bet · GD01KU36 · 1989-12-31 00:00:00 — Syftet skulle vara att förbättra beslutsunderlag, vad gäller sådana ekonomiska ., beslut som meddelas underhösten. Motion K308 avstyrks. Utskottensstorlek, sammansättning m.m. 1989/90:KU36 Inomkammarkansliet har utarbetats en promemoria () som innehåller vissaförslag till ändringar i riksdagsordningen och dess tilläggsbestämmelser.Promemorian har föredragits för partirepresentanterna i talmanskonferensen sombeslutat överlämna frågan till arbetsgrupp förriksdagsfrågor för de initiativ som gruppen anser lämpliga. Avpromemorians lyra delfrågor har två tidigare behandlats av utskottet (se1989/90:KU37). Återstående delar rör utskottens mandatperiod och antaletledamöter i utskotten. Beträffandeutskottens mandatperiod anförs i promemorian att enligt nu gällandebestämmelser gäller valet av utskott till dess förrättar nytt valunder nästa valperiod. Det föreslås att riksdagsordningen ändras så att valetav utskott endast kommer att gälla till valperiodens slut. Ifråga om ledamotsantalet föreslås att tilläggsbestämmelsen RO 4.3.1 ändras såatt valberedningen, som även i övrigt har att bereda utskottsvalen, också fåri uppgift att lägga förslag i denna fråga. Förutom den variation som kanaktualiseras av valresulfatet kan det enligt promemorian också någon gångbefinnas lämpligt med olika anfal ledamöter i skilda utskott. Enligtmotion 1988/89:K327 av () bör 4 kap. 10 § RO ändras så att denminoritet som kan kräva att upplysningar eller yttrande skall inhämtas från enmyndighet skall utgöra en fjärdedel i stället för en tredjedel av ledamöterna iett utskott. I motionen framhålls att genom höjningen av ledamotsantalet iutskotten krävs det numera sex ledamöter för att utlösa dennaminoritetsrättighet. Före höjningen räckte det med fem. Härigenom harminoritetsskyddet försämrats. Enligtmotionerna 1988/89:K317 och 1989/90:K326 av m.fl. (mp) börutskottsplatserna fördelas så att varje parti, som vunnit inträde i ,skall vara försäkrat att få en plats i varje utskott. De därefter återståendeplatserna fördelas proportionellt på så sätt som föreskrivs i 7 kap. 4 §riksdagsordningen. Skulle något parti avstå från någon av de ickeproportionellt fördelade platserna, tillfaller platsen den partigrupp som stårnäst i tur med hänsyn till jämförelse-fal. Imotionen framhålls att denna metod medför att utskottsplatserna inte striktspeglar partiernas röstefal i och att sålunda det förslag som vunnitmajoritet i utskottet kan få minoritet i kammarens votering. Detta måste dockbetraktas som en mindre olägenhet, eftersom utskottet trots allt endast är ettberedande organ. Gällanderegler 1989/90:KU36 innebar bestämmelsen om utskottsval (4 kap. 2 §RO) att utskotten valdes vid början av varje lagtima . Valet gällde förtiden till dess näsfa lagtima började. 1978 ändrades reglerna så attutskotten väljs för varje valperiod (KU 1977/78:30). Huruvidamandatperioden slutar då den nyvalda samlas eller först då de nyautskotten valts togs inte upp av utskottet. Av 3 kap. 5 § RF framgår att valperiod är tidenfrån det att den nyvalda har samlats till dess den närmast däreftervalda samlas. Med utgångspunkt från denna definition upphörutskottens mandatperiod då den nyvalda första gången sammanträder. I 7 kap. 6 § RO finns emellertid en bestämmelse som sägeratt val, som enligt vad som är särskilt föreskrivet avser tid motsvaranderiksdagens valperiod, skall förrättas efter valperiodens början ochgäller till dess att förrätfar nytt val under nästa valperiod.Enligt grundlagberedningen (prop. 1973:90 s. 572) preciserades i denna paragrafnärmare gränserna för mandatperioder som skall följa valperiod.Regeln om mandatperiodens slutpunkt motiverades med att åtskilliga organ, somväljs för valperiod (t.ex. utrikesnämnden, krigsdelegationen,riksbanksfullmäktige) "med tanke på arten av sina uppgifter bör varapermanent tillgängliga", dvs. även som förflyter mellanriksdagens första sammanträde och valet av organet i fråga. I de fall då valetskulle upphöra att gälla med valperiodens utgång (t.ex. beträffande talmän,valberedning) fick detta enligt beredningens mening anges särskilt. Med tillämpning av ovanstående regel gäller utskottensmandatperiod intill dess att nya utskott valts. Varje utskott skall enligt 4 kap. 3 § RO bestå av uddaantal ledamöter, lägst 15. I tilläggsbestämmelsen 4.3.1 till RO stadgas attvarje utskott skall bestå av 17 ledamöter. Den senare bestämmelsen fick sinutformning genom beslut av i början av innevarande valperiod(1988/89:KU1). Då skedde en utökning från 15 till 17 ordinarie platser i syfteatt bereda även representation i utskotten. Moderatasamlingspartiet motsatte sig denna utökning med hänvisning till att krav påutskottsrepresentation kan resas om ytterligare partier passerar4-procentsspärren men inte erhåller tillräckligt anfal mandat för att varagaranterade ordinarie platser i utskotten, eller om nya partibildningar uppståri . Utskotten kommer då att få en storlek som ärhelt olämplig ur arbetssynpunkt. och framhöll i ettsärskilt yttrande att de inte såg beslutet om utökning som prejudicerande förhur frågan om utskottsrepresentation skall avgöras . Beträffandeutskottens ledamotsantal skall erinras om vad grundlagberedningen uttalade vidden nuvarande utskottsorganisationens tillkomst (SOU 1969:69 s. 69): Bestämmandetav antalet platser i varje utskott påverkas förutom av 1989/90:KU36önskemålet om utskottssysselsättning för riksdagsledamöterna av fleraandra faktorer. En utgångspunkt är att alla riksdagsärenden skall få enlikvärdig beredning. I konsekvens härmed bör man sträva efter att ge de skildautskotten samma antal ledamöter. För att också i övrigt behandlingen skall skei likartade yttre former, bör man undvika att bilda utskott, som för att kunnafullgöra sina arbetsuppgifter måste mera permanent delvis med undanskjutandeav utskottets plenum förlägga arbetet till avdelningar. Om alla partier, som passerat fyraprocentsspärren, skallfå minst en företrädare i utskott, måste anfalet platser i utskottet uppgå tilllägst 25. Ett så högt ledamotsantal bör inte stipuleras. Men det är viktigt attantalet platser inte sätts så lågt att även någorlunda stora partier blir ufanutskottsrepresentation. Inget utskott bör därför ha mindre än 15 ordinarieledamöter. Detfa synes också vara ett lämpligt anfal för att utskotten skallkunna arbeta i smidiga och effektiva former. Från denna synpunkt bör i vartfall en övre gräns för utskottens storlek gå vid ungefår 20 platser (ett såhögt antal torde i praktiken komma att väljas i huvudsal(. bara för särskilteller sammansatt utskott). För att lika röstefal skall undvikas bör utskotten ha uddaledamotsantal. Några nya synpunkter framkom inte vid riksdagsbehandlingenav ärendet (prop. 1970:40, KU 27). Beträffande behandlingen avfrågan om principerna för utskottens sammansättning hänvisas till 1988/89:KU1s. Frågan om utskottens mandatperiod tas upp med anledning avpromemorian från kammarkansliet. Enligt 4 kap. 2 § RO tillsätts riksdagensutskott för varje valperiod. Ett val som avser tid motsvarande riksdagensvalperiod skall enligt 7 kap. 6 § RO förrättas efter valperiodensbörjan och gälla till dess att förrätfar nytt val under nästavalperiod. Med tillämpning av denna regel gäller således utskottsvalen intilldess att nya utskott valts. Enligt utskottet bör dock utskottens mandatperiod upphörai och med att den nyvalda samlas. Detta måste också ha varit avsiktendå nuvarande ordning med utskottsval gällande hela valperiodinfördes . Anledningen till att man då förbisåg regeln i 7 kap. 6 § ROtorde ha varit att man utgick från den definition av valperiod somfinns i 3 kap. 5 § RF. Enligt denna bestämmelse är valperiod tidenfrån det att den nyvalda har samlats till dess den närmast däreftervalda samlas. Utskottet ifrågasätter i och för sig det lämpliga i attregeringsform och riksdagsordning har skilda definitioner men avser inte nu attta något initiativ i denna fråga. I stället bör den uppkomna situationenlagtekniskt lösas genom ett tillägg till 4 kap. 2 § RO. Lagförslag framläggs ibilaga 1. Den nya bestämmelsen bör tillämpas första gången när utskotten nästagång väljs. Beträffande utskottensledamotsantal stadgas i huvudbestämmelse i 1989/90:KU36 RO (4 kap. 3 § RO) attvarje utskott skall bestå av ett udda antal ledamöter, lägst 15. Itilläggsbestämmelse 4.3.1 till RO anges sedan början av innevarande valperiodatt varje utskott skall bestå av 17 ledamöter. I kammarkansliets promemoriaföreslås att den senare regeln ersätts med en bestämmelse av innebörd attantalet ledamöter i utskotten fastställs av på förslag avvalberedningen. Utskottetanser att huvudregeln alltjämt bör vara att varje riksdagsutskott har 15ledamöter. Med tanke på de skiftande partimässiga förhållandena i ärdet dock önskvärt med en viss flexibilitet i ledamotsantalet utöver detminimiantal av 15 som fastslås i riksdagsordningens huvudbestämmelse. För attutskotten skall kunna arbeta i smidiga och effektiva former kan det dock endastbli aktuellt med en utökning med några enstaka platser. Undanfagsvis kan mantänka sig att ledamotsantalet är olika i skilda utskott. Omriksdagen vill förändra utskottens ledamotsantal vid valperiodens inledningförutsätter den nuvarande regleringen att först ett konstitutionsutskott väljsenligt gällande regler. Detfa konstitutionsutskott föreslår därefter riksdagenatt anta en ny tilläggsbestämmelse. Sedan denna bestämmelse antagits och trätti kraft kan utskottsvalen förrättas. Detta förfarande är enligt utskottetalltför tungrott. Därför bör, som föreslås i kammarkansliets promemoria,ledamotsanfalet fastställas av på förslag av valberedningen isamband med att utskottsvalen förrättas i början av varje valperiod. Beslutetom ledamotsantalet bör fattas av innan valberedningens arbete medutskottsnomineringarna påbörjas. Den nya bestämmelsen börbörja tillämpas vid näsfa utskottsval. Idetfa sammanhang vill utskottet fa upp den fråga om minoritetsskyddet iutskotten som behandlas i motion 1988/89:K327. Enligt motionen harminoritetsskyddet försämrats genom att det på grund av utökningen avledamotsantalet numera krävs sex i stället för fem ledamöter för tillämpning avregeln i 4 kap. 10 § RO. Enligt denna regel kan en tredjedel av ett utskottsledamöter begära upplysning eller yttrande från statlig myndighet. Medanledning av motionen föreslår utskottet att storleken av den utskottsminoritetsom kan begära upplysningar eller yttrande fastställs till minst fem ledamöter.En ändring med denna innebörd bör göras i riksdagsordningen (se bilaga 1 ).Ändringen bör träda i kraft . Fråganom utskottens sammansättning tas upp i motionerna K317 som väcktes underallmänna motionstiden och K326 som väckts under årets allmänna motionstid.Enligt motionen bör platserna i utskotten fördelas så att varje parti skallvara försäkrat en plats i varje utskott. Resten av platserna fördelasproportionellt mellan partierna. Utskottethar vid tidigare behandling av frågan om utskottens sam mansättning understrukit att det är ett starkt intresse att alla i riksda gen representerade partier som passerat 4-procentsspärren deltar i utskottsarbetet. Det har emellertid inte gått att vinna enighet kring ett 24 valsystem som tillgodoserdenna princip. I stället har med beakfande av den undervalperioden rådande parlamentariska situa- 1989/90: KU36 tionen söktskapa förutsättningar för alla partiers deltagande i utskottsarbetet, underinnevarande valperiod genom en utökning av ledamotsanfalet. Detförslag till valsystem som framläggs i motionerna har, som utskottet ser det,vissa förtjänster. Men det säkerställer inte i alla situationer attmajoritetsförhållandena i kammaren återspeglas i utskottens sammansättning.Med hänsyn härtill avstyrks motionen. Enligtmotion 1989/90:K30I av och (båda mp) börsocialutskottet bereda skattesatserna på alkohol i stället för skatteutskottet.Förslaget motiveras i motion 1989/90:So219 med att alkoholen i högre grad skallbära sina egna kostnader. Imotion 1989/90:K303 av och (båda fp) påpekas attjordbruksutskottet är ett av de mest arbetsbelasfa-de utskotten. Ett huvudskältill detfa är att antalet viktiga miljöfrågor vuxit mycket starkt under senareår. Motionärernas förslag är att miljöfrågorna bryts ut från jordbruksutskottetoch handläggs av ett särskilt nyinrättat miljöutskott. Genombeslut av (KU 1987/88:43 s. 30, res. 8 (m)) överfördes dealkoholpolitiska frågorna från skatteutskottet till socialutskottet.Alkoholskattefrågorna skulle dock ligga kvar i skatteutskottet. Enmotion om inrätfande av ett miljöutskott behandlades av (1989/90:KU 10 s. 7 f., res. 3 (mp)). Utskottet framhöll bl.a. att frågan omutskottsindelningen och ärendefördelningen fick behandlas i ett sammanhanginför nästa mandatperiod. Motionen avslogs av . tidigare uttalat bör frågor som rör utskottsindelningen i allmänhetbehandlas i ett sammanhang inför en ny mandatperiod. Utskottet anser såledesatt frågor av det slag som tas upp i motion K303 bör behandlas av riksdagenvåren 1991. Ävenfrågor rörande ärendefördelningen bör enligt utskottet behandlas enligtnyssnämnda ordning. Motion K301 avstyrks. Utskottensuppgiftsinhämtande 1989/90:KU36 Imotion 1989/90:K302 yrkande 2 av m.fl. (c) föreslås en ändringi riksdagsordningen med innebörd att en tredjedel av utskottets ledamöter skallha rätt att avgöra om en utfrågning skall vara offentlig eller ej. Enligtmotion 1989/90:K311 av () och Hans Leghammar (mp) är detotillfredsställande att det är möjligt att vid utfrågning inför ettriksdagsutskott lämna felaktiga eller vilseledande uppgifter liksom att förtigaviktig information, ufan att detfa går att åtgärda juridiskt. Motionärernahemställer om en utredning i syfte att skyndsamt införa en ordning medsanningsförsäkran inför ett riksdagsutskott. I samband härmed bör övervägas omolika regler bör gälla för olika kategorier av utfrågade. Att sfatsråd,sfatssekreterare och politiskt sakkunniga bör avlägga sanningsförsäkran ärenligt motionen självklart. Enligtmotion 1989/90:K325 yrkande 7 av m.fl. (mp) bör varjeriksdagsledamot ha rätt att från regeringen eller annat offentligt organ få delav hemliga handlingar och även s.k. arbetspapper som berör ett ämne i hanseller hennes utskott. Om ett parti inte är representerat i ett utskott börrätten anförtros viss ledamot från partiet. Undantag kan göras för frågor somrör rikets säkerhet. Offentligaubkottsutfrågningar infördes genom ett enhälligt riksdagsbeslut (prop. 1987/88:22, KU 18). Beslutet innebar att ett utskott med vanligamajoritetsregler kunde besluta att sammanträde till den del det avserinhämtande av upplysningar helt eller delvis skall vara offentligt. Iutskottsbetänkandet framhölls att riksdagsbeslutet var resultatet av enkompromiss inom folkstyrelsekommittén. Några av partierna hade släppt sittmotstånd till den öppna utfrågningsformen, medan andra frånfallit sitt krav påen rätt för en minoritet att få till stånd en öppen utfrågning. Isammanhanget skall erinras om att på talmanskonferensens initiativ har enutvärdering av de hittillsvarande erfarenheterna av offentliga utfrågningargenomförts. Av falmannens slutsatser av utvärderingen framgår att den formellahanteringen av beslut om utfrågningar och regler för genomförande m.m. intesynes ha vållat några större problem i utskotten. Det konstateras att fråganom en offentlig utfrågning skall komma till stånd avgörs på vanligt sätt medenkel majoritet. Utvärderingen omfatfar inte konstitutionsutskottetsutfrågningar. Enmotion om sanningsförsäkran vid ubkotbutfrågningar behandla des av (1989/90:KU10 s. 9 f., res. 5 (m, mp)). Utskottet framhöll bl.a. att en regel om någon form av edgång eller sanningsförsäkran vid utskottsutfrågning för att få effekt måste vara kopplad till bestämmelser om plikt att delta i sådan utfrågning och att 26 Utfrågningarna skulle då få en helt annan 1989/90:KU36karaktär än att vara ett led i utskottets inhämtande av sakupplysningar.Motionen avslogs. Utskottens rätt att få del av hemliga handlingar följer avbestämmelsen i 4 kap. 10 § försfa stycket RO. Enligt denna är en sfatligmyndighet skyldig att lämna upplysningar och avge yttrande, då ett utskottbegär det. Skyldigheten att lämna uppgift för vilken sekretess gäller hosmyndigheten gäller dock ej vid offentlig del av utskottssammanträde (4 kap. 12§ andra stycket RO). Regeringen är generellt undanfagen frånuppgiftsskyldigheten. För granskning gäller docksärskilda regler. En myndighet som lyder under regeringen kan hänskjufa ettutskotts begäran om uppgift eller yttrande till regeringens avgörande. Om minst en tredjedel av ledamöterna i ett utskott begärdet, skall utskottet enligt 4 kap. 10 § andra stycket RO inhämfa upplysningareller yttrande från en myndighet. Utskottet kan endast avslå en sådan begäranom det finner att därmed förenat dröjsmål med ärendets behandling skulle ledatill avsevärt men. Avslaget skall motiveras i betänkandet i ärendet. En enskild riksdagsledamot som begär upplysningar från enmyndighet har i förhållande till myndigheten ställning som enskild person.Detta gäller oavsett om han eller hon gör det i egenskap av ledamot av ettberört utskott eller ej. I sammanhanget skall dock erinras om de särskildamöjligheter att erhålla information från regeringen som frå-ge- ochinterpellationsinstituten innebär. Som framgår av talmanskonferensens utvärdering av deoffentliga utskottsutfrågningarna är erfarenheterna tämligen positiva. Iallmänhet har också enighet kunnat uppnås i utskotten om vilka utfrågningar somskall vara offentliga. Det gäller även utfrågningar,som inte omfattas av talmanskonferensens utvärdering. Utskottet vill dockupplysa om att inom pågår en utvärdering av de egnautfrågningarna. Enligt utskottet bör strävan vara att tillgodose krav påöppenhet i utfrågningarna. Självfallet måste dock såväl sekretessynpunkter somsynpunkter av praktiskt slag vägas in i bedömningen. Att efter så begränsadeerfarenheter ändra regelsystemet för de offentliga utfrågningarna är enligtutskottet inte påkallat. Utskottet vill också erinra om den kompromiss ifolkstyrelsekommittén som låg till grund för beslutet om införande avoffentliga utfrågningar. Motion K302 yrkande 2 avstyrks. När det gäller förslaget att införa sanningsförsäkran vidubkottsutfrågningar vidhåller utskottet den ståndpunkt som intogs hösten 1989.Motion K311 avstyrks. Vadbeträffar riksdagsledamots möjlighet att få del av hemliga hand- 1989/90:KU36 lingar m.m. har utskottet i det föregående redogjort för de reglersom gäller. Något skäl för att utvidga dessa möjligheter föreligger enligtutskottet inte. Motion K325 yrkande 7 avstyrks. Imotion 1989/90:K327 av () och (fjp) föreslås att riksdagenhos regeringen begär lagförslag av innebörd att riksdagsledamöter inte skall fådelfa i utskottsbehandlingen av ärenden som ligger inom verksamhetsområde somtillhör ett sfatligt verk där ledamoten sitter med i styrelsen. Enligt4 kap. 13 § RO får ingen närvara i utskott, när ärende som personligen rörhonom eller någon honom närstående förekommer till överläggning eller beslut. Dennabestämmelse är konstruerad på samma sätt som jävsbestämmelsen i 2 kap. 11 § ROför kammarsammanträde. Vid en jämförelse med motsvarande regler irättegångsbalken och förvaltningslagen framgår att jävsbestämmelsema iriksdagen är mindre långtgående. De har konstruerats med utgångspunkt frånreglerna i kommunallagen. Enligt2 kap. 13 § kommunallagen (1977:179) får ej ledamot i fullmäktige delfa ihandläggningen av ärende som personligen rör honom själv eller hans make,föräldrar, barn eller syskon eller annan honom närstående. I 1988 årskommunallagskommittés förslag till ny kommunallag (SOU 1990:24) införsbegreppet "sambo" i lagtexten. I övrigt sker ingen förändring i sak. Föratt jäv skall föreligga måste ärendet direkt angå vederbörande. Berörs han avärendet såsom medlem av ett kollektiv (t.ex. en yrkesgrupp) eller såsomtjänsteman, föreligger inte jäv. En sfatlig verkschef, som är riksdagsledamot,kan sålunda delfa vid behandlingen av anslagen till hans verk. Utskottetkonstaterar att nuvarande jävsregler inte omfatfar den situation som anges imotionen. Det är enligt utskottets uppfattning inte heller önskvärt attlagreglera denna fråga. Interpellationeroch frågor 1989/90:KU36 Riksdagenbeslöt (1988/89:KU37) att /pröva enordning för frågestunderna som innebär att frågestunderna äger rum på tisdagarmed början . Sisfa tidpunkt för inlämnande av fråga till dennafrågestund fastställdes till fredagen i . Imotion 1989/90:K202 av förste vice falman () och BengtHarding () föreslås att beslutar om sådan försöksverksamhetatt frågor som framställts av riksdagsledamot kanbesvaras skriftligt. Förslagsvis borde frågor framställda ,juli, augusti resp. september kunna besvaras senast i slutet av samma månad. Imotion 1989/90:K325 yrkande 4 (delvis) av m.fl. (mp) behandlasde interpellationsdebatter där statsrådet besvarar flera interpellationersamtidigt. I sådana debatter måste enligt motionen delfagarna få vidgadreplikrätt. Utskottetföreslår att samma ordning för frågestunderna prövas /riksmötesom under det innevarande . Närdet gäller förslaget om skriftliga frågesvar under riksmötesuppehållen villutskottet framhålla att syftet med att framställa en fråga i de allra flestafallen torde vara inte bara att inhämfa information utan också kunna följa uppdenna information med diskussion. Med hänsyn härtill avstyrks motion K202. Ifråga om reglerna för interpellationsdebatterna vill utskottet hänvisa till attde ändrats. Efter att ha bedrivit försöksverksamhet under ett anfal årbeslöt enhälligt (1988/89:KU37) att slutligt anta nugällande regler. Någon anledning till omprövning av dessa regler finns enligtutskottet inte. Motion K325 yrkande 4, såvitt nu är i fråga, avstyrks. Imotion 1989/90:K325 yrkande 8 av m.fl. (mp) föreslås enutredning som syftar till att skapa förutsättningar för att företrädare församtliga i representerade partier får minst en ledamot iutrikesnämnden. Gällande regler 1989/90:KU36 Utrikesnämndenbestår av talmannen och nio andra ledamöter som väljer inom sig (10kap. 7 § RF). Valet bereds av valberedningen (7 kap. 2 § RO) och skerproportionellt (7 kap. 4 § RO). För falmannen är vice talman suppleant. Antaletvalda suppleanter skall vara nio (8 kap. 7 § RO). bör utrikesnämnden, med hänsyn till sina uppgifter, vara begränsadtill sin storlek och ha en proportionell sammansättning. Förslaget i motionenförutsätter att man ger avkall på endera eller båda dessa principer. Imotion 1989/90:K302 yrkande 4 av m.fl. (c) påpekas att detfinns en rad olika arbetsgrupper som på ett eller annat sätt sysslar med frågorsom rör arbete. Sådan verksamhet bedrivs enligt motionen avarbetsgrupper underställda talmanskonferensen, förvaltningskontoret ochkonstitutionsutskottet. Detfa försvårar samordning och överblick. Därför börriksdagen uttala sig för att de utredningar om inre arbete som pågåri skilda grupper skall inordnas i en av talmanskonferensen tillsatt utredning. Utskottethar inledningsvis redovisat de utredningar som pågår på riksdagsområdet.Utskottet har därutöver i detfa betänkande föreslagit att ytterligare enutredning tillsätts av talmanskonferensen, nämligen om organisationför uppföljning och utvärdering. Det får ankomma på talmanskonferensen attbedöma om denna utredning skall tilläggas ytterligare uppgifter ellerföranleder någon annan ändring i utredningsväsende. Idetfa betänkande föreslås ändringar i riksdagsordningens huvudbestämmelser.Eftersom dessa ändringar föreslås träda i kraft måsteändringarna beslutas med kvalificerad majoritet (se 8 kap. 16 § RF). 1. beträffande fortsatt försök med förändrad budgetprocess i att antar ibilaga 1 intaget förslag till ändrad lydelse av 0 3 kap. 2 § och 4 kap. 7 §riksdagsordningen. 2. beträffande finansmakten och budgetprocessen 1989/90: KU36 att avslår motion 1989/90:K234, res.I (m) 3. beträffande utredning av organbationför uppfölj ning och utvärdering attriksdagen godkänner vad utskottet utfalat och förklarar motionerna1989/90:K235 yrkande 1, K236, K306 och K325 yrkande 3 besvarade med detfautfalande,