bet · GD01JoU25 · 1989-12-31 00:00:00 — 1 partimotion Jo80 (yrkandena 2, 3, 5, 27,29 och 30) anförs att jordbruksnäringen förvaltar en av våra allra viktigasteresurser. Jordbruksmarken är en unik resurs. Åtgärderna måste inriktas på attåstadkomma ett långsiktigt och uthålligt jordbruk. En målsättning bör vara attSverige i princip skall vara självförsörjande med baslivsmedel. Den svenskaåkermarken skall i första hand användas till produktion av livsmedel medekologiskt riktiga metoder, och i andra hand till produktion av energiråvara.Samma krav bör gälla för importerade och svenskproducerade livsmedel.Gränsskyddet skall vara så högt att en självförsörjning med baslivsmedeltryggas. bör inte arbeta aktivt i för att omvandla gränsskydd tilltullar. En övergång till tullar kan leda till att svensk livsmedelsproduktionfår svårare att hävda sig. 1 partimotionen JoSS (m) koncentreras intresset till bl.a.internatio nella frågor, skattefrågornas betydelse för jordbruket samt omställ nings- och stödåtgärderna, inkl. jordbrukets roll i energiförsörjningen. Under rubriken utgångspunkter anförs att det mot bak grund av gjorda erfarenheter knappast är meningsfullt att använda jordbrukspolitiken för att uppnå t.ex. regionalpolitiska eller miljöpoli tiska mål. Dessa måste inordnas under de generella målsättningarna inom resp. område. Samma förhållande gäller beredskapsmålet. Kost naderna för beredskapsåtgärder bör bestridas över försvarsdepartemen tets huvudtitel. Jordbruksnäringen spelar en viktig roll från bered skapssynpunkt. Den måste säkerställa livsmedelsförsörjningen i fred men även i kris- och beredskapssituationer. Den inhemska livsmedels produktionen bör under fredstid inriktas på en produktion som skapar förutsättningar för försörjningstrygghet också under kris- och krigssi tuationer genom att lager av främst insatsvaror men även livsmedel 49 byggs upp (yrkande 20). Enligt yrkande 6 bör hålla ett nära 4 1989/90. sambandmed EG i GATT-förhandlingarna så att jordbruksfrågorna i 1989/90:JoU25 Uruguayrundankan få en lösning som ligger nära EG:s syn på dessa frågor.Ett åtagande i om stödminskningar får inte omöjliggöra framtida nominella höjningar av priser och gränsskydd utan måste definierasi reala termer. Vid justeringar av gränsskyddet måste hänsyn kunna tastill inflation, speciella åtaganden, inhemsk lagstiftning och annat somkan vara produktanknutet. Gränsskyddet måste vidare vara Eftersom totalstödet är en funktion av pris och volymmåste dessutom en produktionsanpassning kunna tillgodoräknas Det är viktigt att inte förhandlar bort En övergång till tullar är ett för stort steg för Liknande synpunkter på gränsskyddet framförs i motionernaJo79 (m) yrkande 2 och Jo98 (m) yrkandena 3 och 6. 1 kommittémotionen Jo274 (m) framhålls bl.a. jordbruketsmöjligheter till konkurrens på lika villkor. Vidare anförs att utgångspunktenbör vara att ett livskraftigt svenskt jordbruk, grundat på enskilt ägande,skall bibehållas. Jordbrukarna skall även vara fria företagare.Ett mångfaldens jordbruk förespråkas. En avreglering måste ske ömsesidigt och isamma takt länderna emellan (yrkandena 1 4). Även i motionerna Jo98 yrkande 2 och Jo245 (c) framhållsatt stöd-och skyddssystemet inte får försämra konkurrensvillkoren för svensktjordbruk. har i en kommittémotion från allmännamotionstiden (Jo220) anfört synpunkter beträffande i första hand regleringsåret1990/91. Detta år bör ses som en förlängning av den femårsperiod som omfattasav beslut. Ett fortsatt statligt ansvar för spannmålsöverskottet börfinnas. Miljö- och regleringsavgifter bör tas ut som tidigare.Kostnadskompensationen bör utformas med beaktande av GATT-förhandlingarna. Föratt kompensationen inte skall uppfattas som en signal till förhöjd produktionbör den utgå per areal och djur. 1 partimotionen Jo56 (fp) framhålls bl.a. fördelarna meden generell arealersättning. För att uppnå en bred politisk förankring avbeslutet om den nya livsmedelspolitiken avstår dock från att ställayrkande om en sådan ersättning i denna motion. Också i motionerna Jo24S (c), Jo260 (m) och Jo261 (m)redovisas utförligt vissa principiella synpunkter på mål och medel inom livsmedelspolitikenoch formerna för en omställning av det svenska jordbruket. Som framgår av vad utskottet tidigare anfört har kraven påen reformering av livsmedelspolitiken blivit allt starkare. Stor enighetföreligger om det nödvändiga i en successiv avreglering av jordbruket och enövergång till ett mer marknadsinriktat system. 1 enlighet härmed bör enutgångspunkt för livsmedelspolitiken vara att produktionen i princip skallvara underkastad samma villkor som andra näringar. Producenterna skall endastersättas för efterfrågade varor och tjänster. fallefterfrågan gäller kollektiva varor och nyttigheter är offentliga.1989/90;JoU25 ingripanden befogade. Dessa varor och tjänster bör därför betalasmed offentliga medel. Med det anförda ansluter sig utskottet till den målformuleringi propositionen som redovisats ovan. Det bör särskilt framhållas att övergångenfrån nuvarande system till ett mer marknadsinriktat system skall ske undersocialt acceptabla former. Samhället skall därför ta ett betydande ansvar förövergången. Dessa frågor behandlas närmare i det följande under avsnittet omövergångsåtgärder, innefattande olika stimulans- och stödåtgärder. Som framgårav denna del av betänkandet föreslår utskottet vissa ändringar av regeringensförslag om stöd- och stimulansåtgärder . Utskottet delar jordbruksministerns bedömning att livsmedelspolitikenskall stå i överensstämmelse med de allmänna målsättningarna om en godhushållning med samhällets totala resurser. Härvidlag hänvisar utskottet tillvad som anförs i det följande om miljömålet. Som anförs i propositionen bör livsmedlen uppfyllalivsmedelslagstiftningens hygien- och redlighetskrav. börlivsmedelspolitiken bidra till en väl sammansatt kost och därmed till en bättrefolkhäba. Innebörden av detta utvecklas närmare på s. 124 f i propositionen.Utskottet vill understryka att sambandet mellan kost och hälsa ägnats storuppmärksamhet i propositionen och i flera andra sammanhang. Kosten är en av deviktigaste faktorerna av betydelse för folkhälsan. En folkhälsogrupp tillsattesav regeringen . De motioner söm framhåller behovet av ett särskiltfolkhälsomål bör kunna anses tillgodosedda med vad utskottet och regeringenanfört i avsnittet om kost och hälsa enligt redovisningen i det följande. Det är vidare ett väsentligt konsumentintresse attprisutvecklingen på livsmedel skall vara rimlig i förhållande tillprisutvecklingen på övriga varor och tjänster. Konsumenternas val skall styraproduktionen. Utskottet återkommer till dessa frågor i avsnittet rörande konsumentfrågor. Vad beträffar kraven från olika partier om att samma kravbör ställas på importerade livsmedel som på svenska vill utskottet erinra om att den svenska importkontrollen ställer samma krav på importera de livsmedel som på svenskproducerade när det gäller förekomst av främmande ämnen m.m. 1 den mån kraven skulle utsträckas till att gälla andra produktionsmetoder än sådana som på ett mätbart sätt påverkar produktens beskaffenhet vid importtillfållet uppstår en rad problemställningar av både juridisk och handelspolitisk karaktär. Bl.a. skulle långtgående effekter uppstå framför allt för importen av livsme del från och tropiska länder över huvud taget vilka på grund av naturliga betingelser tillämpar andra produktionsmetoder än i Sve rige. En närmare redogörelse för dessa frågor finns i utskottets betänk ande 1988/89:JoU14 om livsmedelskontroll och i utskottets yttrande 1989/90:JoU3y. Utskottet vill i detta sammanhang i korthet framhålla att den svenska livsmedelsproduktionen i samtliga led omfattas av ett stort och svåröverskådligt komplex av lagar och detaljföreskrifter. avse bekämpningsmedel, miljöskydd, djurskydd, livs- medelshygienoch arbetarskydd m.m. En ytterligare komplikation be- 1989/90:JoU25 står i attdet inte finns någon enhetlig nationell ambitionsnivå inom vårt land som kanutgöra underlag för jämförelser med andra länder. Detta sammanhänger bl.a. medatt det i miljöskyddslagen finns bestämmelser som gör det möjligt attföreskriva strängare villkor för t.ex. jordbrukets anpassning tillmiljöintressena i särskilt föroreningskänsliga delar av landet. Enligt utskottets mening måste dessa frågor i första handbehandlas i det internationella förhandlings- och harmoniseringsarbetet.Ensidiga åtgärder från sida som t.ex. riktas mot importen bör av skälsom utskottet anfört inte ifrågakomma. Ett riksdagsuttalande i enlighetmed motionerna kan under alla förhållanden inte göras utan en ingående analysav de juridiska och handelspolitiska problem som utskottet här endast i korthetberört. Motionerna är ej så utformade att de kan läggas till grund för någontillräckligt preciserad framställning från sida i dessa avseenden. I sammanhanget är värt att notera att regeringen uppdragitåt jordbruksnämnden och lantbruksstyrelsen att i samråd utveckla ettberäkningsunderlag avseende de kostnads- och intäktsförändringar som uppstårför jordbruket till följd av beslut om miljöförbättrande åtgärder ijordbruket och ny djurskyddslag. 1 enlighet med regeringens förslag börlivsmedebberedskapen grundas på de fredstida resurserna inom livsmedelssektornoch dess förmåga till anpassning, kompletterad med särskildaberedskapsåtgärder. Målet bör vara att trygga landets livsmedelsförsörjningunder kriser och i krig. Målet avseende försörjningsberedskapen utvecklasnärmare på s. 86 f i propositionen. Ytterligare insatser för lagring avinsatsmedel och livsmedel föreslås. Med det anförda avstyrker utskottet motionJo85 yrkande 20. När det gäller yrkandet i motion Jo77 om minst 100%självförsörjningsgrad vill utskottet framhålla att det givetvis inte börfinnas något hinder mot att producera ett överskott inom vissaproduktionsgrenar om detta kan avsättas på världsmarknaden på kommersiella villkoroch utan särskilda stödinsatser från samhällets sida. Utskottet instämmersåledes med de synpunkter som i motionen anförts som motivering till dettayrkande. Av flera skäl är det dock olämpligt att fastställa en bestämd lägstaförsörjningsnivå för all jordbruksproduktion i enlighet med motionen. Vid valet avmarkanvändning och brukningsmetoder skall hänsyn tas till kraven på en godmiljö och en långsiktig hushållning med naturresurserna. Miljömålet skall varaatt slå vakt om ett rikt och varierat odlingslandskap och att minimerajordbrukets miljöbelastning. Miljöfrågorna redovisas närmare på s. 102 f ipropositionen. Bl.a. föreslås ett nytt anslag för landskapsvårdande insatser.Utskottet föreslår i det följande härutöver ytterligare medel till det s.k.NOLA-stödet. Ettpreciserat inkomstmål för jordbruket i enlighet med motion Jo77 är enligt utskottets mening knappast förenligt med den allmänna målsättningenatt produktionen i princip skall vara underkastad sam- 1989/90:JoU25 ma villkorsom andra näringar. Som jordbruksministern anför är en skälig ersättning tillproducenterna för varor och tjänster en förutsättning för att övriga mål skallkunna förverkligas. Därmed kan inkomstmålet formuleras indirekt. Den regionalpolitbka måbättningen för livsmedelspolitikenbör vara att denna skall bidra till en regional utjämning av sysselsättning ochvälfård. Förslag om åtgärder i enlighet härmed redovisas på s. 91 f ipropositionen. Jordbrukets regional- och säkerhetspolitiska betydelse i norraSverige utgör motiv för särskilda insatser. Utskottet återkommer till dennafråga i det följande. 1 enlighet med det anförda avstyrker utskottet yrkandenaom målformulering i motionerna Jo68 yrkande 3 och Jo77 yrkande 6. 1 enlighethärmed avstyrks även motion Jo246 yrkandena 1 3, 4 delvis och 6-9. (Jtskottet avstyrker yrkandena 1 och 2 i motion Jo77 om ensärskild jordbrukspolitik resp. en särskild livsmedelspolitik. Yrkande 3 avstyrks med hänvisning till de uttalandenutskottet gjort ovan om exportmöjligheter på kommersiella villkor. Vidare avstyrks motion Jo68 yrkandena 1, 2, 4 och 7 samtJo270 yrkande 1. När det gäller önskemålen om bevarad handlingsfrihet för framtidenkan tilläggas att det inte nödvändigtvis behöver uppstå irreversibla effekternär åkermarken ställs om för annan produktion än livsmedelsproduktion.Produktion av bioenergi m.m. med utnyttjande av traditionella jordbruksgrödorhar i detta avseende en fördel framför t.ex. skogsplantering. Utskottetåterkommer till denna fråga i ett följande avsnitt. Motionerna Jo98 yrkande 2 och Jo274 yrkandena 3 och 4avstyrks likaså. Utskottet har inte funnit skäl att biträda yrkande 5 imotion Jo77 om ett program för uthållig utveckling och ej heller yrkande 5 imotion Jo68 angående förslag om minskad sårbarhet. Vidareavstyrks motion JoSO yrkandena 2, 3 och 5. Motionerna Jo68 yrkande 8, Jo77 yrkande 6 delvis, Jo246yrkande 4 delvis och JoSO yrkande 27 om kraven på importerade livsmedelavstyrks med hänvisning till vad utskottet anfört ovan. Några fristående motioner om jordbrukspolitiken, som ejberörts ovan, innehåller utförliga och väl genomarbetade förslag om bl.a.jordbrukspolitikens mål och medel, omställningsåtgärderna samt samhällets stödtill omställningsprocessen. Motionerna har i varierande omfattningtillgodosetts genom propositionens förslag och utskottets ställningstaganden.Utskottet har i detta läge inte ansett det ändamålsenligt att behandlamotionerna ingående i sak eller att ställa de olika förslagen i motionerna motregeringens förslag. Med det anförda föreslår utskottet att motionerna Jo248,Jo260 yrkandena 1 och 2 och Jo261 lämnas utan någon vidare åtgärd frånriksdagens sida. Ianslutning till yrkandena om gränsskyddets utformning m.m. hänvisar 1989/90:JoU25 utskottettill propositionens uttalanden på s. 49 f Ett gränsskydd i form av rörligainförselavgifter skall bibehållas i avvaktan på resultatet avGATT-förhandlingarna. Frågan om förändringar av gränsskyddet, såväl teknisktsom nivåmässigt, bör avgöras i den takt som en kommande överenskommelse i GATTanger. En nordisk utgångspunkt är härvid att sänkningar skall göras i realatermer, varvid tidigare sänkningar får tillgodoräknas. Utskottetvill understryka att någon ensidig neddragning eller förändring i övrigt avgränsskyddet för del inte bör komma i fråga. Med det anfördatillgodoses helt eller delvis motionerna Jo79 yrkande 2, Jo77 yrkande 11, JoSOyrkandena 29 och 30, JoSS yrkandena 6 och 21, Jo98 yrkandena 3 och 6, Jo245och Jo274 yrkandena 1 och 2. För omställningsåtgärderna gäller som tidigare anförts attövergången till ett mer marknadsinriktat system skall ske under socialtacceptabla former. Samhället skall därför ta ett betydande ansvar förövergången. Utskottet kommer i det följande att föreslå ändringar i regeringensförslag om stöd- och stimulansåtgärder . 1 detsammanhanget behandlas även motion Jo220 (fp). Produktion och prisbildning Spannmål Dagens spannmålsreglering består dels av ett gränsskyddför spannmål, dels av en intern marknadsreglering. Grunden i den internamarknadsregleringen är inlösenåtagandet som innebär att regleringsföreningenSvensk spannmålshandel löser in all överskottsproduktion till fastställdapriser. Det betyder att spannmålsproducenterna är garanterade ett visst pris,oberoende av hur stor kvantitet spannmål som levereras. Det finns alltså ingenfungerande inhemsk marknad där priset reglerar utbudet. Regleringen innebär attproducenter och förbrukare avskärmas från varandra eftersom producenternahuvudsakligen är inriktade på att svara på regleringssystemets signaler snarareän på att producera vad som faktiskt efterfrågas. Resultatet är enöverskottsproduktion som pressar lönsamheten för producenterna och skapar storasamhällsekonomiska kostnader. Enligt livsmedeispolitiska beslut börproduktionen på överskottsarealen tills vidare utgöras av spannmål. Beslutetinnebär att jordbruksnäringen har huvudansvaret för överskottsproduktionen ochproduktionsanpassningen. Beslutet innebär emellertid också att staten under enfemårig övergångsperiod skall ta ett ekonomiskt delansvar föröverskottsarealens kostnader. Vidare skall åtgärder vidtas under femårsperiodenför att minska överskotten och därmed kostnadsbelastningen för samhället ochjordbruket. 1 Sverigehar producerats stora överskott av spann- 54 Underett normalår uppgår produktionen till ca varav ca1,är överskott som måste exporteras. Årsmåns- 1989/90:JoU25 variationerpåverkar naturligtvis överskottens storlek. har särskildaåtgärder vidtagits för att minska överskottsproduktionen i enlighet med 1985års beslut. En sådan minskning har skett genom de trades- ochomställningsprogram som genomförts och fortfarande pågår. och1989 beräknas produktionen ha minskat med ca . Trotsdessa åtgärder uppgick överskottet till resp.1,. tyder gjorda prognoser på ett överskott i sammastorleksordning som . Temporärt har omställningsåtgärderna minskatöverskotten. Däremot har de knappast bidragit till att produktionsresurserna ispannmålsodlingen minskat. Det strukturella problemet med en överskottsproduktionkvarstår således trots de omfattande omställningsåtgärderna. Kostnaden för att exportera detta överskott har på grundav mycket låga världsmarknadspriser varit myckethöga. Den genomsnittliga exportkostnaden har legat mellan och . Ett överskott på kostar med nuvarande världsmarknadspriserca att exportera. Den totala kostnaden för det femårigastatliga delansvaret för överskottsarealens kostnader beräknades ursprungligentill ca 600 milj.kr. På grund av att produktionen inte minskat tillräckligt ochatt nedtrappningen av delansvaret inte fullföljts samt på grund av fallandevärldsmarknadspriser på spannmål uppgår den faktiska kostnaden till drygt 1,7miljarder kronor. Till största delen har dessa delansvarsmedel tilldelats spannmålsregleringenoch därigenom hjälpt till att upprätthålla prisnivån på spannmål, vilketytterligare har försvårat en produktionsanpassning. Av delansvarsmedlen för1988 års skörd har också 145 milj.kr. avsatts till ekonomiskt stöd för delsomläggning till alternativ odling, dels odling av fånggrödor. Dessutom hartotalt 100 milj.kr. avsatts för forsknings-, försöks- och utvecklingsinsatserför alternativ användning av åkermarken. Vidare avsattes 30 milj.kr. attanvändas för bidrag till de jordbruksföretag som vidtaråtgärder som ökar variationsrikedomen i kulturlandskapet och minskar denspann-målsproducerande arealen. Av innevarande års medel på totalt ca 350 milj.kr. Jordbruksministern har i dessa frågorhaft nära samråd med näringen. Därvid har överenskommits om följande fördelningav resterande medel. Ytterligare 70 milj.kr. bör användas för forsknings- ochutvecklingsinsatser för alternativ markanvändning och 80 milj.kr. förrådgivningsverksamhet m.m. i samband med omställningen av åkermarken. Härav bör40 milj.kr. disponeras av näringen och 40 milj.kr. av lantbruksverket för denrådgivning som tas upp i det följande. Jordbruksministern anser det angelägetatt dessa olika rådgivningsinsatser samordnas. Enligt jordbruksministern uppnås den nödvändigaresursanpassning en av spannmålsproduktionen och långsiktig jämvikt på marknaden bäst genom en avreglering där hela inlösensystemet avskaffas. avregleringinnebär alltså att regleringsföreningen spannmåls- handels marknadsreglerande verksamhet slopas. Inlösengarantin av- 1989/90;JoU25 skaffasoch det är därför inte heller nödvändigt att fastställa några preliminära ellerdefinitiva inlösenpriser. Som redovisats kräver ett bevarat gränsskydd dock attdet inhemska pris som skall skyddas fastställs på administrativ väg. Enavreglering innebär också att systemet med prisorter, prisstegringsskala ochkvalitetsreglering m.m. försvinner. Med hänsyn till den omfattandeöverskottsproduktionen av spannmål föreslås att marknadsregleringen avvecklasstegvis genom successivt sänkt inlösenpris. Förslag om övergångsåtgärderredovisas i det följande. Det är viktigt att den statliga rådgivningsverksamhetenaktivt inriktas på och anpassas till den nya situationen. Lantbruksnämndernahar här ett viktigt ansvar. Även denna fråga behandlas i det följande. Med hjälp av en successiv nedtrappning av inlösensystemetför spannmål kombinerad med andra övergångsåtgärder bör en anpassning kunna skeunder socialt acceptabla former. En relativt stor del av den svenskaspannmålsproduktionen kommer att kunna ske på kontrakt, vilket stabiliserar deninhemska spannmålsmarknaden. En avreglering kommer också att innebära en förmiljön positiv extensifiering av produktionen. Utskottet tillstyrker regeringens förslag i detta avsnitt.Det bör framhållas att frågan om avskaffande av marknadsregleringen harviktiga beröringspunkter med stödåtgärderna . Dessafrågor behandlas närmare i ett följande avsnitt. Oljeväxtodlingens storlek anpassas till den inhemskaanvändningen av svensk rapsolja och till beredskapsbehovet. För att garanteraen av beredskapsskäl tillräcklig inhemsk odling baseras produktionen påkontraktsteckning i offentlig regi. Det nya systemet skall gälla fr.o.m. 1992års skörd. Nuvarande system med fettvaruavgifter på import och vid tillverkningav oljor och fetter bör behållas. Fettvaruavgiften skall även omfatta inhemsktslakterifett. Avgifterna skall, på samma sätt som införselavgifterna för andraprodukter, bibehållas på nuvarande nivå i avvaktan på resultatet avGATT-förhandlingarna. Detta innebär att fettvaruavgiften skall svara motnuvarande svenska prisnivå på rapsol-ja- Betydelsen av en fortsatt oljeväxtproduktion i landetunderstryks i flera motioner.Enligt partimotion Jo56 yrkande 10 bör arealen yrkande 14anförs att oljeväxtproduktionen bör motsvara den inhems- 56 kakonsumtionen av vegetabiliska oljor och att odlingen även framgent har sammaomfattning som . Liknande synpunkter framförs i 1989/90:JoU25 motionernaJo68 (vpk) yrkande 28 och Jo98 (m) yrkande 9. 1 motionerna redovisas utförligtfördelarna med en bibehållen oljeväxtodling med hänsyn till bl.a.beredskapsaspekter, dess näringsmässiga värde från kost- och hälsosynpunkt ochsom bas för proteinfodertillverkning samt som alternativ till mera miljöfarligaoljor i metallindustrin m.m. Vidare understryks oljeväxternas värde förväxtföljden och som inslag i kulturlandskapet. Oljeväxtodlingen i omfattar ca 170 000 ha som vidnormalskörd avkastar ca 320 oljeväxtfrö. Av produktionenförbrukas endast cirka en tredjedel inom landet medan restenexporteras, huvudsakligen i form av rapsolja. Resterande del av den svenskaförbrukningen av olja utgörs av importerade oljor och fetter av olika slag. Utskottet instämmer i de synpunkter som motionärernaanfört angående fördelarna med en bibehållen odling av oljeväxter. Under enövergångstid av räknat fr.o.m. /92 bör samhälletåta sig kostnaden för att bibehålla oljeväxtodlingen på oförändrad nivå. Detsystem för omställningsstöd som utskottet redovisar i det följande innebär attnettokostnaden för perioden blir lägre än vad som motsvarar skillnaden mellaninhemskt pris och världsmarknadspris. Bl.a. bortfaller behovet avomställningsstöd till den oljeväxtareal som eljest skulle ha tagits urproduktion. Utskottets ställningstaganden beträffande övergångsåtgärdernainnebär att kostnaden för att bibehålla oljeväxtodlingen ryms inom den totalakostnadsramen för omställningsåtgärder m.m. Vad utskottet anfört med anledning av motionerna Jo56,Jo6S, Jo77 och Jo98 i motsvarande delar bör som sin mening geregeringen till känna. 1 övrigt tillstyrks regeringens förslag omkontraktsteckning i offentlig regi m.m. Vallfröodling, odling av bruna bönor m.m. I motionerna Jo63 (m) och Jo77 (c) yrkande 15 anförs attett stöd till fortsatt vallfröproduktion är nödvändigt av flera skäl. I motionJo63 framhålls dessutom behovet av ett centralt branschorgan för denna odling. I motionerna Jo57 (s, c, m, fp) och Jo97 (c) yrkande 8yrkas fortsatt stöd till odlingen av bruna bönor. Stöd till odling av vallväxtfrö och bruna bönor harhittills lämnats av medel inom fördelningsplanen. Av propositionens förslagrörande regleringsekonomin efter /91 framgår att medel motsvarandeinomramsmedlen även i fortsättningen skall komma jordbruket till del genomhöjningar av gränsskyddet eller budgetmedel.