yttr · GC05LU1 · 1988-12-31 00:00:00 — Vidareförsälj ning av konst 1988/89 LUly har beslutat bereda lagutskottet tillfälleatt yttra sig över mofionerna 1987/88:Kr222 av m.fl. (fp)såvitt avser yrkande 2,1987/88:Kr242 av m.fl. (c) såvitt avseryrkande 9, 1987/88:Kr309 av och () och 1987/88:Kr310 av (vpk). I motion Kr222 begärs att en avgift skall införas påyrkesmässig andra-handsförsäljning av konst i syfte att stödja bildkonsten ochbildkonstnärerna. Mofionärerna i motion Kr242 yrkar att frågan om ekonomisktstöd till skapande konstnärer genom uttag av avgift vid andrahandsförsäljningav konst skall utredas. Åven i mofion Kr309 begärs utredning om ett fondsystemsom skall finansieras genom avgift på andrahandsförsäljning av konst och somskall utnyttjas för stöd åt konstnärerna. Motionärerna i motion Kr310 yrkar attriksdagen skall föreläggas förslag till ekonomiskt stöd åt de sämst ställdakonstnärerna, finansierat genom en särskild skatt på andrahandsförsäljning avkonst. Motionsyrkandena har remissbehandlats, varvid yttrandeninkommit från , statens konstmuseer, ,konstnärsnämnden, , upphovsrättsutredningen (Ju 1976:02),, Konstnärliga och litterära yrkesutövaressamarbetsnämnd (KLYS), allmänna konstförening, konst- ochantikhandla-reförening. Konstnärernas allmänna fackförbund. Aktiebolaget , Beijers auktioner/samt Svenska föreningen för upphovsrätt. Lagutskottethar beslutat att avge yttrande och får anföra följande. Lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära ochkonstnärliga verk ger den som skapat ett sådant verk en tidsbegränsad rätt attekonomiskt utnyttja det och ett visst ideellt betonat inflytande över hur och ivilka sammanhang verket används. För att ensamrätten skall skyddas krävs attverket har ett visst mått av självständighet och originalitet eller vad manbrukar kalla verkshöjd. Det krävs däremot inte att verket har någotkvalitetsmässigt värde i litterärt eller konstnärligt hänseende. Åven litterärteller konstnärligt undermåliga alster skyddas. Begreppen litterärt ochkonstnärligt verk i lagen är mycket vidsträckta. Som konstnärliga verk räknassålunda i princip alla former för skapande i syfte att nå en konstnärligverkan, t.ex. genom bild. 1988/89. rörelseeller torief .Till denna grupp hör bl.a. målningar, alster av bildhuggar- 1988/89:LU1 y konst, sceniska verk; musikaliska kompositioner samt filrtiverk. De rättigheter upphovsrättslagen ger gäller under en tidav , i allmänhet räknat från upphovsmannens död. Upphovsmanneris rätt att ekonomiskt utnyttja verketinnefattar en principiell ensamrätt att framställa exemplar av verket och göra verket tillgängligt för allmäriheten t.ex. genom att bjuda ut exemplar av yerket till försäljning, uthyrning eller utlåning eller på annat sätt sprida det bland allmänheten (spridningsrätt) eller genom att framföra eller visa det offent ligt. I vissa avseenden är emellertid ensamrätten inskränkt av hänsyn till allmänna eller enskilda intressen. Sålunda gäller beträffande litterära och musikahska verk att exemplar av verket som utgivits med upphovsmannens tillstånd fritt får spridas vidare och visas offentligt. På samma sätt får exemplar av konstverk som upphovsmannen givit ut eller överlåtit spridas ■ vidare eller visas offentligt. Med stöd av dé angivna reglerna kan således exempelvis utgivna litterära verk fritt lånas ut från bibliotek och konstverk som upphovsmannen sålt säljas vidare. Som framgår av redogörelsen ovan innebär upphovsrättslagenatt upphovsmannen inte längre förfogar över spridningsrätten beträffandeexemplar av konstverk sedan han väl låtit exemplaret komma i omlopp blandallmänheten. Han saknar med andra ord möjlighet att disponera över verket efterförsta överlåtelsen och kan då inte betinga sig någon ersättning vidvidareförsäljning. Inte heller övriga nordiska länder ger upphovsmannen någonrätt vid vidarespridning. I gäller dock en särskild lag somföreskriver att en procentuell avgift på försäljningssumman skall erläggas vidall offentlig försäljning av konstverk. Inkomsterna tillförs en särskild fond.Avgifterna är inte någon upphovsrättslig ersättning, vilket bl.a. innebär attavgiftsplikten inte är kopplad fill skyddstiden för verket i fråga. I fleraandra ländei" i innefattar däremot upphovsrätten också en rätt tillersättning när originalexemplar av konstverk försäljs i andra hand. En sådanrätt, som brukar kallas droit de suite, finns i bl.a.. , ,och . Den upphovsrättsliga lagstiftningen i Sverigebygger.liksom motsvarande lagar i , och på internationellakonventioner som syftar till att ge upphovsmän och andra rättighetshavare skyddoberoende av nationalitetsgränser. Den viktigaste av dessa är Bernkonvenfionenför skydd av litterära och konstnärliga verk som kom till 1886 och som sedandess reviderats åtskilliga gånger. bygger på två huvudprinciper.Den ena är att varje konventionsstat skall ge upphovsmän från de andrakonventionsstaterna samma skydd som sina egna medborgare. Den andra,huvudprincipen är att en konventionsstat skall ge de övriga staternasupphovsmän ett visst i konventionen närmare angivet minimiskydd. Droit de suiteingår inte i detta minimiskydd men ger konventionsstaternamöjlighet att i sin nationella lagstiftning införa en sådan rättighet. Om droitde suite finns i nationell lagstiftning gäller inte den förstnämndahuvudprincipen om likabehandling. I stället föreskriver konventionen attmöjligheten för upphovsmännen att åtnjuta droit de suite bara gäller iförhållandet mellan stater som har regler härom i sin lagstiftning. har liksom ett mycket stort antal andra länder,däribland så gott 1988/89:LU1 y som samtliga europeiska stater, anslutitsig fill . Den svenska upphovsrättslagstiftningen är sedan år 1976föremål för en allmän översyn av upphovsrättsutredningen. Utredningen bedriversitt arbete etappvis och har hitintills avlämnat sex förslag tilllagstiftningsåtgärder. Under den nu pågående etappen av arbetet kommerutredningen att ta upp frågor om bl.a. upphovsmännens rätt fill ersättning vidutlåning av litterära verk från bibliotek (biblioteksersättning) och vidoffentlig visning av konst (visningsersättning). Åven i övriga nordiska länderpågår liknande utredningsarbete. Den danska upphovsrättsutredningen framlade år1986 ett förslag om att konstnärer skulle ha s.k. f0lgeret, dvs. droit desuite, vid yrkesmässig vidareförsäljning av upphovsrättsligt skyddade verk.Förslaget har ännu inte lett till lagstiftning. Också inom EG och (World Intellectual PropertyOrganization) har frågan om droit de suite uppmärksammats. För EG:s vidkommandehar arbete pågått i syfte att få till stånd en harmonisering avmedlemsländernas lagstiftning i detta hänseende. Några konkreta resultat avarbetet föreligger dock hitintills inte. Från sida har ett förslag tillriktlinjer för regler om droit de suite framlagts, vilka bygger helt påupphovsrättsliga grunder. Det innebär bl.a. att ersättningsrätten är enpersonlig förmån för upphovsmannen och hans arvingar, som inte kan överlåtas. Det ankommer inte på lagutskottet att uttala sig omhuruvida det av allmänt kulturpolitiska skäl är motiverat att införa ettavgifts- eller ersättningssystem som ger konstnärerna en andel i vad sominflyter vid yrkesmässig vidareförsäljning av konst. Utskottet vill emellertiderinra om att utskottet vid behandlingen av upphovsrättsliga frågor i andrasammanhang har ansett det angeläget att man från statsmakternas sida slår vaktom upphovsmännens ställning och därför tillstyrkt olika förslag till åtgärdersom syftat till att stärka upphovsmännens rättigheter. Utskottet har därvidunderstrukit att det är en grundläggande förutsättning för litterär ochkonstnärlig verksamhet och därmed för kulturlivet i stort att upphovsmännentillförsäkras möjligheter till ersättning för sina prestationer. I linje medsin tidigare inställning ser utskottet positivt på motionärernas förslag om attkonstnärerna genom ett ersättnings- eller avgiftssystem skall få del i detekonomiska utbytet av yrkesmässig konstförsäljning. Flertalet av de myndigheteroch organisafioner som yttrat sig i ärendet har också ställt sig bakom syftetmed motionerna. När det gäller den närmare utformningen av ett sådantsystem är dock remissinstanserna inte lika eniga. har -utan att anföra några synpunkter i sakfrågan - framhållit att utredningenkommer att ta upp spörsmålet om ersättning till konstnärer vidvidareförsäljning under den nu pågående etappen av utredningsarbetet. Andraremissinstanser förespråkar lösningar som inte bygger på upphovsrättslig grund.Enligt lagutskottets mening ger utredningen i ärendet inte underlag för ettställningstagande från sida till vilket alternativ som bör väljas.Om ett avgifts- eller ersättningssystem skall införas måste den närmareutformningen av det övervägas ytterligare. Härtill kommer att valet av lösningkan påverkas av resultatet av upphovsrättsutredningens överväganden omupphovsmännens rättigheter vid biblioteksutlåning av litterära verk ochvidofféntlig visning av konst: Som ovan berörts är inskränkningarna i 1988/89: LUl y upphovsmannensensamrätt desamrria vare sig det gäller vidarespridning . elleroffentlig visning av konstverk och litterära alster. bygger påtanken att utgivningen eller den första försäljningen av exemplar av verketkonsumerar upphovsmännens spridnings- och visningsrätt till Skulle upphovsrättsutredningens överväganden i fråga om visningsersättningenleda fram till att upphovsmännen får ett inflytande i dettahänseende kan det tesig omotiverat att inte ge konstnärerna liknande rättighetervid vidareförsäljning av konst. ' En annan faktor som kan påverka bedömningen av hur ettavgifts- eller ersättningssystem vid vidareförsäljning av konst bör utformas ärutvecklingen på det internationella planet. har det funnits ettgemensamt nordiskt intresse av rättslikhet när det gäller upphovsrätten ochimmaterial-rätten i övrigt. Vidare hår den uppfattningen attimmaterialrättsliga frågor bör regleras i världsomfattande avtal så att sammaskydd' ges åt-upphovsmän och andra rättighetshavare i alla länder, något somkommit till uttryck genom anslutning till ett stort antal konventionerpå området. är det ett starkt intresse från svensk sida av att såenhetliga regler som möjligt gäller i och att intemissgynnar oss. När det gäller den nu aktuella frågan är det inte baraintresset av att rättslikhet råder som gör sig gällande. Om utvecklingen iVästeuropa går mot att allt fler länder inför droit de suite kan det fåbetydelse för bedömningen av om vi bör välja en svensk särlösning som endastgäller den inhemska konsthandeln eller ett upphovsrättsligt avgiftssystem, sommed regler ger svenska konstnärer rätt till ersättning ävenvid vidareförsäljning utomlands och utländska upphovsmän eri ersättningsrätthär i landet. Också bedömningen av vilka konsekvenser en vidareförsäljningsavgiftkan få för den svenska handeln med konst är beroende av utvecklingen i andraländer. Skulle avgifter vid vidareförsäljning av konst bli en mera allmänföreteelse i torde man inte behöva hysa sådana farhågor somkonsthandeln yppat i sina remissyttranden för att konstförsäljningen skulleförläggas utomlands. Det anförda leder utskottet till den uppfattningen attregeringen sedan upphovsrättsutredningen framlagt resultatet av sitt arbete ifråga om en vidareförsäljningsavgift bör ta upp spörsmålet i hela dess viddtill närmare prövning. Utskottet förordar att med anledning avmotionerna som sin mening ger regeringen till känna vad som sålunda anförts. På lagutskottets vägnar RolfDahlberg Närvarande: (), (), OweAndréasson (s). (), (), (), IngerHestvik (s), (), (), (), HansRosengren (s), (), (), (vpk), (), () och ().