bet · GD01SoU17 · 1989-12-31 00:00:00 — Motionärerna anser att de centralahandikapporganisationerna måste ta på sig uppgiften att informera och utbildade lokala föreningarna. Enligt motionärerna är det därför mycket olyckligt atthandikapprörelsen trots det påslag som föreslås i budgetpropositionen, genomde allmänna kostnadsökningarna och effekterna av skattereformen, i självaverket får vidkännas en minskning av statsbidragen. I budgetpropositionen (s. 125 och 142) föreslås stödettill handikapporganisationerna uppräknat med nästan 8,5 milj.kr., och anslagetkommer därmed att totalt uppgå till drygt 79 milj.kr. Det ökade stödet avseratt kompensera organisationerna för de merkostnader dessa har för att anpassaverksamheten till funktionshindrades behov samt för att stödja organisationernai deras arbete att integrera nya handikappgrupper i verksamheten.Förstärkningen är också en kompensation för de ökade kostnader för utbildnings-och konferensverksamhet som är att vänta. I betänkandet 1988/89:SoU19 (s. 26 f.) behandladeutskottet motionsyrkanden, liknande de nu aktuella yrkandena, med förslag omytterligare anslag till handikapporganisationerna. Utskottet konstaterade attdetta anslag höjts kraftigt och att höjningen i då aktuellbudget var . Utskottet ansåg sig inte kunna ställa sig bakom någon höjningutöver den som då föreslogs i budgetpropositionen. Utskottet tillstyrktemedelsanvisningen i budgetpropositionen till Bidrag tillhandikapporganisationer och avstyrkte då aktuella motioner. Med hänsyn till att anslaget höjts kraftigtoch till att regeringen också föreslår ett ökat stöd tillhandikapporganisationerna, kan utskottet inte ställa sig bakom krav påytterligare höjning av anslaget. Utskottet avstyrker därför motionerna So227(fp) yrkande 18, So296 (c) yrkande 11 och So315 (vpk) yrkande 2. Utskottet tillstyrker den i budgetpropositionen föreslagnamedelsanvisningen till Bidrag till handikapporganisationer. I motion 1989/90:So432 av m.fl. (fp) yrkasatt för /91 beslutar anslå 5 milj.kr. som stöd föranhörig- och demensföreningarna (yrkande 6). Motionärerna påpekar att anhöriga till psykiskt sjukabl.a. behöver stöd för egen del och stöd att kunna vara det nätverk patientenså väl behöver. De anhörigas organisationer, som här har en stor uppgift attfylla, bör stödjas. I motion1989/90:So516 av och (båda fp) yr- 1989/90:SoU17 kas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att handikapporganisationer, bl.a. RmR,ges ökat stöd till information om primär fibromyalgi (yrkande Enligt motionärerna är den information som ges omsjukdomen på sjukvårdens basplan varierande och diffus. Motionärerna framhållerdet som positivt att i ökad utsträckning gerinformation till både allmänheten och egna medlemmar. Utskottet har vid flera tillfållen behandlatmotionsyrkanden om att en viss organisation bör komma i fråga för bidrag. 1betänkandet SoU 1987/88:20 (s. 13) framhöll utskottet att utskottet tidigare ibetänkandet SoU 1980/81:17 (s. 7) uttalat att inte bör göra någondetaljprövning av vilka villkor som bör vara uppfyllda för att enhandikapporganisation skall kunna få bidrag från anslaget. En sådan prövningbör ankomma på i första hand . Utskottet vidhöll ibetänkandet 1987/88:20 detta ställningstagande. Utskottet ville dockunderstryka att bidrag till nya och mindre organisationer seriöst måste prövasav . Den då aktuella motionen avstyrktes. I betänkandet1988l89:SoU19 (s. 27) uttalade utskottet att den då föreslagna höjningen avanslaget enligt utskottets mening borde ge utrymme för attgeneröst pröva ansökningar om bidrag från organisationer som inte tidigarekunnat få bidrag. Utskottet vidhöll dock sin tidigare inställning att intepröva vilken eller vilka organisationer som bör ges bidrag från detta anslag.Den då aktuella motionen avstyrktes därför. Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i frågan ochavstyrker därför motion So432 (fp) yrkande 6. Utskottetavstyrker av samma skäl motion So516 (fp) yrkande 2. Bilstöd till handikappade (G 11) I budgetpropositionen föreslås . underanslaget G 11. I motion 1989/90:So227 av m.fl. (fp)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att grundbidraget för bilstöd skall följa kostnadsutvecklingen (yrkande9) samt att beslutar att till anslag G 11Bilstöd till handikappade för /91 anvisa ytterligare 15 milj.kr. (yrkande 10). Motionärerna anser att grundbidraget bör följakostnadsutvecklingen. För /91 bör grundbidraget höjas med sjuprocent, vilket motsvarar 15 milj.kr. i ökade anslag. Från anslaget Bilstöd till handikappade betalas bilstödtill handikappade och föräldrar med handikappade barn till anskaffning ochanpassning av motorfordon m.m. Bilstödet kan lämnas till fem olika grupper ochkan numera också lämnas till föräldrar med hemmaboende vuxna barn medväsentliga förflyttningssvårigheter. drag,anskaffningsbidrag och anpassningsbidrag. 1989/90:SoUl 7 och deallmänna försäkringskassorna administrerar stödet. Bestämmelser om bilstödetfinns i lagen (1988:360) om handläggning av ärenden om bilstöd tillhandikappade och i förordningen (1988:890, ändrad 1989:211) om bilstöd tillhandikappade. Grundbidraget är högst . Helt eller halvtgrundbidrag utgår beroende på vilken grupp det gäller. Grundbidrag lämnas vidanskaffning av fordon oavsett inkomst. Bilstöd kan utgå . Reformens första år haruppvisat en anhopning av ansökningar. Av den beräknade totala personkretsen påca 14 000 personer har ca 7 000 erhållit bilstöd , enligtuppgift från (). anvisade totalt /89 ett reservationsanslag på . (1988/89:SoU19 ochSoU27, rskr. 217 och 228). 1 budgetpropositionen (s. 143) görs bedömningen attandelen återstående bilstöd som kan komma att beviljas samt visst nytillskottinom personkretsen kommer att fördelas mer jämnt över de återstånde åren avsjuårsperioden. Dock anses det råda en viss osäkerhet vad gäller den förväntadenedgången av antalet beviljade stöd två och tre. Anslaget G 11 beräknastill . I proposition 1987/88:99 om förbättrat bilstöd tillhandikappade (s. 23) anförde föredraganden bl.a. följande när det gällervärdebeständigheten av bilstödet. Det finns anledning att här också något kommentera fråganom värdebeständigheten av bidragen inom det nya bilstödet. Frågan har berörtsav ett antal remissinstanser, i synnerhet med anledning av förslaget att låtaett grundbidrag ersätta de nuvarande skatteanknutna förmånerna, vars värde juföljer förändringar i skatteuttaget. Även när det gäller det inkomstprövadeanskaffningsbidraget har krav om värdebeständigheten framförts. Jag är inte nu beredd att lämna förslag som innebär någonform av automatisk uppräkning av bidragen. Enligt min uppfattning får detankomma på den centrala myndighet som åläggs att administrera bilstödet attföreslå de ändringar av bidragen som kan vara befogade. SfU 1987/88:23, (s. 12)framhöll med anledning av ett motionsyrkande om värdesäkring av bidragen attutskottet delade uppfattningen i propositionen och avstyrkte därmed motionsyrkandet. 1 betänkandet 1988/89:SoU19 (s. 30) behandladesocialutskottet ett motionsyrkande om värdebeständighet. Utskottet deladesocialförsäkringsutskottets inställning och avstyrkte det då aktuellamotionsyrkandet. Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i denna frågaoch avstyrker därför motion So227 (fp) yrkande 9. Följaktligenavstyrker utskottet också yrkande 10 i samma motion. Utskottet tillstyrker budgetpropositionens förslag tillmedelsanvisning a till Bilstöd till handikappade. Godkännandeav riktlinjer för Statsbidrag till servicelinjer l989/90:SoU17 Utskottet tillstyrker förslaget i budgetpropositionenunder anslaget G 2 om godkännande av riktlinjer för Statsbidrag tillservicelinjer m.m. Förslaget har inte mött någon erinran i form avmotionsyrkanden. Utskottet tillstyrker de i budgetpropositionen föreslagnamedelsanvisningarna till Bidrag till fårdtjänst, servicelinjer m.m. (G 2),Kostnader för viss omsorg om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. (G 3), Ersättningtill för texttelefoner (G 5), Ersättning till postverket förbefordran av blindskriftsförsändelser (G 6), Statens hundskola (G 8), Statenshandikappråd (G 9) och Omställningsbidrag till hundskolan (G 12), vilka intemött någon erinran i form av motionsyrkanden. Socialt behandlingsarbete, alkohol- och narkotikapolitik(H 1 H 4) Bidrag till organisationer (H 3) I budgetpropositionen föreslås . underanslaget H 3. Bidrag till organisationer. Till drogförebyggande arbete genomframför allt riksorganisationer och kommuner beräknas för nästa budgetår ca12,8 milj.kr., varav ca 4,6 milj.kr. till arbetsmarknadens organisationer förinsatser inom området Alkohol och arbetsliv. För bidrag tillungdomsorganisationernas droginformation föreslås 5,1 milj.kr. och tillsammanslutningar av f.d. alkoholmissbrukare, till sammanslutningar för stödoch hjälp åt narkotikamissbrukare samt till organisationer som bedriverrehabiliteringsarbete föreslås få disponera sammanlagt ca 18,1milj.kr. Vidare beräknas för organisationsstöd drygt 16,1 milj.kr. till vissanykterhetsorganisationer, ca . till landsförbundoch ca 3,5 milj.kr. till KALV-organisationerna (Länkens kamratförbund.Alkoholproblematikers riksorganisation. För bidrag till organisationer som arbetarför utsatta barn och familjer beräknas drygt 2 milj.kr. och för bidrag till dehomosexuellas organisation beräknas drygt 1 milj.kr. 1 motion 1989/90:So208 av m.fl. (fp)yrkas att beslutar att kvinnojourerna och Riksorganisationenkvinnojourer i (RÖKS) skall beviljas 5 milj.kr. i organisationsanslag.Motionärerna anser att det statliga bidraget till RÖKS måsteförstärkas. har inte de personella och ekonomiskaresurser som krävs för att kunna erbjuda det stöd som skulle behövas. Ettstatligt bidrag på 2 milj.kr. till RÖKS och ett bidrag på3 milj.kr. direkt till kvinnojourerna skall utgå som organisa- 1989/90:SoU17 tionsstöd, anför motionärerna. (Motiveringen återfinns i motion 1989/90:A802.) I motion 1989/90:So270 av m.fl. (vpk) yrkasdels att beslutar att anslag till RÖKS skall utgå som organisationsbidrag(yrkande 1), dels att under anslaget H 3. Bidrag till organisationeranslår 2 milj.kr. till RÖKS (yrkande 2). Motionärerna hänvisar bl.a. till attsocialstyrelsen begärt att nuvarande bidrag till försöksverksamhet omvandlastill ett organisationsbidrag. Enligt motionärernas mening är kvinnojourernasverksamhet nu så fast etablerad att den inte bör bedömas som ett provisorium ianslagssammanhang. Det är vidare angeläget att RÖKS får ökade anslag, anförsdet. I motion 1989l90:So320 av m.fl. (vpk) yrkas etttillkännagivande om ökat statligt stöd till kvinnojourerna (yrkande 2). I motion 1989/90:So213 av m.fl (c) yrkasatt till stöd åt kvinnojourer för våldsoffer anslår . (yrkande 12). Motionärerna framhåller att kvinnojourernas insatser är avstörsta värde. Trots knappa resurser hjälper de många utsatta kvinnor i akutanödsituationer. har enligt motionärerna inte ensmöjlighet att trycka upp informationsmaterial till dem som vill ta del averfarenheterna. Staten bör därför bidra med medel till sådant material(Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Ju607). I motion 1989/90:So323 av och (båda c) yrkas att till RÖKS anslår . utöver nuvarandebidrag (yrkande 6). Kvinnor som utsatts för våldsövergrepp har olikahjälpbehov, anförs det i motionen. Det gäller såväl medicinsk vård som socialtoch psykologiskt stöd och juridisk hjälp. Kvinnojourerna är en mycket stortillgång för de drabbade kvinnorna, framhålls det vidare. (Motiveringen återfinnsi motion 1989/90:A817.) 1 motion l989/90:So215 av m.fl. (s) yrkasett tillkännagivande om vad som anförts beträffande stöd till RÖKS. Ansvaretför att kvinnojourerna har de resurser som behövs måste delas mellan kommunernaoch staten, anför motionärerna. Det är angeläget att RÖKS får resurser för attbedriva verksamhet med central samordning och utbildningsverksamhet, som kanstabilisera och vidareutveckla kvinnojourernas verksamhet. Ett kontinuerligtstöd bör garanteras och knytas till att verksamhetsmålenoch syftet uppfylls, framhålls det. I motion 1989/90:So295 avAnn-Cathrine och (båda m) yrkas ett tillkännagivande omangelägenheten av att det allmänna ger stöd till kvinnojourerna och till RÖKS.Det är viktigt att kvinnojourerna inte är myndigheter, utan att verksamheten ärbaserad på frivilligt arbete, anförs det i motionen. Kvinnojourerna behöverdock stöd från det allmänna för att klara sina utgifter och även för att orkamed ett påfrestande arbete. (Motiveringen återfinns i motion1989/90:Ju819.) Statligabidrag till kvinnojourerna och deras riksorganisation, RÖKS, utgår dels frånsocialstyrelsens anslag för Utvecklings- och försöksverk- samhet(bilaga 7, H 4), dels från anslaget Bidrag till kvinnoorganisatio- 1989/90:SoU 17 nernascentrala verksamhet (, bilaga 15, H 4). De statliga bidragentill de drygt 100 kvinnojourerna och deras riksorganisation uppgår förinnevarande budgetår till ca . 7,, och ca . 15, ).Ytterligare ca . från anslag kommer, enligt uppgiftfrån styrelsen, troligen att fördelas till invandrarorganisationer somengagerar sig i misshandlade kvinnor. För /89 uppgick destatliga bidragen till kvinnojourerna till sammanlagt ca 970 000 kr.Kommunernas och landstingens bidrag till kvinnojourerna varierar mycket. Våldet och dess verkningar har enligt propositionen (s. 9)kommit att uppmärksammas alltmer. Inte minst gäller detta våld bland personermed en nära relation till varandra. Antalet polisanmälningar om kvinnomisshandelökar. Det anförs att kvinnojourer ger ett viktigt stöd till de kvinnor somutsatts för våld. anser i sin anslagsframställning attnuvarande bidrag till försöksverksamhet med kvinnojourer (under H 4) böromvandlas till ett organisationsbidrag. Föredragande statsrådet anser dock attkvinnojourerna och även mansjourerna också fortsättningsvis bör få stöd förutvecklings- och försöksverksamhet från anslaget H 4 (s. 158 f.). I betänkandet SoU 1985/86:17 (s. 14 f.) behandlades enmotion (vpk) om stöd till kvinnohus. Utskottet konstaterade att någon allmänkartläggning av kvinnohusens verksamhet inte hade gjorts. Enligt utskottetsuppfattning fanns det skäl att stödja utvecklings- och försöksverksamhet, somsyftar till att ge hjälp åt t.ex. misshandlade kvinnor och deras barn och annanliknande social verksamhet. Frågan om sådana bidrag får emellertid prövas frånfall till fall med hänsyn till andra aktuella utvecklingsprojekt, anfördes det.Mera permanent stöd kan inte ges från anslaget. Sådant stöd får i första handanses vara en angelägenhet för resp. kommun genom dess socialnämnd, uttaladeutskottet. Motionen avstyrktes och följde utskottet. I arbetsmarknadsutskottets betänkande AU 1987/88:17 (s. be handlades en motion (vpk) om inrättande av en kvinnohusfond. Ut skottet uttalade att det såg positivt på verksamheten vid kvinnohusen. Utskottets beredning hade visat att kvinnojourerna utför ett förtjänst fullt arbete, som i stor utsträckning baseras på frivilliga insatser. Utskottet påpekade att tidigare under samma be handlat en motion om stöd till kvinno- och mansjourer. hade avslagit motionen på förslag av justitieutskottet (JuU 1987/88:6), som dock hade visat förståelse för motionärernas önskemål men ansett att saken var av sådan natur att den borde beaktas i det regelbundna budget- och beredningsarbetet inom . Därutöver hade justitieutskottet ansett att frågan om ett mer permanent stöd i första hand fick anses vara en angelägenhet för resp. kommun och dess socialnämnd. delade justitieutskottets uppfatt- 87 ning attanslagssituationen lämpligen borde beaktas i samband med det Utskottet ville vidare stryka under jämställd- 1989/90:SoU17 hetsaspekternaoch att kvinnornas utsatta situation motiverade speciell uppmärksamhet.Utskottet ansåg slutligen att det kunde finnas anledning för berördadepartement och myndigheter att närmare studera bakgrunden till de ibetänkandet redovisade skillnaderna i anslagsgiv-ningen till kvinno- resp.mansjourer. behandlade socialutskottet motionsyrkanden(fp,vpk) om stöd till kvinnojourer samt om en utvärdering av kvinno- ochmansjourernas verksamhet och stödet till jourerna. Utskottet anförde ibetänkandet 1988l89:SoU20 (s. 7 f.) att förekomsten av våld inom familjen, somtar sig uttryck i misshandel och sexuella övergrepp mot kvinnor och barn, ärett stort och allvarligt problem. Det är i första hand en angelägenhet förkommunen och dess socialtjänst att se till att erforderlig hjälp erbjudsutsatta kvinnor, uttalades det vidare. Kvinnojourerna kan, fortsatteutskottet, erbjuda ett betydande stöd till kvinnor i olika sammanhang och varaett värdefullt komplement till kommunernas och landstingens verksamhet.Utskottet hänvisade till de statliga och kommunala bidrag som utgår samt tillden då aviserade propositionen om ett nytt statsbidragssystem förmissbrukarvården. Utskottet ansåg att det inte fanns skäl för attbiträda motionerna. Utskottet framhöll vidare att kvinnojourerna bedriver ettvärdefullt socialt arbete med att stödja och hjälpa utsatta kvinnor. Även mansjourernagör, uttalade utskottet, en viktig insats genom att på olika sätt hjälpa mänatt komma till rätta med sin aggressivitet. Utskottet ansåg i likhet medmotionärerna att en utvärdering av såväl kvinnojourernas som mansjourernasverksamhet borde komma till stånd. Utvärderingen borde omfatta en kartläggningav det stöd som utgår till de olika jourerna i landet och vilka insatser somplaneras för framtiden, anfördes det. Vad utskottet anfört gavs regeringen tillkänna. I budgetpropositionen anges att regeringen har uppdragitåt att kartlägga vilket stöd som utgår till deolika kvinnojourerna och mansjourerna samt vilka insatser som planeras förframtiden. Av kartläggningen skall även framgå vilken verksamhet som bedrivs ochvilket samarbete som finns med . Uppdraget skall redovisas tillregeringen (s. 146). Utskottet gör följande bedömning. Utskottet är ense med motionärerna om att kvinnojourernautför ett angeläget socialt arbete genom att bistå kvinnor som utsätts för övergreppi hemmet. Kvinnojourerna, som i stor utsträckning arbetar ideellt, erbjuder entillflykt för misshandlade kvinnor och deras barn samt hjälp och stöd förkvinnor när de vill ta sig ur eller förändra en outhärdliglivssituation. utgår bidrag till kvinnojourerna från bl.a.anslaget för Utvecklings- och försöksverksamhet, som disponeras av socialstyrelsen.Utskottet anser att det nu finns anledning att överväga ett mer permanent stödtill kvinnojourerna och deras riksorganisation. tet anserdet också angeläget att kvinnojourerna får ett ökat statligt stöd 1989/90:SoU 17 för attkunna fullgöra sin viktiga verksamhet och även utveckla denna. Regeringen böröverväga på vilket sätt en sådan resursförstärkning bör ske. Vad utskottet nuanfört bör ges regeringen till känna med anledning av motionerna So208 (fp)delvis, So213 (c) yrkande 12 delvis, So215 (s), So270 (vpk) yrkande 1, So295(m), So320 (vpk) yrkande 2 och So323 (c) yrkande 6 delvis. Utskottet erinrar om att en kartläggning av stödet tillbl.a. Utskottet är därför inte nu berettatt ta ställning till vilka resursförstärkningar som kan behövas utan anser attresultatet av kartläggningen och regeringens överväganden med anledning däravbör avvaktas. Utskottet avstyrker därmed motionerna So208 (fp) i resterandedel, So213 (c) yrkande 12 i resterande del, So270 (vpk) yrkande 2 och So323 (c)yrkande 6 i resterande del. I motion 1989/90:So213 av m.fl. (c) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om mansjourer/kriscentra(yrkande 14). Män som misshandlat kvinnor och barn och män som själva blivitutsatta för övergrepp eller som gått igenom en skilsmässa behöver enligtmotionärerna någon att tala med och någon som stöttar dem. Det finns behov avfler mansjourer i landet, anförs det. (Motiveringen återfinns i motion1989/90:Ju607.) I motion 1989/90:So646 av m.fl. (c)hemställs om ett tillkännagivande beträffande stöd till kriscentra för män(yrkande 2). Motionärerna anför att många män har upplevt kraven på ökadjämställdhet som ett hot mot den egna identiteten. Denna identitetskris är oftaen förklaring till övergreppen mot kvinnor. Enligt motionärerna måstesamhället stödja de mansjourer som inrättas eller planeras. (Motiveringenåterfinns i motion 1989/90:A815.) Även mansjourerna erhåller statliga bidrag från anslaget H4. Det finns 15 mansjourer av vilka 12 är helt ideella. De statliga bidragenfrån H 4 till mansjourerna uppgår för innevarande budgetår till drygt 30 000kr. Mansjourer och kriscentra för män har startats på fleraorter , anförs det i propositionen. Jourerna har som syfte attge råd och stöd till män som befinner sig i en svår livssituation (s. 146). Utskottet gör följande bedömning. Utskottet har tidigare uttalat att mansjourerna gör enviktig insats genom att på olika sätt hjälpa män att komma till rätta med sinaggressivitet. Även för män som själva utsatts för övergrepp kan särskildakriscentra erbjuda ett gott stöd. Många män har också behov av någon attanförtro sig åt i samband med en uppslitande separation från sin familj. Förnärvarande pågår, som nämnts, en kartläggning om vilken verksamhet som bedrivsvid mansjourerna och vilket stöd som ges till dessa. Utskottet anser det angeläget att mansjourerna gestillräckliga resur-ser att fortsätta sin verksamhet. Resultatet av den kartläggning som pågår bördock avvaktas, och har därför inte 1989/90:SoU 1 7 anledningatt ta något initiativ i frågan. Motionerna So213 (c) yrkande 14 och So646 (c)yrkande 2 avstyrks. I motion 1989/90:So233 av () hemställsom tillkännagivanden dels om att anslaget som avses för insatser påarbetsplatser skall kunna fördelas till varje facklig och ideell organisationeller arbetsgivarorganisation för arbete i enlighet med syftet (yrkande 1),dels om att de medel som finns under anslaget H 3, punkt 1 (Bidrag för insatserinom området Alkohol och arbetsliv), till skall kunna användas avkommuner, landsting och ideella organisationer för tidig upptäckt och tidigainsatser bland missbrukare (sekundär prevention) (yrkande 2). Av de medel somär avsedda för insatser på arbetsplatser går tillarbetsgivarorganisationerna och resterande del tillarbetstagarorganisationerna, uppger motionären. kunde anslagetanvändas också av ideella organisationer och föreningar. Genom omfördelning avanslaget har folkrörelsernas och organisationernas arbete med information,kamratstöd och vård på arbetsplatserna försvårats. En aktiv och resurseffektivanvändning av medlen för förebyggande arbete syftar till att minska trycket påmissbrukarvården, anför motionären vidare och framhåller att det förebyggandearbetet bör ske via arbetsplatserna. 1 propositionen föreslås totalt . underanslaget H 3. Bidrag till organisationer. Till arbetsmarknadens organisationerför insatser inom området Alkohol och arbetsliv beräknas knappt 4,6 milj.kr. (+176 000 kr. I utskottets betänkande 1988/89:SoU20 (s. 8 f.)behandlades ett motionsyrkande av samme motionär, vilket motsvarardet nu aktuella yrkande 1. Utskottet ansåg att även andra organisationer änarbetsmarknadens parter t.ex. kan ha en viktig funktionatt fylla när det gäller de drogförebyggande insatserna på arbetsplatserna.Utskottet förutsatte att även dessa organisationer har möjlighet att aktivtmedverka i det drogförebyggande arbetet på arbetsplatserna. Enligt utskottetsuppfattning behövdes därför inte något initiativ från sida med anledningav motionen, vilken sålunda avstyrktes. Utskottet gör följande bedömning. Utskottet har tidigare vid flera tillfållen behandlatfrågor om tidig upptäckt och behandling av alkoholproblem. Utskottet vidhållersin inställning om vikten av tidiga insatser för att komma till rätta medalkoholproblemen. Utskottet anser att det drogförebyggande arbetet påarbetsplatserna är mycket viktigt för att minska alkoholkonsumtionen i enlighetmed de mål somriksdagen har ställt sig bakom. Utskottet förutsätter liksom 1989/90:SoU17 tidigareatt , förutom arbetsmarknadens parter, har möjlighet attaktivt medverka i detta arbete.