bet · GD01AU13 · 1989-12-31 00:00:00 — Beträffande transportstödet upplyses i propositionen attregeringen har tillsatt en särskild utredare (dir. K1989:B) med uppgift attlämna förslag om stödets framtida utformning. Vissa frågor om stödformenbehandlas i senare avsnitt av detta betänkande. Som påpekats i inledningen till detta betänkande startadeden regio nålpolitiska verksamheten med stöd till företag /66 i enlighet med de riktlinjer för en aktiv lokaliseringspolitik som stats makterna antog (proposition 1964:185, bankoutskottets utlåtande 48, rskr. Verksamheten, som till en början var på försök,har alltså med utgången av innevarande budgetår pågått . harstödformerna förändrats i olika avseenden vid de 1989/90:AU13 återkommande översyner avregionalpolitikens inriktning och innehåll som utskottet också erinrat ominledningsvis. Dessutom har ofta gjorts justeringar i stödreglerna i sambandmed de årliga budgetprövningarna. 1den nu föreliggande propositionen 76 anger industriministern någrautgångspunkter för en ny revidering av det regionalpolitiska företagsstödet.Dessa utgångspunkter ansluter till vad som sagts i propositionen omatt det är önskvärt att det sker en tyngdpunktsförskjutning från direktföretagsstöd till infrastrukturella insatser, att åtgärderna koncentreras tillområden med de långsiktigt svåraste problemen och att handläggningen av detregionalpolitiska stödet förenklas och decentraliseras ytterligare. Enförskjutning sägs vidare böra ske från stöd till investeringar i byggnader ochmaskiner till stöd för immateriella investeringar. Härutöver presenteras isamma avsnitt andra aktuella förändringar av stödformerna. Dessa föreslås blifårre än nu som ett led i strävandena att förenkla stödgivningen. Utskottetkommer in på de ovan sammanfattade utgångspunkterna i den följande behandlingenav de konkreta ändringsförslagen i propositionen och motionerna beträffandeformerna för företagsstödet. Med denna notering föreslår utskottet att detaktuella avsnittet av propositionen av läggs till handlingarna. Denfortsatta användningen av stödformerna Lokaliseringsstödet,dvs. lokaliseringsbidrag och lokaliseringslån, har funnits alltsedanstödverksamheten började . Proportionerna när det gälleranvändningen av bidrag och lån har dock förändrats . Som exempel kan nämnas att för stödperioden 19731979avsattes 1 000 milj.kr. till bidrag mot 3 200 milj.kr. Under desenaste åren motsvarar det sammanlagda beloppet av beviljade lån mindre än entredjedel av det sammanlagda bidragsbeloppet. Detär bl.a. mot denna bakgrund som regeringen föreslår att lokaliseringslånenavskaffas. Även investeringsbidraget föreslås utgå ur stödsystemet. Detsammagäller som senare redovisas om offertstödet och regionalpolitisktutvecklingskapital. Lokaliseringsbidraget förutsätts vara kvar men med lägreprocentsatser. Å andra sidan förordar regeringen att det för immateriella("mjuka") investeringar tillkommer ett nytt bidrag, benämntutvecklingsbidrag. Utskottethar erinrat om att den regionalpolitiska stödverksamheten under de 25 ården pågått ständigt förändrats. En följd av förändringarna är en tilltagandekomplexitet i regelsystem och regelhantering. Det har varit en uppgift förREK87 liksom för tidigare regionalpolitiska utredningar att föreslåregelförenklingar. Som remissinstanserna och industriministern konstaterat harkommittén inte lagt fram några egentliga förslag i det avseendet. Den överarbetningav kommittéförslaget som skett i regeringskansli- 1989/90:AU13 et har,som framgått av redogörelsen ovan, lett till fårre stödformer. Därtill kommeratt med avvecklingen av de statliga industricentra upphör en särskild form avlokalsubventioner. Utöver utrensningen av stödformer föreslår regeringenförändringar av själva regelhanteringen liksom av uppföljnings- ochutvärderingsansvaret. Regeringens förenklingssträvanden har över lag mottagitspositivt i parti- och kommittémotionerna, och utskottet vill uttala sintillfredsställelse över denna inriktning av regeringsförslagen. Som utskottetser det bör det vara en bestämd målsättning att så långt möjligt verka förförenklingar i regelsystemet och en decentraliserad och sammanhållenärendehandläggning. Utskottet går härefter över till regeringens ochmotionernas konkreta förslag beträffande lokaliseringsbidrag, lokaliseringslånoch investeringsbidrag. I fråga om stöd till byggnader, maskiner m.m. innebärregeringens förslag att lokaliseringsbidraget behålls som enda form av stöd ochatt, som nämnts, lokaliseringslånen och investeringsbidragen avskaffas.Moderata samlingspartiet godtar enligt motion A83 den senare delen av förslagetmen anser att beträffande lokaliseringsbidraget, med avslag påpropositionen i denna del, skall ersätta detta bidrag med en ny stödform,kallad rbkgarantilån. anför härom i motionen att de högre riskernamed företagsengagemang i inland behöver kompenseras, vilket bör skemed de föreslagna riskgarantilånen. Dessa förutsätts vara ränte-ochamorteringsfria under , som fiastställs i en plan för varje enskiltprojekt. Motionärerna utgår vidare från att riskgarantilånen hanteras i närasamverkan med berörda banker. Dessa antas svara för det utlånade kapitalet ochstaten för kostnaderna för räntor och amorteringar. Förslag att ersätta lokaliseringsbidragen medriskgarantilån har förts fram av moderata samlingspartiet sedan mitten av1980-talet. Enligt utskottets uppfattning medför dessa lån inte några egentligafördelar. Tvärtom minskar man sannolikt möjligheterna att påverka företagen attgöra regionalpolitiskt önskvärda lokaliseringsval. Detta vill utskottet likalitet nu som tidigare medverka till och därför avstyrks motion A83 i denna del.Lokaliseringsbidraget bör alltså vara kvar som stöd till byggnader och maskinerm.m. I anslutning till regeringsförslaget att avskaffalokaliseringslånen föreslår i kommittémotionen Al 11 att stödsystemetkompletteras med statliga kreditgarantier. Som ett av skälen för att avskaffa lökaliseringslånen sägsi propositionen att dessa lån numera endast i undantagsfall har avgörandebetydelse för om ett lokaliseringsprojekt skall komma till stånd. Utskottetanser att det för sådana undantagsfall inte är behövligt att komplicerastödsystemet med kreditgarantier. Detta motverkar förenklingssträvandena. Ipropositionen pekar industriministern på de sär- skildakreditmöjligheter som står till buds för att tillgodose angelägna 1989/90:AU13 stödprojekti de fall företagen inte kan erbjuda säkerheter som är till fyllest förreguljära banklån. I sista hand bör det finnas möjlighet att bevilja ettförhöjt lokaliseringsbidrag. Liksom regeringen anser utskottet således attlokaliseringslånen bör avskaffas utan att de ersätts medkreditgarantier. Motion Al 11 avstyrks därmed på denna punkt. Investeringsbidrag kan beviljas avlänsstyrelserna för investeringar i byggnader och maskiner m.m. ingående iprojekt utanför stödområdena. Bidragen har enligt propositionen utnyttjats iliten omfattning och bör avvecklas. de gröna yrkar i motion A106 att riksdagenskall uttala sig för att länsstyrelserna skall ha möjlighet att till mindre delfördela bl.a. lokaliseringsstöd utanför det stödområde de i första hand äravsedda för. 1 sak innebär motionsförslaget på denna punkt att denstödmöjlighet investeringsbidraget nu ger bör behållas. m.fl.(s) hävdar i motion A39 uttryckligen att investeringsbidraget bör kvarstå. Med hänsyn till vad som upplysts i propositionen om detringa utnyttjandet av investeringsbidraget anser utskottet att motionsförslageninte tillgodoser något mer uttalat behov. Däremot hindrar de den önskade förenklingenav stödsystemet, och utskottet avstyrker de båda motionerna i föreliggandedelar. Med nuvarande regler beviljas lokaliseringsbidrag medhögst följande procentandelar av totalkostnaderna för företagsinvesteringar i byggnader,markanläggningar, maskiner och inventarier: I tillfålliga stödområden, som regeringen kan inrätta, ärden högsta procentandelen 15 eller . Bidrag till att uppföra lokaler föruthyrning och till markberedning för torvproduktion är lägre än nu sagts. Undantagsvis (om det föreligger "synnerligaskäl") kan regeringen medge lokaliseringsbidrag avinvesteringskostnaden för projekt i hela landet. Regeringen föreslår i likhet med REK87 en sänkning avprocentandelarna. Maximalt skall bidrag utgå i det nya stödområdet 1 med 35 %och i stödområde 2 . Procentandelen i tillfålliga stödområden bör få bestämmasav rege ringen i varje särskilt fall, dock till högst . För uthyrning av lokaler och för markberedning för torvproduktion föreslås en högsta andel som är lägre än den som gäller för resp. stödområde. är bidragsreduceringen i dessa fall 10 procentenhe ter. Slutligen anser regeringen att det liksom börfinnas möjlighet 1989/90:AU13 att i undantagsfall beviljalokaliseringsbidrag med högre procentandelar än som gäller för stödområdet. Detta har antytts i det närmast föregående avsnittet. Denna högre andelföreslås bli maximerad till . gällande allmänna villkor för att få regionalpolitisktstöd bör fortfarande gälla. Däri ingår att nuvarande könskvotering skall bestå,dvs. målsättningen att av nytillkommande platser skall förbehållasvartdera könet. I motionerna redovisas följande ställningstaganden tillregeringens förslag beträffande lokaliseringsbidraget. Moderata samlingspartiets avstyrkande av attlokaliseringsbidraget i fortsättningen används som stödform har behandlats idet föregående avsnittet. föreslår med hänvisning till förslaget imotion A97 att nuvarande stödområde skall behållas att lokaliseringsbidragetfår utgå med maximalt i stödområde A, i stödområde B och i stödområdeC. föreslår i kommittémotionen Al 11 följandeprocentandelar: Resursom- Resursom- Resursområde C radeA rade B Landsbygds- Övriga delar delar Byggnader 50 » 30 *Maskiner motsätter sig att bidraget reduceras för byggnadersom uppförs för uthyrning och påpekar särskilt att stödet skall vara detsammaför såväl privata som kommunala industrihus. I fråga om industrihusen finns yrkanden också i motionernaA70 av () och A108 av Maggj (vpk). Yrkandena innebäratt bidraget inte bör reduceras för kommunägda industrifastigheter. de gröna motsätter sig enligt motion A106 attlokaliseringsbidraget sänks. Något yrkande härom framställs dock inte i motionen. kommunisterna anser som framgått iavsnittet om stödområdesindelningen att de nuvarande stödområdena B och C medvissa modifieringar skall ingå i det nya stödområdet 2. För kommunerna inuvarande stödområde C innebär förslaget ett bibehållet lokaliseringsbidrag påsamma nivå som , dvs. Utskottetgör följande bedömning. I det föregående har utskottet biträtt regeringensprinciper för en ny stödområdesindelning, innebärande att antalet stödområdenminskas från tre till två. Vid bifall till detta ställningstagande frånriksdagens sida faller förutsättningarna för och centernsbidragsalternativ. Dessa alternativ bygger på att nuvarande tredeladestödområdesindelning behålls i oförändrat skick resp. med vissa förändringar. Den sänktabidragsnivån utgår från vad REK87 har förordat, och de 92 skäl somanförs av kommittén med kompletteringar av industriminis- tern anserutskottet vara övertygande. Utskottet vill för egen del i detta 1989/90:AU13sammanhang peka på de förbättringar i bidragshänseende som görs för s.k.immateriella investeringar med det nya utvecklingsbidrag som behandlas i detföljande. Vidare vill utskottet framhålla att de verksamheter som beviljasregionalpolitiskt stöd förutsätts kunna drivas utan fortsatt stöd. Dettainnebär, som industriministern påpekar, att avkastningskravet inte får sättasalltför lågt. Dessutom bör det inte råda någon tveksamhet om att ansvaret förde projekt som får stöd ligger hos företagen själva och deras övriga privatafinansiärer. När det sedan gäller den särskilda frågan om bidragsnivånför uthyrningslokaler påpekas i propositionen att skälet till det lägrebidraget i dessa fall är att det generellt sett inte är en samhällelig uppgiftatt tillhandahålla lokaler åt företagen. De bör stimuleras att bygga egnalokaler. Därtill har det visat sig att företag som får hyra subventioneradelokaler ofta får ett totalt större stöd, eftersom de även kan fålokaliseringsbidrag till sina maskininvesteringar. Bidragsreduceringen är somnämnts . Med regeringsförslaget minskarbidragsskillnaden till . Utskottet anser att det inte heller pådenna punkt är motiverat att gå ifrån propositionen. Med avstyrkande av de ovan redovisade yrkandena imotionerna A70, A97, A108 och Al 11 biträder utskottet sålunda regeringensförslag beträffande de andelar med vilka lokaliseringsbidraget i fortsättningenskall täcka stödföretagens kostnader för investeringar i byggnader, maskinerm.m. Övriga frågor om lokaliseringsbidraget I propositionen berörs också frågor om den fortsattastödgivningen till teknikcentra, bidragets storlek per arbetstillfålle, stödtill miljöinvesteringar, nedskrivningsperioder m.m. Dessa frågor har inteaktualiserats i de föreliggande motionerna, och utskottet anser att vad som häranförts i propositionen kan godtas. I sammanhanget noterar utskottet atthittills gällande allmänna villkor för stöd alltjämt skall gälla. Utskottetkonstaterar med tillfredsställelse att könskvoteringsregeln har uppmärksammatsoch att regeringen har förutsatt att den skall behållas i nuvarande omfattning. I likhet med REK87 föreslår regeringen en ny stödform,utvecklings bidrag, för immateriella ("mjuka") investeringar i stödområdena. Som exempel på sådana investeringar kan anföras åtgärder för produktut veckling, marknadsföring och utbildning. kan stöd till investeringar av detta slag lämnas i form av lokaliseringslån, offertstöd och regionalpolitiskt utvecklingskapital. Med tillkomsten av utveck lingsbidraget anser regeringen att offertstödet och regionalpolitiskt utvecklingskapital kan avskaffas som stödformer, såsom förutsatts q-, Utvecklingsbidragetsandel av företagens investeringskostnader skall 1989/90:AU13 Som högsta bidrag för ett projekt förordar regeringen ett beloppav . I undantagsfall skall det vara möjligt att lämnautvecklingsbidrag dels med högre belopp än nu sagts, dels till projekt ävenutanför stödområdena och dels till projekt utan direkt samband med immateriellainvesteringar. Som exempel på nu avsedda undantag nämner industriministernbidrag till etableringar av privata företag inom tjänste- och servicesektornutanför stödområdena. Vidare bör försök kunna göras med att staten tillgodogörsig avkastningen på lyckade projekt, exempelvis som villkor för att bevilja ettstörre utvecklingsbidrag. Det nya utvecklingsbidragets konstruktion har tagits upptill diskussion i partimotion A83. Motionärerna godtar att utvecklingsbidragfar beviljas med . Bidragskostnaderna förutsätts blifinansierade från länsanslaget. Däremot avvisar motionärerna den föreslagnamöjligheten att undantagsvis bevilja bidrag med högre belopp än det angivna.Därmed, tillägger motionärerna, finns ingen anledning med den märkligakonstruktion med ägarkapital som regeringen har föreslagit. Utskottet godtar för sin del regeringens förslag, även närdet gäller möjligheterna att i undantagsfall frångå principerna för bidragetsreguljära användning. Med anlitande i speciella fall av den friare hanteringenav bidraget kan man på motsvarande sätt som sker genom offertstödetfrämja regionalpolitiskt angelägna etableringar av företag inom tjänste- ochservicesektorn. Den av kritiserade möjligheten för staten att fådel av avkastningen från lyckade lokaliseringsprojekt finns redan genomreglerna för det regionalpolitiska utvecklingskapitalet. Staten bör inteavhända sig den möjligheten genom att den stödformen avskaffas. Utskottet ansermed andra ord att rekvisi-ten för det nya bidraget inte bör utformas så snävtsom kräver. I enlighet härmed tillstyrker utskottet propositionen idenna del och avstyrker motion A83 i motsvarande del. Till frågan om bidragetsfinansiering återkommer utskottet i avsnittet om anslagsfrågor. yrkar i kommittémotionen Al 11 att offertstödetskall behållas inom de av föreslagna resursområdena A och B. Yrkandet strider mot de strävanden att förenklastödsystemet som i samma motion har ställt sig positiv till. Vidare börpåpekas att med den friare användning av utvecklingsbidraget som utskottettillstyrkt för särskilda fall bör det vara möjligt att tillgodose det syftemotionärerna vill uppnå. På dessa grunder avstyrker utskottet det föreliggandemotionsyrkandet. 1 detta sammanhang tar utskottet upp ett av ipartimotionen Al 18 framlagt förslag avseende offertstödet. I motionen yrkas att om ett företag driver verksamhet inom ett område med tillfållig investe ringsavgift och avser att göra en investering i något av de av förordade resursområdena så skall företaget kunna erbjudas offertstöd t.ex. i form av skattelättnader. Liknandeförslag har behandlats av skatteutskottet, som i sitt 1989/90:AU13yttrande avstyrker det nu redovisade förslaget. Med hänvisning till detberörda fackutskottets ställningstagande som biträds av arbetsmarknadsutskottetavstyrks det förevarande centeryrkandet. övrigt anförts i propositionen om utvecklingsbidraget lämnas av utskottetutan erinran med påpeliLande av att en i propositionen och motion Al 11 (c)berörd fråga omi s.k. konsultcheckar behandlas i ett följande avsnitt. Sysselsättningsstödetskall stimulera företagen till ökad sysselsättning och ger kompensation förinkörningskostnaderna när ett företag ny-startar eller utvidgar sin verksamhet.I nuvarande stödområde A lämnas bidrag med sammanlagt . per nyårsarbetskraft och i stödområde B med sammanlagt . Beloppen fördelasi stödområde A (kalenderår) och i stödområde B på fem år.Sysselsättningsstöd kunde tidigare beviljas även i stödområde C. Stödbeloppetvar . Bidragsgivningen i stödområde C är nu underavveckling eftersom nytt stöd inte får beviljas . Regeringenföreslår att sysselsiittningsstödet med den ändrade benämningensysselsättningsbidrag höjs till sammanlagt . i det nya stödområdet1 och till . i stödområde 2 samt att stödgivningen fördelas på fem åri båda stödområdena. Bidragsutbetalningarna framgår avföljande tabell, som anger belopp per ny årsarbetskraft: Stödområde 1 Stödområde 2 Denbegränsning av stödgivningen till tjänsteföretag som REK87 förutsatt avvisasav regeringen. Ifråga om syssebättningsbidragets belopp och geografiska avgränsning presenterarmoderaterna och följande alternativ. Moderaternaanser i motion A83 att sysselsättningsstödet kan vara ett alternativ till deriskgarantilån de föreslagit och således inte utgöra ett komplement till dessalån eller andra stödformer. Bidraget bör ges restriktivt och beviljas endast istödområde 1. Det sammanlagda beloppet bör vara . fördelat på treår. 'godtar i motion Al11 de av regeringen föreslagna beloppen 95 i de av föreslagnaresursområdena A och B. föreslåsatt bidraget återinförs med ett sammanlagt belopp av 55 000 1989/90:AU13 kr.Sysselsättningsbidrag skall alltså enligt kunna ges till industri- ochtjänsteföretag i hela det av föreslagna resursområdet. Samma förslag beträffande område C finns i motion A59 av IngvarKarlsson i och i (båda c). Utskottet kan inte dela närmast negativainställning till sysselsättningsbidraget och dess användning. Deras förslagtill utformning av bidraget avstyrks. Centerförslagen beträffande bidragetanser utskottet inte vara aktuellt att ta upp till sakdiskussion med hänvisningtill utskottets ställningstagande till regeringens förslag till nystödområdesindelning. Med det ställningstagandet kommer det i fortsättningeninte längre att finnas ett stöd- eller resursområde C. Med avstyrkande av deförevarande motionsyrkandena biträder utskottet regeringens ovan redovisadeförslag beträffande sysselsättningsbidraget. I tre motioner, A53 av och (båda c), A78 av och (båda c) och Al 12 avJan Hyttring m.fl. (c), framställs yrkanden om syssebättningsbidrag tillturbtnäringen. Motionärerna vill att sysselsättningsbidrag skall kunna lämnastill turistföretag även i stödområde (resursområde) C. Vidare påtalas i två avmotionerna att sysselsättningsbidrag lämnas för helårstjänster, vilket vållarsvårigheter när arbete inom turistnäringen kombineras med annat säsongarbete. anför i sitt yttrande över motionerna attdå arbetsmarknadsutskottet tar ställning till stödområdesindelningen fårutskottet också pröva om det är motiverat att göra undantag för indelningennär det gäller turismen. Vad beträffar helårsanställning, fortsätter kulturutskottet,ligger det i sakens natur att turistsäsongen i många fall är kort, vilket ärett problem. Å andra sidan skulle bidragsreglerna kompliceras om man ger avkallpå helårsanställning. För egen del får arbetsmarknadsutskottet redovisa följandeställningstaganden. Regionalpolitiskt stöd inkl. sysselsättningsstöd lämnastill turistnäringen endast i de nuvarande stödområdena A och B. En förstabegränsning i stödgivningen beslöts på förslag av den dåvarandetvåpartiregeringen som en prioritering av inlandskommunerna i och medhänsyn till turismens betydelse för dessa kommuner. De möjligheter som efterår 1982 fanns kvar att ge regionalpolitiskt stöd till turistverksamhet istödområde C slopades , varvid vissa hänsynstaganden gjordes tillGotland. Skälen för att begränsa stödgivningen till turistiskverksamhet är enligt utskottets uppfattning alltjämt bärande. Med hänsynhärtill och till utskottets inställning i fråga om stödområdesindelningen kanutskottet inte förorda att sysselsättningsstöd/bidrag återinförs i de kommunersom nu ingår i stödområde C. Med anledning av det i motionerna och kulturutskottetsyttrande berörda problemet med helårstjänster erinrar arbetsmarknadsutskottetom de regler som gäller för bidragsberäkningen. Sysselsättningsstöd/bidragberäknas inte per helårstjänster utan per 96 Antalet arbetskrafter räknas fram genom att det vid företagetutförda totalantalet arbetstimmar under ett kalenderår divide- 1989/90:AU13 rasmed ett timantal som skall anses motsvara ett helårsarbete. Detta timantal ärenligt vad SIND fastställt 1 520. Timantalet räknas således framoberoende av om de vid företaget är anställda för helår, delar, deltid ellersäsong. Såvitt utskottet kan finna tar alltså de beräkningsregler som gällerhänsyn till de säsongsvängningar i sysselsättning som förekommer i exempelvisturistnäringen. Med hänvisning till det ovan anförda avstyrker utskottetatt ansluter sig till vad som anförts i de tre motionerna omsysselsättningsbidrag till turistnäringen. Övriga frågor om sysselsättningsbidraget I propositionen förutsätts att som bidragsvillkor skalloförändrat gälla att av de nytillkomna arbetstillfållena skallförbehållas vartdera könet. Vidare erinras om att vid sidan avsysselsättningsstöd kan flyttningsstöd lämnas när arbetstagare med kvalificeradyrkesutbildning tar anställning inom ett stödområde vid ett företag medstödberättigad verksamhet. Vad häranförts i propositionen lämnar utskottet utan erinran. Med gällande principer ankommer det utom i två avseendenpå regeringen att fastställa ordningen för att behandla ärenden och fattabeslut om regionalpolitiskt stöd. Ansvaret att avgöra stödärendena är uppdelat mellanregeringen, SIND och länsstyrelserna. När det gäller sysselsättningsstödet ochregionalpolitiskt utvecklingskapital har även länsarbetsnämnderna och deregionala utvecklingsfonderna beslutsfunktioner. Dessa organ deltar vidare iberedning och uppföljning av stödgivningen i övrigt. Som ett led i strävandena att förenkla stödgivningen anförindustriministern att beslutsfattandet på regional nivå i fortsättningen börsamlas hos ett organ, länsstyrelserna. Dessa bör även ha hela ansvaret förstödärendenas beredning och uppföljning på regional nivå. Länsarbetsnämndernaoch de regionala utvecklingsfonderna förutsätts därvid bli anlitade avlänsstyrelserna för uppgifter i stödgivningen. I undantagsfall, fortsätter industriministern, är detockså i fortsättningen motiverat att beslut fattas på central nivå av SINDeller regeringen. Hur ärendefördelningen skall ske mer i detalj på den centralanivån kommer att bestämmas senare av regeringen. Som nämnts är handläggningsordningen i två fallfastställd av .