bet · GD01AU8 · 1989-12-31 00:00:00 — I motionen under yrkandena 4 och 6 aktualiserade frågor omgränsvärden behandlas i ett följande avsnitt med denna rubrik. Motionens yrkandei punkt 3 om sänkning av arbetstiden har behandlats i betänkande 1989/90:AU3. och (båda s) föreslåri motion A262 ett tillkännagivande till regeringen av vad de har anfört omåtgärder mot arbetsskador. Motionärerna tar särskilt upp olika problem inomkvinnodominerade branscher vård och omsorg, hotell och restaurant. De pekarvidare på de problem som är förenade med att många arbetsställen är utformadeför att passa män, t.ex. när det gäller arbetsverktygen. Motionärerna berörvidare företagshälsovårdens roll för att tillgodose det ökade behovet avförebyggande insatser, och de menar också att försäkringskassornas rutiner börses över för att uppnå en snabbare bedömning av arbetsskadeärendena. Reynoidh Furustrand m.fl. (s) förordar i motion A232 enförbättrad samordning av tillsynen över den yttre och inre miljön. Motionärernamenar att en viss del av kontrollen av exempelvis utsläpp av miljöfarligaämnen skulle kunna överlåtas på yrkesinspektionen. m.fl. (s) hemställer i motion A209 omett tillkännagivande om behovet av samordning och utvecklingsarbete inom företagshälsovården. Denna är splittrad i många små enheter, vilket hindrar ett kvalificerat utvecklings- och utbildningsarbete. Beho vet av ett sådant arbete har uppmärksammats endast på ett fatal håll, jq bl.a. genomtillkomsten av stiftelsen i . byggt uppen referensdatabank av betydelse långt utanför Örebroområ- 1989/90:AU8 det.Motionärerna anser att det är ett allmänt intresse att institutioner med dennainriktning och kompetens kan utvecklas. Olika finansieringsvägar kandiskuteras. Som en möjlig utväg pekar motionärerna på att man specialdestineraren viss andel, t.ex. , av statsbidraget till företagshälsovården. Arbetsmiljölagen trädde i kraft ochersatte då arbetarskyddslag, som hade reviderats 1973. Den nya lagen kom till efter ett omfattandeutredningsarbete, i vilket arbetsmarknadens parter hade ett dominerandeinflytande. Lagen antogs i under bred politisk enighet på våren 1977med principiella invändningar endast kommunisterna. Arbetsmiljölagen har ändrats i följande hänseenden. Detidigare föreskrifterna om arbetstidens förläggning, som bildade lagens 4 kap.,har brutits ut ur lagen och ingår numera arbetstidslag. Vidriksmötet /85 antogs nya riktlinjer för företagshälsovårdens framtidainriktning och utbyggnad inkl. ett nytt statsbidragssystem (prop. 1984/85:89,bet. SoU13, rskr. fastslogs skyddskommittéernas uppgift attverka för att arbetsanpassning och rehabiliteringsverksamhet bedrivs påarbetsställena. Statsmakternas beslut i dessa frågor ledde till vissa ändringari arbetsmiljölagen. Vid påföljande beslöts att fr.o.m. år 1987avskaffa den tidigare kommunala tillsynen över mindre arbetsställen (prop.1985/86:40, bet. SoU6, rskr. Beslutet innebar att tillsynen över ca 120000 arbetsställen övertogs av den statliga yrkesinspektionen. budgetproposition (bilaga 12 s. 112) redovisaderegeringen för kännedom vissa överväganden beträffande arbetsmiljötillsynensframtida inriktning med anledning av vad som förordats i utredningsbetänkandet(Ds A 1985:1) Samlad tillsyn av arbetsmiljön. De senaste årens utveckling visar ett starkt ökat intresseför arbetsmiljöfrågorna. Regeringens beslut att tillsätta enarbetsmiljökommission är ett otvetydigt uttryck för detta liksom de redanlämnade eller aviserade propositionerna på arbetsmiljöområdet denna höst. Deväckta motionerna i ämnet visar på ett ökat engagemang i dessa frågor ocksåfrån riksdagspartierna. Utskottet tar i detta avsnitt först ställning tillyrkandena om arbetsmiljöarbetets mål och inriktning i ,kommunisternas och de grönas motioner A277, A222resp. Motsvarande yrkanden i motioner från moderata samlingspartiet ochfolkpartiet har utskottet av tekniska skäl behandlat i betänkandet1988/89:AU12. De tre nu aktuella motionerna presenterar program för detfortsatta arbetsmiljöarbetet. Utgångspunkterna för programmen är olika liksomderas målinriktning. Gemensamt är dock en kritisk inställning till arbetsmiljökommissionenoch dess möjligheter att nå resultat i strävan- 1989/90:AL'8 dena attförbättra arbetsmiljön. Utskottet vill därför erinra om följande. Motiven för regeringens beslut att tillsättaarbetsmiljökommissionen är den oroande utvecklingen av antalet arbetsskador,långtidssjukskrivningar och förtidspensioneringar. Denna utveckling leder tillmänskliga problem och lidanden men också till högst betydande samhällsekonomiskakostnader. Såsom sägs i kommissionens direktiv talar såväl individuella ochsociala som ekonomiska skäl för att det behövs kraftfulla insatser från mångaolika håll för att vända utvecklingen och skapa säkrare och tryggarearbetsplatser. Det gäller också att öka möjligheterna för dem som drabbats avskada och ohälsa i arbetslivet att komma tillbaka till ett lämpligt arbete. Det är mot bakgrund av sådana överväganden som man skallse kommissionens uppdrag att lägga fram förslag till åtgärder för att ändrasådana arbetsförhållanden som skapar skador och ohälsa. Detta allmänna uppdraginnefattar rätt för kommissionen att gå in på en vidsträckt problematik. Medexempel från direktiven kan här nämnas problem sammanhängande med den fysiskaarbetsmiljön, arbetets organisation och psykiskt påfrestande inslag ellerotillräckligt inflytande över den egna arbetssituationen. Kommissionen harvidare att undersöka behoven av ekonomiska styrmedel, uppföljning ochredovisning av arbetsskador och behovet av åtgärder för en bättre fungerandeanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet. Exemplifieringen, som inte är uttömmande, visar att de imotionerna gjorda frågeställningarna i betydelsefijlla avseenden är aktualiseradei arbetsmiljökommissionens uppdrag. Man bör vidare hålla i minnet att uppdragetär avsett att utgöra en tidsbegränsad insats det skall enligt planerna varafullgjort under första hälften av . Med hänsyn härtill anser utskottetatt man bör avvakta resultatet av kommissionens arbete liksom av övriga nupågående utredningar innan man tar ställning till inriktningen av det fortsattaarbetet på arbetsmiljöområdet. Utskottet avstyrker i enlighet med dennaståndpunkt motionerna A222 (vpk), A277 (c) och A282 (mp) i de aktuelladelarna. Också de i motion A262 (s) påtalade behoven av åtgärdermot arbetsskador kan enligt utskottets mening väntas i huvudsak bli tillgodoseddagenom arbetsmiljökommissionens arbete och genom den pågående utvärderingenav företagshälsovården. Utskottet avstyrker därmed även denna motion. Två av motionerna i detta avsnitt har yrkanden som gälleryrkesinspektionen. m.fl. (c) efterlyser i motion A277 enmålmedveten inriktning av yrkesinspektionens verksamhet mot vad motionärerna anservara de nya svåra arbetsmiljöerna (vård- och omsorgsarbete, bildskärmsarbete,arbete i jord och skog m.m.). När det gäller arbetsmiljötillsynen pågår ettutvecklingsarbete inom arbetarskyddsverket med syfte att förändra arbetsformerna och förbätt ra kvaliteten och effektiviteten. Principerna för utvecklingsarbetet re- 12 dovisades som förut nämnts för budgetproposi- "tion.I 1989 års budgetproposition (bilaga 12 s. 123) anför arbetsmark- 1989/90:AU8 nadsministernytterligare synpunkter på tillsynsverksamheten, varvid hon bl.a. uttalar sigför en mer målmedveten styrning av inspektionsresurserna. Hennes slutsats äratt det pågående utvecklingsarbetet bör leda till en omprioritering avyrkesinspektionens insatser både för att öka besöksverksamheten och bättrestyra den till de mest utsatta arbetsplatserna. Härutöver kan påpekas att det ingår iarbetsmiljökommissionens uppdrag att lämna förslag om inriktning ochorganisation av arbetsmiljöarbetet och samhällets insatser. Med hänvisning till det anförda anser utskottet att detinte är påkallat för att göra ett uttalande av det slag som begärs imotion A277. Motionen avstyrks därmed i denna del. Vad sedan beträffar yrkandet i motion A232 (s) ommedverkan från yrkesinspektionen i tillsynen av den yttre miljön vill utskottetförst hänvisa till att statsmakterna så sent som fattat beslut ommiljövårdsarbetets organisation (prop. 1987/88:85, bet. JoU23, rskr. Deförändringar i miljövårdsorganisationen som aviserades i denna proposition ärnu under genomförande. budgetproposition (bilaga 16 s. 11) påpekarmiljö- och energiministern att det finns ett samband mellan den inre och yttremiljön, framför allt när det gäller kemikaliehanteringen. En framgångsrik kampför bättre arbetsmiljö i det avseendet ger därför förutsättningar för enförbättring av den yttre miljön. Hon väntar sig av det skälet att arbetsmiljökommissionenkan fa betydelse för miljövårdsarbetet som helhet. Utskottet instämmer häri ochanser med anledning av motion A232 att pågående utvecklingsarbete på såvälmiljövårds- som arbetsmiljöområdet ger de närmast berörda myndigheterna , kemikalieinspektionen och arbetarskyddsstyrelsen anledningatt överväga behovet att i smidiga former bygga ut samarbetet myndigheternaemellan och när så befinns lämpligt pröva nya samverkansmöjligheter. Utöverdessa uttalanden är utskottet inte berett att föreslå någon åtgärdpå grund av motionen. Utskottet återkommer dock till samordningsfrågorna iavsnittet om gränsvärdesfrågor m.m. Sist i detta avsnitt tar utskottet upp yrkandet i motionA209 av m.fl. (s) om samordning och utvecklingsarbete inomföretagshälsovården. För att säkerställa finansieringen av ett sådantutvecklingsarbete tänker sig motionärerna att en viss mindre andel avstatsbidraget till företagshälsovården skall användas för ändamålet. Utskottet kan stryka under motionärernas uppfattning ombetydelsen av kvalificerade utvecklings- och utbildningsinsatser inom företagshälsovårdenoch att det är värdefullt med lokala initiativ på området. Vad gällerstatsbidragsfrågan hänvisar utskottet till den ovannämnda utvärderingen avföretagshälsovården som pågår och som särskilt avser bidragssystemetsutformning. I avvaktan på att utvärderingen genomförs är utskottet inte berettatt initiera bidragsförändringar utan avstyrker motionen. Lagstiftningsfrågor 1989/90:AU8 Arbetsmiljö och sekretess, m.m. Regeringen föreslår i proposition 1989/90:6 ändringar idels arbetsmiljö- och sekretesslagarna, dels anställningsskyddslagen. Tillgrund för förslagen ligger betänkandet (SOU 1987:66) Arbetsmiljö- och sekretessresp. avsnitt i departementspromemorian (Ds A 1987:7) Objektsanställning m.m.Såväl utredningsbetänkandet som departementspromemorian har remissbehandlats.De till propositionen fogade lagförslagen har granskats av lagrådet. De föreslagna ändringarna i arbetsmiljölagen (7 kap. 13 §)och sekretesslagen (14 kap. 7 och 10 §§) anges ha till syfte att underlätta förskyddsombud och vissa andra fackliga förtroendemän att utan hinder avtystnadsplikt föra sekretessbelagd information vidare till sakkunniga och andraexperter i arbetsmiljöfrågor hos centrala fackliga organisationer. Isammanhanget föreslås tystnadsplikt även för mottagaren av informationen. Vidareföreslås uttryckliga bestämmelser i arbetsmiljölagen om rätt för skyddsombudoch likställda att föra sekretessbelagd information vidare till ledamöter ilokala fackliga styrelser. Vad särskilt gäller skyddskommittéledamöter föreslåsi sekretesslagen bestämmelser som slår fast begränsningar i sekretessen även iförhållande till sådana ledamöter. Vidare föreslås vissa redaktionella ändringar i syfte attåstadkomma större enhetlighet i utformningen av tystnadspliktsbestämmelserna. I lagen om anställningsskydd finns formföreskrifter somreglerar vad en arbetsgivare skall iaktta när en arbetstagare inte erbjudsfortsatt . anställning i samband med att en tidsbegränsad anställning upphör.Regeringen föreslår förenklingar i dessa formföreskrifter, vilket medför attden sammanlagda tiden för att avveckla en sådan anställning krymper till en månad. Härigenom uppnås en samordning med vissaledighetslagars bestämmelser om de tider inom vilka en arbetsgivare är skyldigatt återta en arbetstagare som vill avbryta sin ledighet och återinträda itjänst. Med anledning av förslaget i denna del föreslås även enviss följdändring i den arbetsrättsliga beredskapslagen. De föreslagna lagändringarna föreslås träda i kraft den 1januari 1990. \ det förevarande lagstiftningsärendet har inte väcktsnågra motioner. Utskottet noterar vidare att lagförslagen i allt väsentligt hargodtagits av lagrådet. De erinringar lagrådet har gjort har beaktats vidlagförslagens slutliga utformning. Med dessa konstateranden biträder utskottetregeringens förslag. 1989/90: AU8 Regionala skyddsombud Regeringen föreslår i proposition 1989/90:19 ändringar iarbetsmiljölagen (6 kap. 2 § med följdändring i 9 kap. 2 §) som skall ge enfacklig organisation rätt att i fortsättningen utse regionalt skyddsombud utanatt först inhämta medgivande av yrkesinspektionen. Vidare föreslås ettförtydligande av förutsättningarna för att ett regionalt skyddsombud skall fautses. Regeringens förslag grundas på den nya ordning för atttillsätta regionala skyddsombud som förordades i departementspromemorian (Ds1988:61) Regionala skyddsombud och däröver avgivna remissyttranden. Promemorieförslaget har tidigare presenterats förriksdagen i proposition 1988/89:125, bilaga 8. I det sammanhanget redovisadesockså förslag om nytt bidragssystem för verksamheten med regionala skyddsombud.Utskottet yttrade sig i dessa frågor i betänkande 1988/89:AU20. Det i proposition 1989/90:19 intagna lagförslaget har utanerinran granskats av lagrådet. () anser i motion Al att det kanfinnas skäl som talar för att den av regeringen föreslagna förenklingengenomförs. Innan man företar en sådan administrativ förändring bör dock förstgöras en total, förutsättningslös översyn av den regionala skyddsombudsverksamhetenför att analysera verksamhetens effektivitet och nytta både i förhållande tillsatsade medel och former för finansieringen. Motionären yrkar mot dennabakgrund att skall avslå proposition 1989/90:19 och att regeringenges till känna vad hon anfört om behovet av en förutsättningslös översyn av deregionala skyddsombudens verksamhet. kommunisterna yrkar i motion A2 en ändringi lagförslaget. Vpk delar arbetarskyddsstyrelsens uppfattning att avsaknadeller förekomst av någon medlem inte bör ställas som villkor för att ettregionalt skyddsombud skall fa utses. Ett lagtextförslag med denna innebördpresenteras i motionen. 1 två under den allmänna motionstiden väckta motionerberörs också frågor om regionala skyddsombud. Reynoidh Furustrand (s) efterlyser i motion A210 enöversyn av arbetsmiljölagens bestämmelser om samordningsansvaret på byggar betsplatser. Motionären framhåller att ett fungerande samordningsan svar har stor betydelse för att arbetet på en byggarbetsplats skall utföras på ett säkert sätt. Tillämpningen av bestämmelserna sägs dock vara bristfällig, och missuppfattningar förekommer. Vidare hänvisas till att arbetarskyddsstyrelsen avgjort två besvärsärenden beträffande samordningsansvaret. Styrelsens beslut visar enligt motionären att de , <- aktuella bestämmelserna i 3 kap. 7 § arbetsmiljölagen innehåller 1989/90:AU8 otydlighetersom kan vara till men för skyddsarbetet på arbetsplatserna. Bestämmelserna bördärför överses. m.fl. (s) föreslår i motion A230 attbestämmelserna i arbetsmiljölagen (6 kap. 89 §§) om skyddskommitté kompletterasmed en regel om upplösning av kommittén. Med en sådan åtgärd kommer att gesmöjligheter att utöva tillsyn av ett arbetsställe genom ett regionaltskyddsombud. Den viktigaste konsekvensen av åtgärden, tillägger motionärerna,blir kanske att arbetsgivaren inför hotet att skyddskommittén läggs ned sertill att arbetet i kommittén fungerar. Regeringens förslag i proposition 1989/90:19 syftar tillatt förenkla formerna för att tillsätta regionala skyddsombud. Detta skall skegenom att man slopar den nuvarande tillståndsgivningen från yrkesinspektionen.En facklig organisation skall alltså i fortsättningen kunna utse ett regionaltskyddsombud utan att behöva inhämta särskilt medgivande av yrkesinspektionen tillåtgärden. Tanken att på detta sätt förenkla formerna för att utseregionala skyddsombud redovisades för genom proposition1988/89:125 (bilaga 8) med förslag till tilläggsbudget II. Utskottet anförde för sin del i betänkande1988/89:AU20 att det var positivt att en ny och mindre arbetskrävande ordningför att tillsätta regionala skyddsombud hade aviserats. Även önskemål om entotal översyn av verksamheten med regionala skyddsombud prövades av utskottet idet sammanhanget. Utskottet uttalade att behovet av en sådan översyn fick ansesvara tillgodosett genom att arbetsmiljökommissionen enligt direktiven skallbelysa det lokala arbetsmiljöarbetet, vari ingår bl.a. att se över det lokalaskyddsarbetets ställning och organisation. Vad som anförts i motion Al av () gerinte utskottet anledning att ändra sina tidigare ställningstaganden. Utskottetavstyrker således det i motionen framställda yrkandet om avslag på proposition1989/90:19. Som förutsättning för att utse ett regionalt skyddsombudskall som gälla att det på det berörda arbetsstället inte hartillsatts någon skyddskommitté. Detta är uttryckligen utsagt i den aktuellalagbestämmelsen, 6 kap. 2 § arbetsmiljölagen, i nu gällande lydelse. En annanforutsättning, som inte är inskriven i lagtexten men gäller med stöd avuttalanden i lagens förarbeten, är att den fackliga organisation som utserombudet skall ha åtminstone någon medlem på arbetsstället. Regeringenslagförslag innebär att denna senare förutsättning tas in i lagtexten. Vid ärendets remissbehandling har arbetarskyddsstyrelsenframfört uppfattningen att man inte längre bör ställa upp ett medlemskrav. Vpk biträder denna uppfattning och föreslår i motion A2 en föreskrift i lagen om att en facklig organisation skall ha rätt att utse ett regionalt skyddsombud oavsett om den har någon medlem på arbetsstället eller ej. ' Arbetarskyddsstyrelsensförslag att avskaffa medlemskravet har prö- 1989/90:AU8 väts vidregeringens beredning av ärendet. En konsekvens av styrelsens och vpk:s förslagär att regionala skyddsombud kan komma att utses även för arbetsställen där deinte har rätt att verka. Med hänsyn härtill och till övriga i propositionenredovisade överväganden i frågan ansluter sig utskottet till regeringensförslag på denna punkt och avstyrker motion A2. Inte heller i övrigt har utskottet funnit anledning tillinvändning mot det till proposition 19 fogade lagförslaget, som alltså börantas av . Utskottet övergår härefter till de två motionerna frånallmänna motionstiden om regionala skyddsombud. Reynoidh Furustrand (s) har i motion A210 aktualiseratarbetsmiljölagens bestämmelser om samordningsansvaret på byggarbetsplatser. När två eller flera bedriver verksamhet på sammaarbetsställe skall de samråda och gemensamt verka för att åstadkommatillfredsställande skyddsförhållanden. En allmän bestämmelse av denna innebördfinns i lagens 3 kap. 6 §. I 7 § samma kapitel finns bestämmelser om bl.a. deti motionen nämnda samordningsansvaret på byggarbetsplatser. Samordningsansvaret berörs i ett av avsnitten iproposition 1989/90:19. Det sammanfattas där som en skyldighet att bygga uppoch ansvara för att en lämplig arbetsmiljöverksamhet byggs upp i samverkan.Vid sidan av samordningsansvaret finns ett särskilt ansvar för den som råderöver arbetsstället eller upplåter lokal eller markområde för arbete eller såsompersonalutrymme. Arbetsmarknadsministern konstaterar i propositionen attfrågan hur man skall lösa de problem som kan uppstå trots reglerna omsamordnings- och arbetsställeansvar, inte har utretts tillräckligt utan bör tasupp i ett annat lämpligt sammanhang. Utskottet utgår med hänvisning till dettauttalande från att de nämnda ansvarsfrågorna kommer upp till förnyadeöverväganden, varmed syftet med det i motion A210 framställda yrkandet om enöversyn av hithörande bestämmelser far anses vara tillgodosett. Med anledning av yrkandet i den andra motionen, A230 avSven-Ake m.fl. (s), om att i arbetsmiljölagen införa en lagregel omupplösning av skyddskommitté far utskottet anföra följande. Den bakomliggande tanken med förslaget är att det med ensådan åtgärd skall bli möjligt att låta arbetsställen med dåligt fungerande skyddsverksamhet komma under tillsyn av ett regionalt skyddsombud. Som utskottet ser det bör det dock på sådana arbetsställen i första hand vara yrkesinspektionens sak att ingripa. Det är enligt instruktionen för arbetarskyddsverket en uppgift för yrkesinspektionen att främja skydds verksamheten på arbetsställena och bevaka att arbetsgivarna planerar och bedriver denna verksamhet så att arbetsmiljön tillgodoses. Därjäm te åligger det inspektionen att främja samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare på arbetsmiljöområdet. Utskottet är för den skull inte övertygat om att det behövs en uttrycklig bestämmelse om upplösning 17 avskyddskommitté och avstyrker därmed motion A230. Andra lag-och författningsfrågor 1989/90:AU8 m.fl. (m) föreslår i motion A248 etttillkännagivande av vad som i motionen anförts om konsekvensbeskrivningar av debestämmelser som utfardas i enlighet med arbetsmiljölageh. Motionärerna anför att eftersom lagarna påarbetsmiljöområdet har ramkaraktär så uppstår behov avtillämpningsföreskrifter'. Fördelen med ramlagstiftning på det här området äratt det är möjligt att förhållandevis snabbt ta hänsyn till ny teknik eller nyaforskningsrön. har emellertid myndigheternas normgivning i enlighetmed ramlagen tenderat att bli alltför rikhaltig. Därmed riskerar bestämmelsernaatt undanskymma det övergripande målet. Alla myndighetsbeslut som syftar till att utökaregleringen på arbetsmiljöområdet bör följas upp. Konsekvensbeskrivningar somredovisar de uppnådda målen, kostnader och eventuella följdverkningar börgöras. På så vis kan en alltför yvig regelflora undvikas och lagstiftningengöras till ett rationellt instrument i strävandena efter en bättre arbetsmiljö. och (båda s)hemställer i motion A263 om ett tillkännagivande om behovet av skyndsammaåtgärder för att fastställa projektorers och konstruktörers ansvar förarbetsmiljö och arbetarskydd. Motionärerna påpekar att socialutskottet (SoU1986/87:17) med anledning av en likartad motion hänvisade till en av regeringentillsatt utredning av frågan och att socialutskottet förutsatte attutredningsarbetet skulle bedrivas skyndsamt. Motionärerna konstaterar att utredningsarbetethittills inte har medfört att regeringen har presenterat något förslag i dennaangelägna fråga. Vad först beträffar den i motion A248 (m) berörda fråganom konsekvensbeskrivningar av arbetarskyddsverkets tillämpningsföreskrifterhänvisar utskottet till de bestämmelser som gäller enligt den s.k.begränsningsförordningen (1987:1347). Förordningen ålägger generelltmyndigheterna att underställa regeringen tilltänkta regler om dessa kommer attmedföra inte oväsentliga kostnadskonsekvenser. ärvisserligen undantaget från denna underställningsskyldighet, men däremotgäller för verket liksom för andra myndigheter den skyldighet som följer enligtförordningen att utreda tänkbara' kostnadsmässiga konsekvenser av planeradeföreskrifter. Dessutom skall de som berörs av föreskrifterna fa tillfalle attyttra sig i frågan. Motionärernas önskemål om konsekvensbeskrivningar fårdärmed anses vara i rimlig mån tillgodosedda. Det kan vidare erinras om attbeslut om att utfärda tillämpningsföreskrifter fattas av arbetarskyddsstyrelsensstyrelse, i vilken arbetsmarknadsparterna är väl representerade. Parterna deltar f.ö. även i det arbete som föregår utSrdandet av föreskrifterna.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att det inte 1989/90:AU8 föreliggerbehov för att göra det i motion A248 begärda tillkännagivandet tillregeringen, varför motionen avstyrks i denna del. Vad härefter gäller denbegäran som framställs i motion A263 (s) om skyndsamma åtgärder för attfastställa projektorers och konstruktörers ansvar i arbetsmiljöhänseende harutskottet inhämtat att det utredningsarbete som pågår i frågan bedöms varaavslutat .