yttr · GC05KU2 · 1988-12-31 00:00:00 — Lagutskottethar berett tillfälle att yttra sig över dels proposition1987/88:155 om skydd för företagshemligheter jämte de med anledning avpropositionen väckta motionerna 1987/88:L10-14 samt 1988/ 89:L1, dels en inomlagutskottets kansH upprättad promemoria jämte det yttrande över promemoriansom avgivits av lagrådet den 28 november 1988.1 promemorian görs en genomgångav den i propositionen föreslagna lagstiftningen mot bakgrund av kritik somriktats mot propositionen i motionerna och i den allmänna debatten. Promemorianutmynnar i ett förslag till lag om skydd för företagshemligheter, som i vissadelar innebär ändring av regeringens förslag i propositionen. Konstitutionsutskottetbegränsar sitt yttrande till att gälla frågan om den nu aktuellalagstiftningens förenlighet med den grundlagsfästa yttrande- ochinformationsfriheten (2 kap. 1 § regeringsformen) och med tryckfrihetsförordningensbestämmelser om s.k. meddelarfrihet och anskaffarfrihet (1 kap. 1 § tredje ochfjärde styckena tryckfrihetsförordningen). Genomden föreslagna lagen förstärks skyddet för företagshemligheter bl.a. genom attstraff- och skadeståndsansvar införs för s.k. företagsspioneri. Härtillanknyter det nya brottet olovlig befattning med företagshemlighet. Vidareföreslås regler om skadestånd vid arbetstagares missbruk av företagshemlighetsom han fått del av i anställningen. Till en del ersätter sistnämnda regler debestämmelser i ämnet som finns i den gällande lagen (1931:152) med vissabestämmelser mot illojal konkurrens. Dessutom föreslås ett lagregleratskadeståndsansvar för den som missbrukar en företagshemlighet som haranförtrotts vederbörande i en affärsförljindelse. Engmndläggande begränsning av lagens tillämpningsområde är, såsom lagrådetpåpekar, att lagen icke skyddar förfaranden som en företagare vill hållahemliga men som är brottsliga eller som från samhällets synpunkt ter sig heltoacceptabla därför att de utgör ett allvariigt åsidosättande av lagstiftningsom är avsedd att skydda t.ex. liv och hälsa (lagrådets yttrande den 28november 1988 s. 7 f.). Denna rättsliga definition av begreppet företagshemlighetinnebär att den föreslagna lagen i sådana fall inte ger något skydd mot att enföretagares brottsliga eller samhällsfarliga verksamhet avslöjas.Konstitutionsutskottet, som instämmer i denna slutsats, vill tillägga att någon 1Riksdagen 1988/89. form avskydd i dessa fall ej heller torde kunna införas genom avtal. Lagen ingriper på olika sätt gentemot den som anskaffar,utnyttjar eller röjer en företagshemlighet. Av betydelse när det gällerförhållandet till de grundlagsskyddade rättigheter som inledningsvis nämnts -yttrandefriheten, meddelarfriheten och anskaffarfriheten - är emellertid deninskränkning av lagens tillämpningsområde som upptagits i 2 § ipromemorieförslaget. Genom bestämmelserna i andra stycket i nämnda lagrum - iden lydelse lagrådet föreslagit i sitt yttrande över lagutskottets promemoria -inskränks lagens tillämpningsområde så, att lagen ej gäller fall när"någon anskaffar, utnyttjar eller röjer en företagshemlighet hos ennäringsidkare för att avslöja något som skäligen kan misstänkas utgöra brott,på vilket fängelse kan följa, eller som kan anses utgöra ett så allvarligtmissförhållande i näringsidkarens rörelse att intresset av att förhållandetbringas till allmän kännedom måste ges företräde framför näringsidkarens behovav skydd för företagshemligheten". Bestämmelserna täcker enligt lagrådetföljande tre fall: a) I samband med avslöjande av brottsligt förfarande avvisst kvalificerat slag - som i och för sig inte utgör företagshemlighet - röjsföretagshemlighet, b) Företags-hemlighet, som kan anses utgöra allvarligtmissförhållande, röjs. c) I samband med avslöjande av förfarande som kan ansesutgöra allvarligt missförhållande - vilket förfarande i och för sig inte utgörföretagshemlighet - röjs företagshemlighet. För att bestämmelserna skall blitillämpliga i sistnämnda båda fall fordras som framgått dessutom attintresset av att det allvarliga missförhållandet avslöjas väger över intressetav att företags-hemligheten bevaras. Utskottet kan konstatera att genom den begränsning avlagens tillämpningsområde som följer av själva definitionen av begreppetföretagshemlighet samt de nämnda bestämmelserna i 2 § tillgodoses olikayttrandefrihetsintressen. Det blir alltså möjligt både för anställda och förutomstående att fritt diskutera sådana förhållanden inom företagen somförekomsten av vissa brott och allvarliga missförhållanden. Sådana diskussionerskall kunna föras inför olika organ och inför allmänheten samt självfalletockså i medierna. Detta följer av den konstruktion lagregleringen getts. Fördiskussion i press och andra medier av brott och allvarliga missförhållandeninom företagen skall alltså inte behöva åberopas stöd itryckfrihetsförordningens bestämmelser om meddelarfrihet o.d. Ej heller kansådan diskussion hindras genom hänvisning till privata avtal o.d. (selagutskottets promemoria s. 44). De företagshemligheter som lagen kommer atf skyddabegränsas alltså till sådana som inte utgör eller står i samband med brott ochsom ej heller kan betecknas som allvarliga missförhållanden eller har att göramed sådana missförhållanden. Att sådana företagshemligheter undantas från denallmänna yttrande- och informationsfriheten måste enligt utskottet ansesförenligt med de möjligheter att begränsa yttrandefriheten som anges iregeringsformen (RF 2:12-13). Även när det gäller lagens sålunda begränsadetillämpningsområde kan det emellertid enligt utskottets mening finnas anledningatt göra ytterligare begränsningar i skyddet, t.ex. genom att i förhållandetmellan enskilda -utanför myndighetsområdet - införa en motsvarighet till denmeddelarfrihet som i fråga om uppgifter inom den offentliga sektorn i storutsträckning finns Denna fråga ingår bland de spörsmål som 1988/89:KU2ykommer att behandlas av den kommitté (meddelarskyddskommittén. Ju 1988:03) somnyligen tillsatts för att utreda meddelarfrihet i förhållandet mellan enskilda(dir. 1988:57). Som anförts i lagutskottets promemoria och i lagrådetsyttrande utgör tryckfrihetsförordningen inte något hinder för enskilda attavtala om inskränkningar i yttrandefriheten med följd att en avtaladtystnadsplikt bryter meddelarskyddet. I likhet med vad som anförts ilagutskottets promemoria anser konstitufionsutskottet emellertid att rättslägetfrån tryckfrihetsrättslig synpunkt får anses vara mera ovisst, omarbetstagarens tystnadsplikt inte uppkommit genom ett uttryckligt avtal utan ären följd av den grundläggande principen om lojalitetsplikt ianställningsförhållanden. Sådana frågor får enligt utskottet i avvaktan påresultatet av kommitténs arbete lösas i rättsfillämpningen. Vad angår anskaffarfriheten vill utskottet erinra om attför närvarande är företagsspioneri straffritt, oavsett om gärningsmannen harpubliceringssyfte eller inte. Om gärningsmannen begår annat brott i samband medspioneriet -t.ex. egenmäktigt förfarande för att komma över de uppgifter detgäller -döms han emellertid för detta. Enligt det nu aktuella lagförslaget blir företagsspioneristraffbart. Om företagsspioneriet innefattar även annan brottslighet skallenligt vad som anförs i propositionen bara dömas för företagsspioneri. Omgärningsmannen emellerfid har publiceringssyfte skall han, som lagrådetframhållit, till följd av tryckfrihetsförordningens bestämmelser omanskaffarfrihet dömas enbart för det särskilda brottet. I det anförda exempletskulle gärningsmannen alltså alltjämt endast dömas för egenmäktigt förfarandetrots att företagsspioneri enligt förslaget kommer att utgöra ett allvarligt brott. Mot bakgrund av de synpunkter utskottet särskilt har attföreträda finner utskottet att skälen för att kunna ingripa mot brottetföretagsspioneri oberoende av gärningsmannens eventuella publiceringssyfte infeväger så tungt att de mofiverar en ändring av tryckfrihetsförordningen. Utskottet vill slutligen - i anslutning till vad lagrådetanfört om att det genom vanlig lagstiftning inte över huvud taget är möjligtatf förbjuda inhämtande av viss information för publicering (lagrådets yttrandeden s. 5) - erinra om att frågan något diskuterades ilagrådsremissen i det lagstiftningsärende som ledde fram till proposition1986/87:151 om ändringar i tryckfrihetsförordningen m.m. Med anledning av ettJO-beslut gällande ett särskilt angivet fall togs i lagrådsremissen (s. 161 f)upp frågan huruvida det var förenligt med anskaffarfriheten att ansvar i detaktuella fallet utdömdes enligt ett straffstadgande i vanlig lag som tog sikteinte enbart på det sätt på vilket en uppgift anskaffades utan också på attanskaffandet avsåg en viss typ av information. Departementschefen ansåg sigbenägen att instämma i ett av JO uttalat tolkningsalternativ enligt vilket såvar fallet. Departementschefens uttalande ingick bland de förslag ilagrådsremissen som inte fördes fram i propositionen och har följaktligen intevarit föremål för bedömning. Sammanfattningsvis vill utskottet uttala att lagförslaget~ med de ändringar som föreslagits av lagrådet - inte kan anses strida mot deintressen som bär upp den grundlagsfästayttrande- och informationsfriheten. Att företagsspio- 1988/89:KU2y neri ocholovlig befattning med företagshemlighet, som åtkommits genom sådant spioneri,straffbeläggs innefattar inte något angrepp mot sådana intressen. Vad angår deanställdas möjligheter att påtala och till allmän diskussion föra utiakttagelser vad gäller brott och andra allvarliga missförhållanden påarbetsplatsen kan lagförslaget enligt utskottets mening närmast ses som enförbättring i förhållande till nuläget. Som tidigare nämnts är frågan ommeddelarfrihet på den enskilda sektorn föremål för utredning. Pågrund av det anförda anser utskottet att det från de synpunkter utskottet haratt beakta inte föreHgger något hinder mot att redan nu genomföra den aktuellalagstiftningen. Utskottet avstyrker de yrkanden såvitt nu är i fråga somföljdmotionerna innehåller. Närvarande:Olle (), (), (), (), (), (), (), Hans Nyhage(m), (), (), (), ElisabethFleetwood (m), (), Bo Flammar (vpk), () ochBirger (). BirgitFriggebo (fp), () och (vpk) anser att utskottetsöverväganden bort ha följande lydelse: Enbrist i propositionen är att den inte över huvud taget innehåller någraresonemang om förslagets förenlighet med den grundlagsfästa yttrande- ochinformationsfriheten och med tryckfrihetsförordningens bestämmelser om s.k.meddelarfrihet. 1 samband med den belysning av dessa frågor som skett genom denkompletterande utredning som företagits inom lagutskottet och av lagrådet föreslagna lagens räckvidd i och för sig bHvit något bättre preciserad.Utskottet anser emellertid trots detta att det fortfarande föreligger sådanaoklarheter vad gäller lagens tillämpningsområde m.m. att inte börfatta beslut i frågan på det nu föreliggande utredningsmaterialet. Med hänsyntill det samband som föreligger med de frågor som utreds avmeddelarskyddskommittén (Ju 1988:03) skulle ett beslut nu komma att föregriparesultatet av detta utredningsarbete. Med hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet förslaget och föreslår följaktligen bifall till avslagsyrkandena imotionerna 1987/88:L11 yrkande 1,1987/88:L12 yrkande 1, 1987/88:L14 yrkande 1 och1988/89:L1 yrkande 1. Särskiltyttrande i988/89:KU2y AndersBjörck, Hans Nyhage och (alla m) anför följande: Medanledning av vad utskottet på s. 3 anfört om meddelarskyddskommit-téns arbete villvi erinra om att moderata samlingspartiet inte stod bakom riksdagenstillkännagivande till regeringen om fortsatt utredning avfrågan om meddelarskydd i förhållandet mellan enskilda (se reservation 16 iKU:s betänkande 1987/88:36).