bet · GD01KU30 · 1989-12-31 00:00:00 — moraliskskyldighet att ställa upp också för som chef. Bakgrundentill i varje fall mitt agerande är att en statlig arbetsgivare inte kan tillämpa olika regler för olika personer och vilket är 1989/90:KU30 viktigare att man måste tänka på att det faktiskt är tufft att vara Bilaga B 8statlig chef. Något arbetsgivaransvar måste man ta. Det är en moralisk fråga,men det är inte fråga om en support för sätt att sköta andraarbeten. : När ni gör en bedömning av cheferslämplighet är det många aspekter som måste tas in, t.ex. samarbetsförmåga. Jagär medveten om att du inte kan tala för regeringen, men du är ansvarig för denhär typen av frågor. Har det som skett icke enligt din bedömning påverkat HansHolmérs möjligheter att erhålla vare sig svenska statliga eller internationellaarbeten? : Vi hade ett samtal med Mr. omdetta, eftersom det i massmedia framkom att skulle bli något slagsrådgivare till Mr. Det var det inte fråga om. Det var ingenchefeposition som skulle få i , utan det var enspecialisttjänst för enbart narkotikaärenden. Det var således en fråga om hanslämplighet inom detta område. Jag menar att vi inte kan hantera på annatsätt än vi hanterar de övriga personer som också förekommer i förundersökningenom huggning. Rikspolischefen har t.ex. önskat få hjälp av P-G Näss tillutredningsuppdrag på , och ytterligare en person har byttarbete och sysslar med utredningar. Övriga är kvar på sina tjänster. Det blirdå konstigt om en person inte skulle ha möjlighet att få fortsätta syssla medden här typen av verksamhet. När åtal eventuellt har väckts eller dom eventuellt haravkunnats får man ta ställning till de här frågorna, men för vår del har dethandlat om att behandla på samma sätt som övriga chefer. Annarsskulle inte finnas på vare sig någon lönelista ellernågon pensionslista. : Förre rikspolischefen tvangslämna sin tjänst därför att han inte hade regeringens förtroende. När detgäller ägnar sig regeringen åt att försöka skaffa ett intressant ochvälbetalt arbete. Du ser inte någon konflikt mellan regeringens linjer i de tvåfallen? : Jag tycker det är bra att den frågan kommerupp. Det är nämligen inte korrekt att säga att vi inte gjorde någonting förAhmansson. Vi hade kontakter med företag och med statliga myndigheter. När vislutligen skrev ett avgångsavtal, om jag får kalla det så, gav det Ahmanssonbättre villkor än de villkor har fått eller begärt. Vi kontaktades senare av ett försäkringsbolag, det bolagdär Ahmans son senare anställdes. När vi avvecklade Ahmanssons statliga tjänst fick han i sitt kontrakt inskrivet att han får ut en pension på två basbelopp, vilket väl gör . , som inte sam ordnas med andra inkomster. Vi har arbetat mer aktivt för Ahmansson och givit honom bättre villkor än vi givit . AndersBjörck: Det innebär alltså att de många personer som varit 1989/90:KU30 inblandade i eller buggningshistorien kärt Bilaga B 8 barn harmånga barn kan räkna med samma stöd som t.ex. , om de ärintresserade av andra arbetsuppgifter än de har ? : Vilka tänker på? : Du har själv nämnt P-G Näss. Han kanskeockså vill utomlands. : Vi hade ingen kontakt med rikspolisstyrelsennär rikspolischefen gjorde sin bedömning och beslutade att ge P-G Näss ettutredningsuppdrag på , och fann ingen anledning att görainvändningar. Samma hanteringsordning, som gällt , måste naturligtvisgälla också de övriga personerna. Möjligheten måste finnas att antingen ordnaett annat arbete eller att bevilja pension eller att pröva någon annanawecklingsmöjlighet. : Därmed är frågestunden avslutad. Jag villtacka er båda för att ni har kommit till oss och kompletterat vår skriftligainformation genom att ge svar på våra frågor. 1989/90:KU30Bilaga B 9 Offentlig utfrågning av generaldirektör ,, och , förhandlingschef vid statensarbetsgivarverk, angående avtalsförhandlingarna på lärarområdet 1989 : Dagens utfrågning berör relationerna mellanregeringskansliet och parterna i 1989/statliga avtalsrörelse. Jaghälsar välkommen hit generaldirektören vid BirgerBäckström och förhandlingschef . Vi har sänt till er material iförväg. Enligt den praxis vi har frågar jag först om någon vill säga någotinledningsvis innan vi börjar utfrågningen. : Jag vill ge en allmän bakgrund ochredovisa översiktligt hur vi arbetar inom arbetsgivarverket. Dessutom vill jagge en kort redovisning av de kontaktvägar som finns mellan arbetsgivarverketoch regeringen. Vår huvuduppgift är att förhandla och att svara församordningen de personalpolitiska frågorna inom den statliga sektorn. Vi harockså ett samordningsansvar när det gäller arbetsgivarpolitiken i stort ochnumera också för arbetsmarknadsfrågorna inom den statliga sektorn. Detta gällersedan statens arbetsmarknadsnämnd upphörde den . Det betyder ipraktiken att arbetsgivarverket förhandlar med de fackliga organisationerna påden statliga sektorn och sluter kollektivavtal på ungefår motsvarande sätt somandra centrala arbetsgivarparter gör på den svenska arbetsmarknaden. De beslutsom fattas i avtalsrörelsen tas i huvudsak av arbetsgivarverkets styrelse undantagsvis av generaldirektören i enlighet med den instruktion som gäller. Alla viktigare kollektiva avtal som sluts träffas underförbehåll för regeringens godkännande. När det gäller avtal som hör samman meden avtalsrörelse, dvs. som har stor ekonomisk betydelse, underställerregeringen i sin tur avtalet finansutskottet innan regeringen beslutar omavtalets godkännande. När det gäller den del av arbetsgivarverkets organisationsom är av intresse i detta sammanhang, nämligen relationerna mellan arbetsgivarverketoch regeringen, kan man konstatera att gällde en viss ordning.Då var ordföranden i arbetsgivarverkets styrelse den statssekreterare somarbetade i det departement som hade hand om frågorna om löne- ochanställningsvillkor. Vidare fanns det andra statssekreterare med iarbetsgivarverkets styrelse. Naturligt nog sköttes huvudsakligen kontakternamellan och av de personer som då varkontaktmän. 1985 skedde en förändring. Man ville klarare utmejsla rollerna,dvs. regeringens roll å ena sidan, arbetsgivarverkets roll å den andra. medförde att statssekreterarna togs bort ur styrelsen och att som 1989/90:KU30 representanter insattes tjänstemän som inte hade Bilaga B 9 En ytterligare förutsättning för att man skulle kunna klararollfördelningen mellan regeringen och SAV var att regeringen och statsmakternaöver huvud taget blev klarare och tydligare i sina målangivelser. Denpersonalpolitiska proposition som antog 1985 har tjänat som ettmycket viktigt grunddokument för arbetsgivarverkets framtida verksamhet. Därfinns målformuleringar, principer och riktlinjer för verksamheten som vi harkunnat följa i våra förhandlingar allt . Vidare arbetararbetsgivarverket numera med en s.k. treårsbudget, /89. I treårigaverksamhetsplaner bryts de mål som regering och riksdag har angett för oss nertill mera konkreta verksplaner. Treårsplanerna underställs sedan regeringen förgodkännande. Vidare har vi andra dokument som är vägledande och styrande förSAV:s verksamhet. Det är självfallet budgetpropositionen, finansplaner ochannat som regeringen förelägger och de riksdagsbeslut som följer avdetta. Sedan vill jag understryka att förutom det jag har nämntär en viktig del i arbetsgivarverkets beslutsunderlag de synpunkter som kommerfram från de statliga verk och myndigheter för vilka vi träffar kollektivavtal.Där har kontaktverksamheten intensifierats mycket starkt, så att det numerafinns mycket kontakter före och under de avtalsrörelser som bedrivs. Maninhämtar där verksledningarnas synpunkter på avtalsfrågorna. Jag vill översiktligt beskriva arbetsgivarverkets kontaktermed regeringen och . Först och främst är det de departementstjänstemänsom sitter i arbetsgivarverkets styrelse som fungerar som informationsförmedlaremellan SAV och . Löneministern hålls kontinuerligt informeradom alla viktiga händelser i arbetsgivarverkets verksamhet. Det är informationsom lämnas under hand, i regel av verkschefen, ibland av verkschefen ochförhandlingschefen tillsammans. Vid dessa informationer är det naturligtvisockså en diskussion om de avtalsfrågor som skall lösas av oss. Det är enprocess som pågår under hela avtalsrörelsen. Kontakter med andra statsråd än löneministern sker mycketsporadiskt och rör oftast frågor som faller inom resp. statsråds ansvarsområde.Det handlar om att vederbörande vill informera sig om hur en fråga ligger till.På begäran av finansutskottet lämnar verkschefen information underavtalsrörelserna. Det sker vanligtvis två till . Under 1989lämnades sådan information vid tre tillfållen. Det var , november ochdecember. Detta var en allmän bakgrund till vårabesluts- och kontaktvägar. : Vi har fått en bra redovisning av hur statensförhandlingsordning har förändrats sedan de statsanställda fickförhandlingsrätt . har blivit arbetsgivarverket. Uppfattar ni att relationerna har blivit bättre urförhandlingssynpunkt sedan förändringarna har genomförts? BirgerBäckström: Jag tycker att det har blivit en klar förbättring, så 1989/90:KU30 till vidaatt det nu är en klarare rollfördelning mellan regeringen och Bilaga B 9 : Vi har tidigare granskat 1985och avtalsrörelsen . Då var inte någon representant från arbetsgivarverketmed vid utfrågningarna. Har ni tagit del av det material som vi har, och har ninågra kommentarer och synpunkter på vad som framfördes speciellt ordförande ? : Jag kan inte påstå att jag har granskati detalj de synpunkter som kom fram då. Jag vet att framfördeåsikten, och det gjorde han också under pågående medlingsförhandlingar ,att löneministern borde sitta med vid förhandlingsbordet. Det är en uppfattningsom jag inte delar. Jag tror inte att det skulle gagna förhandlingarna på denstatliga sektorn om en sådan ordning infördes. : Jag uppfattade det så att han menade att detvar lättare att få klara besked på den privata sidan från arbetsgivarparten ien förhandlingssituation än på den statliga sidan. : Jag kan inte bedöma vad som ligger bakomhans påstående om att det skulle vara lättare att få besked på den privatasektorn. Jag har själv varit verksam på den privata sektorn. Jag kan inte påståatt vi har varit otydliga inom den offentliga sektorn när det gäller att lämnabesked i de förhandlingar som pågår. : I en PM vi har fått från civildepartementetsägs det att arbetsgivarverket efter samråd med övriga verk och myndigheteransvarat för uppläggningen av avtalsrörelse. Såvitt jag förstår anserdu att det har varit så och att ingen inblandning har skett från regeringenssida. Är det en riktig tolkning? Hur uppfattar ni regeringens roll? : Jag försökte beskriva hur kontakternamed regeringen äger rum. Det är så kontakterna har ägt rum årsförhandlingar, dvs. information via de personer som representerarregeringskansliet och som sitter i . Det har också varit direktinformation under hand till löneministern om det som händer, diskussioner underhand med honom och information till finansutskottet på begäran avfinansutskottet. Det är de kontakter vi har haft. När det gäller skolfrågorna ägde det rum ett specielltsammanträde men det kanske vi kommer in på i ett särskilt avsnitt . : Jag tänkte gå över till skolfrågorna nu.Enligt uppgifter vi har fått var det ett möte hosutbildningsministern. Det har påståtts i en artikel i att detförekommit otillbörlig inblandning i avtalsförhandlingarna för lärarfackenfrån skolministerns sida. och var enligt uppgjftinbjudna till detta Jagär intresserad av att höra er version av det sammanträdet. Var det eninformation enligt MBA-R som regeringen är skyldig att ge Bilaga B 9 arbetstagarna?Gavs det några löften om pengar i avtalsrörelsen från skolministerns sida? : Jag kan börja med att redovisa minminnesbild av det sammanträffandet. Vi kallades till detta möte avstatssekreteraren i , . Sammanträdet ägderum på . Från arbetsgivarverkets sidadeltog jag själv och . Skolministern var där ochcivilminister . Jag vill minnas att ,statssekreterare i , också var med och , numeraplaneringschef i . från utbildningsdepartementetdeltog också. Från den fackliga sidan kom , som då varordförande i , , förhandlingschef i TCO-S, ,ordförande i , och , ordförande iFackJärarförbundet. Det är de som jag kan erinra mig deltog i det mötet. Huvudinnehållet var att skolministern redovisade de tänktaförslag och skrivningar som skulle komma att återfinnas i kompletteringspropositionensom skulle föreläggas senare samma månad. Det gällde den del somskulle beröra huvudmannaskapet för lärarna. Skolministern gav uttryck för attregeringen hade uppfattningen att en kommunalisering av lärarna var viktig urmånga olika synpunkter, ur skolpolitisk synpunkt men också ur personalpolitisksynpunkt. Jag fick den uppfattningen att han ville ge dennainformation till parterna för att de skulle kunna ha det med i de övervägandensom sedan gjordes i avtalsrörelsen inom den statliga sektorn, som just hadepåbörjats. Detta var huvudinnehållet i mötet. Det ställdes kanskenågra frågor, framför allt från den fackliga sidan. Någon diskussion om löne-och anställningsvillkor ägde inte rum vid det tillfållet. Det konstaterades attdetta var frågor som hörde hemma i avtalsrörelsen, och mötet avslutadesdärefter. Fortsättningen blev att vi tog tag i detta. Eftersomfrågan rörde en kommunalisering av lärartjänsterna skulle även Kommunförbundetvara arbetsgivarpart, om en sådan diskussion skulle kunna föras. Det första vigjorde var att kontakta och fråga om man där var intresserad avatt diskutera detta. På var man intresserad av det, efteröverläggningar om frågan i förhandlingsdelegationerna. Sedan fortsatte helaavtalsrörelsen med detta som ett inslag från vår sida, att det skulle kunna bliett beslut om kommunalisering. jag tolka det du säger som att detta inte var någon otillbörlig inblandningi avtalsrörelsen från skolministerns sida? BirgerBäckström: Nej, det fördes inga diskussioner om löne- ochanställningsvillkor vid det här tillfållet. HansNyhage: Det har klart uttalats från arbetsgivarverket att beslut /90:KU30 om huvudmannaskap för lärartjänsterna inte är en förhandlingsfråga Bilaga B 9 utan ettbeslut som helt och hållet åvilar regering och riksdag. Mot den bakgrunden villjag fråga varför ni över huvud taget förde in kommunaliseringen iavtalsförhandlingarna? : En förändring av huvudmannaskapet förlärarna är en stor och viktig fråga, och den måste man ta med i diskussionernai en förhandling om avtal som skall omfatta . Jag skulle närmast viljasäga att det hade varit fel av oss att sätta i gång avtalsrörelsen påskolområdet utan att föra in denna fråga. Den hänger samman med hur man löserandra frågor arbetstidsfrågor, lönefrågor m.m. Vi såg det som ett naturligtsätt att arbeta. Hans Nyhage: Ansåg ni att det ingick i förutsättningarnaatt kommunaliseringen skulle komma att genomföras? : Vi hade ingenting annat att gå på än deintentioner som regeringen hade gett uttryck för i kompletteringspropositionenoch som redovisades vid mötet . De indikationerna var så starka attvi tyckte att vi inte kunde lämna den frågan åt sidan. Vi var tvungna att taupp en diskussion med dels kommunförbunden, dels de fackliga organisationerna.När förhandlingarna väl hade kommit till ett stadium då ett bud skulle lämnas det var fanns det två alternativ. Ett alternativ byggde påförutsättiiingen att fattade ett beslut om kommunalisering och ettannat på att så inte blev fallet. Hans Nyhage: Det fanns alltså två alternativ med i bilden? Hans Nyhage: Fick du möjligen intryck av att ni skulle tahänsyn till kommunaliseringen därför att det var självklart att den skullegenomföras? Eller skulle ert ställningstagande kunna påverka kommunaliseringen? : Vi trodde nog inte att vi skulle kunnapåverka kommunaliseringen på något sätt. Det är precis som jag sade, deintentioner som redovisades från regeringens sida var så pass starka att vi vartvungna att ta med detta i diskussionerna. Hans Nyhage: Kan man säga att det var jag kanske inteskall använda ordet order efter besked från regeringen som kommunaliseringsfrågantogs in i avtalsförhandlingarna? : Det uttrycktes inte på det sättet. Detlämnades en information om regeringens avsikter att sedermera lägga fram ettförslag för om kommunalisering. Hans Nyhage: Men du redovisade att det vid detsammanträde som du har haft med framgick klart och tydligt att kommunaliseringsfrågan var en viktig fråga. Mot den bakgrunden tog 257 17 1989/90. du sedankontakter och förde in den. Kan man då inte säga att det var 1989/90:KU30 regeringen som klart påverkade att kommunaliseringsfrågan skulle Bilaga B 9 komma in i förhandlingarna? : Nej, det tycker jag inte att man kansäga. Som jag sade tidigare var det tre arbetsgivarparter på detta område, ochtvå av dem var över huvud taget inte med vid detta möte. Vi hade inte på egenhand kunnat ta upp denna fråga med våra fackliga motparter. Avgörandet lågegentligen hos kommunförbunden och deras förhandlingsdelegationer. Det varförst när de hade tagjt ställning till att denna fråga borde tas in idiskussionen som vi kunde göra det, med våra motparter. Hans Nyhage: Men det råder väl ändå inte något tvivel omatt ni hade ett samtal med i närvaro av vissa av de fackligarepresentanterna, och att du efter det samtalet gick direkt och tog kontakt medKommunförbundet och diskuterade kommunaliseringsfrågan. Det är väl ändå klartatt det uttalande som gjordes av vid det sammanträdet vägde tungti sammanhanget? : Det är klart att det vägde tungt så tillvida att det var ett klart uttryck för hans och, som jag uppfattade det,regeringens ambitioner i kommunaliseringsfrågan. Hans Nyhage: har i ett radioeko den 8 decemberklart uttalat att "genom att skolministern fört in frågan iförhandlingarna..." Jag vill fråga : Står du för detuttalandet? : Jag tycker att det är ett något otydligtuttalande, det måste jag säga så här i efterhand. Vi handskades med kommunaliseringsfråganpå det sätt som har redogjort för. När vi på arbetsgivarverketnoterar och registrerar att det finns en ambition, en avsikt att genomföravissa förändringar, vore det fel, tycker jag, om arbetsgivarverket inteförsökte agera på ett sätt som underlättar eventuella förändringarsgenomförande. träffade SAV ett avtal om förmåner vidförändringar i den militära organisationen det s.k. FU 88. Viinledde och avslutade förhandlingarna om förmåner till militär och civilpersonal utan att ha något förhandlingsuppdrag och utan att det fanns någotkonkret beslut fattat. Jag tror att ännu inte har fattat allaerforderliga beslut för att genomföra FU 88. De flesta är fårdiga. Vid dentidpunkten, , förelåg det emellertid inte. Det är önskvärt, som jagser det, att man på arbetsgivarverket underlättar genomförandet av eventuellaförändringar. Hans Nyhage:Det råder inget tvivel om att yttrandet har fållts, såsom jag citerade det. Detfinns många belägg för det. Var det ändå inte mycket angeläget för regeringenatt få stöd i avtalsförhandlingarna för kommunaliseringen? PeterStare: Jag vidhåller vad jag sade, att om det från politiskt håll deklarerasen uppfattning om en förändring, om man aviserar att förslagskall komma från regeringen, är det naturligt att arbetsgjvaror- 1989/90:KU30 ganisationen är lyhörd för det och söker underlätta. Vi måste rimligen Bilaga B 9 kunnaagera på det sätt som man gör ute i näringslivet, nämligen vara ute i god tidoch förbereda oss för förändringar. Hans Nyhage: Det fanns inte något regeringsförslag, ännumindre något riksdagsbeslut i detta ärende. Regeringen uttalade klart ochtydligt att man skulle göra en bred analys av förutsättningarna för ochkonsekvenserna av detta, innan man kom med förslag. Trots detta tas frågan uppi avtalsförhandlingarna. Har någon av er båda sett analysen? : Nej, jag har i varje fall inte settanalysen. De beslut som fattades efter den information vi fick av regeringenfattades av arbetsgivarverkets styrelse. Kommunförbundetsförhandlingsdelegation och förhandlingsdelegation. Detgjordes , därför att vi av erfarenhet vet hur dettar att förhandla om sådana här frågor. Det var oerhört många och svåra frågorinom skolområdet som skulle lösas. Förutom lönefrågorna rörde det nyalärartjänster, arbetstidsfrågor något vi har hållit på att försöka finna enlösning på . Om vi inte hade startat den diskussionen ,hade det inte funnits någon som helst möjlighet att komma tillbaka på höstenoch föra in dessa frågor i diskussionen. Det var en praktisk bedömning vi gjorde,grundad på den erfarenhet vi har av hur det tar att förhandla omsådana här saker. Hans Nyhage: Vi har talat om mötet med GöranPersson. Hade ni fler sammankomster med honom? : Jag kan för min del svara att jag intehade några fler sammankomster med honom. : Jag hade några kontakter medGöran , som var av exakt den karaktär som beskrevförut det var information om förhandlingsläge och förhandlingsförlopp. Hans Nyhage: Var det i praktiken vid dessa kontakter somkommunaliseringen fastställdes? : Inte alls. Hans Nyhage: Det har hänvisats till ett möte den 4 april.I en artikel i sägs att det var en sammankomst någon gångi majjuni. har det sagts att det torde vara mötet den 4april som åsyftas. Förekom det någon sammankomst av denna karaktär vid månadsskiftetmajjuni? Som jag har sagt, den enda gång jagöver huvud taget har träffat och diskuterat dessa frågor är den 4april. Sedan ägde det inte rum några fler sammanträden. Upplysningsvis kan jag säga till utskottet, för den händelse det 1989/90:KU30 kommer fler frågor, att jag insjuknade och var Bilaga B 9 Under den tiden var tillförordnadgeneraldirektör. Hans Nyhage: Kan det ha förekommit något likartat möte vidden tid som jag nu anger, även om inte var med? : Det har det inte, om med likartat möte skallförstås att några direktiv eller order skulle ha getts om att handla på det enaeller andra sättet. Jag hade några kontakter med påtelefon i vissa lägen då det var intressant för honom att veta hurförhandlingsförloppet såg ut. Men vi diskuterade då inte så att säga innehålleti förhandlingarna, utan det var en information från mig om förhandlingsläget.Jag har inte tagjt emot några direktiv, synpunkter eller order från GöranPersson rörande arbetstider, nivåer osv. Hans Nyhage: Det har alltså inte varit någon ytterligaresammankomst med de fackliga representanter som var med ? : Inte vad jag kan erinra mig. Hans Nyhage: Har ni haft motsvarande sittning med LR, somman hade med SL och SFL? : Nej, det har vi inte. Hans Nyhage: Finner ni inte det anmärkningsvärt att mantalar med två av tre berörda parter? : Vid det möte som ägde rum den 4 aprilsades det från regeringsrepresentanternas sida att man avsåg att ta kontakt medSACO och . Hans Nyhage: Men inte med er medverkan? : Vi fick ingen kallelse till något sådantmöte. Hans Nyhage: Reagerar ni inte alls emot att ni blirkallade till ett sammanträde där två av tre parter är med de två somsedermera så att säga skriver på om kommunaliseringen? : Den frågan skall inte ställas till ossutan till dem som kallade till mötet. Det kan finnas en förklaring, nämligenatt vi redan hade fått informationen vid detta möte där TCO-S var med. Detkanske bedömdes som onödigt att ge oss samma information en gång till. Avsiktenvar ändå inte att det skulle föras några förhandlingar eller diskussioner viddetta möte. Hans Nyhage: säger observera att detta är ettcitat från att det vid mötet framfördes att det skulle vara värt enhel del pengar om parterna redan i förväg kunde enas om de avtals-mässigaförutsättningarna för en övergång. Vad har du att säga om det? : Jag kan inte svara på det. Det får ståför . HansNyhage: Du var ju själv närvarande. Bilaga B 9 : Jo,men jag känner inte alls igen det dar resone- Hans Nyhage: Så det skriver är enligt dinbestämda uppfattning helt taget ur luften? Det finns inte någon sanning i det? : Jag har inget som helst minne av attnågot sådant yttrande skulle ha fållts. Hans Nyhage: Så det var alltså helt fel att sammankomstenlåg och att det skulle ha förts resonemang på dettasätt? : Ja, det är det. Hans Nyhage: kallade tillmöte hos , och där deltog , såvitt jag förstår.