yttr · GC05FiU1 · 1988-12-31 00:00:00 — Ipropositionen föreslås aft en kvarskatteavgift om skall fas ut påfyllnadsinbetalningar av preliminär skaft som görs under fiden året efter inkomståret. Vid bestämmande av underiaget för beräkning avden nya avgiften skall ett belopp på . Den nuvarandeavgiften på fyllnadsinbetalningar som görs mellan och den 30 juniåret efter inkomståret, bl.a. om anstånd getts med självdeklarationen, höjsfrån på den del som överstiger . På belopp som betalasefter - eller i vissa fall - föreslås atfkvarskatteavgift skall utgå oavsett beloppefs storlek. Förslagetavstyrks i mofionerna Skl9 (m), Sk23 (fp) och Sk25 av (). Sommofiv anförs bl. a. att det är orimligt att fa ut avgift innan skyldighetföreligger att lämna deklaration. Utskottetanser i likhet med vad som anförs i propositionen atf ekonomiska incitamentbör införas för att- åstadkomma en bättre överensstämmelse mellan preliminäroch slutlig debitering av skaft, dvs. för atf minska omfattningen av fyllnads-och kvarskafteinbefalningar. Det är rimligt att skatteinbetalningar som görsefter inkomstårets utgång beläggs med en avgift som motsvarar kreditkosfnaden.Eftersom det kan vara svårt för den skatfskyldige atf exaktberäkna sin slutliga skatt bör viss toleransgräns införas innan avgift utgår.Det fribelopp om . som föreslås i propositionen ter sig därför somrimligt. Ufskottet tillstyrker således atf de föreslagna avgifterna införs påfyllnadsinbetalningar som överstiger . Utskottet anser därför atfskaffeutskottef bör avstyrka motionerna Skl9 (m) yrkande 10, Sk23 (fp) yrkande8, Sk24 (mp) yrkande 4 och Sk25 (m). Stockholmden På finansutskottets vägnar Närvarande: Anna-GretaLeijon (s), (), (), i (s), (), Per (), (), (), (), (), (vpk), (), (), (), (), () och ()- Avvikandemeningar i988/89:Fiuiy AnneWibble (fp), (), (), () ochMargareta Jonback (fp) anser atf den del av utskottets yttrande under avsnittetSamhällsekonomisk bakgrund som börjar med "Den svenska" och slutarmed "arbetsmarknaden ökas" bort ha följande lydelse: Ifinansplanen utgick regeringen i sitt huvudalternativ från aft lönestegringenskulle stanna vid . I den reviderade finansplanen höjderegeringen prognosen till . Utskottet konstaterar nu att regeringen återigentvingats ändra sig och revidera upp prognosen till . Än en gånghar def således visat sig aft regeringen varit alltför optimistisk ochfelbedömt lönekostnadsufvecklingen, medan den prognos som gjordes i motionerna1987/88:Fi223 (m) och Fi232 (fp) visat sig bli i allt väsentligtkorrekt. Regeringenförutspår lönekostnadsökningar såväl 1989 som 1990 på . Med hänsyn tillbetydande flaskhalsproblem i ekonomin och i frånvaro av omläggning av den ekonomiskapolitiken, främst ny skattepolitik, kan löneökningarna under åtminstone 1989komma att bli ännu större. Trotsdet försämrade kostnadsläget har exporten utvecklats bättre än väntat. Denfrämsta förklaringen är den oväntade styrka som världsekonomin uppvisat under1988. Trots den högre exporfsiffran förlorar emellertid andelar påvärldsmarknaden. Därmed fortsätter den negafiva trend för exporten som inleddesunder , efter def aft de omedelbara devalveringseffekternaebbat ut. torde emellertid inte försämringen av kostnadslägetutgöra den viktigaste hämskon för exportutvecklingen. Snarare är detrestriktioner på ekonomins utbudssida, bl.a. bristen på arbetskraft, sombetyder mest, vilket ytterligare understryker behovet av tillräckligtkraftfulla marginalskatfesänkningar . Förutomen snabb ökning av den privata konsumtionen, beroende på ett för dåligthushållssparande, ökar den inhemska efterfrågan också fill följd av bl.a. enalltför snabb expansion i kommunsektorn. Enligt regeringens, bedömningfortsätter den kommunala verksamheten atf växa nästan dubbelt så snabbt som vadriksdagen fastställt som önskvärt. Enfortsatt hög inhemsk efterfrågan ligger bakom den stora importökningen under1988, Regeringen räknar också med aft importen ökar snabbare än exporten såväl1989 som 1990. Därmed ökar underskottet i bytesbalansen successivt till 18miljarder . Att inte underskottet växer snabbare beror på förväntad gynnsamutveckling för de svenska exportpriserna i förhållande till importpriserna. Desenaste årens lägre råoljepriser och prisvinster för svenskt näringsliv påexportmarknaden kan dock inte vänfas bestå. Med tanke på att den realahandelsbalansen genomgår en fortlöpande försämring, är det inteosannolikt att bytesbalansen kommer atf försvagas mera än vad regeringen anger,vid oförändrad ekonomisk politik. Enligtregeringens bedömning stiger BNP 1988, vilket är lågt i förhållande till tillväxttakten i OECD-området. förutses en successiv dämpning av tillväxten ner mot . belysertiilväxfhindrens negativa inverkan på möjligheterna att uppnå en 1988/89:FiUly högre eller i vart fall en lika hög fillväxt som i andra viktigaindustriländer. Den låga siffran visar också att svensk ekonomi står inför nyakostnadsproblem. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet att den svenskaekonomins balansproblem fortsätter aft förstärkas. Möjligheten ter sig mycket avlägsenatf - i enlighet med den fastlagda ekonomiska poUfiken påmedellång sikt - fram fill början av 1990-falef arbeta upp överskott ibytesbalansen, som skulle kunna användas för amorteringar av utlandsskulden.Med nuvarande inriktning av den ekonomiska politiken är risken i ställetpåtaglig atf byfesbalansunderskotfef accelererar, tillväxten stagnerar ocharbetslösheten ökar i början av 1990-talef. För atf vända utvecklingen och undvika den försvagning somekonomin annars går mot förordar utskottet en politik som innebär en fastväxelkurs, fullständigt slopande av valutaregleringen, begränsning av deoffenfiiga utgifternas ökningstakt, sänkning av skattetrycket genom enlångtgående marginalskaftereform, avreglering av både den offentliga sektornoch def privata näringslivet, utförsäljning av statliga företag och åtgärdersom leder till ett ökat hushållssparande. och (båda c) anser att den delav utskottets yttrande under avsnittet Samhällsekonomisk bakgrund som börjarmed "Den mest" och slutar med "arbetsmarknaden ökas" bortha följande lydelse: Utskottet anser att den ekonomiskapolifiken måste inriktas på att främja resurshushållning och förbättra miljön.Miljöhänsyn måste byggas in i det ekonomiska systemet. Det är också nödvändigtaft få ned löne- och kosfnadsökningstakfen. Inkomstskatterna bör sänkas föralla skattebetalare så atf incitament skapas för låga löneökningar. Det totalaskaftetrycket måste sänkas. För att begränsa den inhemska efterfrågan börkraftiga sparstimulanser införas för hushållen i form av personligainvesteringskonton. Genom en stramare finanspolifik skapas möjligheter för attsänka räntan. Produktivitetsutvecklingen måste förbättras för atf vi skall fåen långsiktig ekonomisk tillväxt i . Flaskhalsarna i produkfionen måsteelimineras, men de rörlighefsstimulerande åtgärderna måste ha enregionalpolitisk profil. De kvarvarande delarna av valufaregleringen böravvecklas efter hand för att åstadkomma en lägre ränta och därmed stimulerainvesteringarna. (vpk) anser atf den del av utskottetsyttrande under avsnittet Samhällsekonomisk bakgrund som börjar med "Underår 1988" och slutar med "i ekonomin" bort ha följande lydelse: Skattepolitiken för närmast påföljande år bör enligtutskottets mening presenteras i samband med att budgetpropositionen läggs ijanuari. 1988saknades sådana förslag från regeringen. Man avstod medvetet från atf 1988/89:FiUly lägga fram förslag om skatteskalorna , därför att man påså sätt kunde föra en "friare" debatt under valrörelsen. Alla partier utom regeringspartiet lade fram skatteförslag.Från vänsterparfiet kommunisterna lades ett förslag med låginkomstprofil somockså finansierades i den beräkning av den ekonomiska utvecklingen som gjordesi motionen. Man kan nu se hur en stor del av de borgerliga partiernasskatteförslag -som hårt kritiserats av regeringen - nu genomförs avsocialdemokraterna. De skatteskalor som föreslås ger mest i skattelättnad åtdem som har de högsta inkomsterna. Som skäl för denna politik anges att manvill lägga en grund för ett löneavtal på låg nivå eftersom prisutvecklingen äroroande. Socialdemokraterna hävdar aft denna pris- och löneutveckling är defcentrala problemet inom den svenska ekonomin. Utskottet anser att frågor sommiljöförstöringen, utslitning och utslagning av de arbetande,transnationaliseringen av ekonomin, den offentliga sektorns utarmning och deregionala problemen är av större vikt för den framtida ekonomiska utvecklingen.I detta sammanhang finns det alla skäl aft närmare studera sambandetlön-pris-profit på ett' mera djupgående sätt än vad som sker i såväl deborgerligas som regeringens ekonomiska politik. Dessutom är, enligt utskottets uppfattning, prisökningarnai första hand en följd av en total avsaknad av regionalpolitik och avföretagens vinstjakt/ prissättning. Denna högprispolitik har givitrekordvinster inom industrin. Överskott av kapital satsas i spekulation och ilånekarusellen. Den vanlige inkomsttagaren pressas genom att priserna för matoch bostad ökar mest. Många hushåll med svag ekonomi har lockats attlånefinansiera viss konsumtion. För dessa är framtiden redan intecknad genomamorteringar och räntebetalningar. Tvärt emot regeringens ekonomisk-politiskastrategi skulle stora skattesänkningar för de högst avlönade innebära att låg-och medelinkomsttagare tvingades försöka kompensera sig via bättre löneavtal,särskilt som de stora bolagsvinsterna lämnas helt orörda. Utskottet anserdärför def nödvändigt aft skatfepoHtiken. ses ur ett fördelningspolitisktperspektiv. Skatterna på arbetsinkomster bör minska och ersättas med beskattningi produktionsledet. () anser aft den del av utskottets yttrandeunder avsnittet Samhällsekonomisk bakgrund som börjar med "Denprivata" och slutar med "alltjämt negafivt" bort ha följandelydelse: Det är också angeläget aft hushållssparandet ökar och attsparvillkoren görs förmånligare. Ett ökat sparande bidrar fill atf konsumtionenoch resursförbrukningen minskar. , och (alla m)anser att den del av , 13 utskottets yftrande under avsnittet Inkomstskatten för år1989 som börjar med "Det finns"och slutar med. "yrkande 3" bort ha följande lydelse: 1988/89:FiUly Defär som utskottet ser def inte ändamålsenligt aft genom särskildaskattehöjningar strama åt ekonomin. Bakom dagens öyerhettningsproblem liggerinte främst en för stor konsumfionsökning utan en för Hten produktionstillväxt,vilket i sin tur sammanhänger med restriktioner på ekonomins utbudssida,framför allt det hårda skattetrycket. Däremotanser utskottet att finanspolitiken i 1989/statsbudget måste ges enstram inriktning genom att de offentliga utgifternas ökningstakt hålls tillbakaså att de växer långsammare än ekonomins långsiktiga tillväxttakt. Vadgäller marginalskaftesänkningens storiek förordar utskottet en större sänkningän den som föreslås i proposifionen. En sådan skulle dels i större,utsträckning underlätta den kommande avtalsrörelsen, dels minska flaskhalsproblemenpå arbetsmarknaden och därigenom bl.a. dämpa löneglidningen, dels medge enhögre tillväxttakt i ekonomin. Utskottet förordar mot denna bakgrund aft defförslag som framförs i motion Skl9 (m) genomförs. Utskottettillstyrker således från sina utgångspunkter förslagen i motion Skl9 (m) ochavstyrker propositionens förslag och de motioner som yrkar på en alternafivutformning.av skatterna [Sk21 (vpk) yrkande 3, Sk23. (fp) yrkande 1,Sk24 (mp) yrkandena 1 och 3 samt Sk26 (c) yrkandena 1 och 2]- AnneWibble och (båda fp) anser att den del av utskottets yttrande underavsnittet Inkomstskatten för som börjar ' med "I propositionenföreslås inte" och slutar med "utskottets ställningstagande"bort ha följande lydelse: Utskottetkonstaterar aft någon finansiering av förslaget till sänkt inkomstskatt inteföreslås i propositionen. I själva verket finns inte ens någon beräkning ipropositionen av hur stort bortfallet av statsinkomster blir. Utskottet finnerdetta anmärkningsvärt, särskilt mot bakgrund av den kritik regeringen så sentsom riktat mot förslag från oppositionen som påståtts varaofinansierade. Utskottethar därför gjort egna beräkningar över effekterna på statsbudgeten avförslagen i proposifionen resp. de olika motionerna. Dessa redovisas ovan itabell 1. Utskottetkan inte bedöma huruvida de i tabellen beräknade bortfallen av statsinkomsterkommer aft skapa underskott i budgeten eller inte, eftersom regeringen inte harredovisat några uppgifter för vare sig förväntade statsinkomster ellerstatsutgifter. Utskottet konstaterar emellertid att den budgetprognos (nr 1)som avgivit redovisar ett överskott för /89på , vilket kan väntas bli ännu större i senareprognoser. Utskottetser inget egenvärde i stora budgetöverskott. Polifiken bör i stället inriktas på att den nödvändiga ökningen av det totala sparandet i samhället sker i den privata sektorn, dvs. företagen och hushållen. Utskottet konstaterar att den förda ekonomiska politiken inneburit en kraftig överfö- 14 ring av sparandet från denprivata sektorn fill den offenfiiga sektorn, vilket 1988/89:FiUly utskottetinte anser önskvärt. Sammanfattningsvisanser utskottet aft statsbudgetens utveckling såvitt nu kan bedömas infeföranleder några krav på finansiering av de framlagda förslagen. Utskottetåterkommer till denrta fråga med en mer fullständig analys när regeringensbudgetförslag presenterats. Ufskottetvill emellertid betona att det framför allt är den samhällsekonomiskautvecklingen som är kritisk. En stramare finanspolitik borde ha satts in tidigti år. T.ex. skulle de förslag som lagts fram i motion Fi232 (fp) från januariresp. motion Fi28 (fp) från aprilha medfört aft dagens överhettnings-problemskulle varit betydligt mindre. Nuläget kännetecknas av att den inhemskaefterfrågan är betydligt större än produktionen, vilket visar sig i stigandepriser och stigande underskott i affärerna med utlandet. Ufskottetfinner det anmärkningsvärt aft regeringens proposition inte alls tar upp ochdiskuterar problemet med den samhällsekonomiska balansen. I motion Sk23 (fp)hänvisas till parfimotion Fi 11 (fp), och utskottet instämmer i den analys somdär görs. Enmarginalskattesänkning för alla heltidsarbetande ikombination med återinfört irtflationsskydd innebär oförändrade eller sänktamarginalskatter för alla inkomsttagare. Regeringens proposition däremot lederfill höjda marginalskatter för väsentliga grupper, totalt ungefär 300 000personer, på grund av avsaknaden av inflationsskydd. Enligt utskottets meninginnebär därför förslagen i mofion Sk23 (fp) till skaffesänk- ■ ning väsentligt bättre förutsättningar för avtalpå låg nominell nivå än propositionens förslag. Utskottetkonstaterar också aft motion Fill (fp) innehåller ytterligare förslag som ledertill en bättre balans mellan produktion och efterfrågan i ekonomin.Produktionen kan förväntas öka på grund av stimulanserna för förvärvsarbete förpersoner . Efterfrågan kan förväntas dämpas något på grund avförslagen om stimulanser till hushållens sparande och de andra åtgärder somföreslås i motion Fill (fp). Sammantaget leder detta till en bättresamhällsekonomisk balans . Utskottettillstyrker med det anförda motion Sk23 (fp) yrkande 1. GunnarBjörk och (båda c) anser delsatt den del av utskottefs yttrande under avsnittet Inkomstskaften för år 1989som börjar med "Utskottet anser i likhet med vad" och slutar med"föreslagna marginalskaftesänkningarna" bort ha följande lydelse: Utskottetanser i likhet med vad som anförs i såväl proposifionen som i flera avmotionerna att det centrala problemet för den svenska ekonomin för närvarandeär att pris- och löneökningarna är högre i än i omvärlden. En justeringav inkomstskafteskalan innebärande marginalskatfesänkningar tillsammans medgenerell skattereduktion för alla skulle kunna underlätta för parterna påarbetsmarknaden atf träffa överenskommelser om löneök- ningar på en relativt lågnivå, som likväl ger en real ökning av inkomsterna /89:FiUly efter skattoch med hänsyn tagen till inflationen. Omden föreslagna marginalskattesänkningen i sin helhet skulle finan sieras genom höjningar av andra skatter, skulle det påverka prisnivån och därmed driva på kostnadsutvecklingen ytterligare som det reala utbytet för löntagarna av inkomstskattesänkningen skulle falla bort. Utskot tet anser därför med stöd av vad som anförs i propositionen och i flera motioner att skafteufskoffet bör avstå från att ange finansierings vägar för de föreslagna marginalskaftesänkningarna. delsaft den del av utskottets yftrande under avsnittet Inkomstskaften för år 1989som börjar med "Vad gäller" och slutar med "utskottetsställningstagande" bort ha följande lydelse: Vadgäller.marginalskaftesänkningens storlek finns det som utskottet ser . def infeanledning atf förorda en större marginalskatfesänkning än den som föreslås ipropositionen. För att motverka de negativa fördelningspolitiska effekterna avförslaget, främst i de lägsta inkomstskikten, bör emellertid en generellskattereduktion om . införas på def sätt som föreslås i motion Sk26(c). Därigenom minskar de fördelningspolitiska spänningarna och risken för kraftigakompensatoriska löneökningskrav. Utskottetanser i likhet med vad som anförs i motionen att den generellaskattereduktionen bör finansieras på följande sätt: Oljeskatfen bör höjas medytterligare /m olja (3,) och en motsvarande höjning avkolskatten (0,). Vidare bör en uranskatf införas (2rniljarder kronor) och en likvärdig beskattning av värme och el vidkondenskraffproduktion genomföras (). Genomförslagen åstadkoms en viss finanspolifisk åtstramning sominkomstskatten sänks och förnyelsen av vårt energisystem främjas. anfört innebär att utskottet från sina utgångspunkter tillstyrkermotion Sk26 (c) yrkandena 1 och 2. (vpk) anser att den del av utskottets yttrande under avsnittetInkomstskatten för som börjar med "I propositionen föreslåsinte" och slutar med "utskottets ställningstagande" bort haföljande lydelse: Iproposifionen anges att syftet med skatteförslaget är att bromsa högalöneökningar och stärka industrins konkurrenskraft. Kännetecknandeför alla omläggningar av skatteskalan har varit atfhöginkomsttagare har gynnats. Skafteomläggningarna förutsatte atthöginkomsttagare skulle visa återhållsamhet med lönekrav. Någon större sådanåterhållsamhet har dessa emellertid inte visat, och därmed har tendenserna tillökade inkomstklyftor förstärkts. Samtidigtsom omläggningen av skafteskalorna har gynnat höginkomstta garna har def under 1980-falet skett en mycket snabb förmögenhetstillväxt i företagssektorn och bland de hushåll som har kunnat göra placeringar på finans- och kapitalmarknaden. Detta har medfört atf inkomst- och förmö genhetsklyftan har vuxit under 1980-talef. Utskottetanser att regeringen i sin strävan att dämpa inflationen alltför 1988/89:FiUly ensidigt betonar lönebildningens roll. Utskottetanser att skattepolitiken måste ses i ett fördelningsperspektiv. Hela skattesystemetär dock föremål för utredningar, som förväntas lägga fram förslag under våren1989. Det kan därför finnas skäl atf avvakta med större skattepolitiskaförändringar . Enenkel reform och beslut om en skattereduktion bör dock kunna tas.Genom en skatterediiktion i enlighet med förslag i motion Sk21 (vpk)tillgodoses några av de intentioner som regeringen redovisar i sin proposition,bl.a. angående visst utrymme för lägre löneökningskrav. ärmotionärernas förslag fördelningspolitiskt positivt för låg- och normalinkomsttagare.Förslaget påverkar inte heller underskottsavdragen för normalinkomsttagare sombor i egna hem, och förslaget ger fullständig handlingsfrihet förskattepolitiken . Utskottettillstyrker därför från sina utgångspunkter motion Sk21 (vpk) yrkandena 1, 2och 3. CarlFrick (mp) anser delsaft den del av utskottets yttrande under avsnittet Inkomstskatten för år 1989som börjar med "Utskottet anser i likhet med vad" och slutar med"föreslagna marginalskattesänkningarna" bort ha följande lydelse: Decentrala problemen i svensk ekonomi är de som har aft göra med vår levnadsstilsinflytande på miljö och framtid. De åtgärder som beslutas har långsiktigakonsekvenser för våra livsförutsättningar. Def är därför av avgörandestrategisk betydelse för de kommande generationernas möjligheter att få godaoch drägliga liv att vi nu anpassar vår ekonomiska politik till vad natur ochmänniskor tål. Attdå som regeringen föreslå åtgärder som får till följd att konsumfionen i landetökar motverkar det som vi borde arbeta för. Marginalskattesänkningarsom i första hand gynnar höginkomsttagare kan komma att medföra omfattandekompensationskrav från dem som inte gynnas, och då drivs inflatipnsspiralenännu ett steg vidare. Måletför finanspolitiken måste vara att försöka dämpa den totala materiellaförbrukningen som drabbar naturen. Dämpningen måste göras på ett socialtacceptabelt sätt så aft utsatta grupper inte kommer ännu mera i kläm. Utsattagrupper är också de som oftast drabbas av dålig arbetsmiljö och dålig yttremiljö. delsatt den del av utskottets yttrande under avsnittet Inkomstskatten för år 1989som börjar med "Behovet av" och slutar med "utskottefsställningstagande" bort ha följande lydelse: Utskottetanser att marginalskatten inte skall sänkas för höginkomsttagare . Ur fördelningssynpunkt måste det vara riktigare att se fill att höja grundavdraget så att_ deltidsarbetande och låginkomsttagare kan gynnas. Däremotgodtar utskottet den utvidgning av det första intervallet som 1988/89FiUlyföreslås i propositionen. Därigenom ges också inkomsttagare med mellan 70 000och . en viss skattesänkning. Utskottetfillstyrker således motionerna Sk24 (mp) yrkandena 1 och 3 samt Sk21 (vpk)yrkande 2. Def innebär att utskottet avstyrker motionerna Skl9 (m) yrkande 2,Sk21 (vpk) yrkandena 1 och 3, Sk23 (fp) yrkande 1 samt Sk26 (c) yrkandena 1 och2. AnneWibble (fp), (), (), Jnger () ochMargareta Jonback (fp) anser att den del av utskottefs yftrande under avsnittetInkomstskaften för som börjar med "Utskottet anser" ochslutar med "av skatteutskottet" bort ha följande lydelse: Utskottetanser i likhet med motionärerna aft skatteskalan måste anpassas tillinflationsutvecklingen. En sådan anpassning måste omfatta hela skatteskalaneftersom många inkomsttagare annars får höjd marginalskatt. I enlighet med vadsom föreslås i motion Sk23 (fp) bör sålunda det automatiska inflationsskyddetåterinföras. anser därför atf yrkande 2 i denna motion börbiträdas av skatteutskottet. RuneRydén, och (alla m) anser att den del avutskottefs yttrande under avsnittet Inkomstskaften för som börjar med"Även de frågor" och som slutar med "yrkande 3" bort haföljande lydelse: De frågor om skattepolitikens allmänna inriktningpå som tas upp i motionerna Skl9 (m) och Sk26 (c) är visserligenföremål för överväganden i de arbetande skatfeutredningarna. Utskottet anseremellertid det vara angeläget för atf redan nu ange riktlinjerna fören sådan skattereform. De förslag som framförs i motion Sk26 (c) är dock intetillräckligt långtgående. Mot denna bakgrund förordar finansutskottet attyrkande 1 i motion Skl9 (m) dllstyrks av skatfeutskottet. AnneWibble och (båda fp) anser att den del av utskottets yttrandeunder avsnittet Inkomstskaften för som börjar med "Även defrågor" och slutar med "yrkande 3" bort ha följande lydelse: Imotion Sk23 (fp) hävdas aft en rejäl skattereform med kraftigt sänktamarginalskatter är nödvändig. Ambitionen bör därvid vara aft marginalskattenför de flesta heltidsarbetande inte' skall överstiga och i ingetinkomstläge vara högre än . Finansutskottetvill föreslå skatteutskottet att med anledning av vad som anförs i motionernaSkl9 (m) yrkande 1 och Sk26 (c) yrkande 3 utforma riktlinjer för de kommandeårens skaftepolitik i enlighet riied vad utskottet här anfört. 13.Skattepolitikens allmänna inriktning 1988/89:FiUly GunnarBjörk och (båda c) anser att den del av utskottets yttrande underavsnittet Inkomstskatten för som börjar med "Även de frågor"och slutar med "yrkande 3" bort ha följande lydelse: mening bör skattepolitiken ges en sådanallmän inriktning atf arbete och hushållning stimuleras.