yttr · GC05SoU1 · 1988-12-31 00:00:00 — Sekretess inom sjukvård och socialtjänst 1988/89 SoUly har berett socialutskottettillfälle att yttra sig över ett antal motioner som rör vissa frågor omsekretess inom sjukvård och socialtjänst m.m. Det gäller dels motionerna1986/87:K402 av och (), 1986/87:K408 av GöranEricsson (m), 1986/87:K414 av m.fl. (m, s, fp, c), 1986/87:K427av () och 1986/87:K428 av (), vilka alla väckts underallmänna motionstiden , dels motionerna 1987/88:K414 av ochSiri Häggmark (m), 1987/88:K429 av () och 1987/88:K434 avRune m.fl. (m, fp, c), vilka väckts under allmänna motionstiden . har i ärendet upprättat en promemoria,vilken fogas till yttrandet som bilaga 1. Motionerna och promemorian harremissbehandlats. En sammanställning av remissyttrandena fogas till yttrandetsom bilaga 2. Sekretesslagen (1980:100) trädde i kraft den 1 januari1981 (prop. 1979/80:2, KU37, rskr. Lagen ersatte dels 1937 årssekretesslag, dels en mängd regler i olika författningar om tystnadsplikt föroffentliga funktionärer. Sekretesslagen innehåller bestämmelser omtystnadsplikt i det allmännas verksamhet och om förbud att lämna ut allmännahandlingar. Frågan om myndighets rätt att lämna ut handlingar tillannan myndighet var års sekretesslag med något undantag oreglerad. Iviss utsträckning tillämpades dock lag även mellan myndigheterinbördes. Reglerna om offentliga funktionärers tystnadsplikt gällde i principäven gentemot andra offentliga funktionärer. På hälso- och sjukvårdens ochsocialtjänstens område gällde i princip- bortsett från den s.k. förtroendesekretessenför läkare - regler om tystnadsplikt som innehar att uppgifter inte fick lämnas"obehörigen". Dessa bestämmelser ersattes alltså med en ny enhetligreglering för alla uppgifter i verksamheten. Genom de nya bestämmelserna sekretesslagförsvann den möjlighet till intresseavvägning vid uppgiftslämnande som tidigarefunnits inom såväl sjukvård som socialtjänst. Jämfört med tidigare ordninginnebär 1 1988/89. gällandebestämmelser att uppgifter om enskilda kan lämnas från en 1988/89:SoUlysjukvårdsmyndighet eller socialtjänstmyndighet till en annan myndighet i endastmycket begränsad utsträckning. Det behov av uppgiftslämnande som finns har mansökt tillgodose genom stadganden om uppgiftsskyldighet i skilda författningar. framhöll vid sin behandling avförslaget till sekretesslag att det var fråga om en mycket kompliceradlagstiftning, vars konsekvenser knappast kunde i alla delar överblickas förränefter någon tids tillämpning. Statsmakterna skulle därför uppmärksamt följarättsutvecklingen på området. Vid riksdagsbehandlingen av en senare proposition om vissaändringar i sekretesslagen rörande bl.a. vissa uppgifter från vårdsektorn tillpolisen (prop. 1981/82:186) beslutades om ett tillkännagivande till regeringen,vari bl.a. framhölls att särskilt sekretessen mellan hälso- och sjukvård,socialtjänst och skola behöver ses över ytterligare (KU 1982/83:12 s. 15,rskr. Regeringen överlämnade beslut till socialberedningen.Beredningen har i betänkandet Barns behov och föräldrars rätt (SOU 1986:20 s.140 f.) berört sekretessen inom men inte föreslagit någralagändringar. beslutade regeringen att beredningens arbeteskulle upphöra. I proposition 1983/84:142 föreslogs att myndigheternagenerellt skulle få vidgade möjligheter att lämna uppgifter till polis ochåklagare angående misstankar om allvarligare brott. För myndigheterna inomhälso- och sjukvården samt föreslogs emellertid inte någon nyordning. beslutade i enlighet med förslaget (KU 1983/84:29, rskr.347). I den inom utskottskansliet utarbetade promemorian finnsen utförlig redogörelse för reglerna om handlingssekretess och tystnadspliktinom vårdområdet, vartill hänvisas (se bilaga 1 s. 16f.). Här skall endasterinras om innehållet i några centrala bestämmelser. Promemorian innehåller även en redogörelse för de äldrebestämmelserna när det gäller handlingssekretess och tystnadsplikt på detsociala området (se bilaga 1 s. I 7 kap. sekretesslagen finns regler om sekretess medhänsyn främst till skyddet för enskilds personliga förhållanden. Enligt 7 kap.1 § gäller med vissa undantag sekretess inom den offentliga hälso- ochsjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personligaförhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att denenskilde eller någon honom närstående lider men. Sekretessen inomsocialtjänsten för uppgift om enskilds personliga förhållanden är enligt 7 kap.4 § utformad på samma sätt. Sekretessen på hälso- och sjukvårdsområdet ochsocialtjänstområdet avgränsas alltså med ett s.k. omvänt skaderekvisit.Presumtionen är för sekretess. Begreppet men har fått en mycket vidsträcktinnebörd och tar framför allt sikte på de olika kränkningar av den personligaintegriteten som kan uppstå om uppgifterna lämnas ut. Utgångspunkten för enbedömning av om men föreligger är den enskildes egen upplevelse. I konsekvensmed detta kan även helträttsenliga åtgärder utgöra men. Enligt 1 kap. 3 § sekretesslagen gäller sekretessen ävenmellan myndigheter och mellan olika verksamhetsgrenar inom samma myndighet,när de är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra. förstås varje organ som ingår i den statliga och kommunalaorganisationen. Begreppet självständig verksamhetsgren är inte definierat engång för alla för hela det statliga och kommunala verksamhetsområdet.Innebörden kan variera från fall till fall. Utgångspunkten vid tolkningen äratt en sekretess-skyddad uppgift skall hållas inom en så snäv personkrets sommöjligt. Enligt 1 kap. 5 § sekretesslagen utgör sekretess intehinder mot att uppgift lämnas ut, om det är nödvändigt för att den utlämnandemyndigheten skall kunna fullgöra sin verksamhet. Av förarbetena framgår attbestämmelsen skall tillämpas restriktivt. Den kan inte heller åberopas för atthjälpa en annan myndighet att fullgöra sin verksamhet (prop. 1979/80:2 del A s.465 och 494). Det finns vidare olika sekretessbrytande regler. Enligtden s.k. generalklausulen i 14 kap. 3 § får sekretessbelagda uppgifter lämnastill myndighet, om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas harföreträde framför det intresse som sekretessen skall skydda. Det är dock attmärka att generalklausulen inte gäller för en del områden med starktsekretesskydd, bl.a. hälso- och sjukvården samt . Enligt 14 kap. 1 § hindrar sekretess inte att uppgiftlämnas till annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag ellerförordning. Uppgiftsskyldighet stadgas bl.a. i 7 och 7a §§ lagen (1980:11) omtillsyn över hälso-och sjukvårdspersonalen m.fl. (tillsynslagen), 57, 63-66 och71 §§ socialtjänstlagen (1980:620) och 30 § lagen om vård av missbrukare ivissa fall (LVM). När det gäller kontakten mellan läkare och allmänförsäkringskassa finns en bestämmelse om uppgiftsplikt intagen i 20 kap. 9 §lagen (1962:381) om allmän försäkring. Ytterligare sekretessbrytande bestämmelser finns i 14 kap.2 §, där det bl.a. föreskrivs att sekretessen inom hälso- och sjukvården ochsocialtjänsten inte hindrar att uppgift lämnas till polis och åklagare angåendemisstankar om brott med ett minimistraff fängelse eller misstankar omvissa allvarliga brott mot minderåriga. Den senare bestämmelsen infördes påriksdagens initiafiv (SoU 1979/80:ly, KU 1979/80:37). Den enskilde kan slutligen enligt 14 kap. 4 § eftergesekretessen. Ett sådant medgivande kan lämnas formlöst. Utanför tillämpningsområdet för sekretesslagen fallerverksamhet vid sjukhus och andra liknande inrättningar som drivs av enskilda,liksom privat drivna läkarmottagningar, tandläkarmottagningar, laboratorierm.m. Här gäller i stället föreskrifterna i lagen (1980:11) om tillsyn överhälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. (tillsynslagen). Av förarbetena tilltillsynslagen framgår att avsikten är att det i princip skall råda sammasekretess inom den privata hälso- och sjukvården som inom sådan vård sombedrivs i allmän verksamhet. Med hälso- och sjukvårdspersonal avses iförevarande sammanhang även personalen vid apotek. I den inom utskottskansliet utarbetade promemorian finnsen redogörelse för aktuella utredningsförslag, JO-uttalanden m.m., vartillhänvisas (se bilaga 1 s. 22f.). Här skall endast i korthet erinras ominnehållet. Data- och offentlighetskommittén granskade i sitt förstadelbetänkande Integritetsskyddet i informationssamhället 1. (SOU 1986:24)tillgängligheten av patientuppgifter för olika ADB-register. När det gälleruppgiftslämnande i vårdsyfte och för tillsyn ansåg kommittén att gällandebetämmelser är tillfredsställande. När det gäller uppgiftslämnande förforskning och statistisk verksamhet anförde kommittén att utlämnandet tillflera register förefaller sakna erforderligt författningsstöd. Kommitténföreslog därför en lagbestämmelse som med vissa begränsningar medgeruppgiftslämnande för forskning eller framställning av statistik. Förslagetbereds alltjämt inom . I socialberedningens betänkande Barns behov och föräldrarsrätt (SOU 1986:20) behandlades de sekretessbestämmelser som är aktuella vidsocialtjänstens arbete med utsatta familjer (s. 140 f.). Beredningen pekade påde krav sekretessreglerna ställer vid arbete i samarbetsorgan med företrädareför olika myndigheter. Beredningen föreslog dock inte någon ändring i gällandesekretessbestämmelser. En särskild utredare (förre JO ) förordnadessenare för att företa en översyn av LVU med utgångspunkt i socialberedningensförslag. I Översyn av LVU (Ds S 1987:3) föreslog den särskilde utredaren att 71§ socialtjänstlagen ändras så att skyldigheten att anmäla och lämna upplysningarutvidgas från att avse myndigheter, vars verksamhet berör barn och ungdom tillatt gälla myndigheter som i sin verksamhet/dr uppgifter om barn och ungdom samtdem som är anställda vid sådana myndigheter (s. 135 f.). Förslaget skall sesmot bakgrund av regeringsrättens avgörande RÅ85 2:6 angående omfattningen avuppgiftsskyldigheten enligt 71 § socialtjänstlagen. En social distriktsnämndhade begärt att få del av uppgifter i en kvinnas sjukjournal rörandepsykiatrisk vård, vilka nämnden behövde för att ta ställning till kvinnansbegäran att den pågående vården av hennes barn enligt LVU skulle upphöra.Regeringsrätten fann att det vid sjukhuset inte bedrivs någon verksamhet somberör barn och ungdom. Någon skyldighet att lämna ut uppgifterna förelåg därförinte. Socialberedningens och den särskilde utredarensbetänkanden har remissbehandlats och bereds inomsocialdepartementet. Samme särskilda utredare har i utredningen om det oföddabarnet redovisat betänkandet Skydd för det väntade barnet, 1 Åtgärder vidmissbruk m.m. under graviditet (SOU 1987:11). I utredningen föreslås etttillägg till bestämmelsen om undantag från sekretess i 14 kap. 2 §sekretesslagen för att uppgifter till skydd för det väntade barnet skall kunnalämnas mellan olika myndigheter och verksamhetsgrenar inom hälso- ochsjukvården och . Utredningen om barnens rätt tog i betänkandet Barnets rätt3 Om barn i vårdnadsxvister - talerätt för barn m.m. (SOU 1987:7) upp fråganom tillämpning av den s.k. generalklausulenpå uppgifter om barn . 1988/89:SoUly Utredningen föreslog också ettökat sekretesskydd för barn gentemot vårdnadshavaren. Frågan om sekretessen i förhållande till föräldrar föruppgifter om deras barn kan, enligt vad utskottet erfarit, komma att behandlasi en proposition om vissa sekretessfrågor som skall avlämnas iår. Regeringenhar vidare beslutat om kommittédirektiv för utformning aven ny kommunallag (dir. 1988:50). Enligt direktiven skall uttalandeni ämnet i betänkandet KU 1987/88:23 bilda grunden för uppdraget. I det nämndabetänkandet anges bl.a. (s. 13) att de sekretessregler som bör gälla för denkommunala nämndverksamheten bör ses över i det fortsatta kommunallagsarbetet. JOhar vid upprepade tillfällen pekat på problem till följd av den strängasekretessen. IJO:s ämbetsberättelse 1987/88 s. 182 f. behandlas bl.a. frågan om överlämnandeav patientjournaler mellan olika kliniker vid ett sjukhus. JO konstaterar attfrågan huruvida kliniker vid ett sjukhus är att anse som självständigaverksamhetsgrenar i sekretesslagens mening- vilken uppfattning JO fidigareuttalat - är föremål för skilda meningar. JO anför att ett slutligt svar pådenna fråga endast torde kunna ges genom lagstiftning. IJO:s ämbetsberättelse 1986/87 s. 159 f. tas frågan upp om rapportering ochregistrering av läkemedelsmissbrukare. JO framhåller att ett uppgiftslämnandeom en enskild pafients läkemedelsförbrukning från vårdansvarig läkare till s.k.samrådsgrupp förutsätter att patienten lämnat sitt samtycke till detta.Detsamma gäller för att uppgiften skall få föras vidare från samrådsgruppentill läkare och apotekspersonal. Liknande frågor tas upp i JO:s ämbetsberättelse1987/88 s. 148 f. Där behandlas sekretessen inom lokala narkotikagrupper, vilkafungerar som samrådsorgan och är sammansatta av företrädare för skildamyndigheter. JO konstaterar att utbyte inom gruppen av uppgifter om enskildspersonliga förhållanden kräver den enskildes samtycke. Iett avgjort ärende har JO behandlat ansvar förmissbrukare med HIV-infektion. JO uttalar i sitt beslut bl.a. att det finnsanledning att överväga behovet av sådana ändringar i sekretesslagen som öppnarmöjlighet för en samverkan i vård- och behandlingsgrupper mellan socialtjänstoch sjukvård (beslut , dnr 1490-1987). Flertaletmofioner tar upp frågor om sekretess mellan myndigheter. Även apotekens uppgiftslämnandeberörs. Motionärerna framhåller att bestämmelserna inte får hindra ettönskvärt samarbete mellan myndigheterna. Imotion 1986I87:K402 av och (båda m) begärs enöversyn av sekretesslagen för att underlätta polisens arbete ibrottsutredningar. Enligt motionen är sekretesslagens bestämmelser röran- de rättenför hälso-och sjukvårdspersonal att lämna uppgift till polis om brott 1988/89: SoU ly oklara. I motion 1986/87:K408 av () föreslås attsekretesslagen ändras så att hälso- och sjukvårdssekretessen inte hindrar t.ex.ett apotek att ta kontakt med receptförskrivande läkare för att förhindraomotiverad förskrivning av beroendeframkallande läkemedel. Enligt motionäreninskrider sekretesslagen här till förmån för en missbrukares driftmässigabehov av farmaka och medverkar till att social och medicinsk skada uppstår.Motionären föreslår också att apoteken utrustas med datasystem för registreringav inköp av beroendeframkallande medel. Även i motion 1986/87:K414 av m.fl. (m, s,fp, c) berörs förevarande fråga. Motionärerna anser att regeringen bör göra enskyndsam översyn och framlägga förslag till erforderliga ändringar av sekretesslageni den del som rör begreppet men. E>e pekar på vikten av att läkare - även påeget initiativ - får lämna information till vid prövninghuruvida socialförsäkringsförmån skall utgå. Motionärerna framhåller också attapoteken och myndigheterna inom hälso- och sjukvården måste kunna kommunicera ifrågor om utlämnande av narkotiska läkemedel. I motion 1986I87:K427 av () begärs attriksdagen hos regeringen begär en skyndsam handläggning av frågan ommyndighetssekretess. Motionären pekar på sekretessproblem vid samarbete mellanexempelvis socialnämnd och fritidsnämnd och anför att problemen förvärras itakt med att kommundelsnämnder inrättas. 1 motionen fästs bl.a. uppmärksamhetenpå att uppgifter hos fritids- och ungdomsledare inom fritidsnämndensverksamhetsområde inte är underkastade sekretess. Vid allmänna motionstiden har väckts motion1987/88:K434 av Rime m.fl. (m, fp, c), vari det begärs ändring isekretesslagen för att undanröja hinder i informationsutbytet mellan förskolaoch grundskola. framhöll vid sin behandling avförslaget till sekretesslag att regleringen av sekretess mellan myndigheterendast var att anse som en provisorisk lösning och att frågan skulle bliföremål för ytterligare överväganden (KU 1979/80:37 s. 12). en ändring i lagförslaget som föreslagits av socialutskottet (SoU1979/80:1 y) i fråga om polisanmälan om vissa brott mot underårig. behandlade i anslutning tillproposition 1981/ 82:186 om ändring i sekretesslagen flera motioner, som togupp frågan om behovet av undantag från regeln om sekretess mellan myndigheter(KU 1982/83:12). Sålunda ifrågasattes i motioner (s och c) om inte den s.k.generalklausulen i 14 kap. 3 § sekretesslagen, som möjliggör utlämnande avuppgifter efter en intresseavvägning, skulle kunna få en vidgad tillämpning. motion (m) pekades på behovet av ett bättre samarbete mellan polis, skolaoch sociala myndigheter. Frågan om sekretessen mellan förskole- ochfritidsverksamhet å ena sidan och den vanliga skolan å andra sidan togs upp ien motion (c, s, m). uttalade bl.a. att det i storutsträckning delade de i motionerna framförda farhågorna för att reglerna omsekretess mellan myndigheter kan leda till större olägenheter i myndigheternassamarbete än sommotiveras av de intressen sekretessen skall skydda. Det framhölls att 1988/89:SoUly särskiltsekretessen mellan hälso- och sjukvård, socialtjänst och skola behövdeses över ytterligare. Det anfördes vidare att frågan om sekretess mellanförskole- och fritidsverksamhet och den vanliga skolan krävde en Vad utskottet anfört gavs regeringen till känna (KU 1982/ 83:12 s.15, rskr. Vid /87 behandlade konsfitutionsutskottet enmotion (m), vari togs upp frågan om sekretess mellan sjukvård och socialtjänst.Motionären pekade särskilt på vikten av informationsutbyte vid vård avnarkotikamissbrukare. Utskottet avstyrkte mofionen och anförde bl.a. (KU 1986/87:9). Utskottet har tidigare intagit en avvaktande inställningtill sekretesslagens regelsystem när det gäller sekretess mellan myndigheter.Det är fortfarande utskottets uppfattning att frågan kan behöva ses över närtillräckliga erfarenheter erhållits av den nuvarande ordningen. Motionenföranleder utskottet att framhålla att det här är fråga om mycketintegritetskänsliga uppgiter som i och för sig motiverar sträng sekretess.Utskottet vill också peka på att ett uppgiftsutbyte alltid kan ske eftervederbörande pafients samtycke. har (KU1985/86:13 och KU 1986/87:9) behandlat motioner (s), vari frågan om sekretessinom den kommunala fritidsverksamheten tagits upp. I utskottets betänkande KU1985/86:13 anförde utskottet i frågan följande. Det bör anmärkas att en kommuns fritidshemsverksamhetfaller under socialtjänstlagen (1980:620) och således omfattas avsocialsekretessen i 7 kap. 4 § sekretesslagen. När det gäller övrig kommunalfritidsverksamhet finns inte något motsvarande stadgande i socialtjänstlagen.Som i många andra sammanhang får man dock enligt utskottets mening förutsättaatt integritetskänsliga uppgifter behandlas med stor varsamhet trots att sekretesskyddsaknas. Det är emellertid inte uteslutet att det ibland skulle vara befogat meden sekretessmöjlighet på området. Utskottet är dock inte berett att utannärmare utredning frångå sin principiella inställning till en utvidgning avsekretessen. Motionen får anses besvarad härmed. beslutade om ett fillkännagivandeangående det fortsatta kommunallagsarbetet (KU 1987/88:23, rskr. Detuttalades därvid att sekretessregler för den kommunala nämndverksamheten samtidigtbör ses över. Detta kommer som ovan nämnts också fill uttryck i direktiven(dir. 1988:50) för kommunallagsutredningen. I motion 1986I87:K428 av () behandlas frågan omsekretess för vissa uppgifter hos ochdomstolsverket i ärenden om rättshjälp. I motionen påpekas att sekretessen inomhälso- och sjukvården i vissa fall kan gälla även gentemot den som fått vårdeller behandling. Enligt motionen kan detta sekretesskydd inte upprätthållas eller hos i samband med besväröver beslut av psykiatriska nämnden, utskrivningsnämnden och beslutsnämndernaför psykiskt utvecklingsstörda i ärenden om rättshjälp. Det begärsatt regeringen föranstaltar om en översyn av berörda bestämmel- 1988/89:SoUly ser isekretesslagen i syfte att komma till rätta med de i motionen påtalade I motion 1987/88:K429 av () begärs enöversyn av sekretessreglerna för sjukvården som skall behandla frågan om det ärmöjligt att mjuka upp sekretessreglerna så att även en frånskild förälder medumgängesrätt kan få upplysningar om barn som är intaget för vård. Frågan om sekretess vid hjärttransplantationer tas upp imotion 1987/ 88:K414 av och (). har (KU1983/84:29, KU 1985/86:13 och KU 1986/87:9) avstyrkt motioner angåendesekretess i de aktuella rättshjälpsärendena med hänvisning till attutvidgningar av sekretessen inte bör företas i annat fall än när det finnsstarka skäl härför. hade inte erfarit att den gällandeordningen medfört några olägenheter för de myndigheter som berörs. Efter en lagändring överklagas, ,utskrivningsnämndernas beslut i rättshjälpsärenden hos psykiatriska nämnden istället för hos . De nu aktuella motionerna har tillsammans med en inomutskottets kansli upprättad promemoria, bilaga 1, remitterats till en radmyndigheter och organisationer. I promemorian gjordes följande avslutandeanmärkningar. Den nya sekretesslagen innebär, jämfört med tidigareordning, att uppgifter om enskilda kan lämnas från en sjukvårdsmyndighet ellersocialtjänstmyndighet till en annan myndighet i endast mycket begränsadutsträckning. Diskussionen kring sekretessen inom vårdområdet har ocksåfrämst rört sekretessen mellan skilda myndigheter respektive skildaverksamhetsgrenar inom en myndighet. 1 olika sammanhang har man pekat på hindersom möter ett från vård- och skyddssynpunkter berättigat utbyte av uppgifter. Lagstiftaren har valt att söka bota olägenheterav detta slag genom stadganden om uppgiftsskyldighet, vilka i angivna fallbryter sekretessen. På grund av den tröghet som är inbyggd ilagstiftningsarbete kan dock även hinder m.ot uppgiftslämnande som framstår somstötande komma att finnas kvar . Det är heller inte möjligtatt förutse alla de situationer på vårdområdet där det kan finnas behov av ettfriare uppgiftslämnande mellan olika berörda myndigheter. Som tidigarepåtalats av socialutskottet (SoU 1979/80: ly) medför dessutom den generellaplikt att lämna uppgifter som följer av de sekretessbrytande stadgandenasvårigheter på vårdområdet, där det i många fall krävs en känslig och nyanseradbedömning mot bakgrund av olika vårdsynpunkter. En annan metod att komma till rätta med det aktuellaproblemet förordades av socialutskottet i dess yttrande över förslaget tillsekretesslag. En tillämpning av den s.k. generalklausulen - eller av en"förstärkt" variant av klausulen - på vårdområdet skulle medge enviss intresseavvägning i särskilt angelägna fall där det framstår som stötandeatt inte kunna lämna ut en uppgift t.ex. om konstaterad psykisk sjukdom hosvårdnadshavaren till ett litet barn. Liknande synpunkter har även framförts isenare riksdagsmotioner. Mot bakgrund av det anförda och med anledning av de frånkonstitutions- 1988/89:SoUly utskottet remitterade motionerna finnsskäl för socialutskottet att nu inhämta remissyttranden från berörda myndigheter och organisationer rörande deras erfarenheter och synpunkter ifråga om sekretesslagens fillämpning på vårdområdet. Ett stort antal av remissinstanserna (bilaga 2) somsålunda hörts angående motionerna och promemorian förordar en översyn avsekretessreglerna på vårdområdet för att underlätta visst informationsutbytemellan myndigheter. Till denna grupp hör JO, RÅ, ,, hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd, psykiatriskanämnden, . , socialenheten vid länsstyrelseni , LO, . mot narkotika och förre JO . Även kammarrätten i är positiv till en samladöversyn men förklarar sig inte vara helt övertygad om att skälen för en reformtar över. Några remissinstanser är i huvudsak positiva tillsekretesslagen men pekar på behov av utredning av vissa sekretessproblem påvårdområdet. Dessa instanser är , ,stadskansliet i , TCO, i och Riksförbundetför social och mental hälsa (RSMH). Vidare anser , () och Föreningen i samhället () att sekretesslagen hörmodifieras på några punkter. JK är negativ till en allmän översyn av ifrågavarandesekretessregler. Inte heller SÖ och /SR anser behov föreligga av ändring isekretesslagen i de delar som tas upp i motionerna. Samarbetsgruppen KALV och slutligen motsätter sigkraftigt ändringar i sekretesslagen som syftar till att underlättainformationsutbytet på vårdområdet.