yttr · GC05SoU1 · 1988-12-31 00:00:00 — Detlångtgående registreringsförfarande som föreslås i motion K408 kan förbundetinte acceptera. Lättnader i sekretessen som möjliggör ett förfarande liknandedet som fanns före länsläkarorganisationens avskaffande kan däremot godtas. anför i fråga om motion K408 att motionärens 1988/89:SoUlyförslag torde leda till att apoteken avgör vad som är en rimligförskrivning. Bilaga 2 något som förbundet inte anser vara riktigt.Förslaget leder inte heller till att problemet i sig penetreras. Utan att gestöd och hjälp till den enskilde medför det ett stort ingrepp i den personligaintegriteten. En förändring i sekretesslagen i enlighet med motionärensförslag vore därför olycklig. Kammarrätten i anför att de problem angåendeöverförskrivning av psykofarmaka och missbruk av sådana läkemedel som tas upp imotionen är väl omvittnade. Härmed sammanhängande juridiska frågor har ingåendebehandlats i JO:s ämbetsberättelse (JO 1986-87 s. 159 ff.). Kammarrättenansluter sig i allt väsentligt till JO:s bedömningar. Som framgår av dennesredogörelse uppstod problemen framför allt i och med attlänsläkarinstitutio-nen avskaffades som sekretesslagen med desssträngare sekretessregler trädde i kraft. hade sekretessfrågorna kunnatlösas genom att apotek och läkare hade en uppgiftsskyldighet i förhållande tilllänsläkaren som fick underlag för att motverka missbruk bl.a. genom s.k.spärrlistor vid apoteken. JO har avslutningsvis bl.a. rekommenderat attsocialstyrelsens tillsynsfunktioner förstärks. Enligt kammarrättens mening kan de problem som motionenbehandlar inte lösas enbart genom någon ändring i sekretesslagen. Bl.a. gälleratt det kan vara svårt att tillräckligt väl definiera i vilka fall missbruk avsådant slag föreligger att sekretessen skall brytas. Lika med JO anserdomstolen att tillsynsfunktion bör förstärkas. Det kan erinras om att den privata hälso- och sjukvårdeninte är underkastad sekretesslagens bestämmelser utan reglerna om tystnadsplikti tillsynslagen. Eventuella ändringar måste därför genomföras även i sistnämndalag. framhåller attmotionen belyser de hinder som sekretesskyddet ibland utgör för att få tillstånd lämpliga åtgärder mot missbruk av beroendeframkallande läkemedel. Det kanifrågasättas, om nuvarande sekretessregler innebär en lämplig avvägning mellanden enskildes krav på integritet och samhällets intresse av att begränsaåtminstone det grava missbruket. kan här nämna att nämnden i åtskilliga fallsett sig nödsakad att återkalla läkares förskrivningsrätt beträffandenarkotiska preparat på grund av alltför frikostig förskrivning av sådanaläkemedel. Eftersom ryktet sprider sig snabbt i de kretsar som det här gäller,har mottagningar ofta utvecklat sig till att nästan uteslutande besökas avmissbrukare. De sekretessproblem som är förknippade med svårareläkemedelsmissbruk bör enligt nämndens mening utredas. (styrelsen) konstaterar att frågan harbehandlats i JO:s ämbetsberättelse 1986-87, där en utföriig genomgång gjorts av problemen kring rapportering och registrering av läkemedelsmissbrukare och där det visats att samhällets möjligheter till effektiva inskridanden utan den enskil des samtycke är mycket begränsade. Ämnet har även diskuterats vid . konferenseri och regi /89:SoUly1988, varvid på olika sätt vitsordats den maktlöshet som råder till följdav Bilaga 2 hinder i sekretesslagen. I ett remissyttrande tillsocialstyrelsen har vidare funnit att ettklart lagstöd är nödvändigt för att vissa i remisshandlingen av socialstyrelsenföreslagna s.k. kontaktlä- . käre med tillsynsfunktioner på detta område skullekunna få lämna ut patientuppgifter till behandlande läkare och apotek. Ävendenna fråga bör utredas vidare och därvid enligt styrelsens mening ges förturmed sikte på en snabb lösning. Även TCO och stadskansli förordar en utredning isaken. i konstaterar att problemen sombeskrivs i motionen är svårlösta. hyser dock tveksamhet till omen ändring i sekretesslagen löser problemen. Samarbetsgruppen KALV, och försocial och mental hälsa (RSMH) avstyrker mofionen men förordar registrering avförskrivning av vanebildande medel. Begreppet "men". Motion 1986/87:K414 (s, m, fpoch c) I motionen begärs en ändring av begreppet "men"i sekretesslagen. Motionärerna hänvisar fill bristande möjlighet för läkare attinformera och informationsbehovet vid överförskrivning avpsykofarmaka. Kammarrätten i anför att begreppet men är avfundamental betydelse för sekretesslagens systematik, eftersom denna bygger päbl.a. principen att fråga om utlämnande skall prövas med hänsyn till risken förskada eller men, på sätt närmare anges i de olika lagrummen. En ändring avmen-begreppet förutsätter därför en genomgripande översyn av sekretesslagen.Kammarrätten finner inte en sådan översyn påkallad. Med anledning av vad som i motionen anförs omuppgiftslämnande från läkare till försäkringskassa kan framhållas attmyndigheter inom den offentliga hälso- och sjukvården enligt 20 kap. 9 § lagen(1982:361) om allmän försäkring och andra motsvarande bestämmelser inomsocialförsäkringsområdet är skyldiga att på yrkande av försäkringskassa lämnadenna uppgift rörande namngiven person om förhållande som är av betydelse förfillämpningen av denna lagsfiftning. Någon skyldighet att lämna ut sådanauppgifter till försäkringskassorna finns däremot inte föreskriven på denprivata sidan, vare sig i tillsynslagen eller i annan författning. påpekar att begreppet"men" i 7 kap. 1 § sekretesslagen i hög grad tolkas olika inom hälso- och sjukvården. Vissa läkare grundar sitt beslut om utlämnande av journalhandlingar på en objektiv medicinsk bedömning, medan andra för säkerhets skull i regel inhämtar patientens samtycke. Begreppet "införstått samtycke" gesockså olika tolkningar. Även om JO behandlat hithörande frågor vid olika tillfällen förefaller det finnas behov av klargöranden. Det bör lämpligen ske inom ramen för en översyn av hälso- och sjukvårdssekretessen. Apoteksbolaget delarmotionärernas uppfattning att begreppet men bör 1988/89SoUly utredas. Läkareönskar ibland av apotek få uppgift om huruvida ett av Bilaga 2 läkarenförskrivet läkemedel expedierats. En sådan uppgift kan inte lämnas ut utanpatientens medgivande enligt nuvarande regler. Detsamma gäller utlämnande avuppgift om att pafienten ordinerats läkemedel av andra läkare. Det finns enligtbolagets uppfattning anledning att anta att den nuvarande tolkningen avbegreppet men snarare hindrar än främjar ett adekvat omhändertagande avpatienten. tillstyrker mofionen och framhåller att proble met med överförskrivning/konsumtion av psykofarmaka till patienter är väl känt. Med nuvarande sekretessbestämmelser känner sig apoteksfarmacev- ten maktlös - man har ingen att vända sig till med problemet. Så länge länsläkarorganisationen fanns kunde man däremot diskutera frågan med länsläkaren. Missbruksgrupper eller samrådsgrupper är därför numera ett bra alternativ. För att dessa grupper skall få en rimlig möjlighet att arbetabör man dock, såsom socialutskottet föreslår i sin promemoria, införa någon form av generalklausul som ger apoteksfarmacevterna möjlighet att i vissa särskilt angelägna fall göra en intresseavvägning och därigenom kunna agera. .Svenskaläkaresällskapet förordar en lagändring för att möjliggöra information omläkemedelsmissbruk, se ovan beträffande motion K408, s. 26 f. Sällskapetmotsätter sig motionärernas förslag att en läkare bör ha rätt att utanmedgivande av patienten lämna uppgifter till . Omförsäkringskassan för sin bedömning när det gäller socialförsäkringsförmånermåste ha tillgång till medicinskt underlag och pafienten inte medger detta,måste detta problem kunna lösas på annat sätt (separat utredning viaförtroendeläkaren; nekande av utbetalning med hänvisning till bristandebeslutsunderlag etc.) än genom brytande av det förtroende som finns mellanläkare och patient. Landstingsförbundetupplyser att det kan anföras talrika exempel från förbundetsrådgivningsverksamhet på att vad som utgör men för den enskilde om vissapersonliga uppgifter röjs, både övertolkas och underskattas i den dagligaverksamheten. Även från rättspraxis finns viss vägledning beträffande vad somi denna del innebär tolkningsproblem. Inte minst bör det om möjligt skapasstörre klarhet om räckvidden av det underförstådda samtycke till att personligauppgifter åtminstone i viss utsträckning lämnas ut, som får anses följa redanav den omständigheten att en patient frivilligt vänt sig till ensjukvårdsinrättning för att få vård och hjälp. Frågan bör ses över inom ramenför ett samlat grepp på problemen i hälso- och sjukvårdssekretessen. behöva upppmärksammas om den skada som kan uppkomma vid röjande avsekretesskyddade uppgifter i hälso- och sjukvården alltid skall behöva knytasfill begreppet "men". Sekretessvid samarbete mellan och fritidsförvaltning samt 1988/S9:SoUly hälso- ochsjukvård m.m. Motion 1986/87:K427 (s) Bilaga 2 I motionen fästs bl.a. uppmärksamheten på att uppgifterhos fritids- och ungdomsledare inom fritidsnämndens verksamhetsområde inte ärunderkastade sekretess samt att detta problem förvärras i takt med attkommundelsnämnder inrättas utan att sekretessfrågorna är lösta. (styrelsen) framhåller att det pådetta område inte sällan uppkommer svårigheter när det gäller dels utbytet avuppgifter mellan nära samverkande enheter inom hälso- och sjukvård ochsocialtjänst (äldrevård, missbrukarvård m.m.), dels t.ex. överlämnande avjournalmaterial från mödra- och barnhälsovården, som är en landstingskommunalverksamhet, till skolhälsovården, som har primärkommunalt huvudmannaskap.Problemen gäller i allt väsentligt vad som i dessa sammanhang kan anses utgöramen såväl för den enskilde vårdtagaren som för hans anhöriga, i den mån detfinns uppgifter om dessa i förekommande personakter eller journaler, och därmedi vilka situationer det krävs uttryckligt medgivande från den berörde ellerhans vårdnadshavare för att uppgifter skall kunna lämnas ut. Det är angelägetatt man försöker klarlägga också dessa frågor bättre än . (styrelsen) uppger attfritidsnämndens personal normalt har en mycket god kontakt med och stor kunskapom sitt områdes ungdomar. Personalen får därför ofta en stor fond avintegritetskänsliga uppgifter. Enligt förbundets uppfattning borde det därförvara naturligt att även denna verksamhet omfattades av sekretesslagen. I vissakommuner finns dessutom grupper bestående av personal från socialtjänst, skola,polis och fritidsförvaltning där man önskar arbeta med att tillsammans finna .lösningar på enskilda ärenden. Att få ungdomars och föräldrars samtycke tilldetta är inte så svårt, men det känns olustigt att en av samarbetsparterna inteomfattas av sekretesslagen. Om en ändring av sekretesslagen genomförs måste personalgruppernaåläggas anmälnings- och upplysningsskyldighet jämlikt 71 § socialtjänstlageneftersom utredningar om ungdomar ofta behöver kompletteras meduppgifter från fritidspersonalen. Sekretesslagens system med olikasekretesstyrka för lärare och elevvårdspersonal liksom det förhållandet attskolhälsovården är att betrakta som särskild verksamhetsgren skapartillämpningssvårigheter och irritation inom skolans värld. En utredning somsökte åstadkomma ett nytt enklare system välkomnas av förbundet. , Samarbetsgruppen KALV ocb delarmotionärens uppfattning att frågorna bör utredas. Även TCO är positiv till en översyn i vissa delar. pekar påavvägningsproblemen mellan intresset av samarbete resp. integritet. Det ärenligt nämndens mening viktigt att hithörande frågor penetreras noga innanlagstiftningsåtgärder vidtas. Göteborgsstadskansli och i anser att svårigheter- 1988/89:SoU 1 y na bör lösas genom ett samarbete mellan myndigheterna i samförståndmed Bilaga 2 berörda enskilda. Sekretess vid samarbete mellan skola och förskola. Motion1987/88:K434 (m, fp och c) I motionen begärs ändring i sekretesslagen för attundanröja hinder i informationsutbytet mellan förskola och grundskola. SÖ ser inte något behov av lagändring eller regelöversynpå området, se fidigare redovisning s. 36. Enligt Svenska kommunförbimdet (styrelsens) uppfattningkrävs inte någon lagändring för att åstadkomma vettigainformationsförhållanden, utan kunskaper och nya rutiner kan åstadkomma detta. Utbildning om sekretesslagens innehåll för socialtjänstensoch skolans personal gör att irritation inte behöver uppstå mellan personalgruppernagenom att "harmlösa uppgifter" förtigs. Beträffande övriga uppgifter,dvs. merparten av de uppgifter som lämnas över till skolan, samtyckerföräldrarna normalt till detta. I de kommuner där man utarbetat rutiner sominnebär att föräldrarna själva deltar i informationslämnandet är resultatenmycket positiva. Sekretess i vissa ärenden om rättshjälp. Motion1986/87:K428 (c) () upplyser att den 1 juli 1988inträdde den ändringen i rättshjälpslagen att överklagande avutskrivningsnämndernas beslut i rättshjälpsärenden görs hos PN i stället hos (). Härigenom har enväsentlig del av de problem som PN tidigare berört undanröjts. Problemenkvarstår dock i viss mån när DV är part i ett rättshjälpsärende som överklagastill PN eller i fall där PN begär yttrande från DV. Eftersom sekretessengentemot patienten enligt 7 kap. 3 och 6 §§ SekrL inte kan upprätthållas hosDV, har PN kommit överens med DV att handling som innehåller sekretessbelagduppgift som inte bör komma till patientens kännedom inte kommuniceras medverket. Om innehållet i handlingen har betydelse för bedömningen irättshjälpsärendet, informeras DV i stället på lämpligt sätt, t.ex. genomutdrag ur handlingen eller genom en sammanställning av de förrättshjälpsärendet relevanta uppgifterna. Överenskommelsen måste ses som en nödlösning, vilkenkommer att medföra en hel del hanteringsvårigheter för både PN och DV. PN delardärför motionärens uppfattning att sekretessen enligt 7 kap. 3 och 6 §§ SekrLbör gälla också hos DV. Det borde vara möjligt att genomföra en sådan ordningutan att avvakta ytterligare utredning av frågan. ansluter sig till PN:s bedömning. finner det motiverat att dessa frågor 1988/89:SoU]y tas upp vid en översyn av sekretesslagstiftningen. ställer sig bakom principen att i de få fall sekretess gällergentemot den berörde så skall sekretessen följa med handlingen oberoende av hosvilken myndighet den råkar finnas. Önskemål i samma riktning som i mofionenledde ju till att försäkringskassorna fick en sekretessreglering gentemot denberörde. Det finns därför anledning att principiellt låta sekretessen överförasi dessa fall. kan bestyrka, att det finns konkreta exempel, där nuvarandelydelse medfört stora problem i enskilda ärenden och vill även av principiellaskäl uttrycka sitt stöd för motionen. tillstyrker att frågan utreds. Sekretessangående barn i förhållande till frånskild förälder. Motion 1987/ 88:K429(fp) Imotionen föreslås att sekretesslagens regler om sekretess i hälso- ochsjukvården skall ses över i syfte att underlätta för förälder, som endast harumgängesrätt med sitt barn, att få upplysningar om detta. Kammarrätteni redovisar att i fall, som åsyftas med motionen, får uppgifterlämnas ut om vårdnadshavaren medger det. Även om ett sådant medgivande inteföreligger torde uppgifter, som ej av särskild anledning är specielltintegritetskänsliga, kunna efter en menprövning lämnas till en förälder som ejär vårdnadshavare. Kammarrättenhar inte någon erfarenhet av om den nuvarande ordningen medför någraolägenheter i praktiken för den förälder som endast har umgängesrätt. Skullesådana ha gett sig till känna, synes frågan böra ägnas uppmärksamhet vid enöversyn av sekretessbestämmelserna på området. Hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd vill för sin del tillstyrka att denna frågaregleras närmare. Det kan inte vara tillfredsställande att vårdnadshavarenskall kunna förvägra den som endast har umgängesrätt en sådan viktig kontaktsom att få reda på hur barnet mår, när det är så sjukt, att det behöversjukhusvård. Detkan, enligt , starkt ifrågasättas om den ställning sombarnets legala ställföreträdare som tillerkänner vårdnadshavarenockså skall medföra en rätt för denne att annat än undantagsvis vägra samtyckefill att uppgifter om det gemensamma sjuka barnets tillstånd lämnas ut fill denförälder som endast har umgängesrätt. Det synes angeläget att också denna frågases över. En annan sak är att uppgifter i barnets journal om den ena förälderninte utan vidare kan lämnas ut till den andra, men i den delen fins det inteskäl att aktualisera någon ändring i det skydd som sekretesslagen redan nuerbjuder. Även iStockholms län (sociala enheten), samt 1988/89:SoUly delar mofionärens uppfattning. Socialstyrelsenframhåller att menrekvisitet i 7 kap. 1 § sekretesslagen inte innebär att enuppgift över huvud taget inte får lämnas ut. En normal tolkning av menbegreppettorde i flertalet fall leda till att den som har umgängesrätt men inte ärvårdnadshavare får ut de önskade uppgifterna. kan det också med hänsyntill ändamålet med vården vara nödvändigt att lämna ut uppgifter av detta slag.Detta kan då ske med stöd av 1 kap. 5 § sekretesslagen. I det fallet behöverinte en subjekfiv invändning mot utlämnandet beaktas. Uppstår det sådanasituationer att en vårdnadshavare av illvilja eller annat inte objektivtgrundat skäl motsätter sig ett utlämnande, kan det finnas skäl för personalenatt försöka jämka motsättningarna - detta kan i vissa fall också varanödvändigt för att få ett gott resultat av barnets behandling. Inomsocialstyrelsen pågår ett arbete med att se över styrelsens allmänna råd fillsekretesslagen. Frågor av nu angivet slag kan behandlas i de nya allmännaråden. Socialstyrelsenfinner att ett generellt tillstyrkande av motionärens inten-fioner kan leda vällångt. I första hand bör prövas att lösa frågan enligt det nu anförda. Göteborgsstadskansli anför att det bör uppmärksammas att vårdnadstvister kan förekommaäven efter domstolens fastställande av vårdnad och umgängesrätt. Det kan pågoda grunder antas, att sjukvårdens uppgifter kan komma att användas med syfteatt bevisa motpartens olämplighet i skilda avseenden. Hälso- och sjukvårdenmåste hållas utanför detta, vilken kan ske med gällande regler. ger utrymme för bedömningar från fall fill fall. Det torde vara svårtatt tänka sig ett annat system. gäller inte blott sjukvårdens område utan jämväl andra kommunalavårdområden, främst och elevvården. Inte heller på dessa områdenfinns anledning till lagändringar. FöreningenBRIS framför snarlika synpunkter. Enligtlänsstyrelsens i mening löses dessa problem inte genom ändring avsekretesslagen. Sjukvårdande myndighet har i dessa situationer möjlighet attmed stöd av 71 § socialtjänstlagen göra anmälan till socialnämnd.Socialnämnden kan därefter vidtaga de åtgärder som är nödvändiga med tanke påbarnets behov. Motion 1987/88:K414 (m) Motbakgrund av publiciteten kring en hjärttransplantation hemställer motionärernaatt sekretessreglerna skall utformas så att integriteten inte träds för när isamband med sådan transplantation. Länsstyrelseni , Samarbetsgruppen KALVocfi delar motionärernassynpunkter. Kammarrätteni anser att de olägenheter som har påtalats i motionen inte beror påbrister i sekretesslagen. Uppgifter om åtgärder i sambandmed hjärttransplantation omfattas sålunda av reglerna i 7 kap. 1 § 1988/89:SoUly sekretesslagenom enskilda patienters hälsotillstånd och andra personliga Bilaga 2 förhållanden.Vidare gäller enligt 16 kap. 1 § 3 p. sekretesslagen undantag frånmeddelarfriheten enligt tryckfrihetsförordningen i fråga om sådana uppgiftersom är aktuella här. Sekretesskyddet gäller också till förmån för avlidenoch dennes närstående (jfr m.fl.. Sekretesslagen, 2 uppl., s. Även och hälso- och sjukvårdensansvarsnämnd konstaterar att de intressen som i detta sammanhang bör skyddasredan åtnjuter skydd enligt sekretesslagen. Inte heller , stadskansli,eller finner skäl till någon lagändring på dennapunkt. Sekretess i kommundelsnämnder (jfr. motion K427 (s) s. Kammarrätten i anför att en uppdelning av denkommunala verksamheten i kommundelsnämnder medför att förtroendemän och tjänstemänkommer att få fillgång till och hantera sekretessbelagda uppgifter som inhämtasfrån olika verksamhetsområden och för olika syften. Inte sällan rör det sig omuppgifter med olika sekretessnivå och uppgifter som inte omfattas avgeneralklausulen i sekretesslagen, t.ex. sådana som inhämtats inomsocialtjänsten. Det ligger i sakens natur att detta är ägnat att medförasvårigheter i tillämpningen. Bl.a. kan erinras om att enligt 1 kap. 3 §sekretesslagen sekretess råder inte endast mellan myndigheter utan även mellansärskilda verksamhetsgrenar inom samma myndighet. Enligt vad kammarrättenerfarit har fillämpningen av denna reglering också vållat problem ikommundelsnämnderna. Det framstår därför som angeläget att härmedsammanhängande frågor utreds. pekar på olika praktiska problem som följtpå inrättandet av kommundelsnämnder. Varje kommundelsnämnd blir ett egetsekretessområde vilket kan försvåra samarbete mellan olika sådana nämnder inomsamma kommun. En person kan bli verksam inom flera sekretessområden. Problemkan uppstå när ärenden från olika sekretessområden handläggs vid sammasammanträde hos en kommundelsnämnd och därvid handläggare deltar från andraområden än det i ärendet aktuella området. Ett av syftena med kommundelsnämnderär att vidga samverkan mellan olika förvaltningsdelar, något som inte ärförenligt med sekretesslagens regler om verksamhetsområden. Vid utformningenav bestämmelserna för dessa nämnder har inte tillräckligt beaktatssekretessfrågorna. Det är av synnerlig vikt att här se översekretessregleringen. (styrelsen) konstaterar att ettflertal kommuner numera har tillskapat kommundelsnämnder. Sekretesslagensbestämmelser om sekretess mellan olika verksamhetsgrenar medför problem förbåde förtroendevalda och tjänstemän. I en kommundelsnämnd ställs sekretess- skyddet påsin spets genom att material från olika verksamhetsområden /89:SoUlybehandlas i samma organ. Styrelsen ser det som synnerligen angeläget att Bilaga 2 regering och riksdag klargör hur sekretesslagen skall tillämpas ikommundelsnämnder. stadskansli anför att sekretessproblematiken ifråga om kommundelsnämnder är svårbedömd varför kansliet med intresse ser frammot resultatet av en översyn. Förre JO anser att de sekretessproblem somuppkommer vid bildandet av kommundelsnämnder kräver en särskild utredning. Förslaget i Översyn av LVU (Ds S 1987:3) om utvidgadanmälningsplikt i fråga om barn och ungdom stöds uttryckligen av FöreningenBRIS. , , i ,i och . De fem sist nämndainstanserna och stöder också uttryckligen förslag omlättnader i sekretessen till skydd för det väntade barnet (1987:11). Barns integritetsskydd gentemot föräldrarna(vårdnadshavarna) tas från skilda synpunkter upp av . FöreningenBRIS, och . Sekretess rörande ärftliga sjukdomar m.m. pekar på att denmolekylärbiologiska forskningen utvecklas mycket starkt och detkommer inomen snar framtid vara möjligt att från ett enskilt blodprov få allauppgifter om den enskilda individens DNA och därmed hans arvsanlag. Tekniskamöjligheter finns redan att utföra screening av anlagsbärare för flera svåra,icke behandlingsbara sjukdomar. Det är ytterst viktigt, attundersökningsresultat från DNA-baserad och annan genetisk diagnos enbart kommertill användning inom sjukvården för den enskilde patienten och hans familjsväl. En integritetsfråga är hur man skyddar den enskilde individen mot attdessa uppgifter exempelvis når arbetsgivare och försäkringsbolag, vilka kan haintresse av dessa uppgifter. Det är således ytterst väsentligt att uppgifterinom den klinisk-genetiska verksamheten skyddas mot insyn. Klinisk genetik ärinte heller ett verksamhetsområde, där det kan finnas något behov av ett friareuppgiftslämnande mellan olika myndigheter. Ett ytterligare klarläggande behövs dock beträffandesekretesskraven vid vissa ärftliga sjukdomar, där uppgifter om en enskildindivid kan vara av stor betydelse för släktingarna.