgår av den ovan lämnade redogörelsen förkonsumentverkets instruktion ingår det i verkets särskilda uppgifter attstödja forskningen inom verkets arbetsområde. Verket skall också samråda medandra myndigheter som handlägger konsumentfrågor. Utskottet utgår därför frånatt också bevakar forskningen inom verkets område och, när såanses erforderligt, samordnar sin informationsverksamhet med andramyndigheter. Utskottet vill också erinra om vad som anförs iproposition 1989/90:90 om forskning vilken avlämnats. I propositionenframhålls att erfarenheterna av stöd lill sektorsforskningenpå konsumentområdet är goda (s. 454). Regeringen anser därför attkonsumentverket bör få förstärkta resurser för sådan forskning. stödja såväl grundläggande forskning som tillämpad forskning och spridainformation om forskningen. Regeringen föreslår att . anvisas försådana insatser under /91. Det anförda visar enligt utskottets mening att bevakningav forskning på konsumentområdet utgör en viktig uppgift för konsumentverket.När det gäller informationsverksamheten utgår utskottet från att verket när såanses erforderligt samordnar verksamheten med andra myndigheter. Någrauttalanden från sida i enlighet med yrkandena 3 och 4 i motion L718anser utskottet därför inte vara erforderliga, och utskottet avstyrker därförmotionen i dessa delar. Vad angår yrkande I i motionen konstaterar utskottet attnågot tillkännagivande om inriktningen av forskningspropositionen inte längreskulle fylla någon funktion. Utskottet avstyrker därför bifall till motion L718yrkande 1. Enligt instruktion finns del en särskildnämnd, konsumentteknbka nämnden, som är knuten till verket. Nämnden, som komtill , har lill uppgift att verka för att brukarkrav beaktas vidutveckling och upphandling av produkter. I nämnden ingår företrädare för demyndigheter, forskningsinstitutioner och andra organ som regeringen bestämmer.Ordföranden utses av regeringen. Övriga ledamöter utses av . tas upp i två motioner. I motionL714 av m.fl. (fp) ifrågasätts om konsumenllekniska nämnden har fått en lämplig sammansättning och om nämndens verksamhet verkligen gagnar konsumentinflytandet. I motionen anförs alt det i nämnden ingår ett stort antal företrädare för skilda områden och att 13 det vidnämndens sammanträden deltar drygt 20 personer. Motionärer- 1989/90:LU21 na yrkaratt beslutar alt avskaffa den konsumenttekniska nämnden (yrkande 8). I motion L717 av m.fl. (m) yrkasalt hos regeringen begär en utvärdering av den konsumenttekniskanämnden och en översyn av dess sammansättning (yrkande 3). Om utvärderingeninte skulle visa några positiva resultat bör nämnden läggas ned enligtmotionärernas mening. Utskottet erinrar om att frågan om avskaffande av denkonsumenttekniska nämnden aktualiserades i med anledningav en motion. I sitt av godkända betänkande 1988/89:LU17 avstyrkteutskottet bifall till motionen. Utskottet framhöll därvid att denkonsumenttekniska nämnden verkat endast i ungefår elt år och att det saknadesunderlag för en bedömning av dess verksamhet. Ulskoltet förutsatte attregeringen uppmärksamt skulle följa nämndens fortsatta arbete och vidta deåtgärder som kunde visa sig erforderliga. Med det anförda avstyrkte utskottetbifall till motionärens yrkande om att nämnden skulle avskaffas. Av anslagsframställning för budgetåret1990/91 framgår att nämnden startat en utåtriktad verksamhet i syfte att påverkautbildning, forskning, produktutveckling och upphandling i en för konsumenteroch andra brukare positiv riktning. Nämndens kontakter med tekniska högskoloroch andra utbildningsanstalter har lett till att flera av institutionernauppmärksammat brister i brukarorienteringen eller"konsumenttänkandet" i den egna verksamheten. Nämnden har också haftpositiva kontakter med bl.a. utredningar, folkrörelser ochnäringslivsorganisationer. Under /91 planerar nämnden altutveckla dessa kontakter ytterligare. Utskottet vill vidare hänvisa lill att regeringen enligtvad som uttalats i den avlämnade propositionen 1989/90:90 om forskningfunnit att forskning som ger fördjupade kunskaper om brukarkrav är intressanti flera avseenden (s. 454). Det sagda gäller bl.a. den snabbateknikutvecklingen, den nya arbetsmarknaden i våra bostäder, standardiseringensökande betydelse inom ramen för den västeuropeiska integrationen samtbrukarkravens koppling till miljöfrågorna. Utskottet konstaterar alt den konsumenttekniska nämnden nusynes ha kommit i gång med sin verksamhet och att dess arbete synes bli alltmerbetydelsefullt . Några skäl att avskaffa nämnden föreligger såledesinte enligt utskottets mening. Utskottet förutsätter emellertid alt regeringenockså i fortsättningen följer nämndens arbete och vidtar de åtgärder som kanvisa sig erforderliga. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionL714 yrkande 8 och L717 yrkande 3. Kommunalkonsumentverksamhet m.m. 1989/90:LU21 I motion L713 av m.fl. (vpk) pekas på viktenav att arbete utvecklas och verkligen når ut till konsumenterna.Kommunernas konsumenlservice varierar emellertid, och de har ingen skyldighetatt tillhandahålla sådan service. Motionärerna yrkar att hosregeringen begär alt får i uppdrag att utarbeta förslag tillriktlinjer för den kommunala konsumentverksamheten (yrkande 2). I samma motionanförs vidare att staten bör bidra med stod till den lokalakonsumentverksamheten. Motionärerna yrkar att till stöd för en uppbyggnadav denna verksamhet och för stöd till konsumentrörelser för /91anslår . (yrkande 3). I motion L721 av m.fl. (mp) begärstillkännagivande att konsumentvägledningen skall reformeras och förbättrasbl.a. genom utbyggnad av den kommunala konsumentvägledningen (yrkande 5delvis). I motionen anförs att strävan skall vara att det i varje kommun skallfinnas ett eller flera ställen dit medborgarna kan komma eller som de kankontakta for att få en fullödig, saklig och täckande information om vadmarknaden har att erbjuda och till vilka villkor. Frågan om utbyggnaden av den lokala konsumentverksamhetenbehandlades ingående av med anledning av den tidigarenämnda propositionen 1985/86:121 om inriktningen av konsumentpolitiken ochmotionsyrkanden med liknande syften som de nu aktuella. Som redovisats ovan (s.8) innebar beslut att den lokala konsumentverksamheten skall ges högprioritet inom konsumentpolitiken. Utbyggnaden, som skall ske genomkommunernas frivilliga åtaganden, bör ha som mål att konsumentpolitiskverksamhet inrättas i alla kommuner. Vidare bör de lokalakonsumentmyndighe-lernas arbetsuppgifter och myndigheternas samarbete med andraintressenter ges större omfattning. I sitt av godkända betänkande i ärendet (LU1985/86:34) framhöll utskottet att den lokala konsumentverksamheten spelar encentral roll inom konsumentpolitiken. Detta förhållande hade enligt utskottetsin grund i att det är på lokal nivå man lättast fångar upp konsumentproblemenoch når dem som i första hand behöver hjälp samt finner de flesta av de förelagvars verksamhet berör konsumenterna. Utskottet underströk viklen av enfortsalt, snabb utbyggnad av den lokala konsumentverksamheten, men hadeförståelse för att man i särskilt de minsta och resurssvagaste kommunernatvekade att använda de knappa resurserna till konsumentverksamhet. Utskottetpåpekade dock att en satsning på konsumentpolitisk verksamhet kunde innebäraatt inte oväsentliga belopp sparades inom andra förvaltningsområden. Någonanledning att då införa ett obligatorium kunde utskottet i likhet medföredragande statsrådet inte finna. Utskottetframhöll vidare att det fick ankomma på att lämnaerforderligt stöd och biträde åt kommunerna när frågan om inrättande av konsumentverksamhet utreds på lokal nivå. l3 också angeläget att verket sökte initiera sådanutredning i kommuner därverksamhet på området saknades. Utskottet underströk också vik- 1989/90:LU21 ten av altkonsumentfrågorna inte endast blev en tjänstemannafråga i kommunerna utan attde fick politisk förankring. Enligt utskottet hade som centraltkonsumentorgan en viktig uppgift att fylla när det gällde att ge deförtroendevalda vägledning och stöd. Spörsmålet aktualiserades åter med anledning avmotioner om obligatorisk konsumentverksamhet. I sitt av riksdagengodkända betänkande 1988/89:LU17 hänvisade utskottet till att enligt inhämtadeuppgifter endast tolv kommuner då inte hade beslutat om någon form avkonsumentverksamhet. hade i ärendet upplyst att verket i sinfortsatta verksamhet avsåg att stimulera och stödja utvecklingen av den lokalakonsumentverksamheten. I arbetet ingick att bistå kommunerna med material,grund- och fortutbildning samt råd. En viktig del i arbetet var stödet tillutbildning av de förtroendevalda. Verket stödde också kommunerna i konkretaprojekt för alt utveckla det lokala konsumentpolitiska arbetet. Bistånd lämnadesäven lill kommuner och organisationer för att den uppsökande verksamheten skallutvecklas. Från hade vidare framhållits att resurserna för denkommunala verksamheten hade ökat och att verket såg positivt på den framtidautvecklingen. Ett annat inslag i bilden var enligt attintresset för konsumentpolitiken ökat inom folkrörelserna, vilket innebar altförutsättningarna att nå ut till breda grupper hade vidgats. Det samarbete sompåbörjats mellan den kommunala konsumentverksamheten och företrädare för detlokala närinlivet hade också visat sig verkningsfullt. I anslutning till de redovisade uppgifterna framhöllutskottet att det är angeläget all utbyggnaden av den kommunalakonsumentverksamheten fortsätter, och utskottet utgick från altkonsumentverket även i fortsättningen aktivt verkar i delta syfte. Någotsärskilt uttalande i saken från sida kunde emellertid inte anseserforderligt mot bakgrund av vad som redovisats om den kommunala konsumentverksamheten.Utskottet kunde lika litet då som när frågan prövades ansluta sig tilluppfattningen alt del bör vara obligatoriskt för kommunerna all tillhandahållakonsumentvägledning. Det måste överlåtas på varje kommun att inom ramen förtillgängliga resurser fatta beslut om konsumentverksamheten. Enligt utskottets mening saknas anledning för riksdagenatt nu frångå sina tidigare ställningstaganden när det gäller den kommunalakonsumentverksamheten. Utskottet avstyrker därför bifall lill motionerna L713yrkandena 2 och 3 samt L721 yrkande 5 delvis. I motion L707 av m.fl. (c) framhålls att klar och lättillgängligprbinformation är nödvändig för alt konsumenterna skall ha möjlighetatt bedöma varors priser och göra jämförelser mellan varor avolika märken. Motionärerna anser att handelns datorisering inte fårleda till att prisinformationen försämras. De nuvarande brister- ,- Enligt motionärerna bör det ankomma på kon- sumentverketatt ta upp prismärkningsfrågorna och att försöka uppnå 1989/90:LU21 överenskommelsermed handeln om bättre prismärkning. Motionärerna begär att det anförda gesregeringen till känna (yrkande 1). Prisinformation las också upp i motion L714 av . (fjp). Motionärerna anser att en varas pris bör finnas direkt på varaneller på hyllkanlen. Även vid skyltning bör priset anges. börenligt motionärerna även fortsättningsvis i avvaktan på ett beslut imarknadsdomstolen bevaka och samarbeta med handeln för en effektivprismärkning. I motionen yrkas att det sagda ges regeringen till känna (yrkande6). I motion L717 av m.fl. (m) anförsatt en varas pris skall vara lätt synligt för kunden. Däremot finns det intenågon anledning för myndigheterna att närmare föreskriva var och hurprismärkningen skall ske. Motionärerna yrkar att detta ges regeringen tillkänna (yrkande 1). Frågor om prisinformation av olika slag har tidigarebehandlats av . Senast prövades sådana frågor (bet.1988/89:LU17) med anledning av motioner med yrkanden om viss prismärkning.Motionsyrkandena avslogs med motiveringen att det pågick arbete inom regeringskanslietmed direktiv till en utredning som bl.a. skulle få till uppgift att föreslååtgärder när det gäller prisinformation lill konsumenter. Regeringen har numera tillkallat den berörda utredningensom antagit namnet Förstärkt konkurrenspolitik (C 1989:3, dir. 1989:12). 1direktiven till utredningen pekar chefen för på brister ivissa företags prisinformation. Bristerna gäller främst s.k. jämförpriser ochextrapriser men också den prisinformation som är en följd av handelns alltmer ökandedatorisering och användning av s.k. EAN-koder. Kommittén skall först kartläggavilka brister som förekommer då det gäller såväl dagligvaror som andra varoroch tjänster. Med utgångspunkt från kartläggningen skall kommittén lämnaförslag till åtgärder för att avhjälpa de konstaterade bristerna. Om kommitténfinner att någon annan lösning inte står lill buds bör kommittén enligtdirektiven överväga en lagreglering av de grundläggande krav som bör ställas påen sådan prisinformation samt hur uppföljning och tillsyn bör ske. Deeventuella nya lagreglerna kan las in antingen i marknadsföringslagen eller ien ny särskild lag. Enligt direktiven bör slutsatser och förslag omprisinformation till konsumenter presenteras . Med hänsyn lill att frågor om prisinformation lillkonsumenter är föremål för utredning anser utskottet alt inte börgöra några uttalanden i enlighet med motionärernas önskemål. Motionerna L707yrkande 1, L714 yrkande 6 och L717 yrkande 1 avstyrks följaktligen avutskottet. Systemet med extraprber las upp i motion L712 av GudrunNorberg m.fl. (fp) vari motionärerna begär tillkännagivande attsystemet bör få finnas kvar. Motiveringen till yrkandet återfinns i 2 1989/90. motion 1989/90:N257 vari motionärerna anför att de olika buliksked- 1989/90:LU21 jornasextrapriser utgör en effektiv prispress och på många olika sätt är gynnsammaför konsumenterna. Som framgår av vad som anförts ovan är även systemet medextrapriser föremål för utredning. Resultatet av utredningsarbetetbör inte föregripas genom några uttalanden från sida. Utskottetavstyrker således motion L712. l motion L714 av m.Q. (fp) tas upp frågor omkonsumentverkets varuprovningsverksamhet. Motionärerna anser att både konsumentverketspå eget initiativ utförda jämförande varuprovningar och verkelsuppdragsfinansierade provningsverksamhet bör utvidgas. Konsumenternaefterfrågar faktabaserad konsumentinformation, och jämförande varuprovningarleder ofta till bättre produkter. Därtill kommer enligt motionärerna altkunskaperna är användbara i det pågående nordiska samarbetet som behövs i syfteatt gemensamt utnyttja resurserna för provning av viktiga konsumtionsvaror.Motionärerna yrkar tillkännagivande om vad som i motionen anförts omkonsumentverkels provningsverksamhet (yrkande 3). Frågan om varuprovningsverksamhet harbehandlats av såväl som och därvid avslagits påhemställan av utskottet. Ar 1987 prövades spörsmålet med anledning av ettmotionsyrkande som främst syftade lill all verkets jämförandevaruprovningsverksamhet borde utvidgas. Utskottet framhöll i sitt av riksdagengodkända betänkande LU 1986/87:22 att varuprovningsverk-samhelen ger ettbetydelsefullt underlag för den allmänna konsumentinformationen, och enligtvad utskottet då hade inhämtat pågick inom arbete med altutveckla och utöka varuprovnings-verksamheten. Utskottet påpekade attresultatet av en provning av varor inom en varugrupp blir av större värde förkonsumenterna om undersökningen omfattar merparten av de märkesvaror som finns.Del var därför enligt utskottet viktigt alt man inriktade sig på alt få med såmånga märkesvaror som möjligt i testerna. Utskottet framhöll dock attförutsättningen för den uppdragsfinansierade provningsverksamheten är attföretagen frivilligt vänder sig till för att få sina produktertestade. Mot denna bakgrund var del angeläget att verket också hade resurserför egna kompletterande undersökningar. Utskottet såg därför positivt på vadsom anförts i proposition 1985/86:121 om inriktningen av konsumentpolitiken,nämligen all man, när det gäller varuprovningsverksamhelen, borde pröva enordning som innebar alt man log marknadsmässiga hänsyn vid laxesältningen ochatt verket tilläts få ett ekonomiskt överskott av provningarna. Samtidigtpåpekades all möjligheterna var begränsade att få några mer betydande överskottpå grund av konkurrensskäl. Utskottet ställde sig bakom vad motionärerna anförtom betydelsen av elt utvidgat internationellt sam- Genom det anförda fick motionärernas synpunkter 1989/90:LU21 enligtutskottets mening anses tillgodosedda, och motionsyrkandet borde därför inteföranleda någon särskilda åtgärd. Då frågan åter behandlades hänvisade utskottetbl.a. till att varuprovningsverksamhelen haft en gynnsam utveckling under1980-talet. Av verkets anslagsframställning för /91framgår att den provningsverksamher som bedrivs inom verket i huvudsak bekostasgenom betalda uppdrag, medan verkets egna resurser till stor del satsas påutveckling av provningsmetoder. De betalda uppdragen omfattade allaslag av hushållsapparater. Testresultaten har givit underlag för denkontinuerliga förköpsinformationen via verkets handböcker och artiklar i Rådoch Rön. I många fall har produkterna modifierats under provningens gång efterdiskussioner med konstruktörerna. Genom en alll större internationalisering avhandeln kommer uppdragsgivarna numera inte bara från utan också från enrad andra europeiska länder och testresultaten från verket används både iSverige och utomlands. Tester har utförts på uppdrag även av inhemska ochutländska konsumenttidskrifter. Verkets provningar utanför uppdragsverksamhetenhar, framgår det vidare, koncentrerats dels till produkter som kan bidra tillenergibesparing, dels till punktvisa genomgångar av olika varor som underlagför artiklar i Råd och Rön. Huvuddelen av dessa provningar läggs ut påutomstående laboratorier, specialiserade på de aktuella områdena. Ätskilligatester har sålunda genomförts inom ramen för det samarbete på provningsområdetsom sker i (). 1 anslagsframställningen /91 framhåller att möjligheterna att utvidgaprovninverksamheten begränsas av tillgång till personal och andra resurser. att uppnå större effekt genom ökat nordiskt samarbete har utretts. har en genomgång av den befintliga laboratoriekapaciteten i deolika länderna gjorts och väntas kunna leda till att varje land specialiserarsig inom några områden. Elt försöksprojekt för att prova nordiskt utbyte avtester kommer att genomföras 1989/90 mellan och . Mot bakgrund av det anförda anser utskottet inte att någonriksdagens vidare åtgärd med anledning av motionen är påkallad. Utskottetavstyrker därför bifall till motion L714 yrkande 3.