bet · GD01SoU12 · 1989-12-31 00:00:00 — Vissa frågor rörande dementa I betänkandet behandlas ett tiotal motionsyrkanden frånden allmänna motionstiden som behandlar olika frågor om demens. I syfte att informera sig om demenssjukdomarna, denaktuella situationen när det gäller vård och boende för dementa och omutbyggnadsplaner m.m. hos landsting och kommuner har utskottet iår hållit en offentlig utfrågning i ämnet. En stenografisk utskrift frånutfrågningen fogas till betänkandet som bilaga. Med anledning av ett motionsyrkande (fp) uttalar utskottetatt det är mycket angeläget med en ökad forskning kring demenssjukdomarnasorsaker och möjligheterna till behandling. Mot bakgrund av det ökande antaletmänniskor i hög ålder och de särskilda problem som drabbar de demenssjuka ochderas familjer är denna forskning viktig. Även vid den öppna utskottsutfrågningenhar betydelsen av forskningen om Alzheimers sjukdom m.fl. demenssjukdomarframhållits. Enligt utskottets mening kräver forskningen om demens ökaderesurser. Utskottet förutsätter att detta kommer att beaktas vid utformningenav nästa års forskningsproposition. Vad utskottet anfört föreslås geregeringen till känna. Utskottets s-ledamöter reserverar sig mot beslutet ochanser att i avvaktan forskningsproposition bör avståfrån att göra uttalanden om forskningsbehov. När det gäller gruppboende för dementa konstaterarutskottet att det är uppenbart att behovet av platser i gruppboende kommer attvara avsevärt större än den utbyggnad som planeras i kommuner och landsting.Det är därför enligt utskottet nu nödvändigt att prioritera utbyggnaden avdenna form för vård och boende. Vad utskottet anfört föreslås geregeringen till känna. Utskottet avstyrker ett motionsyrkande (fp) om statligtstimulansbidrag till gruppboende för dementa. I sistnämnda del föreligger delsen reservation av utskottets m-, c- och mp-ledamöter, dels en reservation avutskottets fp- och vpk-ledamöter. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Ytterligare femreservationer utöver de tidigare nämnda har avlämnats. 1 1989/90. 1989/90 S0UI2 Motioner 1989/90:SoU12 1988/89:5o225 av m.fl. (c) vari yrkas 5. att som sin mening uttalar att utökademöjligheter till gruppboende är en viktig primärkommunal uppgift. 1988/89:233 av m.fl. (m) vari yrkas ö. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om riktlinjerna för utbyggnad av gruppboende föråldersdementa. 1988/89:5o459 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att hos regeringen begäratt får i uppdrag att utforma en till allmänheten riktadinformationskampanj i linje med vad som anförts i motionen, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet att stödja och gegoda möjligheter till ökad forskning om demenssjukdomarnas orsaker ochmöjligheterna till rehabilitering, 3. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om att alla dementa sombehöver skall ha tillgång till dagverksamhet senast . 1988/89:So480 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avlänsvisa, för diagnostik och utredning av ålderssjukdomar och demensliknandetillstånd ansvariga utredningsavdelningar, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avregionala centra för forskning och behandlingsutveckling inom neurogeriatriken, 3. att riksdagenom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omnödvändigheten av att den svenska hälso- och sjukvårdspolitiken bättre anpassastill de ålderssjukas behov. Motiveringen till motionsyrkandena återfinns i motion1988/89:Ubö25. Motion Överflyttad från bostadsutskottet 1988/89;Bo22ö av m.fl. (fp) vari yrkasatt hos regeringen begär förslag om statligt stimulansbidrag förgruppboende för dementa i linje med vad som anförts i motionen. Motiveringenåterfinns i motion 1988/89:So459. Utskottet i9S9/oo:SoUi; Demenssjukdomarna hör till de vanligaste sjukdomarna hosäldre människor. Demenssjukdomar kan dock börja . Det anses inte ovanligtmed demenssjukdomar . 1 flera epidemiologiska undersökningarhar visats att av befolkningen lider av demenssjukdorn. I dendel av befolkningen som är beräknas vara drabbade av svårdemens. I har andelen dementa på institutioner studerats vid olikatillfallen. Andelen dementa på långvårdsklinik har ökatfrån , dvs. På sjukhem hade andelen dementa ökatmed och på ålderdomshem/. En förklaring härtill haransetts vara att det skett en kraftig satsning på ökad hemsjukvård. Ijämförelse med somatiskt långtidssjuka har det ansetts svårare att ihemsjukvården klara patienter hos vilka hjärnans funktioner sviktar. En sammanställning av ett antal studier, där man undersöktindivider med dement beteende som remitterats för en första utredning, harvisat att en majoritet hade diagnosen Alzheimers sjukdom. Den näst vanligasteorsaken till det dementa beteendet var multiinfarktdemens. Andra orsaker är s.k.frontallobsdemens, vissa infektionsdemenser, demens orsakad av missbruk ochmiljögifter m.m. Demensliknande sjukdomsbilder kan ibland uppträda utan att detfinns någon egentlig hjärnsjukdom. Sådan pseudodemens eller falsk demens kant.ex. orsakas av en svår depression eller en annan psykisk sjukdom eller avläkemedel eller biverkningar av läkemedel. Det har uppskattats att man hos 15 av patienterna finner behandlingsbara orsaker till det dementa beteendet. (Källor; Svensk Medicin nr 2/1988 samt Källa;'32:Försummadfolksjukdom.) 1 motion l988l89:So459 av m.fi. (fp)hemställs att hos regeringen begär att får i uppdragatt utforma en till allmänheten riktad informationskampanj i linje med vad somanförts i motionen (yrkande 1). Motionärerna anför att det är nödvändigt attöka kunskapen om demenssjukdomarna och deras utbredning. Fördomar måsteundanröjas och föreståelse skapas för vikten av att satsa på verksamhet ochboende för dementa. Bättre kunskaper skulle innebära en stor lättnad inte minstför de dementas anhöriga. bör därför få i uppdrag att utformaen informationskampanj om demenssjukdomar. Kampanjen bör enligt vad som anförsi motionen rikta sig till allmänheten och utformas i samarbete medanhörigorganisationerna. 1 motion 1988/89:So480 av m.fl. (m) framhålls 1989/90:SoU 12 betydelsenav information till bl.a. anhöriga, läkare och annan vårdpersonal. Det finnsdock inte något yrkande i den delen. Utskottet gör följande bedömning. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärangeläget att öka kunskaperna om demenssjukdomarna. Detta är även av betydelseför att fördomar skall kunna undanröjas och förståelse skapas för desvårigheter som en demenssjukdom kan innebära både för den sjuke själv och hansanhöriga. Information behövs även för personal inom äldreomsorg och sjukvårdsom deltar i vården av demenssjuka. Information behövs således på flera olikaområden och på olika nivåer. Ett särskilt ansvar åvilar därvid socialstyrelsen.Under senare tid har intresset ökat för demenssjukdomarna. Även massmedier harpå olika sätt tagit upp dessa frågor. Det finns också anledning att erinra omdet värdefulla informationsarbete som görs av patient- och anhörigföreningarsom rättigheter och Alzheimerföre-ningen. Utskottetanser sig emellertid kunna förutsätta att nödvändiga informationssatsningarkommer till stånd utan några särskilda initiativ från sida.Utskottet avstyrker motion So459 (fp) yrkande 1. Forskning om demens m.m. 1 motion So459 (fp) hemställs om ett tillkännagivande tillregeringen om vad som anförs i motionen om behovet av att stödja och ge godamöjligheter till ökad forskning om demenssjukdomarnas orsaker och möjligheternatill rehabilitering (yrkande 2). I motion So480 (m) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om att det behövs regionala centra för forskning och behandlingsutveck-linginom neurogeriatriken (yrkande 2). Enligt motionärerna bör det vid varjeregionsjukhus finnas regionala centra för diagnostik, behandling,vårdutveckling, forskning och undervisning med inriktning på demenssjukdomar.Dessa centra skall, anförs det vidare i motionen, tillförsäkras resurser ipsykiatri, neurologi, geriatrik och neuropsykolo-gi samt diagnostiska resurserinom röntgen och neurofysiologi. Utskottet har vid några tillfållen tidigare behandlatbehovet av forskning om demens m.m. I betänkandet SoU 1987/88:18 behandlades motioner omforskning kring åldrandets problem. Utskottet konstaterade därvid att detföreligger ett stort behov av forskning kring åldrandet. Utskottet välkomnadeett uppdrag (som då aviserats och som sedermera lämnats) till delegationen försocial forskning (DSF) och forskningsrådsnämnden (FRN) att utarbeta ett samlatprogram för äldreforskningen. I awaktan därpå fann utskottet inte skäl föråtgärder från sida. 1 betänkandet l988/89:SoU6 med anledning av regeringensproposi tion om äldreomsorgen Inför 90-talet (prop. 1987/88:176) nämndes uppdraget till DSF och FRN. Olika projekt som behandlar demensfrå- gor som har fått stöd av DSF beskrevs. Utskottet hänvisade (s. 40) till 4 det nämnda uppdraget och till att flera projekt som rör forskning kringdemenssjukdomar och möjligheterna till rehabilitering /90:SoU12 pågick medstöd av DSF. Utskottet fann därför inget skäl till ytterligare initiativ frånriksdagen angående demensforskning och avstyrkte därmed den då aktuellamotionen. Även i betänkandet 1988/89:SoU12 behandlade utskottetmotionsförslag med krav på en förstärkning av forskningsinsatserna kringåldrandet. Därvid redovisades ytterligaie projekt och insatser. Utskottet fann(s. 12) att det mot bakgrund av den forskning som pågår och planeras på områdetinte förelåg skäl för det initiativ som förordades i de då aktuella motionerna,varför de avstyrktes. har i betänkandet 1988/89:UbU25behandlat ett motionsyrkande (m) om ökade forskningsinsatser i fråga om demensoch demensliknande tillstånd. hänvisade därvid till attriksdagen vid /87 beslutat att införa treåriga planeringsperioderför forskning och forskarutbildning (prop. 1986/87:80, UbU 26, rskr. 282) ochanförde vidare; Inför en sådan treårsperiod beslutar omresursförändringar och om nya tjänster inför den kommande treårsperioden. Viddetta tillfålle finns ett omfattande material framtaget inom olika sektorervilket gör en samlad bedömning och prioritering möjlig. Under pågåendetreårsperiod förbereds en ny forskningsproposition avseende en ny treårsperiod.Under denna tid finns i allmänhet inte anledning eller utrymme för riksdagenatt besluta om ändringar av de tidigare fattade besluten som gäller hela denpågående perioden, i synnerhet som en .samlad bedömning av skilda och angelägnaforskningsbehov knappast är möjlig innan nytt planeringsmaterial föreligger. konstaterade att det i den aktuellamotionen liksom i vissa andra motioner begärdes uttalanden från riksdagenssida som skulle innebära en prioritering av vissa avgränsade områden inte baragentemot övriga motionsledes aktualiserade områden utan även gentemot allaandra områden som inte blivit föremål för någon motion just detta år.Utskottet ansåg att inte borde göra en sådan bedömning ellerprioritering. Utan att i sak ha bedömt något av de enskilda yrkandena föreslogutbildningsutskottet att med hänvisning till att /90är det sista i en ännu pågående planeringsperiod för forskning ochatt en forskningsproposition skall föreläggas skulleavslå motionsyrkandet om ökade forskningsinsatser beträffande demens ochdemensliknande tillstånd. följde utskottet (rskr. gör nu följande bedömning. Utskottet delar uppfattningen att det är mycket angelägetmed en ökad forskning kring demenssjukdomarnas orsaker och möjligheterna till behandling. Mot bakgrund av det ökande antalet människor i hög ålder och de särskilda problem som drabbar de demenssjuka och deras familjer är denna forskning viktig. Denna uppfattning har också kom mit till uttryck i flera av utskottets tidigare betänkanden. Även vid utskottsutfrågningen har betydelsen av forskningen om Alzheimers 5 Enligt utskottets mening kräver forskningen om demens ökade 1989/90:SoU 12 resurser.Utskottet förutsätter att detta kommer att beaktas vid utformningen av nästaårs forskningsproposition. Vad utskottet anfört med anledning av motion So459 (fp)yrkande 2 bör som sin mening ge regeringen till känna. I motion So480 (m) begärs ett uttalande från riksdagenssida om inrättande av regionala centra för forskning och behandlingsutvecklinginom neurogeriatrik. Utskottet anser inte att bör ta ställning tillvar forskningen på detta område bör bedrivas. Utskottet avstyrker såledesmotion So480 (m) yrkande 2. I motion So480 (m) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad som anförs i motionen om behovet av länsvisa, för diagnostikoch utredning av åklerssjukdomar och demensliknande tillstånd ansvarigautredningsavdelningar (yrkande 1). Motionärerna påtalar att det inte finnsnågon medicinsk disciplin som officiellt har ett samlat ansvar för utredningoch vård av dementa. Utredning om vård av dementa är krävande och förutsätterkvalificerad personal. Därför anser motionärerna det nödvändigt att i varjelän ha tillgång till särskilt ansvarig utredningsavdelning med resurser inomröntgen- och neurofysiolo-giområdet. 1 samma motion begärs vidare ett tillkännagivande tillregeringen om vad i motionen anförts om nödvändigheten av att den svenskahälso- och sjukvårdspolitiken bättre anpassas till de åldersdementas behov(yrkande 3). Motionärerna anför att. när det gäller vården av de sjuka, enkedja måste skapas av differentierade möjligheter anpassade till sjukdomarnasförlopp samt de anhörigas och sjukas villkor och förutsättningar. Motionärernaframhåller även att det under olika skeden av demenssjukdom kan vara aktuelltmed olika typer av vård. I motion So459 (fp) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om att alla tiementa som behöver det skall ha tillgång tilldagverksamhet senast (yrkande 3). Motionärerna anför att detär dags för en storsatsning på dagvård för dementa. Visserligen sker en utbyggnadav dagvårdsverksamheter men den är långt ifrån tillräcklig. Även frågor om vården för dementa har tidigare behandlatsav utskottet. 1 betänkandet SoU 1987/88:15 redovisade utskottet attsocialstyrelsen i rapporten självständigt Om dagvård och gruppboende för åldersdementa (Sociabtyreben redovbar 1986:2 ) gett en ingående be skrivning av verksamhet med dagvård och gruppboende för åldersde menta. Av rapporten framgår bl.a. att en förnyelse av vård- och boendeformer för patienter med symtom på åldersdemens påbörjats på olika håll i landet. Modeller för dessa verksamheter har varit dagvår den på i och Klockargården på samt gruppboende på Råbyhemmmet i . verksamheterhar också beskrivits i rapporterna Att bo kvar hemma en rättighet(Sociabtyreben redovbar 1983:1), Rapport från Kloc- 1989/90:SoU12 kargården i (Kalmarläns landsting och sociabtyreben 1984) samt Annorlunda långvård (Sociabtyrebenredovbar 1983:2). Vidare hänvisades till rapporten men inte glömd(Sociabtyreben redovbar 1987:6) i vilken redovisades dels en landsomfattandeenkät om de åldersdementas boende- och vårdsituation, dels en sammanställningav de dagvårds- och gruppboendeförsök som kommit i gångi landet eller som planerades: Ibetänkandet behandlades bl.a. motionskrav på ökad samverkan mellan olika delarav sjukvården och och på länsvis samlade medicinskautredningsresurser men även på utbyggd verksamhet med dagvård och gruppboende. Utskottetkonstaterade (s. 18 f.) att människor med demens länge tillhört en grupp gamlamänniskor som blivit försummad på grund av att kunskaper saknats om hur derasproblem kan lösas. Utskottet noterade dock att allt fler kommuner och landstinghar påbörjat eller planerar verksamhet för dessa äldre och att olika försök meddagvård och gruppboende pågår över hela landet. Utskottet ansåg det angeläget attarbetet med att utveckla goda och värdiga vård- och boendeformer för deåldersdementa fortsätter. Utskottet uttalade också att det krävs ett stort måttav samverkan mellan hälso- och sjukvårdshuvudmännen och . Vidareanfördes att dagsjukvård och rörliga öppenvårdsteam i vissa fall kan gemöjlighet att bo kvar i den egna bostaden. Ett alternativ ansågs gruppboendetvara. Utskottet pekade också på angelägenheten av att de åldersdementaslivsföring normaliseras och att vården inte ger avkall på respekten för denenskildes integritet. Utskottet konstaterade att det på olika håll pågår ettomfattande planerings-och utvecklingsarbete. Mot den bakgrunden ansåg sigutskottet kunna förutsätta att de aktuella motionskraven skulle komma attuppmärksammas utan något initiativ. Vadsärskilt gällde kraven på en bättre samordning och länsvis samlade resurserhänvisade utskottet även till att noga följer utvecklingen ikommuner och landsting. Iproposition 1987/88:176 om äldreomsorgen inför 90-talet framhöllsdagverksamheter som en mycket viktig del i den samlade äldreorganisationen.Särskilt framhölls angelägenheten av att utveckla dagverksamheter för personermed åldersdement beteende. I propositionen betonades vidare att samverkanmellan länssjukvårdens kliniker, primärvård och socialtjänst behöver utvecklasytterligare. 1betänkandet 1988/89:SoU6 med anledning av den nämnda propositionen behandladeutskottet ett särskilt motionsyrkande om dagvård för åldersdementa. Därvid återgavsutskottets tidigare uttalanden i det redan nämnda betänkandet 1987/88 SoU 15.Vidare hänvisades till olika uttalanden i äldrepropositionen. Utskotteterinrade (s. 20) om sina tidigare uttalanden. Utskottet fann anledning att ännuen gång betona angelägenheten av att vården för de åldersdementa och därvidäven dagvården byggs ut. de på nytt till att ett omfattande planerings- och utvecklingsarbete /90:SoU 12 pågår.Något särskilt initiativ från sida ansågs inte behövligt, varförutskottet avstyrkte det då aktuella motionsyrkandet. Utskottet gör nu följande bedömning. Utskottet delar den grundläggande uppfattningen i motionSo480 (m) att de demenssjuka tidigt bör bli föremål för kvalificerad utredning.Betydelsen av detta har också framhållits vid den öppna utskottsutfrågningen.Det bör emellertid ankomma på hälso- och sjukvårdshuvudmännen alt avgöravilken organisation som bäst kan tillgodose kraven på tidig och kvalificeradutredning lör de demenssjuka. bör därför enligt utskottet avstå frånatt göra något uttalande med anledning av kravet på särskildautredningsavdelningar i varje län. .Yrkande 1 i motion So480 (m) avstyrks. Vad sedan gäller kraven i yrkande 3 i motion So480 (m) påen bättre anpassning av hälso- och sjukvårdspolitiken till de åldersdementasbehov och utformning av vårdkedjor och alternativa vårdformer erinrar utskottetom de uttalanden som utskottet tidigare gjort. Utskottet har i olikasammanhang betonat att det är nödvändigt med flexibla lösningar när det gällervård och boende för människor med demens. Utskottet har också framhållit viktenav en samverkan mellan hälso-och sjukvård och socialtjänst när det gälleruppbyggnaden av nödvändiga resurser för vård och boende för dementa.Utskottets uttalanden står i god överensstämmelse med vad som anförs i motionSo480 (m). Enligt utskottet behövs därmed inte något tillkännagivande frånriksdagens sida i denna del. Det anförda äger giltighet även beträffandekraven i motion So459 (fp) på en utbyggd dagverksamhet för dementa. Utskottetvill dessutom erinra om att såväl regeringen i äldrepropositionen (prop.1987/88:176) som utskottet vid flera tillfållen framhållit att dagverksamheterna,som enligt alla erfarenheter visat sig vara av mycket stort värde för människormed demens, måste utvecklas. En utbyggnad av sådana verksamheter har redaninletts i många kommuner. Det finns anledning anta att denna utbyggnad kommeratt fortsätta. Något uttalande med anledning av kraven i motion So459 (fp) bördärför inte göras. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna So480 (m)yrkande 3 och 5o459 (lip) yrkande 3. Några motionsyrkanden tar särskilt upp gruppboende föråldersdementa. 1 motion l988/89:So233 av m.fl. (m)hemställs att som sin mening skall ge regeringen till känna vad som anförs i motionen om riktlinjerna för utbyggnad av gruppboende för åldersdementa (yrkande 6). Motionärerna anför att gruppboende för dementa har visat sig vara en lämplig boendeform med möjligheter till individuellt anpassad minnesträning. Motionärerna framhåller att det ärangeläget att kommuner och landsting får möjlighet att utveckla gruppboendeformeravpassade efter lokala behov och förhållanden. En 1989/90:SoU12 utbyggnadav gruppboendet skulle inte bara lösa upp propparna i hela vårdkedjan utanskulle framför allt ge människorna ett bättre och värdigare liv. I motion l988l89:Bo226 av m.fl. (fp)yrkas att hos regeringen skall begära förslag om statligt stimulansbidragför gruppboende för dementa i linje med vad som anförs i motionen. [Motiveringen till motionen, vilken flyttats över till socialutskottet frånbostadsutskottet, finns i den tidigare nämnda motionen So459 (lip).|Motionärerna anför att förmodligen leder de bristande möjligheterna att fåbidrag till finansieringen av investeringar i gruppboende ofta till att ettbåde medicinskt och ekonomiskt vettigt gruppboende inte kommer till stånd. Föratt ytterligare sätta fart på utbyggnaden av gruppboende bör därför ettstatligt stimulansbidrag införas under en övergångstid. Det skulle exempelviskunna utformas så att det täcker halva investeringskostnaden, dock högst . Det skulle innebära att den planerade utbyggnaden på ca 1000 platser skulle kunna fördubblas inom redan givna kommunalabudgetramar. Motionärernas bedömning är att det skulle innebära en utgift förstatskassan om ungefår 300 milj.kr. Även i motion 1988/89:So225 av m.fl. (c)anförs att kommunerna bör tillföras nya resurser för att det skall bli möjligtmed bl.a. gruppbostäder. Motionen innehåller dock inte något yrkande i dendelen. 1 det tidigare nämnda betänkandet 1988/89:SoU6 behandladeutskottet ett motionsyrkande om ett femårigt stimulansbidrag i syfte attstimulera kommunerna att övergå till nya boendeformer (gruppboende) föråldersdementa. Utskottet hänvisade inledningsvis till vissa uttalanden i den dåaktuella propositionen om äldreomsorgen inför 90-talet. 1 dessa uttalanden haderegeringen framhållit att den utveckling som i övrigt förordades skulle kommaatt få stor betydelse framför allt för de åldersdementa. Där hade ocksåframhållits som mycket angeläget att gruppboendet fortsätter att byggas ut.Gruppboende etableras ibland inom sjukvårdens institutioner i avvaktan pålämpliga alternativa boendeformer. Även detta hade bedömts som positivt ipropositionen. 1 propositionen hade också aviserats ett uppdrag tillsocialstyrelsen och att gemensamt göra en uppföljning ochutvärdering av gruppboendet för att ge erfarenheter till den vidareutvecklingen. Utskottet anförde (s. 20 f.) att man delade propositionenssyn på vikten av gruppboende för dementa. Denna uppfattning fann man ocksåöverensstämma med grundsynen i den då aktuella motionen. När det gällde fråganom införande av särskilda stimulansbidrag för utvecklingen av gruppboende föråldersdementa framhöll utskottet dock liksom i fråga om ombyggnad avlångvårdsavdelningar på sjukhus, sjukhem m.m. att planering för ochinrättande av särskilda vård- och boendeformer är en angelägenhet för landstingoch kommu- Utskottet ansåg inte heller när det gäller de åldersdementas 1989/90:SoU 12 boende attnågot extra stimulansbidrag borde utgå. Utskottet avstyrkte därmed den aktuellamotionen. I sammanhanget bör också pekas på ett av utskottetsuttalanden i samband med förändringar av det ekonomiska stödet tillålderdomshemmen och bidraget till social hemhjälp. Utskottet uttalade (SoU1987188:15 s. 8) att del förutsatte att om ändringar i fråga omhuvudmannaskapet för olika funktioner inom äldreomsorgen beslutas av riksdagendet måste göras en förutsättninlös översyn av statsbidraget till socialhemhjälp, så att statsbidragsregler anpassade tillhuvud-mannaskapstörändringarna kan träda i kraft .