bet · GD01KrU30 · 1989-12-31 00:00:00 — Vad gäller tryckta skrifter finns dessutomett uttryckligt förbud mot censur i 1 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen. Enligt utskottets mening bör samhället även ifortsättningen ingripa mot våldsskildringar i rörliga bilder som sprids tillallmänheten. Som anförs i propositionen bör uttryck för en rå och ohämmadspekulation i våld och människoförnedring inte accepteras i ett samhälle somvärnar om människors lika värde och hänsyn mellan människor. Vad frågan närmastgäller är vilka former samhällets ingripanden bör ha. En form av ingripande kanvara enbart förhandsgranskning, en annan kan vara straffrättsliga ingripanden iefterhand. Åtgärder av båda slagen kan också förenas. Mot obligatorisk förhandsgranskning kan anföras viktigaprincipiella invändningar. Den utgör en form av censur och innebär därför ett allvarligt ingrepp i yttrandefriheten. Den enda form av censur som förekommer i vårt land är den förekommande förhands granskningen av filmer och videogram som skall visas offentligt. När det gäller förhandsgranskning av filmer och videogram som är avsedda för privat bruk gör sig emellertid enligt utskottet de principiella invändningarna mot censur gällande i avsevärt högre grad. har det inte förekommit någon censur av yttranden som är avsedda att spridas till medborgarna i deras hem. Att införa obligatorisk förhands- granskning av videogram och filmer som är avsedda för privat bruk skulle därför innebära ett betydande avsteg från de principer som gäller på det yttrandefrihetsrättsliga området. För en sådan censur krävs således mycket starka skäl. Som framgår av det föregående är det inte förenligt med regeringsformen att införa förhandsgranskning för att komma till rätta med problemet med våldsskildringarna, om det finns någon annan lika effektiv och mindre ingripande metod. Utskot tet anser att det åtgärdsprogram som läggs fram i propositionen särskilt när det gäller förslagen om straffbestämmelserna och om bättre 54 kontrolloch tillsyn har goda förutsättningar att få större effekt än I likhet med regeringen finner ut- l989/90:KrU30 skottetdärför att det inte bör införas en lagstiftning om obligatorisk Bilaga 6 förhandsgranskningav videogram som sprids till den enskilde konsumenten genom uthyrning ellerförsäljning. Som anförs i motionerna Krö yrkande 2 av m.fl.(vpk) och KrlO yrkande 4 av m.fl. (s) är det viktigt att utvärderade effekter som åtgärdsprogrammet får. Utskottet utgår från att regeringen nogaföljer utvecklingen och att regeringen återkommer till med nyaförslag, om de nu föreslagna åtgärderna skulle visa sig vara otillräckliga. Genom bestämmelsen om olaga våldsskildring i 16 kap. 10 b§ kriminaliseras spridning dels av alla slags bilder som skildrarsexuellt våld eller tvång, dels av rörliga bilder som innehåller närgångnaeller utdragna skildringar av grovt våld mot människor eller djur. Även den somframställer bilder med ett sådant innehåll kan straffas, om bilderna är avseddaatt spridas. Straffet är böter eller fångelse . Frånstraffansvar är undantagna gärningar som är försvarliga. Den som skildrar barn i pornografisk bild med uppsåt attbilden sprids eller som sprider sådan bild av barn kan enligt 16 kap. 10 a §brottsbalken dömas för barnpornografibrott. I bestämmelsen anges inte någonbestämd åldersgräns när det gäller att bestämma vad som avses med barn. Enligtförarbetena avses med barn en person vars könsmognadsprocess inte är avslutad(prop. 1978/79:179 s. 9). En motsvarande bestämmelse finns i 7 kap. 4 § 12tryckfrihetsförordningen. I sammanhanget kan nämnas att regeringen nyligenföreslagit att godkänner en av generalförsamlingden antagen konvention om barnets rättigheter (prop.1989/90:107). Enligt artikel 1 i konventionen avses med barn varje människaunder , om inte barnet blir myndigt tidigare enligt lag som gäller förbarnet. Enligt artikel 34 åtar sig konventionsstaterna att skydda barnet motalla former av sexuellt utnyttjande och sexuella övergrepp. För detta ändamålskall enligt artikeln konventionsstaterna vidta alla lämpliga nationella,bilaterala eller multilaterala åtgärder för att förhindra att barn utnyttjas ipornografiska föreställningar och i pornografiskt material. I den nu aktuella propositionen erinras till en början omen allmän princip som gäller inom strafflagstiftningen och som innebär att beteendeninte bör straffbeläggas, om det inte framstår som sannolikt att handlingen kanmedföra skada för det allmänna eller någon enskild. Vidare erinras om attsärskild försiktighet är påkallad i frågan om straffrättsliga ingripanden närdet gäller begränsningar av yttrandefriheten, och att värnandet omyttrandefriheten leder till att man måste acceptera vissa framställningar somav många människor kan uppfattas som förgripliga. De framställningar som är kriminaliseradegenom bestämmelserna om olaga våldsskildring går dock enligt departements- chefen klart över den gräns som rimligen måste accepteras med l989/90:KrU30 Han konstaterar att den nuvarande straff- Bilaga 6 skalan förmed sig att påföljden i regel stannar vid böter och att brottet därigenom harfått ett förhållandevis lågt straffvärde. Han påpekar att maximistraffet ärdetsamma som vid snatteri eller bedrägligt beteende även i de fall brottetolaga våldsskildring har bedrivits yrkesmässigt och medfört en betydandevinning. Departementschefen anser att brottet olaga våldsskildring bör ha ettbetydligt högre maximistraff och föreslår därför att straffmaximum höjs . Han pekar också på att en sådan höjning kan innebära vissa andrafördelar. Preskriptionstiden förlängs från två till . Möjligheterna attingripa med beslag och förverkande blir bättre. Bestämmelserna om anhållandeoch häktning blir genom höjningen av straffmaximum tillämpliga i betydligtstörre utsträckning. 1 propositionen föreslås att bestämmelserna om olagavåldsskildring ändras även i ett annat avseende. Departementschefen konstateraratt endast uppsåtliga gärningar är straffbelagda genom de nuvarande bestämmelsernaoch att detta har fört med sig svårigheter för bekämpningen av de otillåtnavåldsskildringarna. Han anför att det har visat sig svårt att styrka uppsåt hosdem som säljer eller hyr ut videogrammen; distributören eller uthyraren harkunnat hävda att han inte känt till videogrammets innehåll. Departementschefenanser att det inte är acceptabelt att den som sprider videogram yrkesmässigtkan undgå straff genom att låta bli att kontrollera vad det är han handlar med ochföreslår därför att även oaktsamma handlingar straffbeläggs när det gällerspridning av olaga våldsskildringar. Enligt förslaget skall den straffbaraoaktsamheten begränsas till sådana fall då spridningen sker yrkesmässigt ellereljest i förvärvssyfte. Departementschefen tar slutligen upp frågan om ansvarigutgivare. Han förklarar att han i detta sammanhang inte föreslår något systemmed ansvarig utgivare och erinrar om att denna fråga övervägs i arbetet på enyttrandefrihetsgrundlag för andra medier än det tryckta ordet. I motion KrS yrkande 4 av m.fl. (m) anförmotionärerna att det nuvarande ansvarssystemet innebär att olika domstolarofta kommer till olika resultat i frågan om huruvida innehållet i ett videogramär straffbart. De föreslår därför att ett ansvarssystem införs efter sammamodell som gäller i tryckfrihetsmål. För att detta skall vara möjligt bör detenligt motionärerna föreskrivas att en ansvarig utgivare utses för varje filmoch videogram. Den som säljer eller på annat sätt tillhandahåller film ellervideogram som saknar ansvarig utgivare skall enligt motionärerna kunna straffaspå samma sätt som en ansvarig utgivare. Enligt motionärerna bör regeringenskyndsamt lägga fram förslag om ett sådant system med ansvarig utgivare. Liknandekrav förs fram i motionerna Kr285 yrkande 2 av m.fl. (mp), Kröyrkande 3 av m.fl. (vpk) och KrS yrkande 1 såvitt nu år ifråga avJan-Erik m.fl. (fp). I motionKrS yrkande 8 av m.fl. (m) berörs straffbe- 56 Motionärerna menar att bestäm- melsen börutformas så att pornografiskt material med agerande perso- 1989/90:KrU30 ner under inte får säljas eller produceras i . anför attden nuvarande åldersgränsen är densamma som för sexuellt umgänge ochatt den bör höjas till . De menar att det är skillnad mellan att varamogen för sexuellt umgänge och att vara mogen att bestämma om man vill exponerasig i pornografiska sammanhang. Motionärerna pekar vidare på att riksdagenkommer att ta ställning till om barnens rättigheter och attpersoner i den konventionen definieras som barn. Utskottet delar departementschefens uppfattning att detstraffvärde som brottet olaga våldsskildring har inte kommer till rätt uttrycki den nuvarande straffekalan. Utskottet anser att straffmaximum bör varabetydligt högre och biträder därför propositionens förslag att m£udmi-straffethöjs till fångelse . Utskottet godtar även propositionens förslag attkriminalisera sådan oaktsam spridning av våldsskildringar som sker yrkesmässigteller eljest i förvärvssyfte. En åtgärd för att göra samhällets ingripanden motvåldsskildringarna effektivare skulle som anförs i flera av motionerna varaatt införa ett system med ansvarig utgivare. Ett sådant system kan ocksåutformas så att de straffrättsliga bedömningarna får förutsättningar att blimer likartade än vad som kan bli fallet. Frågan om ansvarig utgivare förandra medier än det tryckta ordet är en av de frågor som övervägs i dettidigare berörda arbetet på en yttrandefrihetsgrundlag för andra medier än dettryckta ordet. Utskottet anser att frågan bör få en positiv lösning i detsammanhanget och att något uttalande från sida inte nu bör göras. När det gäller frågan om den ändring av bestämmelserna ombarnpornografibrott som förordas i motion KrS yrkande 8 av . (m) vill utskottet till en början erinra om att det intefinns någon bestämd åldersgräns. Anledningen härtill är enligt förarbetena atten åldersgräns skulle göra det nödvändigt att fastställa barnets identitet ochatt man ville undvika den ytterligare integritetskränkning som en sådanidentifiering skulle innebära (prop. 1978/79:179). Frågan om bestämmelserna ombarnpornografibrott är förenliga med om barnens rättigheterhar aktualiserats genom proposition 1989/90:107 om godkännande avkonventionen. Utskottet anser att frågan lämpligen bör avgöras vid behandlingenav det ärendet och att det nu inte krävs något ytterligare uttalande frånriksdagens sida. I propositionen anför departementschefen att strafibestämmelsernamåste förenas med åtgärder som gör att risken för upptäckt och lagföring blirhögst påtaglig och att straffhotet därmed blir en realitet. Han anser att dettabäst kan uppnås med en tillsynsmyndighet som aktivt kan kontrollera detfaktiska utbudet på marknaden. Han föreslår att får dennauppgift och att bestämmelser om detta ges i den föreslagna lagen om granskningoch kontroll av filmer och .S 1989/90. Enligt förslaget skall biografbyrån därvid verka för att 1989/90:KrU30 överträdelserav bestämmelserna på området beivras. Förslaget innebär Bilaga 6 också attbyrån får uppdra åt därtill lämpade personer att utöva tillsyn på regional nivåför byråns räkning. För sin tillsyn skall biografbyrån enligt förslaget ha rättatt få tillträde till lokaler och andra utrymmen där filmer och videogramförsäljs eller hyrs ut eller visas för konsumenter. Detsamma skall gällalokaler och andra utrymmen som huvudsakligen används för lagring ellerförvaring av filmer och videogram. Enligt förslaget skall biografbyrån vidareha rätt att av den som i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyftesprider filmer eller videogram på begäran få de upplysningar och handlingar sombehövs for tillsynen. Om det kan antas att en framställning sprids i strid med16 kap. 10 b § , får biografbyrån enligt förslaget utan ersättningta hand om ett exemplar för kontroll under högst . Om det finnssärskilda skäl, får tiden utsträckas, dock längst till . Vidareföreslås att det hos biografbyrån inrättas ett register över alla dem somyrkesmässigt hyr ut eller säljer videogram. Som ett ytterligare stöd för tillsynen föreslås en utökadskyldighet att lämna pliktexemplar av videogram. gäller en sådanskyldighet först vid en upplaga om 50 exemplar och skyldigheten inträder månad efter det att spridningen skett. Förslaget innebär att gränsen sättsvid 10 exemplar och att skyldigheten inträder i samband medspridningen. Vidare föreslås att pliktexemplar av videogram skall åtföljas avkortfattade skriftliga uppgifter om videogrammets innehåll och att sådanauppgifter särskilt skall avse huruvida videogrammet innehåller våldsscener.Över de ingivna pliktexemplaren skall det enligt förslaget föras ett särskiltregister med hjälp av automatisk databehandling. 1 registret skall antecknasett nummer för varje videogram och de nämnda uppgifterna om videogrammetsinnehåll. Enligt motion Krö yrkande 1 av m.fl. (vpk) börkraftfulla åtgärder vidtas mot den illegala spridningen av videogram. Motionärernaanser att regeringen måste lägga fram förslag om detta. 1 KrlO yrkande 1 av m.fl. (s) anförmotionärerna att en film eller ett videogram som är föremål för granskning intebör få distribueras på marknaden. Enligt motionärerna gäller i denordningen att filmer som granskas inte får distribueras förrän de godkänts. Deanser att samma lagstiftning borde vara möjlig i . Enligt motion KrS yrkande S såviu nu är i fråga av IngridSundberg m.fl. (m) bör biografbyrån följa utvecklingen på området. Som motionsyrkandetbör förstås motsätter sig emellertid motionärerna att byrån får till uppgiftatt ägna sig åt att kontrollera och anmäla olagliga videogram. De anser attdetta är ett rent polisiärt arbete som skall skötas av polisen ochåklagarmyndigheterna. I konsekvens med detta motsätter sig motionärerna ocksåförslaget om en lokal organisation för tillsyn av videomarknaden (yrkande 7såvitt nu är i fråga.) En effektiv tillsyn av lagstiftningens efterlevnad ärenligt utskottets mening en av de viktigaste åtgärderna mot våldsskildringarna 58 Det förslag om tillsyn som läggs fram i propositionen innebäratt biografbyrån får grannlaga uppgifter som nära gränsar till 1989/90:KrU30 derättsvårdande myndigheternas arbetsområde. Detta torde enligt ut- Bilaga 6 skottetsmening vara nödvändigt för att byrån skall kunna utöva tillsynen på etteffektivt sätt. Utskottet kan alltså inte dela den uppfattning som förs fram imotion KrS yrkande 5 såvitt nu är i fråga och yrkande 7 såvitt nu är i fråga avIngrid m.fl. (m). Den illegala spridningen av videogram, som tas upp imotion Kr6 yrkande 1 av m.fl. (vpk), torde enligt utskottets meningfrämst vara ett problem av upphovsrättslig natur. I den mån spridningeninnebär problem beträffande våldsskildringar, bör det vara en uppgift förbiografbyrån att följa utvecklingen och föreslå åtgärder. Förslaget i motion KrlO yrkande 1 av . (s) att en film eller ett videogram som är föremål för granskning intebör få distribueras på marknaden skulle innebära en ordning som något liknarden som gäller enligt bestämmelserna om särskilda tvångsmedel itryckfrihetsförordningen. Frågor om bestämmelser av detta slag skall införasäven för filmer och videogram bör enligt utskottet lämpligen avgöras i sambandmed arbetet på en yttrandefrihetsgrundlag för andra medier än det trycktaordet. Utskottet anser att motionsyrkandet inte bör föranleda något ytterligareuttalande. Censur av offentligt visad film Filmcensur har funnits i vårt land . Ipropositionen anför departementschefen att filmcensurens vara eller icke varalänge har debatterats och att det torde råda enighet om att det inte gåratt avskaffa den. Vidare anför han att mediemarknaden är expansiv och att detsamtidigt finns en tendens att spekulera i våld på ett sätt som inte kantolereras. I propositionen föreslås därför att ett villkor för att en filmeller ett videogram skall få visas vid en offentlig tillställning eller enallmän sammankomst liksom skall vara att innehållet har godkänts förvisning av . När det gäller granskningspliktens omfattningfinns det enligt departementschefen inte någon anledning att göra någraförändringar. Enligt förslaget undantas från granskningsplikten liksom förnärvarande filmer och videogram som sänds i radiosändning eller via kabel ellersom utgör reklam eller som visas vid vissa varumassor, utställningar ellersportevenemang. Departementschefen anser däremot att det är rimligt att någotlätta på föreskrifterna när det gäller ett enstaka evenemang, t.ex.filmfestivaler som riktar sig till en vuxen publik. Han föreslår därför attbiografbyrån skall kunna medge undantag från granskningsplikten, om avsiktenär att en film eller ett videogram endast skall visas vid en bestämd filmfestivaleller ett liknande evenemang och att det sker endast för personer som fyllt 15år. Enligt nuvarande ordning får biografbyrån för offentligvisning för personer inte godkänna film eller videogram varsförevisande på grund av det sätt varpå händelserna skildras och det sammanhangvari de förekommer kan verka förråande eller skadligt upphet-sande ellerförleda till brott. Dessutom kan biografbyrån vägra att godkännaen film, om byrån finner att visning av den uppenbarligen 1989/90:KrU30 skullestrida mot allmän lag. Av dessa fyra censurgrunder har enligt Bilaga 6departementschefen censurgrunden förråande praktiskt taget varit den enda som har använts. Den har använts mot våldsskildringar ochbarnpornografi. Departementschefen föreslår att endast denna censurgrund skallbehållas. I motion KrS yrkandena 1 och 2 av m.fl.(m) hälsar motionärerna med tillfredställelse att regeringen inte föreslår förhandsgranskningav videogram som är avsedda för privat bruk. De menar emellertid att det ärhelt inkonsekvent att ha kvar censur av film och videogram för vuxna. Enligtmotionärerna är detta helt främmande för den svenska synen på yttrandefrihetenpå andra områden, t.ex. det tryckta ordet, teatern och konsten. De anser attall censur av filmer och videogram bör avskaffas och att de förslag om censursom läggs fram i propositionen bör avslås. Enligt motionärernas uppfattning bördock en frivillig förhandsgranskning kunna vara värdefull, och de anser därföratt regeringen bör lägga fram förslag om detta (yrkande S såvitt nu är ifråga). Enligt motion KrS yrkande 1 såvitt nu är i fråga avJan-Erik m.fl. (fp) anser motionärerna att vuxencensuren bör avskaffassedan ett system med ansvarig utgivare och ytterligare en åldersgräns på 18 århar införts. I motion KrlO yrkande 2 såvitt nu är i fråga av Maj BrittTheorin m.fl. (s) förklarar motionärerna att de delar uppfattningen att detinte finns anledning att ha kvar censurgrunder som inte kommer till användning.Motionärerna vill dock peka på det faktum att många filmer som bland en stordel av allmänheten skulle betraktas som förråande ändå passerar censuren utanåtgärd. De anser att det är tveksamt om biografbyråns uppfattning om vad somkan få negativa effekter vid stor filmkonsumtion överensstämmer medallmänhetens uppfattning. De menar också att censorerna skall ha kvalificeradutbildning i beteendevetenskapliga ämnen och erfarenhet av sådan verksamhet. Frågan om biografbyråns rätt att medge ytterligareundantag från granskningsplikten i vissa fall tas upp i motion KrS yrkande 2 avJan-Erik m.fl. (fp). Enligt motionärerna bör det ytterligarepreciseras i vilka sammanhang utöver visning vid filmfestivaler som sådanaundantag kan medges. Motionärerna föreslår att bestämmelsen om undantag ges ensådan utformning att biografbyrån får medge befrielse från granskning av filmeroch videogram inom ramen för verksamhet inom kyrkor, samfund och ideellaorganisationer dit allmänheten äger tillträde. Enligt utskottets mening framstår det som helt klart attdet bör förekomma förhandsgranskning av filmer och videogram som skall visas offentligt för barn. En förhandsgranskning av filmer avsedda att visas offentligt för barn inger inte heller några större yttrandefrihets rättsliga betänkligheter. En mycket mera komplicerad fråga är om förhandsgranskningen också skall gälla för vuxna. Här gör sig givetvis 60 deyttrandefrihetsrättsliga aspekterna gällande med betydande styrka. Det kandock knappast hävdas att en lagstiftning som går ut på att l989/90:KrU30 förhindraoffentlig visning av mycket extrema våldsskildringar av spe- Bilaga 6 kulativkaraktär eller av barnpornografi utgör en fara för yttrandefriheten. Somanförs i propositionen förekommer det på mediemarknaden tendenser tillspekulation i våld. Enligt utskottet måste samhället ange gränser för vad somkan tolereras när det gäller offentligt visade skildringar med sådant innehåll.Utskottet kan därför inte dela den uppfattning som förs fram i motion KrSyrkandena 1 och 2 av m.fl. (m) och motion Kr8 yrkande 1 såvittnu är i fråga av m.fl. (fp) utan anser att filmcensuren börvara kvar och bedrivas i huvudsak på det sätt som sker . Utskottetansluter sig alltså till propositionens förslag i fråga om censur av offentligtvisad film. De frågor om utredning om censurens omfattning och ökadutbildning av censorerna som tas upp i motion KrlO yrkande 2 såvitt nu är ifråga av m.fl. (s) kan enligt utskottets mening lämpligenbehandlas inom ramen för det arbete som det av regeringen inrättade rådet motskadliga våldsskildringar skall bedriva. Något ytterligare uttalande frånriksdagens sida med anledning av motionsyrkandet är enligt utskottets meninginte nödvändigt. Enligt 3 § i den föreslagna lagen om granskning ochkontroll av filmer och videogram får biografbyrån för en viss filmfestival ellerett liknande evenemang medge undantag från kravet på förhandsgranskning.Paragrafens utformning ger enligt utskottets mening biografbyrån rätt att ävenmedge undantag för en allmän sammankomst som äger rum i verksamhet som bedrivsinom kyrkor, samfund och ideella organisationer. Med detta uttalande får syftetmed motion Kr8 yrkande 2 av m.fl. (fp) anses tillgodosett. Enligt propositionen skall de nuvarande åldersgränserna sju, elva och behållas i fråga om vilka filmer och videogram somfår visas offentligt för barn. Regleringen mjukas dock upp så att ett barn somär i sällskap med en vuxen får se filmer och videogram som har godkänts förbarn i den närmast högre åldersgruppen. Detta skall dock inte gälla om filmeneller videogrammet endast får visas för personer som har fyllt . Även omdet inte föreslås några nya åldersgränser förklarar departementschefen att detkan finnas skäl att ta upp och närmare överväga om det inte borde införas en nygräns också vid . Enligt departementschefen bör den frågan i första handkunna lämnas till det råd mot skadliga våldsskildringar i rörliga bilder somföreslås i propositionen. I motion KrS yrkande 3 av m.fl. (m) krävsen ny åldersgräns . Även i motion KrlO yrkande 2 såvitt nu är ifråga avMaj Britt m.fl. (s) tas frågan om ytterligare en åldersgräns upp. I denmotionen anför motionärerna att tiden är mogen för en höjd åldersgräns och attåren mellan 15 och 18 är viktiga år för danandet av personligheten. Att i dettaavseende betraktas som vuxen ansermotionärerna vara en sådan liten fördel att den inte uppväger 1989/90:KrU30 nackdelarnamed att kunna utsättas för film som är avsedd för vuxna. Bilaga 6 De menar atten höjd åldersgräns inte innebär att behovet av fortsatt vuxencensur minskar.Frågan om en höjd åldersgräns bör enligt motionärerna utredas ytterligare. Deförklarar att uppgiften eventuellt kan läggas på det föreslagna rådet motskadliga våldsskildringar i rörliga bilder. 1 en skrivelse till kulturutskottet den 9 februari 1990har och lämnat vissa synpunkterpå frågan om ytterligare en åldersgräns. I skrivelsen anförs att den högstaåldersgränsen länge har varit ett problem och att med begrepp som"barnförbjuden" eller "tillåten för vuxna" följer antingenatt ungdomar mellan skall betraktas som lika vuxna som myndigapersoner eller att filmer som anses som alltför förråande för denna gruppungdomar förbjuds även för vuxna. Vidare anförs att det upptrappade våld somallt fler filmer innehåller gör dem svåra att tillåta för femtonåringar.