bet · GD01FöU8 · 1989-12-31 00:00:00 — där kandet bli nödvändigt att göra omedelbara insatser från regionens samladeräddningsresurser till lands och till sjöss. Enligt motionären är det därförfrån räddningstjänstsynpunkt flera faktorer som uttryckligen talar för attsjöräddningsundercentralen i skall få vara kvar. Utskottet har förståelse för de i motionen beskrivnaproblemen för i . Utskottet har dock erfarit attsjöfartsverket, som är ansvarig myndighet, överväger denna fråga. I avvaktanpå resultatet från dessa överväganden som utskottet förutsätter ske i samrådmed bl.a. och som bör redovisas för bör motion FÖ34(s) inte bifallas. har sambandscentraler i egen regimed varierande dygnstäckning. De olika regionledningarna kommer, som tidigarenämnts, i enlighet med beslut (prop. 1987/88:142, FöUlO,rskr. 299) att successivt samlokaliseras med resp. områdesförband inom marinenoch därefter repliera på marinen för sin sambandstjänst. I takt med attsamgrupperingen genomförs kommer att bygga upp en operativledningsfunktion i alla fyra kustbevakningsregionerna. Föredragande statsrådet anser att kustbevakningenssambandscentraler i , , , och bör avvecklas.Till skillnad från kustbevakningskommittén anser han vidare attsambandscentralerna i och i Kungshammn bör finnas kvar med kustbevakningensom huvudman. Dessa bägge centraler sägs nämligen ha angelägna uppgifter ocksåframöver, bl.a. som kontaktpunkter för information och rådgivning tilllokalbefolkning, yrkesfiskare och fritidsbåtar. Försvarsministern anvisarockså en finansiering för den fortsatta verksamheten i och . Närdet slutligen gäller förhållandena på anmäler föredragande statsrådetatt där skall finnas en kvalificerad befattningshavare med ansvar för vissatill denne delegerade uppgifter. Denna ordning anses möjliggöra samverkan påden lokala nivån med militärkommandot. Den föreslagna avvecklingen avsambandscentraler ger enligt försvarsministern utrymmme för en uppbyggnad av enoperativ ledningsfunktion med vakthavande befål i tjänst dygnet runt.Erfarenheterna från den försöksverksamhet som bedrivits sägs vara goda, varförverksamheten bör införas i alla fyra kustbevakningsregionerna. Tre motioner behandlar sambandscentraler.I mo tion FÖ702 (fp) erinrar motionärerna först om att , när den vid ett tidigare tillfålle (SkU 1985/86:24, rskr. 181) bl.a. behandlade den framtida användningen av sambandscentralen i , utta lade att organisatoriska förändringar inte bör genomföras utan att regeringen först redovisar dessa för . Enligt motionärernas uppfattning bör nu ställa sig positiv till fortsatt verksamhet vid sambandscentralen i och att medel ställs till förfogan- . I motionFÖ716 (s), som liksom den nämnda motionen väckts 1989/90:FöU8 under denallmänna motionstiden, hävdas att sambandscentralen i är av utomordentligtstor betydelse för den bofasta skärgårdsbefolkningen, för båtturisterna ochför myndigheter. Den bör därför, enligt motionärerna, även fortsättningsvisvara dygnet-runt-bemannad. Motionärerna i motion FÖ35 (s, c) delar i stort sett den synpå som framförs i propositionen, men de har starkainvändningar mot att lägga ned sambandscentralen i . Skälet till detta ärbl.a. det utökade fisket i , behovet av beredskap i samband medoljeprospektering och eventuell utvinning till sjöss och det förändrade läget iBaltikum. I avvaktan på den organisationsöversyn för lokalanivå som har aviserats förordar motionärerna att inget beslut fattas som rörsambandscentralen i . tidigare behandling av kustbevakningensorganisation och lokalisering (prop. 1986/87:95, bil. 6, FöUll, rskr. 1987/88:142, FöU 10, rskr. 299) har avsett den centrala och den regionalanivån. Vad som är i fråga rör sambandscentraler. Utskottetkonstaterar att den tidigare beslutade samlokaliseringen och densambandsmässiga samordningen mellan regionledningar och resp.marinkommandon innebär möjligheter att avveckla huvuddelen av sambandscentralernaså att resurser kan frigöras för att bygga upp en operativ ledningsfunktionmed vakthavande befål i tjänst dygnet runt. Den ger också en ökad möjlighettill närvaro lill sjöss. Utskottet ställer sig bakom en sådan utveckling ochkan också acceptera att sambandscentralerna i och behålls avregionala skäl, särskilt som föredragande statsrådet anvisar en finansiering.Utskottet har således ingen erinran mot propositionens förslag såvitt gällersambandscentralerna. Innebörden av propositionen som alltså beträffandesambandscentralerna i och skiljer sig från kustbevakningskommitténsförslag och utskottets redovisade ställningstagande innebär attförslagen i motionerna FÖ702 (fp) och Fö71b (s) kommer att tillgodoses.Riksdagen bör därför lämna motionerna utan bifall. I propositionen anför föredragande statsrådet attkustbevakningen bör ha en kvalificerad befattningshavare på med ansvarför vissa till sig delegerade uppgifter och för samverkan med militärkommando.Utskottet har erfarit att denna funktion avses utformas närmare i samband medatt ser över sin lokala organisation och att det i avvaktanhärpå kan finnas skäl att behålla sambandscentralen i . Utskottet haringet att erinra mot att denna sambandscentral behålls till dess att den nyaordningen införs. Med detta får huvudsyftet med motion Fö35 (s,c) anses blitillgodosett. Motionen bör därför inte bifallas av . Hemställan 1989/90:FöU8 1. beträffandeändring av fartygssäkerhelslagen (1988:49) attriksdagen antar det genom propositionen framlagda förslaget till ändring ifartygssäkerhetslagen (1989/90:49), 2. beträfiande fortsatta samordningsåtgärdermellan kustbevak ningen och marinen attriksdagen avslår motion 1989/90:Fö33, 3. beträffandepolbiär verksamhet till sjöss attriksdagen avslår motion I989/90:Fö714 i denna del, 4. beträffandeinspektioner m.m. av fartyg till sjöss att avslår motion 1989/90:FÖ714 i denna del samt motion1989/90:Fö720, attriksdagen avslår motion 1989/90:FÖ34, 6. beträffandekustbevakningens sambandscentraler att avslår motionerna 1989/90:FÖ35, 1989/90:FÖ702 och1989/90:FÖ716, 7. beträffandekustbevakningen i övrigt attriksdagen lämnar utan erinran vad föredragande statsrådet i proposition1989/90:127 i övrigt har anfört om . Närvarande: i (), (), (), (), (), (), (), (), (), KarinWegestål (s), (), (), i (c), (vpk), () och (). Polisiär verksamhet till sjöss 1 proposition 1989/90:127 har regeringen(försvarsdepartementet) föreslagit att anta ett vid propositionenfogat förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (1988:49) samt berettriksdagen tillfålle att ta del av vad föredragande statsrådet i övrigt ipropositionen anfört om roll i den framtida sjöövervakningenm.m. Med anledning av propositionen har väckts motionerna 1989/90:Fö33 avKerstin m.fl. (fp), 1989/90:FÖ34 av () och1989/90:Fö35 av () och (). har berett justitieutskottet tillfålleatt yttra sig i ärendet. har inhämtat yttrande frånrikspolisstyrelsen. Det fogas härvid som bilaga. begränsar sitt yttrande tillförsvarsutskottet till att avse spörsmål enbart inom justitieutskottetsberedningsområde. I fråga om propositionen gäller detta avsnitt 3 Polisiärverksamhet till sjöss. De med anledning av propositionen väckta motionerna, somhänför sig till andra avsnitt i propositionen, föranleder därför ingetuttalande från justitieutskottets sida. Polisiär verksamhet till sjöss Sjöpolisens och uppgifter i fråga ompolisiär övervakning till sjöss sammanfaller till viss del. Rörandesjöpolisverksamhetens uppgifter och organisation hänvisar utskottet till debeskrivningar härav som lämnas i propositionen, i härvidfogade yttrande och i justitieutskottets yttrande till försvarsutskottet år1987, JuU 1986/87:3 y. Olika frågor om och om förhållandet mellansjö-polisen och har övervägts av en radutredningar. och dess föregångare, första lagutskottet, flera tillfållen uppmärksammat behovet av åtgärder för att begränsadubbelarbete och oklarheter i kompetenshänseende som kan följa av attkustbevakningen och sjöpolisen har delvis sammanfallande arbetsuppgifter (seILU 1970:31, JuU 1973:26 punkt 11 och JuU 1974:31 och där gjorda hänvisningar).Utskottet har också vid flera tillfållen konstaterat att framförda krav på enutbyggnad av sjöpolisen är välunderbyggda, och utskottet har därför anslutit sig till tanken på 1989/90:FÖU8 I avbidan på resultatet av de skilda överväganden Bilaga som fråntid till annan ägt rum beträffande har saken dock inte förts framåt (se JuU 1985/86:19 s. 21 och JuU 1976/77:27s. 3 och där gjorda hänvisningar). Det skall framhållas att utskottetuttalat att frågan om förstärkningar av sjöpolisverksamheten får tasupp på nytt om översynsarbetet skulle dra ut . avskiljdes från tullverketoch bildar en självständig, civil myndighet inom försvarsdepartementetsverksamhetsområde. Inför riksdagsbeslutet i denna sak (prop. 1986/87:95, FöU11, rskr. 310) utgick justitieutskottet i sitt ovan nämnda yttrande tillförsvarsutskottet bl.a. från att polisiära arbetsuppgifter primärt skallankomma på polisen, och utskottet inskärpte att spörsmålen om att säkerställaett gott samarbete mellan sjöpolisen och och att klarläggaförekommande gränsdragningsproblem måste ägnas uppmärksamhet i det fortsattaarbetet. Utskottet pekade också på vikten av samband i fråga om radiotrafikenoch på möjligheterna till samutnyttjande av befintliga utbildningsresurser,t.ex. i vissa fall resurser. Utskottet konstaterade också att den nya organisationen avkustbevakningen borde skapa förutsättningar för en behövlig men längeeftersatt utbyggnad av sjöpolisverksamheten. Därvid syftades särskilt påkuststräckorna LuleåNorrtälje och KarlskronaGöteborg. Därefter har frågor rörande bl.a. förhållandet mellansjöpolisverksamheten och på nytt utretts, och förslag i ämnetlagts fram av kustbevakningskommittén i dess slutbetänkande (SOU 1989:26)roll i den framtida sjöövervakningen. Kommittén har inte funnit skäl som talar för attsjöövervakningsre-surserna (polisens och ) skulle behöva ökastotalt sett. Kommittén har övervägt olika organisatoriska och uppgiftsmässigaalternativ till nuvarande ordning för att nå ett bättre utnyttjande avsjöpolisens och resurser. Kommittén har dock funnit att enfortsatt samordning men med gemensam verksamhetsplanering och närmare samarbetepå alla nivåer i de båda organisationerna ger bäst resultat. Förslaget innebärockså att regeringen ger och polisen i uppdrag att gemensamtgöra en analys av behovet av polisiär verkamhet till sjöss med utgångspunkt iatt nuvarande totala resurser inte behöver öka (betänkandet s. 7 och 4254). Av vad föredragande statsrådet i propositionen efter enredogörelse för kommitténs förslag anför framgår att chefen för ,mot bakgrund av de förslag som läggs fram i propositionen om kustbevakningensroll i sjöövervakningen, kommer att i ett senare sammanhang efter samråd medchefen för försvarsdepartementet ta upp vissa frågor om den polisiäraverksamheten till sjöss och de därtill anknytande spörsmålen omresursfördelning och samverkan mellan polisen och . utgår från att de överväganden av chefenför civilde partementet som sålunda aviserats kommer att resultera i 17 att förslag rörande sjöpolisverksamheten föreläggs . utgårockså från att dessa överväganden kommer att präglas av det 1989/90:FÖU8 synsätt påfrågorna som utskottet anlade i sitt yttrande till försvarsut- Bilagaskottet . föreslår att försvarsutskottet hemställeratt med anledning av propositionen som sin mening ger regeringen tillkänna vad justitieutskottet nu uttalat om sjöpolisverksamheten. Närvarande: (), (),(), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (vpk), () (), () och i (c). roll i den framtida sjöövervakningen(prop. 1989/90:127) För att få underlag för sitt yttrande i rubricerade ärendehar justitieutskottet hemställt om syn på sjöpolisen ochbehovet av utökning. Med anledning härav får utöver vad somframgår av bifogade bilagor anföra följande. Styrelsens bestämda uppfattning, vilket också framgår avbilagorna, är att polisiära arbetsuppgifter primärt skall ankomma på polisenoavsett om det är på land eller till sjöss. Enligt styrelsens mening skulle en ytterligare splittringav de polisiära arbetsuppgifterna på andra myndigheter vara till men både förallmänheten och för polisens verksamhet. Som framgår av "Lag om medverkan vidpolisiär övervakning (SFS 1982:395) har tjänsteman vid fåttpolismans befogenhet vid brott mot föreskrifter gällande vissa i lagen klartbegränsade områden. Sjöpolisens arbetsområde är betydligt vidsträcktare. De inämnda lag uppräknade brotten utgör endast en liten del av de uppgiftersjöpolisen har att handlägga. Sjöpolisen disponerar 15 polisbåtar stationerade vid13 polismyndigheter. Tillgänglig statistik visar att dessa polisbåtsenheterredovisar ca 6 000 ingripanden , vilket motsvarar antalet ingripandenvid en medelstor polismyndighet som t.ex. , eller . Sjöpolisverksamhetbedrivs i följande sju regioner Väs terviks regionen 1 båt Regionerna är indelade i verksamhetsområden omfattande etteller flera polisdistrikt. Sjöpolisenheternas arbetsuppgifter är i första hand attupprätthålla allmän ordning och säkerhet till sjöss, utmed stränder och kajer samt på öar och , spaning, övervakning av efterlevnaden av föreskrif ter beträffande vattenförorening, jakt, fiske och sjötrafik samt tillsyn av skydds- och kontrollområden. Sjöpolisen ingår även i sjöräddningsor ganisationen (ca 200 larm/år). '" Sedan dennuvarande sjöpolisorganisationen fastställdes har föränd- 1989/90:FöU8 radeförhållanden, t.ex. ökad fritid, ökat antal fritidsbåtar samt ökad Bilaga fritidsbebyggelsei skärgårdsområdena medfört att behovet av polisära insatser både i form avbrottsförebyggande verksamhet och bättre övervakning ökat mycket kraftigt.Kraven på hjälpande insatser i form av bl.a. polisiär service till kust- ochskärgårdsbefolkningen och den verksamhet som närmast motsvararkvarterspolisverksamheten på land har också ökat i takt medbefolkningsutvecklingen. Med nuvarande sjöpolisiära resurser kan endast en litendel av landets kustområden övervakas någorlunda kontinuerligt. Med undantagför begränsade områden kring respektive polisbåts stationeringsort förekommerinte någon egentlig sjöpolisverksamhet på kuststräckorna mellan LuleåNorrtäljeoch KarlskronaGöteborg. Med hänsyn till att det är polisen som har huvudansvaretför den allmänna ordningen och säkerheten både till lands och till sjöss är detangeläget att polisen tillförs personella och materiella resurser så att den påett godtagbart sätt kan fullgöra sina uppgifter också i våra vattenområden ochskärgårdar. Sedan polisskolan i lades ned har någonutbildning av kustbevakningstjänstemän i polisens regj inte förekommit.Kustbevakningen genomför numera egen utbildning i men använderpolisiära lärare i vissa ämnen. Om det görs framställning om detta harpolishögskolan resurser och är också villiga att utbilda kustbevakningstjänstemänså att de uppfyller de krav på utbildning som anges i "Lag omkustbevakningens medverkan vid polisiär övervakning" (SFS 1982:395). Yttrande "En ny organisation " (utesluten här, se JuU 1986/87:3y) 2.Yttrande "slutbetänkande (SOU1989:26)". Underbilaga 1 Bil. RPSs yrkanden AF 1990/91. Sjöpolisverksamhet AF 1990/91. Underbilaga 3 Bil. Exempel påsjöpolisens arbetsuppgifter (utesluten här) Bil. Grafisk redovisning avarbetsuppgifter för sjöpolisen i . ._., Underbilaga 1 slutbetänkande (SOU 1989:26)roll i den framtida sjöövervakningen (Dnr 903/89) När man prövar frågan om förändringar av kustbevakningensverksamhet måste det vara en självklar utgångspunkt att polisiära arbetsuppgifterprimärt skall ankomma på polisen. Styrelsens principiella uppfattning äralltså att det över huvud taget inte bör komma i fråga att utprägladepolisuppgifter, såsom de angetts i polislagen, förs över till den nyakustbevakningsmyndigheten. Ambitionen bör i stället var att ansvaret odelatläggs på polisen för uppgifter som sagts. Med en sådan ordning tillgodosesockså intresset av att få en minskad sektorise-ring på området. Av de fyra alternativ som kommittén framfört har den förordat"samordningsalternativet". förordar dock i stället"sjöpolisalternativet" med viss modifiering. Styrelsen anser dock attfinansieringen av en utbyggd polisverksamhet till sjöss inte bör ske genom enminskning av resurser. Enligt styrelsens bestämda uppfattningär de sammanlagda resurser som finns för sjöövervakning för små. tillstyrker kommitténs förslag omfördjupad samverkan och att ömsesidigt samråd sker vid planering av gemensmanverksamhet. Detta bör fastläggas i både polisens och kustbevakningensregelverk. Styrelsen avstyrker en förändring av den nuvarandesjöräddningsorganisationen. Något bärande motiv för att förändra en välfungerande organisation har kommittén inte framfört. Vidare avstyrks kommitténs förslag att ge kustbevakningenoch polisen i uppdrag att gemensamt göra en analys av behovet av polisiärverksamhet till sjöss då en analys av sådan polisverksamhet genomförtsinom . Samarbetsfrågorna mellan och polisen börlösas på regional och lokal nivå. Polisiärverksamhet till sjöss /90:FöU8 mål har varit att utreda omen ändrad ° ansvars-och rollfördelning inom sjöövervakningen kan minska sektoriseringen och skapaen effektivare verksamhet. Begreppet sjöövervakning har av kommittén använtssom ett samlat begrepp för övervakning och kontroll, sjösäkerhet ochsjöräddning. Huvudansvaret för all polisiär verksamhet till sjössligger på polismyndigheterna vilket är lika naturligt som att huvudansvaretför all polisiär verksamhet på land ligger på polismyndigheterna. Detta förhållandeändras inte av att genom särskild lagstiftning ålagts medverkavid viss polisiär verksamhet till sjöss och härför erhållit vissa polisiärabefogenheter. Polisen har således att fullgöra samtliga förekommandepolisiära arbetsuppgifter inom sitt verksamhetsområde oavsett om det är på landeller till sjöss. Utöver rena övervakningsuppgifter och utryckningsuppdragsvarar bl.a. polisen för den polisiära servicen till skärgårdsbefolkningen,bedriver informations- och brottsförebyggande verksamhet, brottsspaning samtviss utredningsverksamhet. Verksamheten kan i viss mån liknas medkvarterspolisverksamhet till sjöss. Styrelsen påpekar detta för att erinra omdet, i jämförelse med arbetsuppgifter inom det polisiäraområdet, breda arbetsfålt som sjöpolisen ansvarar för. Kommittén har ansett att företagna studier av såvälsjöpolisens som polisiära verksamhet visar att det inte finnsnågra skäl som talar för att sjöövervakningsresurserna för detta ändamål skullebehöva ökas. Kommittén synes i dessa sammanhang enbart ha bedömt den del av polisverksamhetensom medverkar i och helt bortsett från övriga polisiäraarbetsuppgifter, främst de som är av kvarterspoliskaraktär, som sjöpolisenfullgör. Allmänt kan konstateras att kommittén i sitt betänkandeinte belyst de båda organisationernas verksamhet på ett acceptabelt sätt. Bl.a.saknas helt uppgifter i betänkandet över antalet ingripanden, gripna,rapporterade etc, som borde ha utgjort underlag för kommitténsställningstaganden. Flera av sjöpolisens arbetsuppgifter ligger dessutom inteinom ramen för den sjöövervakning kustbevkningskommittén haft att utreda.Således "uppskattar" exempelvis kommittén att mer än hälften avsjöpolisens verksamhet är av sådan art att den motsvarar kustbevkningstjänstenligt LKP. Detta skapar en felaktig bild av sjöpolisverksamheten. Det är motdenna bakgrund märkligt att kustbevakningskommittén vågat sig på att läggaförslag till utformningen av sjöpolisverksamheten, utan att den totalasjöpolisverksamheten beaktats. har inom ramen för nuvaranderesurser valt att belysa fyra olika alternativ. Utgångspunkten har varit attsåväl uppgiftsmässigt som organisatoriska förändringar inte får medföra några kostnadsökningar totalt sett. Detta innebär att en utbyggnad av enderaorganisationen skall ske genom en motsvarande minskning av 1989/90:FÖU8 den andraorganisationens resurser. Härigenom har möjligheten att Underbilaga 1skapa en effektiv sjöövervakning starkt begränsats. Av de framlagda alternativen har kommittén kommit framtill att tre av dessa medför så stora nackdelar att de ej bör genomföras.Kommittén har slutligen stannat för det s.k."samordningsalternativet". Enligt "samordningsalternativet" skall båda organisationernabibehålla nuvarande uppgifter och befogenheter. Syftet är att bl.a. genom enbättre samordning och verksamhetsplanering öka effektiviteten inom såvälsjöpolisen som . Kommittén föreslår också att rikspolisstyrelsenoch på regeringens uppdrag gemensamt bör kartlägga och övervägabehovet av övervakning inom nu gemensamma geografiska verksamhets- ochansvarsområden. Denna kartläggning skall ge underlag för förändringar av såvälkustbevakningens lokala organisation som sjöpolisorganisationen.Kartläggningen skall redovisas till regeringen. Utformningen av den civilaövervakningen till sjöss har under en följd av år varit föremål för ettflertal utredningar. Enligt mening bör ytterligare utredningaranstå tills den nya organisationen . "Samordningsalternativet" medför ingen minskadsektorisering inom sjöövervakningen. Det kan även ifrågasättas om alternativetinnebär någon effektivisering. Samverkan i form av gemensamma kontroller/aktiviteterförekommer . Här avses såväl i förväg planerade kontroller somspontana sådana. Erfarenheterna visar emellertid, i vart fall inomStockholmsregionen, där ingripandefrekvensen är hög, att utrymmet förytterligare samordnade kontroller är begränsat. En utökning av dessakontroller är givetvis både önskvärd och behövlig, men akutaingripandenyutryckningsuppdrag medför ofta att dessa måste ställas in elleravbrytas. Med hänsyn härtill samt till att sjöpolisen har andra arbetsuppgifterän ren sjöövervakning synes effektivitetsvinsterna bli marginella. Av de alternativ som kustbevakningskommittén framfört villstyrelsen istället förorda "sjöpolisalternativet" med vissmodifiering. Styrelsen anser dock inte att finanseringen av en utbyggd sjöpolisverksamhetbör ske genom en motsvarande minskning av resurser. Enligtstyrelsens bestämda uppfattning är de resurser som finns försjöövervakning för knappa. Hänsyn måste också tas till att sjöpolisen har andrauppgifter än ren sjöövervakning. 1 årets anslagsframställning för därförfram kravet på en utökning av antalet stationeringar av polisbåtar. Styrelsenanser att det föreligger ett starkt behov av sjöpolisverksamhet vid Högakusten, i Tjusts skärgård och i . Detta motiverar anskaffning av3 polisbåtar för placering i , och . Det modifierade "sjöpolisalternativet" skulleinnebära en ökad sjö övervakning i inre vatten där behovet är som störst. skulle allt fler skärgårdsboende få tillgång till polisiär service, brottsförebyg gande verksamhet m.m. Behovet av polisiär övervakning m.m. inom 23 de föreslagna kustområdena har dessutom redan analyserats och fast- lagts avrikspolisstyrelsens arbetsgrupp. Genom att ingen minskning av 1989/90:FÖU8 kustbevakningensresurser föreslås uppstår ingen strukturförändring av Underbilaga 1sjöövervakningen i stort, på sätt som kommittén beskrivit. Från kostnadssynpunktmåste en utveckling i enlighet med styrelsens förslag vara att föredragaeftersom en polisbåt kostar ca 3 milj. kr. medan ett fartyg lämpat för deuppgifter som åvilar kostar i storleksordningen 25 milj. kr. Rubricerade del av fungerar väl ochrikspolisstyrelsen motsätter sig därför förändringar av den nuvarandeorganisationen. Som påpekats i kommitténs särskilda rapport medverkar ett stortantal organisationer i sjöräddningstjänsten och för att detta skall fungera fordrasatt huvudmannen upplevs som objektiv och oberoende. Även ur utbildningssynpunkt har sjöfartsverketändamålsenliga och för aktuell utbildning väl belägna lokaler samt tekniskutrustning på Arkö. Före polisens omorganisation fannsfyra polismanstjänster särskilt avsatta som sambandsman mellan polisen ochkustbevakningen. I samband med omorganisationen överfördes dessa polistjänstertill de så kallade fria resurserna vid de polismyndigheter de administrativttillhörde. Sambandsmännens verksamhet har dock fortsatt i princip enligttidigare inarbetade modeller.