bet · GD01KU30 · 1989-12-31 00:00:00 — : För dem som fortfarande ville ståutanför organisationen fanns ingen garanti? Men man kan inte begära att ANC skallta hand om sådana som inte är medlemmar i . : En sak är att ta hand om, en annan äratt tillgripa våld. Det finns dokumenterat i en del av vårt underlag att dethar förekommitvåld och även mord på avhoppare. : Det finns många påståenden om det. Några är troligtvis 1989/90:KU30 bekräftade, men de flesta påståenden om övergrepp motavhoppade Bilaga B 14 ANC-are är rykten. Det vi hade att bedöma varsituationen för de här tre personerna. : Man får se till hurdan situationen är idet land dit man tänkt skicka i väg dem. De här personerna fick inte omfattas av allmän amnesti. Dehade kommit hit före , och man ansåg att det fanns särskildaskäl för att de inte skulle få asyl. Vilka var dessa särskilda skäl? : De hade inte varit här som asylsökande, utansom stipendiater, för studier. Får jag göra ytterligare en kommentar. Jag tycker att dethär är ett bra exempel på det som jag var inne på tidigare, attförutsättningarna kan ändras under ärendets gång och att vi måste vara bereddaatt ta hänsyn till sådant. Efter en mycket. noggrann bedömning med diskussionerbåde i de två värdländerna och med ANC och UNHCR kunde vi göra en samladbedömning, att det inte skulle vara någon fara. Så inträffade en händelse iZambia som gjorde att man började ifrågasätta huruvida det var möjligt för ANCatt garantera vad enskilda människor tog sig för. UNHCRs representant påplatsen gjorde en förändrad bedömning av säkerheten för de här människorna omde skulle återvända. Då tog vi hänsyn till den förändrade bedömningen. Det ärinte alltid vi kan få hjälp från UNHCR med bedömningar, men i den mån vi kan fådet efterfrågar vi sådana bedömningar och brukar uttryckligen be om hjälp. Vihar inte någon anledning att motsätta oss UNHCRs bedömning. Det var vad sominträffade. Detta är väl ett bra exempel på det som man många gångerpåstår inte inträffar, nämligen att vi kan ompröva beslut. Vi är inte såprestigebundna. : Det ifrågasätter jag inte, men jag kaninte dela uppfattningen om riskbilden. : Vi fick höra att den ökaderestriktiviteten i bedömningarna av dem som söker sig hit hade sin orsak i förväntat sig en stor inströmning och redan hade tagit emot en flyktingvågfrån . Har ni inom departementet någon framförhållning med tankepå vad som kan hända framöver? Vilka möjligheter har ni att agera, om det igenav andra och kanske angelägnare skäl skulle bli aktuellt med en stortillströmning till ? : hade vi det! Det svåra i den härverksamheten är att det är nästan omöjligt att ha en framförhållning som skullegöra att vi kunde förutse enstaka flyktingströmmar. Vi kan egentligen baraangripa problemen när de uppkommer. Om vi skulle försökt oss på en sådanframförhållning, hade det varit svårt att förutsäga den ökade tillströmningsom kom underhösten och att ha någon beredskap för den. Som jag pekade på 1989/90:KU30 sjönk antalet asylsökande förraåret. Bilaga B 14 Vi sjösatte omorganisationen av invandrarverket ochfick en ny lagstiftning, och sedan kom denna mycket snabba inströmning. Detvar inte någon enstaka händelse i världen som gjorde det. Det är självklart att vi måste ha en beredskap fördramatiska händelser i vår närmaste omvärld, men då är vi inne på någontingannat än invandrar- och flyktingpolitiken som den utformas av riksdag ochregering. Det fanns ingenting som gav oss anledning att tro attflyktingströmmen skulle öka. Tvärtom: i två länder varifrån det kommit mångaflyktingar , nämligen och , pågjck en snabbdemokratisk utveckling, och skälen för att komma som asylsökande från deländerna föll praktiskt taget bort . Det är väl ett exempel på hur svårt det är att ha någonframförhållning i den här verksamheten. Däremot tycker jag att man måste ha enberedskap att agera snabbt om det händer någonting. Där utgör strömmen frånPolen ett bra exempel från senare tid. Jag kan utveckla vad som låg bakom denökade flyktingströmmen från , om någon önskar det. Det är ett bra exempelpå att vi måste vara beredda att agera snabbt på enstaka händelser. Sedan kan jag, om utskottet är intresserat, berätta om deförberedelser som har gjorts för vad som eventuellt kan hända i . : Det var bl.a. den situationen jag tänktepå. Jag fick ett intryck av att departementet och du menade att det finns någotfak där det inträder mättnad så att vi inte kan ställa upp längre. Du nämndemed skräckslagen röst att man kunde ha förväntat sig 50 000 flyktingar om viinte hade skärpt reglerna för mottagandet. Men det är inte så ni tänker er ivarje läge, utan det måste kunna finnas stor flexibilitet? Jag följer upp med att fråga, om ni alltså inte sernågonting framför er som innebär att vi skulle få en exceptionellt starkinströmning under resten av det här året. : Nej, inte just , men som jag sade följervi utvecklingen i noga. Det finns en beredskap utöver den ordinarie iinvandrar- och flyktingpolitiken. : Den befarade flyktingströmmen frånarabstaterna av gäsfarbetare och liknande är för tillSllet avvärjd? Den har vi hanterat på det enda rimligasättet, menar jag. BertU Fiskesjö: är bundet inte bara avlagstiftningen utan också av flyktingkonventioner. Sådana internationellakonventioner förutsätter naturligtvis, om de skall vara verkningsfulla, att desom har skrivit under också följer dem. Vilken är er bedömning i departementetav hur andra europeiska stater tillämpar de överenskommelser som vi har Maj-LisLööw: Jag tror inte att vi har några synpunkter på hur andra 1989/90:KU30 Sedan kan flyktingpolitiken i stort och Bilaga B14 asylpolitiken vara mer eller mindre generös. BertU Fiskesjö: Det har sagts ibland att t.ex.Västtyskland har blivit så upptaget av den stora strömmen från öster att maniakttar långtgående restriktivitet. Det är alltså ingenting som oroar, och niär inte inne på att söka vidta åtgärder för att få en större enhetlighet itillämpningen av konventionerna t.ex. i ? : Till detta vill jag göra tre kommentarer. För det första vill jag säga att jag inte känner tillnågonting som säger att inte skulle leva upp till sina åtagandenenligt flyktingkonventionerna, men självfallet har landet utsatts för ett ökattryck. För det andra kan fler öststater väntas ansluta sig tillflyktingkonventionerna. Det skulle vara en mycket positiv utveckling om ocksåde kom med i ett europeiskt samarbete kring de här frågorna. För det tredje fortsätter vi självfallet det europeiskasamarbetet och är mycket aktiva i europeiska och internationella fora för attfå en bred uppslutning kring en generös flyktingpolitik och god kvalitet imottagandet. Detta skall jag gärna utveckla, om det är tid till det. : Jag måste börja med en ordningsfråga. har det gått och . Skall vpk ochmiljöpartiet dela på ? : Vi blir säkert tvingade att fortsättautfrågningen vid ett senare tillfålle. : Jag börjar med awisningarna till . Det harsagts i ett pressmeddelande från invandrarverket att det är mycket liten riskför dem som skickas tillbaka till . Men utlänningslagen är klar på denpunkten. Där står det att en asylsökande skall vara skyddad mot vidaresändningtill hemlandet. har inte någon asyllagstiftning och har intetillträtt . Står det i överensstämmelse med vår egenlagstiftning att massawisa flyktingar tillbaka till ? : Jag har svårt att svara på hurinvandrarverket formulerar sina pressmeddelanden men det som har hänt i Polenden bekräftar bara den bedömning som invandrarverket gjorde, ochjag har ingen anledning att ifrågasätta den. Den innebär att nu går iriktning mot ett accepterande av konventionen och alltså inte återsänder flyktingartill hemlandet utan prövning. skulle då kunna betraktas som förstaasylland. Landet är också på väg att skriva på konventionerna och har i detsyftet kontakter med UNHCR. : Men faktum kvarstår, att inte har någonasyllagstiftning och inte har skrivit på . Lagen säger oberoende av vad invandrarverket påstår att det måste finnas garantier föratt en utlänning är skyddad mot att skickas tillbaka till Ett land kan visserligen vara inne på rätt väg, men de 1989/90:KU30 grundläggande kriterierna om asyllagstiftning och anslutning till Gené- Bilaga B 14 : Från rättsliga utgångspunkter är inte detavgörande att man har undertecknat , utan att man tillämparregeln att inte sända dem som behöver skydd till deras hemländer. Ett annat exempel är , som ända fram till förungefår en månad sedan har haft en geografisk begränsning i sin tillämpning avGenévekonventionen på det sättet att landet är rättsligt förpliktat iförhållande till konventionen enbart att ta hand om flyktingar som har sinahemländer i . Det har inte utgjort hinder för något land varken Sverigeeller övriga europeiska stater att ställa det kravet, att tar hand omt.ex. etiopiska flyktingar och inte skickar hem dem något som man inte hellerhar gjort. Den polska situationen är snarlik. Enligt vad jag kunnatutröna har polackerna de facto inte skickat någon till hemlandet som där harriskerat förföljelse. Jag kan tillägga att jag så sent som i går blev kontaktadav en delegation, som flyktingkommissarien hade sänt till för attundersöka dessa förhållanden. Det som jag nu säger bekräftas där, och även ompolackerna inte har skrivit på konventionen, har de bett om UNHCRs bistånd medatt sortera ut dem som behöver skydd. Från rättsliga utgångspunkter har man att se till detfaktiska behovet och till det faktiska skydd som gäller, i det här fallet i detland som kan betraktas som första asylland. : har sagt att man försöker stärkarättssäkerheten. Det uttrycks klart i utlänningslagen att asylsökande skallha rätt till offentligt biträde redan vid polisförhör. Vilken är praxis när detgäller denna rätt, som klart uttrycks i lagstiftningen? : Vad gäller de ärenden som kommer tilldepartementet och som ministern har ansvar för är detta inget som helstproblem. Jag har inte sett något ärende där offentligt biträde inte har utsetts. Vad sedan gäller rättstillämpningen har myndigheterna idet här fallet invandrarverket och, där det förekommer, polisen att förordnaom offentligt biträde. Det finns inte i utlänningslagen, men irättshjälpslagen bestämmelser om detta. Ärendena skall bedömas enligt deprinciper som där anges. Utgångspunkten är att det skall förordnas offentligtbiträde i de flesta fall när fråga uppkommer om avvisning till hemlandet. Bo Hammar:Fungerar detta i praktiken? Det har väl framkommit starka misstankar om att detär si och så med den rätten. Går det att få fram klara uppgifter som visar, omdetta är en teoretisk rättighet eller om det verkligen fungerar. Maj-LisLööw: Vi har i varje fall inte hört att det inte skulle fungera. Bo Hammar:Ni kanske kan ta reda på detta framöver. Jag har ytterligare en viktig rättssäkerhetsfråga, somenligt vad jag Bilaga B 14 förstår har diskuterats länge, nämligen att detskulle behövas någon advokatjour i asylärenden. Överläggningar har enligt vadjag förstår pågått , och UNHCR har understrukit vikten av attAdvokatsamfundet är berett att administrera en sådan jour. Röda korset, Amnestyoch andra organisationer säger att detta är viktigt. Varför händer ingenting?Detta har en viss koppling till min tidigare fråga. : Det är invandrarverket som har att bedömadet. Jag kan bara ta del av vad invandrarverket säger, och invandrarverket harsagt att det inte har ansetts nödvändigt, men att man har fortsattdialogen med och ställer sig positiv till att i fortsättningendiskutera formerna. Det är möjligt att man kommer fram till någonöverenskommelse eller praktisk lösning. självt har ettstarkt intresse av att detfa kommer till stånd. : skall naturligtvis handläggadetta, men när det gäller sådana viktiga rättssäkerhetsfrågor är det väl avhögsta vikt att de politiska instanserna regeringen och naturligtvis intresserar sig. Söker regeringen på något sätt "pusha på" för attdet skall hända någonting? : Jag har intresserat mig för det så till vidaatt jag tagit del av vad invandrarverket har sagt i frågan, men det ärinvandrarverkets ansvar. : Jag tycker nog att det också är ett politisktansvar att göra vad som kan göras för att stärka rättssäkerheten. Det harkommit till min kännedom men den kanske regeringen inte vill diskutera attdet blivit allt svårare att få flyktingadvokater, därför att de får väntahalvårsvis på att få arvode från invandrarverket för sitt arbete. Det görnaturligtvis att det är svårt att få fram advokater som kan stötta flyktingar.Också en sådan sak måste man titta på. Det kan förefalla futtigt, men ävenadvokater måste klara livhanken. : Från de utgångspunkter somkonstitutionsutskottet måste ha för sin granskning kan jag bara tala om vad vihar tagit del av och var ansvaret ligger, men självfallet håller jag med om attdet också är en politisk fråga att stärka rättssäkerheten. Det är invandrarverketsom skall bedöma huruvida en advokatjour skall införas eller om andra åtgärdermåste till för att på ett tillfredsställande sätt tillgodose behovet av juridisktbiträde. : Vi måste avbryta utfrågningen. Utskottetkan ta ställning till om vi skall komplettera utfrågningen ochfortsätta efter påsk. Det är viktigt att alla partiers företrädare fårmöjlighet att ställa frågor. Jag tackar , och föratt ni med era svar har kompletterat vår skriftliga dokumentation i ärendet. 1989/90:KU30 Underbilaga 1 till bilaga B 14 1 457 1 296 1 445 1 3891 366 1 317 2 259 2 143 1 811 1 683 1554 3500 (prel) 2 800 (ännu mer prel) Kommunernas mottagandeav flyktingar 1985-1989 1989/90:KU30 Underbilaga 2 till bilagaB 14 Ar Ant.kn Avtal Faktiskt mottagna 85 137 8 737 14 232 86 197 12 400 14 838 87 245 14 282 18 686 88 265 16 934 17 889 89 276 18 307 ca 20 000 25 1989/90. Fortsatt offentlig utfrågning av statsrådet ,statssekreterare och expeditionschef angåendeutlänningsärenden : Utskottet fortsätter den utfrågning omutlänningsärenden som vi började med före påsk. Jag hälsar statsrådet , statssekreterare och expeditionschef välkomnatillbaka till utskottet. : Jag skulle vilja fortsätta där vi slutadesenast, om hur rätten till juridiskt biträde för en asylsökande fungerar ipraktiken. Principen om denna rätt slogs fast i propositionen, men sedan hardet visat sig att man kanske inte lever upp till vad som stod i propositionenoch vad beslufade. Sedan vi träffades sist har jag närmare tittat på vad civilministernhar sagt i kammaren i den här frågan. Han erkände den 21 november1989 i en debatt med Margö att de anvisningar somrikspolisstyrelsen har skickat ut inte är särskilt lyckade. Den debatten togs upp igen . Då förklaradecivilministern att han inte var nöjd, men skulle det komma ettnytt cirkulär från som skulle klara ut frågan. Enligt vadjag förstår finns det dock i det nya cirkuläret ingenting som innebär att enasylsökande skall informeras om att han eller hon har rätt till juridisktbiträde. Jag tycker att man inte bara kan släppa den här frågantill och polismyndigheterna. Har regeringen en vissuppfattning i frågan och har fattat ett mycket viktigt beslut, måstedetta rimligtvis följas upp i den levande verkligheten. Jag skulle vilja beMaj-Lis Lööw om ytterligare någon kommentar till det. : Som jag sade förra gången är det här i höggrad en fråga för de verkställande myndigheterna. Vi diskuterade förra gångenom advokatjour och vad invandrarverket anser i den frågan. Här handlar det nuockså om instruktioner. Jag är medveten om att detfa harvarit uppe till diskussion vid några tillfållen, och frågorna har besvaratsframför allt av civilminister . Jag har också kunnat konstatera att nuhar sänt ut nya instruktioner till polismyndigheterna om rättshjälp iutlänningsärenden. Jag har självfallet utgått från att de misstag som dettidigare har 1989/90:KU30Bilaga B 15 riktatskritik mot har rättats till i den nya instruktionen. Vad gäller de 1989/90:KU30 rent juridiska aspekterna skulle jag vilja att expeditionschefen får Bilaga B 15 komplettera om rätten till juridiskt biträde i de olikaärendetyperna. : Det finns en presumtion för att det skallfinnas offentligt biträde i anvisningsärenden. Det framgår av proposition1988/89:86 där den nya utlänningslagen föreslogs. Den presumtionen kan slåsundan av verkligheten, och til syvende og sidst blir prövningen i det enskildafallet avgörande. I den nya instruktion som har sänts ut behandlas ocksåfrågan, när offentligt biträde skall förordnas där rådde det tidigare en visstvekan. Av instruktionen, som har ufarbefats i samråd mellan rikspolisstyrelsenoch invandrarverket, framgår klart att man på ett ganska tidigt stadium kanförordna om offentligt biträde men också att polisen måste ha kommit så långt isin utredning att man har hållit ett första förhör och att det finns enasylansökan. Det finns andra typer av awisningsärenden där det inte kommer ifråga att det skall finnas något offentligt biträde. Det gäller awisningar sompolisen kan fatfa beslut om och som inte berör asylrätten. Det är alltså i devanliga asylärendena som presumtionen om offentligt biträde gäller. Sedan gäller det en del ärenden som också är asylärendenoch som avser omedelbar verkställighet och där awisningsbeslut fattas av invandrarverket.Det är klart uttalat i propositionen att huvudregeln där är att man inte skallha offentligt biträde. Det är vad som står i propositionen, men naturligtvisfinns det undantag. Det kan gälla t.ex. avvisning till ett hemland som inte ären bona-fide-demokrati. Utgångspunkten i dessa ärenden är eljest att det äruppenbart att grund för asyl saknas. Där finns det inte heller något störreintresse att förordna offentligt biträde, i varje fall inte enligtpropositionen. För detta redogörs det ganska nogsamt i de nya anvisningar somhar sänts ut. De finns tillgängliga, om utskottet vill ta del av dem. : Jag vill gärna vefa från vilket datuminstruktionen är. Är det den instruktion som talade om imars, eller är den av senare datum? : Den är dagtecknad , men jag vetinte när den har sänts ut och expedierats. : Det är samma som jag tänker på. Man kanverkligen diskutera, om formuleringarna i det cirkuläret är till fyllest, menjag skall inte ta upp någon polemik om detta. Jag vill gå vidare till ett enskilt fall som jag har tagitupp, inte därför att jag önskar diskutera enskilda fall i utskottet. Jag skalli möjligaste mån undvika att göra det och mera ta upp den principiella frågankring ett fall. Det gäller en för ledamöter icke obekant palestinskasylsökande, som uppehöll sig här i huset . vädjade presidenttill den att i avvaktan på att för mänskliga rättigheter skulle kunna ta upp det här fallet icke utvisa 387 personen.Jag vill fråga hur regeringen hanterar vädjanden från presi- 1989/90:KU30 denten i för mänskliga rättigheter. Vilken tyngd Bilaga B 15 : Ett regeringsbeslut i ett utvisningsärendeligger fast. I den mån det kommer en sådan vädjan är det i första hand denverkställande myndigheten som skall ta ställning. Regeringens uppgjft i detfallet blir att ge den verkställande myndigheten kännedom om att en sådanvädjan har kommit. : som denna vädjan kom beslötregeringen att utvisningsbeslutet skulle ligga fast. Innebär det att regeringeninte tar självständig ställning till en vädjan från presidentutan bollar ärendet vidare till myndighetsnivån? : Det är den verkställande myndigheten sommåste ta ställning till om det föreligger ett verkställighetshinder.Regeringsbeslutet som sådant kan inte omprövas. : Jag är inte så bevandrad i lagen, men på vadsätt hindrar lag eller grundlag regeringen att göra någonting när det kommer ensådan vädjan? : Det handlar inte om att ompröva regeringensbeslut, utan det handlar om att skjuta upp verkställigheten. Det är denverkställande myndigheten som tar ställning till det. : Och regeringen kan inte göra någonting där? : Nej, det är den verkställande myndighetensom tar ställning. : Så en vädjan från presidentkan inte regeringen göra någonting åt? Enligt vilket lagrum? : Det handlar om verkställigheten, och det ärden verkställande myndigheten som tar ställning. : Det här fallet slutade senare med att det komatt kosta staten ganska mycket pengar att rädda ansiktet, om jag får uttryckamig elakt. Är det vanligt att vi hamnar i sådana predikament inför Europakommissioneni ? : Efter vad jag förstått finns det ganskamånga ärenden som tas upp från olika utgångspunkter i , och det ärinte alldeles ovanligt att det kommer till en förlikning. Jag har förlikningsdokumentethär, som jag kan överlämna till . För övrigt förstårockså att det är omöjligt att här gå in på det enskilda ärendet somsådant. : Jag skall heller inte fördjupa mig i det. förlikningen, och jag vet vad den kostar det är inga obetydligabelopp i pengar, och vad den kostar i anseende kan man Men frågan kan ändå ställas, hur ofta vi har tvingats in 388 på den härtypen av förlikningar i . Maj-LisLööw: Mitt perspektiv på detta omfattar och två måna- 1989/90:KU30 der, så jag vet inte om det är speciellt ofta. Jag antar attexpeditions- Bilaga B 15 chefen känner till det som berör just det härområdet sedan finns det ganska många andra ärenden. : har frågat om lagstiftningen.Enligt utlänningslagen såsom den är beslutad av kan man inte upphävaeller ändra utvisningsbeslut eller awisningsbeslut som har prövats hosregeringen, så om en framställning kommer in till regeringen därefter, kan maninte fatta beslut som bryter mot utlänningslagen. Vad man kan göra och vad somockså har gjorts i det här fallet är att underrätta de myndigheter, som harmöjlighet att fatta beslutet, att en framställning har kommit in. Att regeringen inte kan gå in beror på bestämmelsen igrundlagens 11 kap. 7 §, som innebar att regeringen inte kan anvisa hur enmyndighet skall agera i ett visst enskilt fall. På den andra frågan, hur ofta det förekommer att Sverigeträffar en förlikning i ett utlänningsärende, kan jag svara att under den tidsom jag kan blicka tillbaka på, /1986, har det inte förekommitnågonting sådant. : Det innebär att det här fallet är unikt? : Över huvud taget är det tämligen unikt attett utlänningsärende som gäller granskas av kommissionen. : Jag är litet förbryllad. Det är väl ganskasällsynt att kommissionens president intervenerar. Regeringen kan underrätta myndigheten om en sådan vädjan,men man kan väl underrätta på olika sätt. Kan man göra det genom att säga attdet har kommit in en allvarlig vädjan som har stor betydelse? Vad innebär detatt man underrättar? : Jag kände det som om jag balanserade på enslak lina i det fallet för att inte utöva otillbörlig påtryckning påmyndigheten i det enskilda ärendet. Det korrekta från rättslig utgångspunkt torde vara attutan att gå närmare in på saken ge myndigheten kännedom om framställningen.Därefter har myndigheten möjlighet om den så vill möjligen en skyldighetenligt regeringsformen att kontakta utrikesministern, om frågan är sådan attden berör utrikesförhållanden. Men det är en annan sak, och det är en sak förmyndigheten. : Jag har tagjt upp fallet också därför attutskottet har intresserat sig speciellt för relationerna tillEuropadomstolen och . Eftersom jag sist klagade på tidspressen skall jag inteförlänga utfrågningen särskilt mycket, men jag vill ta upp en fråga som ärkopplad till det här fallet. Det gäller trovärdighetsaspekten när enasylsökande flykting kommer till oss. Det står i utlänningslagen klart uttalatatt man inte skall avvisa någon om det finns någon anledning 1989/90;KU30 tro att den avvisade skulle hotas av dödsstraff, kroppsstraff eller tortyr. Lagstiftningenär ganska generös. En framstående expert på tortyrskador, docent , säger att en man med stor sannolikhet har utsatts för tortyr, ochPer , som är psykiatriker och överläkare på Röda korsets centrum förtortyroffer, vill tillmäta mannen mycket hög trovärdighet. Vilka möjligheterhar regeringen att göra andra trovärdighetsbedömningar än dessa två mycketframstående experter? Vilken expertis har regeringen tillgång till? : Jag tycker det är bra att tar uppden frågan, för den är ofta föremål för diskussion. Jag har för inte alltförlänge sedan lämnat ett interpellationssvar i den frågan. Det förekommer ganska ofta i dessa ärenden att vi fårintyg från läkare.