bet · GD01LU34 · 1989-12-31 00:00:00 — 1* 1989/90. också påpekas att denna typ av skadeståndsansvar inte är en ny 1989/90:LU34 företeelsei svensk rätt. Ett kontrollansvar har nämligen redan införts i aktiekontolagennär det gäller värdepapperscentralens ansvar vid hanteringen av detkontobaserade aktiesystemet (se prop. 1988/89:152, LU5, rskr. 1989/90:22). Förköprättens del vill utskottet vidare framhålla att kontrollansvaret innebärsåväl en värdefull förenkling som en nyansering av ansvaret i förhållande tillgällande rätt. En viktig aspekt i sammanhanget är enligt utskottets meningockså önskemålet att det uppnås en sådan jämvikt mellan köpare och säljare somlämpligen bör råda i en näringslivets köplag. Enligt utskottet synes även idetta hänseende en reglering med ett kontrollansvar vara väl motiverad. Somframgår av propositionen har såväl departementschefen som lagrådet funnit attregleringen innebär en rimlig avvägning mellan parternas intressen. kan ställa sig bakom denna uppfattning. När det sedan gäller skadeståndets omfattning innebärförslaget till skillnad mot vad som gäller endifferentiering med avseende på olika skadetyper. Sålunda skallskadeståndsskyldigheten grundas på kontrollansvaret när fråga är om typiskaoch förutsebara följder av avtalsbrottet (direkta skador). För skador som ärmer avlägsna och oberäkneliga (indirekta skador) förutsätts vållande på denskadeståndsskyldiges sida för att ansvar skall föreligga. Som framgår avpropositionen anknyter denna distinktion till den praxis som utvecklats vidutformning av kontraktsvillkor, och den får således ses som ett uttryck för enordning som parterna på marknaden kan godta. Därtill kommer att det inte ärrimligt om en dispositiv köplag i detta avseende alltför mycket avviker frånkontraktspraxis. Många köp kan ju komma att ingås utan att någon begränsning avskadeståndsansvaret avtalats och i dessa fall blir köplagens reglertillämpliga. Utskottet anser för sin del också att den föreslagnadifferentieringen är principiellt riktig. Det är naturligt att denskadeståndsskyldige parten lättare bör kunna förutse och kalkylera med sådanaskador som är en typisk följd av avtalsbrottet än med sådana skador som berorpå motpartens individuella förhållanden. För den skadelidande bör det ocksåvara lättare att både hindra och begränsa sådana skador som vid ett eventuelltavtalsbrott uppkommer till följd av hans speciella förhållanden. Vad sedan gäller genomförandet av distinktionen mellandirekta och indirekta skador har i propositionen valts den metoden att deindirekta skadorna uttryckligen anges i lagen, medan övriga skador skall ansessom direkta. Ett skäl för denna lösning är enligt propositionen att det ofta iallmänt tillämpade standardvillkor förekommer friskrivningskla-usuler medavseende på indirekt förlust utan att innebörden av sådan förlust närmareklargörs. En lagtext som definierar begreppets innebörd kan i dessa fall tjänasom hjälpmedel vid bestämmandet av friskrivningens omfattning. Utskottet haringet att erinra mot den valda metoden, men vill i likhet med lagrådet peka påatt vissa gränsdragningsproblem ändå torde vara att förutse i tillämpningen. framhållit underlättas dock tolkningen till viss del genom 1989/90:LU34 den utförliga exemplifieringen av främst de direkta skadorna somfinns i propositionen. I propositionen föreslås att säljarens köprättsligaskadeståndsskyldighet inte skall omfatta s.k. produktskador, dvs. sådana skadorpå annat än den försålda varan som beror på skadebringande egenskaper hos denförsålda varan. Utskottet konstaterar att vid utarbetandet av 1905 årsköplag togs inte ställning till i vad mån ansvaret för produktskador skullebedömas enligt de köprättsliga reglerna. I rättsfallet NJA 1918 s. 156 fastslogemellertid högsta domstolen att köplagens regler inte är tillämpliga i fråga omproduktskador samt att säljaren på annan grund har ett ansvar gentemot köparenför skadebringande egenskaper endast om säljaren har garanterat frånvaron avsådana eller om han har varit försumlig. Denna ståndpunkt har därefter ansettsi princip rådande inom svensk rätt. I finns ingen särskild lagstiftning om ansvar förproduktskador i allmänhet. Det är i stället allmänna skadeståndsrättsligaregler som blir tillämpliga, och i första hand skadeståndslagens bestämmelser.Enligt huvudregeln i 2 kap. 1 § skadeståndslagen är det en förutsättning förskadeståndsskyldighet att skadan har vållats uppsåtligen eller av oaktsamhet.Det innebär att för produktskador är det avgörande om någon form av oaktsamhetkan påvisas hos den som har tillhandahållit varan. Inom pågår arbete meden särskild lagstiftning om ansvar för produktskador. Förslag härom harframlagts i den avlämnade departementspromemorian (Ds 1989:79)Produktskadelag. Förslaget innebär att i första hand tillverkare ochimportörer får ett strikt ansvar för personskada samt för skada som drabbarsådan egendom som används huvudsakligen för enskilt ändamål. Mot bakgrund av det anförda ansluter sig utskottet tilldepartementschefens uppfattning att produktskador även fortsättningsvis börhållas utanför den köprättsliga regleringen. Enligt utskottets mening skulledet dock ha varit av värde om regeringen kunnat framlägga ett förslag tillproduktskadelag i sådan tid att det kunnat behandlas i medreformerna på köprättens område samt kunnat såsom förutskickas i propositionen träda i kraft med den nya köplagen. I motsats till köplag skall enligt den nyaköplagen köparen i vissa fallha rätt till avbeställning. Reglerna innebär att om köparen avbeställeren vara som skall tillverkas eller anskaffas särskilt för honom, ärsäljaren skyldig att avbryta fortsatta förberedelser, om inte 11 ettavbrott skulle medföra en väsentlig olägenhet för säljaren eller risk för att hans förlust tillföljd av avbeställningen inte blir ersatt. Avbry- 1989/90:LU34 ter säljaren sinaförberedelser får han rätt till skadestånd som beräknas enligt de allmännaskadeståndsreglerna. Somframgår av propositionen är förslaget grundat på en avvägning mellan å enasidan hänsynen till avtalssäkerheten och å andra sidan samhällsekonomiskahänsyn. När det gäller avtalssäkerheten är det ofrånkomligt att en möjlighetför köparen att avbeställa ett köp innebär ett avsteg från principen att avtalskall hållas enligt sitt innehåll. Denna princip har emellertid såsomdepartementschefen framhåller i ökad utsträckning fått ge vika. Ett exempelhärpå är 36 § avtalslagen med de jämkningsmöjligheter som där anges. I fråga omsamhällsekonomiska hänsyn anför departementschefen att det från allmänekonomisk synpunkt måste anses som iclte önskvärt om en säljare kan tilltvingasig en rätt att tillverka en vara som över huvud taget inte kan nyttiggöraseller som köparen i vart fall inte längre vill ha. Utskottet anser i likhetmed lagrådet att det är klart olämpligt om köplagens regler skulle bidra från samhällets synpunkt oönskad förstörelse av ekonomiska värden. Medhänsyn härtill får det enligt utskottets mening anses motiverat att införaregler om avbeställning även om man därmed frångår principen om att avtal skallhållas. Avbeställningsrätten skall enligt propositionen avse varor somtillverkas eller skaffas särskilt för köparen. Mot den sålunda föreslagnaomfattningen av möjligheten till avbeställning har utskottet inget att erinra.Inte heller har utskottet några invändningar mot vad som föreslås gälla i frågaom säljarens fortsatta arbete på att fullgöra avtalet om köparen avbeställervaran och på vilket sätt säljaren skall ersättas om avtalet inte kommer attfullgöras. Säljarens rättigheter vid köparens konkurs Igällande köplag finns särskilda regler om säljarens rättigheter då köparen gåri konkurs. Bestämmelserna tar sikte på bl.a. det fallet att köparen försätts ikonkurs efter det att avtalet träfiats men innan leverans skett. Om detförsålda godset sedermera överlämnas till köparens konkursbo och om betalninginte redan erlagts har säljaren förenklat uttryckt rätt att kräva tillbakagodset såvida inte konkursboet betalar köpeskillingen. Har konkursboet såltgodset vidare eller på något annat sätt förfogat över det för egen räkning såatt det inte kan återställas i väsentligen oförändrat skick är konkursboetskyldigt att fullfölja avtalet, dvs. betala den överenskomna köpeskillingen.Konkursboets förfogande över godset medför att boet anses ha inträtt i avtaletoch säljarens fordran blir därmed en s.k. massagäld i boet. Massagäld i ettkonkursbo skall alltid betalas innan utdelning får ske till konkursgäldenärensborgenärer. Ipropositionen föreslås att i den nya köplagen förs in bestämmelser om säljarens rättigheter vid köparens konkurs som i allt väsentligt överensstämmer med reglerna köplag. Säljarens rätt att återkräva godset föreslås dock något utvidgad. Han skall sålunda ha .., möjlighet att ta tillbakavaran inte blott då varan överlämnats till konkursboetutan också då varan, efter det att köparen ansökt om god 1989/90:LU34man enligt ackordslagen (1970:487) eller försatts i konkurs, överlämnats tillköparen eller dennes konkursbo. En följd av den nya regeln är att konkursboetsskyldighet att fullfölja avtalet då varan inte kan återställas vidgas i någonmån. I en till utskottet ingiven skrivelse frånKonkursförvaltarkollegiernas förening har uttryckts farhågor för attbestämmelsen kan få mindre önskvärda effekter. Genom att varan enligt förslagetkan överlämnas inte bara till konkursboet utan även till köparen kan detuppkomma situationer när ett sådant överlämnande sker utan konkursförvaltningensvetskap. Om konkursboet därefter i god tro realiserar varan kan enligtskrivelsen boet sedan nödgas utge full betalning till säljaren, och om boetsaknar erforderliga medel härför kan konsekvensen bli att konkursboet kan kommaatt försättas i konkurs. Enligt utskottets mening kan det inte ansestillfredsställande om den föreslagna bestämmelsen får sådana negativakonsekvenser som påtalats i skrivelsen. Utskottet saknar dock underlag för enbedömning av det sannolika i att problem uppkommer. Utskottet är därför inte nuberett att förorda någon ändring av köplagens bestämmelser i förevarandeavseende. Utskottet utgår emellertid från att regeringen noga följerutvecklingen på området och tar initiativ till erforderliga förändringar om detskulle visa sig att de nya reglerna leder till svårigheter på detkonkursrättsliga området. Enligt 1 § förslaget till ny köplag skall lagen tillämpasvid köp och i tillämpliga delar också vid byte av lös egendom. Som lösegendom betraktas bl.a. byggnader på ofri grund. I proposition 1989/90:77 framläggs förslag till ändringari bl.a. reglerna i 4 kap. jordabalken om säljarens och köparens rättigheterresp. skyldigheter vid fel och dröjsmål. I propositionen föreslås även att 1 §förslaget till köplag ändras så att vissa närmare angivna bestämmelser iköplagen inte skall tillämpas vid köp av byggnad för stadigvarande bruk. Vidsådana köp skall i stället vissa av reglerna i 4 kap. jordabalken tillämpas.Motsvarande skall gälla då tomrättsupplåtelse innefattar överlåtelse av enbyggnad. De föreslagna ändringarna i jordabalken behandlarutskottet i betänkandet 1989/90:LU36. Utskottet har inte någon erinran mot attköplagen ändras i enlighet med förslaget i proposition 1989/90:77 ochtillstyrker således att 1 § köplagen ges den föreslagna nya lydelsen. Enligt proposition 1988/89:76 skall köplagen jämte enföreslagen ändring i räntelagen (1975:635) träda i kraft . I proposition 1989/90:89 om ny konsumentköplag föreslås att ikraftträ dandetidpunkten för konsumentköplagen jämte följdändringar bestäms till . Sistnämnda ikraftträdandetidpunkt föreslås även för de i proposition 1989/90:77 föreslagna ändringarna i bl.a. jordabalken. Enligt utskottets mening bör all lagstiftning på det köp- , -, rättsligaområdet som föreslagits i propositionerna träda i kraft vid Det synes dock inte vara realistiskt att tidigarelägga 1989/90:LU34 ikraftträdandetför förslagen i propositionerna 1989/90:77 och 1989/90:89, utan utskottetförordar i stället att ikraftträdandetidpunkten för förslagen i proposition1988/89:76 bestäms till . 1. beträfende ny köplag attriksdagen antar det i proposition 1988/89:76 framlagda förslaget till köplagmed deb den ändringen att 1 § erhåller den i proposition 1989/90:77 föreslagnalydelsen, deb den ändringen att ikraftträdandetidpunkten bestäms till den 1januari 1991, attriksdagen antar det i proposition 1988/89:76 framlagda förslaget till lag omändring i räntelagen (1975:635) med den ändringen att ikraftträdandetidpunktenbestäms till . Närvarande: (), (), OweAndréasson (s), (), (), (), AllanEkström (m), (), (), (), BengtHarding (), (vpk), (), AnitaJönsson (s), (), () och (). Lagförslagen i proposition 1988/89:76 1 § Denna lag gäller köp av lösegendom. Lagen gäller i tillämpligadelar även byte av lös egendom. Lagen gäller inte överlåtelse av tomträtt. 2 §Lagen gäller beställning av en vara som skall tillverkas utom när beställaren skall tillhandahålla en väsentlig del av materialet. Lagen gäller inte avtal om uppforande av byggnad eller annan fast anläggning på mark eller i vatten. Lagengäller inte avtal som innebär att den som skall leverera en vara även skallutföra arbete eller någon annan tjänst, om tjänsten utgör den övervägande delenav hans förpliktelse. 3§ Lagens bestämmelser tillämpas inte i den mån annat följer av avtalet, avpraxis som har utbildats mellan parterna eller av handelsbruk eller annansedvänja som måste anses bindande för parterna. 4§ Lagen gäller inte i fall då konsumentköplagen (1900:000) är tillämplig. 5§ Lagen gäller inte i fall då lagen (1987:822) om internationella köp ärtillämplig. 6§ skall hållas tillgänglig för avhämtning där säljaren vid köpet hade sitt afTärsställe eller, om han saknade afTärsställe som hade samband med köpet, sitt hemvist. Visste parterna vid köpet att varan eller det parti ur vilket den skall tas fanns på en annan plats, skall varan hållas tillgänglig för avhämtning på denna plats. är avlämnad när köparen har tagit hand om den. Transportköp 1989/90:LU34 7 § Skall varan transporteras till köparen inom en och samma ort eller ° inom ett område där säijaren vanligen ombesörjer transporten av liknande varor, sker avlämnandet när varan överlämnas till köparen. Omvaran i annat fall skall transporteras till köparen och annat inte följer av enleveransklausul eller av avtalet i övrigt, sker avlämnandet när varanöverlämnas till den transportör som har åtagit sig transporten frånavsändningsorten. Om säljaren själv utför transporten, sker avlämnandet förstnär varan överlämnas till köparen. Harvaran sålts "fritt", "levererad" eller "frittlevererad" med angivande av en viss ort, anses den inte avlämnad förränden har kommit fram till denna ort. 8 §Skall säljaren ordna transporten av varan, skall han ingå avtal om transporten till bestämmelseonen med lämpligt transportmedel och på sedvanliga villkor för en sådan transport. 9§ Skall varan inte avlämnas efter anfordran eller utan uppskov och följer tidenför avlämnandet inte heller annars av avtalet, skall varan avlämnas inom skäligtid från köpet. Skallvaran avlämnas inom en viss tidrymd och framgår det inte av omständigheternaatt det ankommer på köparen att bestämma tidpunkten för avlämnandet, skalldenna bestämmas av säljaren. Omsäljaren vid hämtningsköp skall bestämma tidpunkten för avlämnandet, skall hani tid underrätta köparen om när varan finns tillgänglig för avhämtning. Rättatt hålla inne varan 10§ Har säljaren inte gett kredit eller anstånd med betalningen, är han inteskyldig att lämna ut varan eller, genom överlåtelse av dokument eller på annatsätt, frånhända sig förfoganderätten över den förrän betalning sker. Skallsäljaren sända varan från den ort där den skall avlämnas, får han inte med stödav första stycket underlåta att avsända den. Han får dock hindra att varaneller dokument avseende varan lämnas ut till köparen innan betalning sker. 11 §Säljaren svarar för sådana kostnader for varan som uppkommer före avlämnandet och som inte beror på att avlämnandet har försenats till toljd av något förhållande på köparens sida. Risken för varan Vad risken innebär 12 §Bär köparen risken för varan, är han skyldig att betala varan även om den har förstörts, kommit bort. försämrats eller minskat genom en händelse som inte beror påsäljaren. Riskens övergång 1989/90:LU34 13 § Risken går över på köparen, när varan avlämnas enligt avtalet eller "äga enligt 6 eller 7 §. Avlämnasvaran inte i rätt tid och beror det på köparen eller något förhållande på hanssida, går risken över på köparen när säljaren har gjort vad som ankommer påhonom för att avlämnandet skall kunna ske. Skallköparen hämta varan på en annan plats än hos säljaren, går risken över närtiden för avlämnandet är inne och köparen har fått veta att varan finnstillgänglig för avhämtning. 14 §Risken går aldrig över på köparen förrän det genom märkning, anteckning i transportdokument eller på annat sätt har gjorts klart att varan är avsedd för köparen. 15 §Avserköpet en vara under transport, går risken över på köparen vid köpet, om det inte framgår av omständigheterna att köparen har åtagit sig att bära risken från den tidpunkt då varan överlämnades till den transpor tör som har utTärdat transportdokumentet. Säljaren bär dock alltid risken för att varan vid köpet har förstörts, kommit bort, försämrats eller mins kat, om han kände till eller borde ha känt till detta men inte har upplyst köparen om det. 16 §Har öppet köp avtalats och varan avlämnats, bär köparen risken till dess att varan lämnas tillbaka. 17 §Varan skall i fråga om art, mängd, kvalitet, andra egenskaper och förpackning stämma överens med vad som följer av avtalet. Om inte annat följer avavtalet, skall varan 1. varaägnad för det ändamål för vilket varor av samma slag i allmänhet används, 2. vara ägnad för det särskilda ändamål för vilket varan var avsedd attanvändas, om säljaren vid köpet måste ha insett detta särskilda ändamål ochköparen har haft rimlig anledning att förlita sig på säljarens sakkunskap ochbedömning, 3. ha egenskaper som säljaren har hänvisat till genom att lägga fram proveller modell, och 4. vara förpackad på vanligt eller annars försvarligt sätt, omförpackning behövs för att bevara eller skydda varan. Omvaran avviker från vad som föreskrivs i första eller andra stycket eller inågot annat avseende avviker från vad köparen med fog kunnat förutsätta, ärvaran att anse som felaktig. 18 §Fel föreligger även om varan inte överensstämmer med sådana uppgifter om varans egenskaper eller användning som säljaren har lämnat vid marknadsföringen av varan eller annars före köpet och som kan antas ha inverkat på köpet. Varanskall vidare anses felaktig, om den inte överensstämmer med 1989/90:HJ34sådana uppgifter om dess egenskaper eller användning som någon annan Bilaga 1än säljaren, i tidigare säljled eller för säljarens räkning, före köpet harlämnat vid marknadsföringen av varan och som kan antas ha inverkat på köpet.Varan skall dock inte anses felaktig, om säljaren varken kände till eller bordeha känt till uppgifterna. Förstaoch andra styckena gäller inte, om uppgifterna har rättats på ett tydligtsätt. 19§ Även om varan har sålts i "befintligt skick" eller med ettliknande allmänt förbehåll skall den anses felaktig, om 1. varaninte överensstämmer med sådana uppgifter om dess egenskaper eller användning som säljaren har lämnat före köpet och som kan antas ha inverkat på köpet, 2. säljaren före köpet har underlåtit att upplysa köparen om ett sådantväsentligt förhållande rörande varans egenskaper eller användning som han måsteantas ha känt till och som köparen med fog kunde räkna med att bli upplyst om,under förutsättning att underlåtenheten kan antas ha inverkat på köpet, eller 3. varan är i väsentligt sämre skick än köparen med hänsyn till varanspris och övriga omständigheter med fog har kunnat förutsätta. Nären begagnad vara har sålts på auktion, anses den såld "i befintligtskick". Vid tillämpning av första stycket 3 skall hänsyn i så fall tastill utropspriset. Undersökningav varan före köpet 20§ Köparen får inte såsom fel åberopa vad han måste antas ha känt till vidköpet. Harköparen före köpet undersökt varan eller utan godtagbar anledning underlåtitatt följa säljarens uppmaning att undersöka den, får han inte såsom fel åberopavad han borde ha märkt vid undersökningen, om inte säljaren har handlat i stridmot tro och heder. Andrastycket gäller även när köparen före köpet har fått tillfalle att undersökaprov på varan och felet gäller en egenskap som skulle framgå av provet. Avgörandetidpunkt för bedömningen av om fel föreligger 21§ Frågan om varan är felaktig skall bedömas med hänsyn till dess beskafTenhetnär risken för varan går över på köparen. Säljaren svarar för fel som harfunnits även om felet visar sig först . Uppkommeren försämring av varan efter det att risken har gått över på köparen, skallvaran anses felaktig, om försämringen är en följd av säljarens avtalsbrott.Detsamma gäller om säljaren genom en garanti eller liknande utfästelse haråtagit sig att svara för varans användbarhet eller andraegenskaper och försämringen avser en egenskap som omfattas av utfästelsen. Påföljdervid dröjsmål med varans avlämnande 1989/90:LU34 22§ Avlämnas inte varan eller avlämnas den för sent och beror det inte på köpareneller något förhållande på hans sida, får köparen enligt 23 29 §§ krävafullgörelse eller häva köpet samt dessutom kräva skadestånd. Han får även hållainne betalningen enligt 42 §. 23 §Köparen får hålla fast vid köpet och kräva fullgörelse. Säljaren är dock inte skyldig att fullgöra köpet, om det föreligger ett hinder som han inte kan övervinna eller om fullgörelsen skulle förutsätta uppoffringar som inte är rimliga med hänsyn till köparens intresse av att säljaren fullgör köpet. Omett förhållande som nämnts upphör inom rimlig tid, får köparen dock krävaatt säljaren fullgör köpet. Köparenförlorar rätten att kräva att säljaren fullgör köpet, om han väntar orimligtlänge med att framställa kravet. 24 §Frågar säljaren om köparen trots dröjsmålet godtar avlämnande inom eller meddelar säljaren att han kommer att fullgöra köpet inom och svarar köparen inte inom skälig tid efter det att han har fått frågan eller meddelandet, får köparen inte häva köpet om säljaren fullgör det inom den tid som han har angett. 25 §Köparen får häva köpet på grund av säljarens dröjsmål, om avtals brottet är av väsentlig betydelse för köparen och säljaren insåg eller borde ha insett detta. Harköparen förelagt säljaren en bestämd tilläggstid för varans avlämnande och ärden inte oskäligt kort, får köparen även häva köpet om varan inte avlämnas inomtilläggstiden. Medantilläggstiden löper får köparen häva köpet endast om säljaren meddelar att haninte kommer att fullgöra köpet . 26 §Avser köpet en vara som skall tillverkas eller skaffas särskilt för köparen efter dennes anvisningar eller önskemål och kan säljaren inte utan väsentlig förlust tillgodogöra sig varan på annat sätt, får köparen häva köpet på grund av säljarens dröjsmål endast om hans syfte med köpet är väsentligen förfelat genom dröjsmålet. 27§ Köparen har rätt till ersättning för den skada han lider genom säljarensdröjsmål, om inte säljaren visar att dröjsmålet beror på ett hinder utanförhans kontroll som han inte skäligen kunde förväntas ha räknat med vid köpet ochvars följder han inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Berordröjsmålet på någon som säljaren har anlitat för att helt eller delvis fullgöra köpet, är säljaren fri från skadeståndsskyldighet endast om också den som han har anlitat skulle vara fri enligt första stycket. ma gäller om dröjsmåletberor på en leverantör som säljaren har anlitat 1989/90:LU34 eller någon annan i tidigare säljled. Enligtförsta och andra styckena ersätts inte sådan indirekt förlust som avses i 67 §andra stycket. Köparenhar alltid rätt till ersättning, om dröjsmålet eller förlusten beror påförsummelse på säljarens sida. 28§ Hindras säljaren att fullgöra köpet i rätt tid, skall han lämna köparenmeddelande om hindret och dess inverkan på möjligheterna till fullgörelse.