bet · GD01AU1 · 1989-12-31 00:00:00 — Motionerna A4S2 och AS05bör därför inte föranleda någon åtgärd från sida. I tre motioner pekas på avsaknaden av ett system förarbetsvärdering av olika yrkessektorer, vilket bl.a. leder till löneskillnadermellan kvinnor och män. Behovet av forskning om löner och löneutveckling i ettjämställd- 1989/90:AUl hetsperspektiv tas upp i motion A804. Ensådan forskning bör prioriteras av delegationen för jämställdhetsforskning(JÄMFO). De s.k. kvinnojobben måste uppvärderas, anser motionärerna, somefterlyser ett arbetsvärderingssystem inom de kvinnodominerade yrkena inom denoffentliga sektorn. Ett sådant arbetsvärderingssystem skulle kunna användas debsom mått på vad som är likvärdiga arbetsuppgifter i jämställdhetslagensmening, deb kunna användas i arbetet för att uppvärdera kvinnodominerade yrken. I kommittémotion AS09 av m.fl. (c) anförsatt arbeten i vård- och servicesektorer av tradition värderas lägre än t.ex.tekniska yrken. Med hänsyn till att vård och omsorg har en central betydelse isamhället och att förhållandena inom de kvinnodominerade yrkena blivit alltmerohållbara anser motionärerna att en parlamentarisk kommitté bör tillkallas föratt genomföra en arbetsvärdering av olika yrkessektorer. Även i kommunisternas motion AS07 pekar manpå behovet av ett nytt arbetsvärderingssystem för att bryta könsdiskrimineringeni arbetslivet. Motionärerna anser att kvinnorna är utsatta för en kollektivlönediskriminering, eftersom de är hänvisade till en segrege-rad arbetsmarknaddär arbetsuppgifterna värderas lågt både status- och lönemässigt.Offentliganställda kvinnors värdefulla arbetsinsatser har inte någongenomslagskraft i lönekuverten, hävdar motionärerna. Utskottet är väl medvetet om att arbetsuppgifter somutförs av kvinnor vanligen värderas lägre än arbetsuppgifter som utförs av män.Som utskottet har konstaterat (AU 1987/88:17) kan utskottetsjälvfallet inte acceptera att kvinnors och mäns arbetsinsatser värderas olikai flera avseenden. Utskottet hade dessutom tillfålle att ta upp fråganom arbetsvärdering som metod att fastställa lön (1988/89:AU17 och1988/89:AU3y). Vid dessa tillfållen konstaterade utskottet att den nu pågåendeöversynen av jämställdhetslagen syftar till att lagen bättre skall uppfyllasitt ändamål att främja lika behandling av kvinnor och män på arbetsmarknaden. Utskottet konstaterar också att jämställdhetsministern ibudgetpropositionen anmält att hon under innevarande budgetår skall ägnafrågor om arbetsvärdering och lönediskriminering ökad uppmärksamhet. Hon uppgeratt initiativ kommer att tas för att minska de könsrelatera-de skillnadernainom det statliga området. Mot bakgrund av det anförda finner utskottet attmotionerna AS04, AS07 och AS09 i nu behandlade delar inte bör föranleda någonriksdagens åtgärd. I motion A436 av och (båda c)begärs ökat stöd till lokala kvinnoprojekt i . Motionärerna anför attlänsstyrelsen och har begränsade resurser för denna verksamhet.Regeringen bör därför anvisa ökade länsanslag för projektverksamhet. Utskottet vill erinra om att beslutadeatt anvisa 800 1989/90:AU1 milj. kr. till regionala utvecklingsinsatser m.m.(1988/89:AU13, rskr. Detta innebär för del en ökning avlänsanslaget från 50 till 60 milj.kr. för innevarande budgetår, varvid postenregional projektverksamhet ökade från 10 milj. kr. till 12 milj. kr. Utskottetutgår från att dessa medel även kommer att användas för lokala kvinnoprojekt.Då motionärernas krav härigenom redan har tillgodosetts, konstaterar utskottetatt motion A436 i denna del inte påkallar någon ytterligare åtgärd. I budgetpropositionen anför jämställdhetsministern att detstatliga jämställdhetsarbetet även fortsättningsvis måste inriktas på attåstadkomma en jämnare könsfördelning vad gäller statliga tjänster, i styrelseroch kommittéer m.m. Ytterligare ansträngningar kommer att göras för att ökaandelen kvinnliga chefer. 1 propositionen heter det: En intensiv verksamhet på jämställdhetsområdet pågår sedanvåren 1986 på fem statliga myndigheter. Syftet är att finna former och metoderför ett effektivt jämställdhetsarbete. Myndigheterna skall redovisa sittarbete till regeringen . De centrala parterna på det statliga området har genom enändring i det statliga medbestämmandeavtalet (MBA-S 7 kap.) ytterligare markeratsitt intresse för ett aktivt jämställdhetsarbete på lokal nivå. Vidare harvissa preciseringar gjorts beträffande innehållet i dé jämställdhetsplaner sommyndigheterna är skyldiga att upprätta varje budgetår. Jag ser positivt pådenna utveckling och utgår från att myndigheterna nu kommer att intensifierasitt arbete i dessa frågor. Som ett led i arbetet med att breddarekryteringsunderlaget till chefebefattningar i statsförvaltningen och för attöka andelen kvinnliga chefer har regeringen beslutat anslå över1 milj. kr. () har fått i uppdragatt utbilda handledare för studiecirklar som orienterar om chefsarbete.Utbildningen riktas till myndigheter direkt under regeringen. anslagits till länsstyrelserna fördelat på . per länsstyrelseför ersättning till SIPU för utbildning av handledare. Förutom nyssnämnda medel har regeringen beslutat gelänsstyrelsernas organisationsnämnd () i uppdrag att genomföra en chefeutbildningför kvinnor inom länsstyrelseorganisationen. För att genomföra denna utbildninghar regeringen beviljat . I detta sammanhang erinras om föreskrifterna iverksförordningen (1987:1100) enligt vilka myndighetens chef har att tillse attpersonalpolitiken motsvarar de krav som ställs på myndigheten, bl.a. vadgäller strävan efter jämställdhet mellan kvinnor och män. I några motioner behandlas statens ansvar att somarbetsgivare vara föregångare på jämställdhetsområdet. framhåller i sin motion A804 att det är dagsför en ny 1989/90:AUl jämställdhetsoffensiv i . Det avgörande för ensådan offensiv måste vara att göra jämställdheten till en mansfråga lika mycketsom en kvinnofråga. Och nyckeln för att engagera männen är deras roll sompappor, anser motionärerna. Män måste uppmuntras att utnyttja de olika formernaför föräldraledighet, deltidsarbete när barnen är små etc. Arbetsgivarna å sinsida måste få klart för sig att det är utvecklande för alla att ta hand ombarn och att detta ger erfarenheter som är till nytta också i en rad andrasituationer, framhålls i motionen. Motionärerna föreslår att arbetsgivarverket får i uppdragatt ta erforderliga initiativ i syfte att stödja och uppmuntra jämställhetbland män. I motionen pekas också på statens möjligheter att som arbetsgivareupprätta s.k. förvärvsavbrottsplaner. Tanken är att den som är hemma undernågot år, t.ex. för att vårda barn, skall kunna ha en systematisk kontakt medsin arbetsplats och yrkesuppgift. Sådana individuella planer underlättar enåtergång till yrkeslivet efter perioder av hemarbete för vård av barn. Stat ochkommun bör vidare enligt motionärerna gå i spetsen för valfrihet ochflexibilitet i fråga om arbetstider. Motionärerna föreslår slutligen att statensom arbetsgivare bör lägga fast tidsbestämda mål för att uppnå en jämnarefördelning av kvinnor och män på statliga chefetjänster. Jämställdhetsfrågorbör enligt motionärerna ingå som en naturlig del i all chefeutbildning. I kommunisternas motion AS07 begärs attstaten i egenskap av arbetsgivare skall föra en personalpolitik som innebär enuppvärdering av kvinnoyrkena. Staten har i egenskap av arbetsgivare ettspeciellt ansvar för att så sker. 1 motion AS02 av m.fl. (s) framhållsbetydelsen av att arbetet är så organiserat att det ger utrymme för bådekvinnor och män att ta ansvar för hem och barn. Statliga och kommunalaarbetsgivare bör därför med större kraft än se över och genomdrivaförbättringar i arbetsorganisationen. Utskottet är medvetet om att det krävs ett långsiktigtförändringsarbete för att åstadkomma ett arbetsliv som är präglat avjämställdhet mellan kvinnor och män. Tidsbestämda mål för andelen kvinnor påolika mansdominerade tjänstenivåer kan vara ett verksamt medel. Det är ocksåviktigt att skapa nya utvecklingsmöjligheter. Utskottet anser att staten som arbetsgivare måste varaföregångare vad gäller kvinnors och mäns möjligheter att kombineraförvärvsarbete med hemarbete och föräldraskap. Det kan vidare vara en fördel,som några av motionärerna framhåller, att det finns en kontinuerlig kontaktmellan arbetsplatsen och barnlediga föräldrar samt möjlighet till valfrihet ochflexibilitet i fråga om arbetstider. Dessa senare frågor behandlas av arbetstidskommitténi dess avlämnade betänkande (SOU 1989:53) Arbetstid och välfård. Utskottet noterar för sin del med tillfredsställelseuppgifterna /90:AUl jämställdhetsministern om inriktningen pådet statliga jämställdhetsarbetet. Som ovan har redovisats pågår inom denstatliga sektorn ett aktivt jämställdhetsarbete på flera plan. startar i samarbete medcivildepartementet för att få blivande föräldrar ocharbetsplatser att uppmärksamma utbyggnaden av föräldraförsäkringen och demöjligheter som härigenom ges papporna att vara hemma med sina barn. Kampanjenskall komplettera de informationsinsatser som görs av myndigheter och organisationer.I och med att statens arbetsmarknadsnämnd (SAMN) har upphört hararbetsgivarverket fått ett ökat ansvar för jämställdhetsfrågorna inom detstatliga området. Utskottet har vid flera tillfållen tidigare (senast i AU1987/88:17) behandlat värderingsfrågor i samband med kvinnors arbete och pekatpå att ansvaret för dessa frågor företrädesvis ligger på arbetsmarknadensparter. Utskottet har emellertid framhållit vikten av att skapa nyautvecklingsmöjligheter, nya yrkesroller och karriärvägar för de ofta kvinnligaarbetstagarna inom statsförvaltningens lägre tjänstenivåer. Vad gäller frågan om inrättandet av heltidstjänster isyfte att ge bättre försörjningsmöjligheter konstaterar utskottet att AMS undervåren 1989 har träffat överenskommelse med arbetsgivarna på den offentligasidan i syfte att erbjuda alla kvinnor med ofrivilliga deltiderheltidstjänster. Kommunala handlingsprogram för att motverka deltidsarbetslöshetpågår i alla län. Mot bakgrund av vad utskottet sålunda har anfört anserutskottet att motionerna A802, A804 och A807 i nu behandlade delar inte börföranleda någon åtgärd. l motion A804 föreslås att regeringen skallgöra ytterligare insatser för att öka kvinnorepresentationen på de poster, särskilti statliga styrelser och kommittéer, som regeringen rekryterar på egen hand,utan förslag från nominerande organisationer. Utskottet vill för sin del understryka vikten av attkvinnorepresentationen i statliga organ ökar. Målet skall vara att kvinnor ochmän skall vara lika representerade i dessa organ. Staten har också formuleratkonkreta och tidsbestämda mål härför: Kvinnorepresentationen i statliga organbör ha ökat till fram och till . Av budgetpropositionenframgår atl kvinnorepresentationen i centrala myndigheters styrelser år 1988var mot , en ökning med närmare två tredjedelar under denaktuella perioden. Utskottet har tidigare godtagit de av staten sålundauppställda etappmålen. Det finns inte skäl att nu ändra dettaställningstagande. Motion AS04 bör därför avslås i denna del. Beträffande nomineringar till statliga organ understrykercentern i 1989/90:AUl kommittémotion A809 vikten av att kvinnorepresentationenökar inom näringsliv, fackliga organisationer, politiskt liv etc. Den utvecklingsom redovisas i budgetpropositionen ser motionärerna positivt på men betonarsamtidigt hur viktigt det är att utvecklingen så långt det är möjligt sker påfrivillig väg och att tvingande regler undviks. yrkande avserregeringens rekommendation om dubbla nomineringar, dvs. för varje plats skallanges två namn, en kvinna och en man. kommunisterna begär i motion A807 förslagtill lagstiftning om kvinnorepresentation i statliga organ. Lagstiftningenskall syfta till deb att genomföra jämn könsfördelning inom statliga organ, debatt nominerande organisation skall föreslå en kvinna och en man vid val tillolika statliga organ. Utskottet står fast vid sin tidigare redovisadeuppfattning att den ordning som gäller har klara fördelar men att man fårpröva andra metoder, t.ex. lagstiftning, om inte nuvarande ordning ger resultat.Motion A809 (c) bör därför avslås i nu behandlad del. Vad härefter gäller vpk-motionen A807 har utskottettidigare ställt sig avvisande till omedelbar lagstiftning i båda de fall somtas upp i motionen (AU 1987/88:17). Först i och med att den frivilliga vägeninte visar sig framkomlig bör frågan om en eventuell författningsregleringprövas. Utskottet avstyrker därför motion A807 i nu behandlade delar. I motion A806 av och (båda s) begärs en översyn av reglerna för närvarorätt och arvode förersättare i statliga styreber på central och regional nivå. Motionärerna anseratt reglerna är ett hinder för ökad kvinnorepresentation genom att debersättare inte alltid kallas till sammanträden, deb att de vid närvaro utan attvara i ordinarie ledamots ställe inte erhåller arvode. Den allmänna frågan om ersättares deltagande ochersättningsrätt vid sammanträden hos statliga organ i de fall ersättarna intetjänstgör i den ordinarie ledamotens ställe har tidigare aktualiserats iriksdagen . Med anledning av motioner uttalade sigdåvarande inrikesutskottet samt (InU 1975/76:8 resp. KU1976/77:11) i frågan. KU:s uttalanden gavs regeringen till känna. Regeringenutfårdade på grund härav en förordning (1977:625) om information tillersättare i statliga styrelser och nämnder. Enligt 3 § i förordningen kundeersättare, där så bedömdes lämpligt, kallas till sammanträde även när ordinarieledamot deltog. "Denna möjlighet bör särskilt beaktas i det inledandeskedet av ersättares förordnande, då ersättare besitter särskild sakkunskapsamt då ersättares närvaro av annat skäl är önskvärd men ej nödvändig,"hette det i bestämmelsen. Förordningen upphävdes 1987 i samband med attverksförordningen 1989/90:AU1 trädde i kraft. Upphävandet kan ses mot bakgrundav att verksförordningen syftade till att minska detaljstyrningen avmyndigheterna men skall självfallet inte uppfattas som ett förbud mot att kallaersättare till sammanträden med ordinarie ledamöter. Liksom tidigareankommer det på varje myndighet att själv avgöra om och när en ersättare börkallas till sammanträdena. Därvid har myndigheterna att som beakta demöjligheter att följa styrelsearbetet och hålla sig informerade om verksamhetensom ett deltagande i sammanträdena ger. Det bör i detta sammanhang noteras attersättare som efter särskild kallelse deltar i sammanträde erhåller arvode ävenom han/hon inte tjänstgör i ordinarie ledamots ställe. På de av motionärerna anförda skälen bör det vara av värdeatt myndigheterna beaktar jämväl jämställhetsaspekten när man överväger attkalla ersättare till sammanträdena. Med det anförda bör motion A806 inte föranleda någonriksdagens åtgärd. 1. beträffande förubättningarna förjämställdhetsarbetet att avslår motion 1988/89:A808 yrkande 1, 2. beträfiändejämställdhetsarbetets fortsatta inriktning attriksdagen avslår motion 1988/S9:A809 yrkandena 1 och 2, 3. beträffandeutredningen om jämställdhetslagen att avslår motion 1988/89:A804yrkande 9, 4. beträffandehandläggningen av jämställdhetsfrågor i attriksdagen avslår motion 1988/89:A807 yrkande 5, 5. beträffande det parlamentarbka inflytandet överjämställdhets- arbetet attriksdagen avslår motionerna 1988/89:A804 yrkancle 11 och 1988/89:A810, 6. beträffandeanalys av konsekvenserna för jämställdhet att avslår motion1988/S9:A804 yrkande 12, 7. beträffandeårliga jämställdhetsrapporter attriksdagen avslår motion 1988/89:A804 yrkande 14, 8. beträffande budgetförslagens effekter urkvinnoperspektiv att avslår motion I988/89:A803, 9. beträffande kvinnors företagande och de offentliga monopolen attriksdagen avslår motionerna 1988/89:A801, 1988/89:A804 yrkande 2, 1988/89:A808yrkande 2 samt 1988/89:A809 yrkandena 3 och 9, 10. beträffandeden könssegregerade arbetsmarknaden att avslår motionerna 1988/89:A482yrkande 1 och 1988/89: A805, lÉ 11. beträffande arbetsvärdering avolika yrkessektorer 1989/90:AUl att avslår motionerna 1988/S9:AS04 yrkande 7, 198S/S9:A807 yrkande 2 och198S/S9:AS09 yrkande 4, 12. beträffande stöd till lokalakvinnoprojekt i att avslår motion 19SS/89:A436 yrkande 6, 13. beträflande statens ansvar somföregångare på jämställdhetsområdet attriksdagen avslår motionerna 1988/S9:AS02 yrkande 2, 198S/89:A804 yrkandena 1,3, 5 och 6 samt 1988/S9:AS07 yrkande 1, 14. beträffande insaber för att ökakvinnorepresentationen att avslår motion 198S/89:AS04 yrkande 13, 15. beträffande nomineringar tillstatliga organ m.m. attriksdagen avslår motionerna 1988/89:A807 yrkandena 3 och 4 samt 1988/89:A809yrkande 8, 16. beträffande översyn av reglerna för ersättarei statliga styrel ser attriksdagen avslår motion 1988/89:AS06. Närvarande: (), (), SonjaRembo (m), () (), (m), GustavPersson (s), (), (), (), KerstiJohansson (c), (), (), (),(vpk) och (). Förutsättningarna för jämställdhet (mom. 1) , och . Högmark (alla m)anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjarmed "Som utskottet" och slutar med "sida" bortha följande lydelse: Som anförs i motion A808 av m.fl. (m) måstejämställdhetsarbetet bedrivas långsiktigt. Attitydpåverkan måste ske i alladelar av samhället: i hemmet, i skolan och på arbetsplatsen. Jämställdhetsarbetetmåste bedrivas av både kvinnor och män. Jämställdhetsfrågan är lika viktig förmannen som för kvinnan. Den personliga utvecklingen främjas av jämställdarelationer som leder till ett gemen- samtansvar för samhälle, hem och familj. Flickor måste stimuleras att 1989/90:AUl satsa på längre utbildningar inom ekonomiska, tekniska eller andrayrken, som är typiskt manliga. Unga kvinnor måste' ocksåuppmuntras att ta ansvar i större utsträckning och inte överlämnabeslutsfattande i olika sammanhang till män. Jämställdhetsarbete kräver således insatser inom mångadelar av samhället. Den sortens påverkan uppnås inte enbart genom politiskabeslut och lagar den uppnås också genom att enskilda individer känner ettpersonligt, praktiskt och moraliskt ansvar. Det politiska arbetet med jämställdhet måste inriktas påatt göra förändringar inom olika politiska områden som främjar förutsättningarnaför jämställdhet. Det ställs därför krav på statsmakten och arbetsmarknadenatt skapa valfrihet för familjen när det exempelvis gäller arbetstid ochbarntillsyn. Utformningen av skattesystemet och barnomsorgen motverkar i dagjämställdhetssträvandena. Situationen för många familjer skulle avsevärt underlättasom familjen själv fick välja barnomsorg. I stället för att staten ger storasubventioner till barnomsorg bör statsmakternas stöd utgå lika tillalla former av barnomsorg. Detta måste gälla även dem som själva väljer attvara hemma under längre eller . Ökad valfrihet främjar samtidigtjämställdheten. Utskottet vill här hänvisa till förslag som moderata saml;jspartiet lagt fram i annat sammanhang för att utveckla alternativa former avbarnomsorg. Som anförs i moderata samlingspartiets kommittémotionfinns det ett behov av att individuellt kunna variera sin arbetstid under heladet yrkesverksamma livet. Arbetstidsuttaget bör genom avtal med arbetsgivarnakunna anpassas såväl till den enskildes önskemål som till produktionsförutsättningarna.Vad utskottet här anfört med tillstyrkan av motion A808 i nu behandlad del börges regeringen till känna. deb att utskottets hemställan under1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande förutsättningarna för jämställdhetatt med bifall till motion 1988/89:A808 yrkande I som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, Jämställdhetsarbetets fortsatta inriktning (mom. 2) () och () samt () anser deb att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Utskottet kan" och slutar med "behandlad del" bort haföljande lydelse: Som framhålls i motion AS09 av m.fl. (c)är det en oundgänglig del i en positiv samhällsutveckling att både kvinnors och mäns värderingar och erfarenheter kommer lill uttryck inom skilda samhällsområden. Strävandena att skapa likvärdiga ekonomiska och sociala villkor för alla ställer krav på att var och en ser som sin skyldighet att ta sin del av föräldraansvar, personlig service och ett fungerande familjeliv. Motionärerna anser att det är viktigt att brytakoncentrationspoliti- 1989/90:AUl ken för att på så sätt öka möjligheternaatt uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. Regional balans har som centernframhållit i flera tidigare motioner stor betydelse för jämställdheten. Parallellt med politiska, ekonomiska och sociala reformermåste ett långsiktligt arbete bedrivas genom opinionsbildning, information ochökad kunskapsspridning. Målsättningen måste vara att skapa ett samhälle därrelationer människor emellan präglas av respekt för varje människas värdighet,integritet och egenart. Jämställdhet innebär bl.a. att kvinnor och män skall kunnaförvärvsarbeta på lika villkor. De praktiska förvärvshinder som finns i dagmåste undanröjas. Attityder och värderingar är också av stor betydelse när detgäller kvinnors och mäns lika möjligheter till arbete och utbildning. En central del i arbetet för ökad jämställdhet är enfungerande barnomsorg. Regeringspolitikens ensidiga inriktning av familjepolitikenstrider mot många familjers egna val och prioriteringar. Av avgörande betydelsefrån jämställdhetssynpunkt är att samhällets regler utformas så att det ärmöjligt för den enskilde att med full valfrihet i barnomsorgen bibehålla sinamöjligheter i arbetslivet och inte förlora social trygghet. Motion A809 i nu behandlade delar tillstyrks sålunda avutskottet. Det anförda bör ges regeringen till känna. deb att utskottets hemställan under2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande jämställdhebarbetets fortsattainriktning att med bifall till motion 19S8/89:AS09 yrkandena 1 och 2som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, Utredningen om jämställdhetslagen (mom. 3) deb att den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjarmed "Enligt direktiven" och slutar med "åtgärd"bort ha följande lydelse: I likhet med motion A804 (fp) vill utskottet peka på vilkafrågor den pågående utredningen om jämställdhetslagen bör beakta. Jämställdhetslagenger den person som missgynnats på grund av kön rätt till ideellt skadestånd meninte rätt till den tjänst tvisten avser. Eftersom detta problem är olöst påstörre delen av arbetsmarknaden anser utskottet i likhet med motionärerna attdenna fråga bör beaktas av den pågående utredningen. JämO:s bristandemöjligheter att bevaka kravet på aktiva åtgärder på de delar av arbetsmarknadendär kollektivavtal finns bör också uppmärksammas av utredningen. Skyddet mot sexuella trakasserier på arbetsplatsen bör sesöver. Ett 1989/90: AU I lagligt skydd måste också skapas mot den form avtrakasserier som i stor utsträckning förekommer mot de personer som gjortanmälan enligt jämställdhetslagen. En annan fråga som den pågående utredningen bör ta uppgäller den omständigheten att det inte anses som köndiskriminerande då denförbigångna endast har ett litet försteg eller de inblandade är likvärdiga,även om arbetsgivaren gett uttryck för att könstillhörighet är av betydelse.Arbetsdomstolen har i sin tillämpning sänkt kraven på arbetsgivarensmotbevisning och gjort det närmast nödvändigt för arbetstagarsidan att förabevisning om ett könsdiskriminerade syfte hos arbetsgivaren. Utskottet frågarsig i likhet med motionärerna om detta har varit lagstiftarens syfte. Paragraf 5a i jämställdhetslagen handlar om rätten att påbegäran få skriftlig uppgift från arbetsgivaren om arten och omfattningen avmeriter beträffande den av motsatt kön som fått arbetet eller utbildningsplatsen.En sanktionsregel saknas emellertid. I likhet med motionärerna anser utskottetatt en sådan borde finnas. Utskottet återkommer senare i framställningen till detproblem det innebär att det saknas arbetsvärdering som instrument för attfastställa lön på stora delar av arbetsmarknaden.